ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

05.04.07                                                                                       Справа №11/153/03-10/278/06

Колегія суддів Запорізького апеляційного господарського суду у складі:

при секретарі: Акімовій Т.М.

за участю представників:

позивача:     Бобрик  О.А., довіреність б/н від 29.11.2005р.;

відповідача:  Харченко  В.Є., довіреність №6/40-юр від 05.01.2007, юрисконсульт;

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства  з обмеженою  відповідальністю „Фрахтово-експедиційне  агентство  „Азов-Чарт” в  особі  Бердянської  філії, м. Бердянськ Запорізької області

на рішення господарського суду Запорізької  області від 26.01.2007 року у справі №11/153/03-10/278/06

про зобов’язання повернути із зберігання ферохром у кількості 87,222т,

ВСТАНОВИВ:

З врахуванням уточнень позовних вимог, позивач – ТОВ ФЕА Фрахтово-експедиційне агентство «Азов-Чарт» просить зобов’язати морський торгівельний порт надати позивачу вантаж ферохрому, якого не вистачає, такого ж роду і якості, які зазначені у коносаменті від 30.10.2001 (т/х Юса-Н), у кількості 87,222 т (том 3 а.с.86-89).

Рішенням господарського суду Запорізької області від 26.01.2007 року у справі №13/153/03–10/278/06 (суддя Алейнікова Т.Г) позовні вимоги задоволено частково - зобов’язано відповідача повернути позивачу 6,058 т ферохрому, в іншій частині позову відмовлено (том 3 а.с.149).

Рішення мотивовано наступним: матеріалами справи підтверджено знаходження на зберіганні у відповідача 6,058 т ферохрому. Позивачем не надано належних доказів в підтвердження  факту передачі ним відповідачу на зберігання саме 1000,00 т ферохрому.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, Товариство  з обмеженою  відповідальністю „Фрахтово-експедиційне  агентство  „Азов-Чарт” в  особі  Бердянської  філії звернулось із апеляційною скаргою до Запорізького апеляційного господарського суду. Заявник вважає  оскаржуване рішення  незаконним  і  необґрунтованим  з  наступних  підстав:

1)          висновки суду не відповідають обставинам справи, оскільки суд безпідставно не прийняв до уваги той факт, що предметом Договору є не тільки транспортно-експедиційне обслуговування і перевалка імпортного ферохрому за прямим варіантом судно-вагон (без вивантаження на склад), а і прийом частини вантажу на склад у невеликій кількості за обопільною згодою. Тобто, зазначений договір є змішаним договором. Оскільки зазначеним договором не врегульовані питання, які стосуються  відносин щодо збереження ферохрому, сторони і суд мали керуватися безпосередньо приписами Цивільного кодексу України, а ні умовами договору.

2)          вважає, що при визначенні кількості ферохрому необхідно було приймати до уваги Коносамент №1 від 30.10.2001 р., в якому зазначено вагу вантажу, навантаженого на судно «Юса-Н», а саме – 1000 т, Рознарядку №16 від 05.11.2001, в якій зазначено кількість вантажу, Генеральний акт від 11.11.2001 р., в якому зазначено, що відповідач прийняв згідно з вантажними документам 1000 т, а згідно акту осадки судна – 1025,157 т ферохрому.

3)          Позивач стверджує, що враховуючи обставини справи і   надані докази, кількість ферохрому у розмірі 1000тн є гарантованим мінімумом, який прийняв на зберігання відповідач. Вказує, що суд також необґрунтовано не відніс до складу судових витрат  послуги  адвокатської фірми.

За вказаних обставин, заявник просить рішення господарського суду Запорізької області від 26.01.2007р. по справі №13/153/03-10/278/06 скасувати та ухвалити нове рішення, яким  зобов’язати ДП „Бердянський  морський  торговельний порт” надати позивачу вантаж  ферохрому, якого не вистачає, такого ж роду і якості, як зазначено у коносаменті від 30.10.2001р. (т/х „Юса Н”) у кількості 88,48 т, а також стягнути судові витрати, зокрема  29500,00 грн.  вартості  послуг адвоката.

Ухвалою Запорізького апеляційного господарського суду від 20.02.2007 апеляційна скарга Товариства  з обмеженою  відповідальністю „Фрахтово-експедиційне  агентство „Азов-Чарт” в  особі  Бердянської  філії, м. Бердянськ, була прийнята до провадження та призначена до розгляду на  05.04.2007 року.

Розпорядженням голови Запорізького апеляційного господарського суду №1075 від 04.04.2007 року справа №13/153/03-10/278/06 передана для розгляду колегії суддів у складі: головуючий: Федоров І.О., судді: Шевченко Т.М.,  Юхименко О.В.

Відповідач у письмовому відзиві на апеляційну скаргу Товариства з обмеженою  відповідальністю „Фрахтово-експедиційне агентство „Азов-Чарт” в особі  Бердянської  філії та його уповноважений представник в судовому засіданні проти доводів, викладених в апеляційній скарзі, заперечив, зазначив, що рішення господарського суду прийнято з  правильним застосуванням норм матеріального і процесуального права, є законним і обґрунтованим, в задоволенні апеляційної скарги просить відмовити, рішення залишити без змін. Зазначає, що зберігання вантажу не було окремим зобов’язанням відповідача за Договором, а складовою частиною комплексу послуг з перевалки та транспортно-експедиційного обслуговування імпортного вантажу ферохрому, взаємовідносини сторін повинні регулюватися умовами укладеного між сторонами Договору, а не нормами цивільного законодавства, які регулюють правовідносини схову. Вказує, що умовами договору не передбачено обов’язку відповідача по визначенню кількості ферохрому перед вивантаженням безпосередньо на склад. На думку відповідача, твердження позивача щодо необхідності визначення маси вантажу ферохрому виходячи з даних коносаменту (тобто з 1000 тон) суперечить ст.ст. 137,138 Кодексу торгівельного мореплавства України. Вважає, що судові витрати при вирішення спору розподілені відповідно до норм ГПК України.

Представники сторін клопотання про здійснення фіксації судового процесу не заявляли. За їх  згодою  в судовому  засіданні оголошено вступну та  резолютивну частини  постанови.

Відповідно до ст. 99 ГПК України апеляційний господарський суд, переглядаючи рішення в апеляційному порядку, користується правами наданими суду першої інстанції.

Згідно зі ст. 101 Господарського процесуального кодексу України у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу. Апеляційний суд не зв’язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність та обґрунтованість рішення місцевого суду у повному обсязі.

Перевіряючи законність та обґрунтованість рішення місцевого господарського суду, вивчивши матеріали справи, вислухавши пояснення представників сторін, Запорізький апеляційний господарський суд

ВСТАНОВИВ:

11 липня 2001р.  між  компанією „Євродельта  Лтд”, Великобританія та Товариством  з  обмеженою відповідальністю „Фрахтово-експедиційне агентство „Азов-Чарт” в особі  Бердянської філії був укладений договір №23-Є, предметом якого є взаємовідносини, зобов’язання і відповідальність сторін, що виникають при організації послуг, пов’язаних із перевалкою і транспортно-експедиційним обслуговуванням імпортних вантажів через порт м. Бердянська.

На  виконання  умов  вказаного договору 11  липня  2001р.  Товариство  з обмеженою  відповідальністю „Фрахтово-експедиційне агентство „Азов-Чарт” в особі Бердянської філії уклало з ДП «Бердянський морський торговельний порт» договір №82 „К” (Договір) щодо  організації та здійснення операцій по перевальці і транспортно-експедиційному  обслуговуванню Портом імпортного ферохрому навалом, фракція 50-200 мм, з вивантаженням ферохрому за прямим варіантом в залізничні напіввагони (пункт 1.1 Договору).

Виходячи зі змісту Акту навантаження судна від 10.11.2001р. (а.с.86, том 1), на судно завантажено 1025,157т ферохрому, вага вантажу визначена по осадці судна. У Генеральному акті від 11.11.2001 зазначено, що відповідач (Бердянський морський торгівельний порт)  прийняв відповідно до вантажних документів 1000 т, а згідно акту осадки судна - 1025,157т ферохрому. Згідно з коносаментом – на судно було завантажено 1000,000 т ферохрому.

За період з 23.11.2001 по  28.06.2002 за відповідними накладними було відвантажено на адресу отримувача вантажу ферохром в загальній кількості 889,210 т. Дані обставини встановлені господарським судом, підтверджені матеріалами справи і не заперечуються сторонами у справі.

Представниками позивача і відповідача 04.09.2002р. проведено інвентаризацію, за результатами якої був складений акт, відповідно до якого фактичний залишок ферохрому в порту склав 19,040т.

Згідно з Актом експертизи Бердянської філії Запорізької ТПП №8-31 від 16.05.2006 року, початкова кількість прийнятого портом вантажу по акту осадки судна становила 1025,157 т, а з врахуванням природного зменшення під час зберігання в кількості 16,01 т обсяг нестачі становить 96,56 т (том 3 а.с.2).

Вимога про спонукання Бердянський морський торгівельний порт надати позивачу вантаж ферохрому, якого не вистачає, такого ж роду та якості, які зазначені в коносаменті від 30.10.2001 (т/х Юса-н) у кількості 87,222 т та покладення на відповідача судових витрат у справі, в тому числі витрат по сплаті юридичних послуг адвоката, стали предметом судового розгляду (том 3  а.с.89).

Дослідивши матеріали справи та апеляційної скарги, вислухавши пояснення представників сторін, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування господарським судом норм чинного законодавства при прийнятті рішення, Запорізькій апеляційний господарський суд не знаходить підстав для задоволення апеляційної скарги, виходячи з наступного.

Виходячи з матеріалів справи, сторони в Договорі №82 «К» узгодили порядок визначення точної ваги вантажу, а саме (пункт 2.5 Договору) попередня кількість вантажу визначається по осадці судна, а остаточна кількість вантажу визначається переважуванням  вантажу на залізничних вагах після завантаження в на піввагони. Вага по переваженню в порту вважається остаточною (т.1 а.с.76). Вказана умова Договору узгоджується із застереженням, обумовленим в генеральному акті від 11.11.2001 року щодо визначення точної ваги після 100% переважування на залізничних вагах порту (том 1 а.с.85-86).

Як встановлено господарським судом і не спростовано при розгляді справи в суді апеляційної інстанції, умови Договору № 82 «К» щодо переваження та визначення  остаточної кількості прийнятого Бердянським морським торгівельним портом сторонами за Договором не додержано.

В Договорі не зазначено, що цей обов’язок (щодо визначення остаточної ваги вантажу) покладається на порт.

Матеріали справи свідчать, що між сторонами виникли правовідносини, пов’язані з передачею імпортного вантажу на зберігання порту, тому до зазначених спірних відносин слід застосовувати приписи чинної на даний час Генеральної угоди між Мінморфлотом, міністерством зовнішньої торгівлі та Держкомітетом Ради Міністрів по економічним зв’язкам СРСР «Про порядок перевалки та транспортно-експедіторської обробки експортних, імпортних та інших зовнішньоторговельних вантажів у портах», затвердженої 26.05.1977-07.02.1978р.р.

Відповідно до п. 3.1.2 цієї Генеральної угоди (приймання вантажів від суден по коносаментам) кількість навалювальних вантажів, до якого відноситься і спірний ферохром, перевіряється портами за осадкою судна без переважування та фіксується в  генеральному акті. Фактична вага таких вантажів, за яку порт несе відповідальність, визначається прийомуздавачами порту та залізничної станції на вагонних або автомобільних вагах при передачі на залізницю або видачі їх на місці.

Доказів фактичного визначення ваги спірного вантажу позивачем суду не надано.

Посилання позивача на коносамент, на генеральний акт визначення вартості вантажу  по осадці судна  не можуть бути прийняти до уваги як належні докази внаслідок істотних розбіжностей щодо кількості ферохрому, що мають місце у перелічених документах.

З врахуванням зазначених обставин доводи позивача про те, що кількість ферохрому, що надійшло в порт, рівняється 1000,000т не є переконливими та доведеними належними доказами.

Як вбачається з матеріалів справи, з території Бердянського морського торгівельного порту працівниками відповідача та іншими особами було викрадено 6058 кг спірного ферохрому. Дані обставини підтверджені вироком Бердянського міськрайсуду Запорізької області від 14.10.2005 року.

Крім того, господарським судом встановлено і підтверджується матеріалами справи наступне: з пояснень відповідача слідує (та не спростовується позивачем), що у  Бердянського морського торгівельного порту на час розгляду справи в суді є в наявності 3,270 т ферохрому, який залишився за результатами перевалки та зачистки складу після відвантаження на транспортні засоби та продовжує знаходиться в Бердянському порту під митним контролем як імпортний вантаж (така цифра відповідає Акту експертизи). З урахуванням зазначених вище цифр позивачем вирахувано обсяг нестача вантажу ферохрому, який, за його твердженням, дорівнює 88,48 т (1000,000 – 889,210 - 19,040 – 3,270=88,48т).

Але, позивачем не надано доказів в підтвердження того, що ним було прийнято передбачені чинним законодавством міри щодо отримання залишку ферохрому, що знаходиться під митним контролем.

Таким чином, аналіз матеріалів справи та поданих сторонами доказів надає можливість колегії суддів дійти висновку, що позивачем не доведено факту передачі Бердянському морському торгівельному порту  ферохром у кількості 1000,000 т.

За таких обставин правових підстав для задоволення позовних вимог у повному обсязі не має.

Разом з тим колегія суддів погоджується з висновком господарського суду, що  доведеними у даній справі є вимоги позивача лише в частині спонукання повернути ферохром у кількості 6 058 кг. Факт знаходження даної кількості ферохрому в Бердянському порту підтверджено вироком суду у кримінальній справі.

Відповідно до приписів ст.ст. 44, 49 ГПК України судові витрати складаються з державного мита, оплати послуг адвоката.

Матеріали справи свідчать, що договір про надання юридичних послуг укладено  з ТОВ «Юридичною фірмою «Діас», що не є послугами адвоката в контексті приписів Закону України «Про адвокатуру».

З огляду на зазначене колегія суддів погоджується з рішенням господарського суду в частині відмови у віднесенні витрат на юридичні послуги, надані юридичною фірмою, до судових витрат, передбачених ст.ст. 44,49 ГПК України.

Таким чином, господарський суд Запорізької області вірно застосував норми матеріального і процесуального права, дійшов вірного висновку щодо часткового задоволення позовних вимог та прийняв обґрунтоване рішення по справі. Правових підстав для задоволення апеляційної скарги позивача та скасування рішення суду немає.

Колегія суддів не приймає доводи позивача, викладені у апеляційній скарзі з  причин їх спростування  при розгляді справи.

Судові витрати за апеляційною скаргою покладаються на заявника апеляційної скарги – позивача у справі.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 44, 49, 99, 101-105 Господарського процесуального кодексу України, суд –

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю „Фрахтово-експедиційне  агентство  „Азов-Чарт” в  особі  Бердянської  філії, м. Бердянськ Запорізької області, залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Запорізької області від 26.01.2007 року по справі               №11/153/03 -10/278/06 – без змін.

Постанову оформлено відповідно до ст.84 ГПК України 26.04.2007.