ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 квітня 2007 р.
№ 15/525-06-13257

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Дерепи В.І. –головуючого,
Грека Б.М.,
Стратієнко Л.В.,

за участю повноважних представників:

позивача
Кочмара В.В., Величко К.Г.,

відповідача
Єршова О.С.,

розглянувши у відкритому засіданні касаційну скаргу
Товариства з обмеженою відповідальністю “Наталка-Сіті”

ухвалу

постанову
від 22 грудня  2006р.
господарського суду Одеської області
від 13 лютого 2007 року Одеського апеляційного господарського суду

у справі за позовом
Товариства з обмеженою відповідальністю “Главстрой”

до
Товариства з обмеженою відповідальністю “Наталка-Сіті”

про
визнання недійсним договору,

про
стягнення 3254796,63 грн.,

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2006 року позивач звернувся до господарського суду Одеської області з позовом до відповідача про стягнення 3254796,13 грн., посилаючись на те, що останній не виконав своїх зобов’язань за договором підряду по оплаті вартості виконаних будівельних робіт.

Окрім того, в клопотанні заявленому до господарського суду, позивач просив вжити заходів  щодо забезпечення позову шляхом накладання арешту на грошові кошти відповідача в розмірі 3254796,13 грн., які знаходяться на розрахунковому рахунку №911 в ОФ АТ “ВАБанк” МФО 328726.

Також, просив накласти арешт на майно відповідача в частині нежитлового приміщення – Торговий центр, загальною площею 16542,9 кв.м., яке знаходиться за адресою: м.Одеса, пл. ім.Дерев’янко.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 22 грудня 2006 року, залишеною без змін постановою Одеського апеляційного господарського суду від 13 лютого 2007 року, накладено арешт на майно ТОВ “Наталка-Сіті” (65009, м.Одеса, Фонтанська дорога 11  код  КПО 31068954 р/р  261 в ОФ АТ “ВА Банк”  МФО 328726)  в розмірі позовних вимог, що складають 3254796,13 грн.

У касаційній скарзі ТОВ “Наталка-Сіті” просить вказані судові рішення скасувати, як прийняті з порушенням норм процесуального права.

Відзив на касаційну скаргу від позивача до суду не надходив.

Заслухавши пояснення представників сторін, перевіривши матеріали справи та на підставі встановлених в ній фактичних обставин, проаналізувавши правильність застосування господарськими судами, при прийнятті оскаржуваних судових рішень норм процесуального права, суд вважає, що касаційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст.66 ГПК України заходи до забезпечення позову застосовуються господарським судом за заявою сторони, прокурора чи його заступника, який подав позов, або з ініціативи господарського суду, як гарантія реального виконання рішення суду.

При цьому, умовою застосування заходів до забезпечення позову є достатньо обгрунтоване припущення, що майно (в тому числі грошові суми, цінні папери, тощо), яке є у відповідача, на момент пред’явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за якістю на момент виконання рішення.

Окрім того, особа яка подала заяву про забезпечення позову повинна довести адекватність засобу забезпечення позову.

Слід, також, зазначити, що вибір способу забезпечення залежить від суті позовної заяви. Так, у позові про стягнення грошей слід застосовувати накладання арешту на кошти. Арешт на майно треба застосовувати тоді, коли кошти у боржника відсутні, а тому виконання рішення про стягнення коштів неможливо.

Як вказувалось раніше, звертаючись до господарського суду з клопотанням про забезпечення позову, позивач просив накласти арешт на грошові кошти та майно боржника.

Всупереч зазначеному та в порушення вимог закону місцевий господарський суд, приймаючи ухвалу не навів обгрунтованих мотивів необхідності забезпечення позову та вибору способу забезпечення позову.

В ухвалі відсутні будь-які обгрунтування не застосування накладення арешту на кошти боржника, а накладення арешту на майно ТОВ “Наталка Сіті” за адресою м.Одеса, Фонтанська дорога 11 носить неконкретний характер, без зазначення індивідуально визначеного майна, хоч позивач в клопотанні просив накласти арешт на нежитлове приміщення - торговий центр, загальною площею 16 542,9 кв.м., яке знаходиться за адресою: м.Одеса пл.ім.Дерев’янко, 1.

При цьому, судом не враховано вимог ч.2 ст.67 та  ст.86 ГПК України, відповідно до яких в ухвалі зазначається який саме засіб забезпечення позову вживається та мотиви застосування цього засобу.

Перевіряючи законність і обгрунтованість ухвали місцевого господарського суду, апеляційна інстанція на вказані порушення уваги не звернула, що визнати законним і обгрунтованим не можна.

Тому, судові рішення попередніх інстанцій, як прийняті з порушенням вимог статей 66, 67, 86 ГПК не можуть залишатись без змін і підлягають скасуванню, а справа підлягає поверненню до суду першої інстанції для розгляду по суті спору.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 1115, 1117, 1119, 11110, 11111 ГПК України, Вищий господарський суд України

ПОСТАНОВИВ:

Ухвалу господарського суду Одеської області від 22 грудня 2006 року та постанову Одеського апеляційного господарського суду від 13 лютого 2007 року скасувати задовольнивши касаційну скаргу.

Справу передати до розгляду господарському суду Одеської області.

Головуючий, суддя                                                                        В.Дерепа

Судді                                                                                                     Б.Грек

Л.Стратієнко