ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"20" квітня 2007 р.
Справа  №  6-22-1/118-05-2936А

14.20

Позивач:  Товариство з обмеженою відповідальністю „ТОГА”

Відповідачі:     1.   Одеська міська рада

2. Підприємство „ВІСТ” у вигляді товариства з обмеженою відповідальністю

Треті особи на стороні, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору:

1.  Управління земельних ресурсів Одеської міської ради

2. Управління архітектури та містобудування Одеської міської ради

Про скасування рішення, визнання недійсним договору

Суддя                    Демешин О.А.

Секретар               Полякова Н.В.

Представники сторін:

Від позивача:  Оксюта В.В. -  довіреність

Від відповідача 1:  Кіхтенко О.С. - довіреність

Від Відповідача 2:  Занько А.М. - довіреність

Від третьої особи 1:  Польщина Т.Л. - довіреність

Від третьої особи 2:  Кремльова Г.Ю. - довіреність

Про перегляд постанови господарського суду Одеської області від 23.05.2006року по справі  №22-1/118-05-2936А за нововиявленими обставинами,  скасування цієї постанови, та залишення чинним рішення господарського суду Одеської області від 27.05.2005р. у справі №1/118-05-2936А,

ВСТАНОВИВ:

27.05.2005р. господарський суд Одеської області  (суддя Гарник Л.Л.)  прийняв рішення у справі  №1/118-05-2936 за позовом ТОВ „ТОГА” до Одеської міської ради та ТОВ „ВІСТ”   про визнання недійсним  рішення Одеської міської ради від 11.10.2004р. №3254-ІУ та про визнання недійсним на майбутнє договору оренди земельної ділянки площею 0,2137га, розташованої за адресою м.Одеса, пр-т М.Жукова,37/1, яким у задоволенні позовних вимог щодо визнання недійсним рішення відмовлено, в решті позовних вимог провадження у справі припинено. Справа розглядалася за правилами Господарського процесуального кодексу України.

23.03.2006р. Позивач звернувся до господарського суду  з заявою про перегляд цього рішення за нововиявленими обставинами відповідно до чинного КАС України, так як спір про визнання недійсним рішення органу місцевого самоврядування починаючи з 01.09.2005року згідно ст..17, п.6 Перехідних положень  КАС України підлягає розгляду господарським судом  в порядку адміністративного судочинства. При цьому позивач просив визнати рішення органу місцевого самоврядування протиправним та нечинним відповідно до ст.. 162 КАС України.

Постановою господарського суду Одеської області від 23.05.2006р. у справі №22-1/118-05-2936А, залишеною без змін ухвалою Одеського апеляційного господарського суду від 18.07.2006р., заява позивача була задоволена частково; рішення господарського суду   від  27.05.2005р. у справі  №1/118-05-2936 в частині відмови у задоволенні позовних вимог про визнання недійсним рішення Одеської міської ради від 11.10.2004року №3254-ІУ було скасоване, рішення Одеської міської ради №3254-ІV від 11.10.2004р визнане протиправним  та нечинним; стягнуто з  Одеської міської ради  та з підприємства „ВІСТ” у вигляді товариства з обмеженою відповідальністю на користь Товариства з обмеженою відповідальністю „ТОГА”   судові витрати; в іншій частині заява Позивач про перегляд рішення за нововиявленими обставинами залишена без задоволення, а  рішення господарського суду Одеської області від 27.05.2005року - без змін.

24.11.2006р. ТОВ «ВІСТ»звернулося до господарського суду Одеської області з заявою про перегляд постанови господарського суду Одеської області від 23.05.2006року по справі  №22-1/118-05-2936А за нововиявленими обставинами, в які він просить скасувати цю постанову та залишити чинним рішення господарського суду Одеської області від 27.05.2005р. у справі №1/118-05-2936А.

Нововиявленою обставиною, яка згідно п.4 ч.2 ст.245 КАС України є підставою для перегляду постанови, на думку заявника, є факт скасування рішення господарського суду Одеської області від 20.02.2006р. у справі №17/378-05-11783 постановою Вищого господарського суду України від 24.10.2006р. у справі №17/378-05-11783, як такого що прийнято з порушенням вимог чинного законодавства, а справу передано на новий розгляд.

Представник позивача в судовому засіданні заперечив проти задоволення заяви ТОВ «ВІСТ», виклавши свої заперечення у додаткових поясненнях по справі від 06.04.2007р.

Так, позивач вважає, що заява ТОВ «ВІСТ»не може бути задоволена, так як, незважаючи на скасування рішення господарського суду Одеської області від 20.02.2006р. у справі №17/378-05-11783, яке було покладено в основу постанови господарського суду Одеської області від 23.05.2006року по справі  №22-1/118-05-2936А, при новому розгляді справи №16-17/378-05-11783 в господарському суді Одеської області та в Одеському апеляційному господарському суді були встановлені певні обставини, які дають підстави вважати, що рішення Одеської міської ради від 11.10.2004року №3254-ІУ було прийняте з порушенням закону, а тому постанова  господарського суду Одеської області від 23.05.2006року по справі  №22-1/118-05-2936А має бути залишена в силі.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доводи сторін, суд вважає, що заява ТОВ «ВІСТ»про перегляд постанови господарського суду Одеської області від 23.05.2006року по справі  №22-1/118-05-2936А за нововиявленими обставинами має бути залишена без задоволення а постанова без змін, виходячи з наступного:

Рішенням господарського суду Одеської області від 27.05.2005р. встановлено, що 11.10.2004р.  рішенням Одеської міської ради №3254-ІУ  було вирішено укласти з підприємством „ВІСТ” договір оренди земельної ділянки площею 0,2137 га, розташованої за адресою: м.Одеса, пр-т  М.Жукова,37/1 для експлуатації та обслуговування тимчасової відкритої автостоянки на 50 машино-місць терміном на три роки.

Позивач  стверджував, що рішення №3254-ІУ винесено з порушенням чинного законодавства і порушує  його права, так як земельна ділянка за клопотанням ТОВ „ТОГА” з 2003р. стала оформлюватися у користування  ТОВ „ТОГА”  для будівництва розважально-оздоровчого комплексу, у зв’язку з чим  16.05.2003р.  на засіданні комісії по узгодженню місць розташування об’єктів в м.Одесі протоколом №21 був затверджений акт узгодження місця розташування об’єкта –оздоровчо-розважального комплексу.

Згідно цього акта та іншої документації 27.10.2003р. Управлінням архітектури та містобудування Одеської міської ради  були видані архітектурно-планове завдання №453/04 на проектування об’єкта архітектури для нового будівництва, а 15.12.2003р. виданий висновок №1244/03  про погодження робочого проекту розміщення розважально-оздоровчого комплексу.

В той же час, господарський суд при первісному розгляді справи  не погодився з такими доводами позивача, і зазначив, що ТОВ „ВІСТ” набуло прав на спірну ділянку відповідно до законодавства України, а саме, у зв’язку з тим, що рішенням Одеської міської ради від 15.10.2001р. №2749-ХХІІІ спірна ділянка вже передавалася у тимчасове користування ТОВ „ВІСТ”, і між Відповідачами 27.02.2002р. був укладений договір оренди земельної ділянки,  посвідчений Криворотенко Л.І.. приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу. Таким чином, суд при першому розгляді справи дійшов висновку, що  Відповідач2, якому згідно спірного рішення надано в користування земельну ділянку строком на три роки, фактично скористався своїм правом на першочергове продовження (поновлення)  договору оренди землі, встановленого п.3.3.3 договору від 27.02.2002р..

Проте, як обґрунтовано встановили суди першої та апеляційної інстанцій при перегляді рішення за нововиявленими обставинами ні в рішенні №3254-ІУ, ні в договорі оренди земельної ділянки від 16.05.2005року відсутнє посилання на те, що договір оренди  укладається   як пролонгація договору оренди земельної ділянки від 27.02.2005року.

Суд при вирішення даного спору також приймає до уваги те, що   Відповідач1 при винесенні спірного рішення не затверджував проект відведення земельної ділянки, яка має інше цільове призначення, ніж землі автомобільного транспорту, а фактично передав в оренду земельну ділянку на підставі проекту відведення, затвердженого рішенням від 15.10.2001р. №2749-ХХІІІ, який суду Відповідачі не надали, і який не може прийматися до уваги, так як не є невід’ємною частиною договору оренди від 27.02.2002р.

Так, постановою Одеського апеляційного суду від 27.02.2007р. у справі №16-17/378-05-11783 встановлено, що при передачі в оренду земельної ділянки на підставі договору від 27.02.2002р. Відповідач1 в порушення ч.6 ст.15 Закону України «Про оренду землі»(в редакції від 06.10.1998року зі змінами від 20.12.2001року), що згідно ч.3 ст.14  цього Закону є підставою для визнання договору оренди недійсним, проект відводу спірної земельної ділянки не є невід’ємною частиною (додатком) договору оренди від 27.02.2002р.. Крім того, надання в оренду та використання ТОВ «ВІСТ» спірної земельної ділянки здійснювалося з порушенням законодавства України, так як мало місце порушення порядку встановлення цільового призначення земельної ділянки, а саме розміщення тимчасової автостоянки - об’єкту, що забезпечує роботу автомобільного транспорту (його зберігання, утримання), що можливо лише землях автомобільного транспорту,  на земельній ділянці, яка за своїм цільовим призначенням віднесена до земель житлової та громадської забудови, без зміни її цільового призначення відповідно до закону, є таким, що не відповідає закону, що, в свою чергу, може бути підставою для  визнання недійсною угоди щодо земельної ділянки.

Крім того, постановою Одеського апеляційного суду від 27.02.2007р. у справі №16-17/378-05-11783 також  встановлено, що відповідач2 неналежним чином виконував умови договору від 27 лютого 2002 року і не використовував земельну ділянку  відповідно до її  призначення, вказаного в п.1.2 спірного договору - на земельній ділянці площею 2137 кв.м., що розміщена за адресою: м.Одеса, пр-т М.Жукова, 37/1, яка згідно договору від 27 лютого 2002року була надана в оренду ТОВ «Віст»строком на три роки, а згідно договору оренди від 16.05.2005р. строк оренди був продовжений, автостоянка зовсім відсутня, межові знаки, огорожа навколо земельної ділянки також відсутні; договір оренди від 27.02.2002р. не відповідає вимогам; у зв’язку з неналежним виконанням ТОВ «Віст»умов договору - невикористанням земельної ділянки та відсутністю будівництва тимчасової автостоянки в перший рік оренди, який для нього був пільговим щодо розміру орендної плати,  у ТОВ «ТОГА»у 2003 році після подання заяви про надання земельної ділянки в оренду та погодження комісією  по узгодженню місць розміщення об’єктів в м.Одесі її розмірів та розташування виникло право на отримання в оренду земельної ділянки.  ТОВ «ВІСТ»не створивши такий об’єкт загального користування як автостоянка, сплатило орендних платежів менше, ніж було б сплачено за звичайних умов.

Відповідно до ч.1 ст.72 КАС України обставини, встановлені судовим рішенням в господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи, щодо яких встановлені ці обставини.

Суд при розгляді заяви ТОВ «ВІСТ»також враховує, що ТОВ «ТОГА» в задоволенні позову про визнання договору оренди земельної ділянки від 27.02.2002р.  недійсним  у справі №16-17/378-05-11783 апеляційною інстанцією було відмовлено лише на тих підставах, що  спірний договір оренди припинив свою дію з 15.10.2004р., у зв’язку з чим на момент розгляду справи не можливо встановити момент його недійсності. При цьому суд апеляційної інстанції чітко вказав, що спірний договір був укладений з порушенням вимог закону та мало місце неналежне його виконання зі сторони ТОВ «ВІСТ».

Відповідно до ст. 27 Закону України «Про оренду землі»(в редакції від 06.10.1998року зі змінами від 20.12.2001року) та п.п.3.3.3 договору оренди від 27.02.2002р. встановлювалося, що орендар має право за інших рівних умов на переважене право на поновлення договору оренди після закінчення  строку його дії, виключно за умови належного виконання обов’язків за   договором.

11.10.2004року відповідач1 прийняв  спірне рішення №3254-ІУ про укладення з відповіачем2 нового договору оренди на три роки. При цьому лише в рішенні зроблено посилання на ст.33 Закону України «Про оренду землі»(в редакції  від 02.10.2003р.), якою   передбачена можливість поновлення договору оренди за умови належного виконання умов договору.

Однак, господарським судом у справі №16-17/378-05-11783 встановлено, що   ТОВ «ВІСТ»неналежним чином виконував умови договору оренди землі від 27.02.2002р., при його укладенні   мало місце порушення законодавства України.

Враховуючи вищевикладене, суд доходить висновку  що підстав для скасування постанови господарського суду Одеської області від 23.05.2006р. у справі №22-1/118-05-2936А при її перегляді за нововиявленими обставинами не має, незважаючи на скасування рішення господарського суду Одеської області від 20.02.2006р. у справі №17/378-05-11783, так як рішення Одеської міської ради №3254-ІУ прийнято з порушенням Закону України «Про оренду землі», а саме: відповідач2 не мав переважного права на поновлення дії договору оренди, так як неналежним чином виконував обов’язки по  договору оренди від 27.02.2002р.; ні в рішенні №3254-ІУ, ні в договорі оренди земельної ділянки від 16.05.2005року відсутні посилання не те,  що договір оренди укладається як пролонгація (поновлення) договору оренди земельної ділянки від 27.02.2005року. У зв’язку з цим  відповідач1 зобов’язаний був відповідно до ч.6 ст.16 Закону України „Про оренду землі” у разі надходження двох або більше заяв на оренду однієї і тієї ж самої земельної ділянки, що перебуває у комунальній власності, провести аукціон або конкурс щодо набуття права оренди земельної ділянки, якщо законом не встановлений інший порядок. Чинним законодавством такий жодний інший  порядок не встановлено, а Закон „Про оренду землі”  відповідно до ч.6 ст.93 ЗК України  є спеціальним законом, а тому його норми повинні застосовуватися до спірних правовідносин. Таким чином відповідач1 не мав права передавати Відповідачу2 в оренду спірну земельну ділянку для розміщення тимчасової автостоянки, так як Позивач до прийняття рішення  подав свою заяву на оренду земельної ділянки для розміщення оздоровчо-розважального комплексу, розробив та погодив технічну документацію на розміщення оздоровчо-розважального комплексу, що відповідає планувальним рішенням та генеральному плану м.Одеса. Такі обставини свідчать про те, що Відповідач1 прийняв  рішення №3254-ІУ про укладення з підприємством „ВІСТ” договору оренди земельної ділянки площею 0.2137 га, розташованої за адресою: м.Одеса, пр-т  М.Жукова,37/1 для експлуатації та обслуговування тимчасової відкритої автостоянки на 50 машино-місць терміном на три роки, з порушенням ст.16 Закону „Про оренду землі”, що відповідно до п.1 ч.2 ст.162 КАС України є підставою для    визнання його протиправним і  нечинним, а отже підстави для скасування постанови господарського суду Одеської області від   23.05.2006року по справі  №22-1/118-05-2936А за нововиявленими обставинами відсутні.

20.04.2007р. до господарського суду Одеської області від представника ТОВ «Віст»надійшла заява про відмову від заяви про перегляд постанови за нововиявленими обставинами.

Відповідно до частини 1 статті 251 КАС України –особа, яка подала заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, може відмовитися від заяви до початку розгляду справи у судовому засіданні.

Приймаючи до уваги, що розгляд заяви в судовому засіданні розпочався ще 06.04.2007р. –суд не вбачає підстав для прийняття цієї відмови і вважає за необхідне розглянути заяву по уті.

Враховуючи викладене, керуючись ст..ст.158-160, 245-253 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву  ТОВ «ВІСТ»про перегляд постанови господарського суду Одеської області від   23.05.2006року по справі  №22-1/118-05-2936А за нововиявленими обставинами залишити без задоволення, а постанову без змін.

Ухвала може бути оскаржена в порядку ст.186 КАС України

Суддя