ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
суд Чернігівської області
________________________________________________________________________________________________
Тел. 7-38-36, факс 7-44-62
ПОСТАНОВА

"14" травня 2007 р.
Справа № 11/73а

За позовом: Суб'єкта
підприємницької діяльності -фізичної особи ОСОБА_1

АДРЕСА_1

До: Державної податкової
інспекції у м. Чернігові

14000, м. Чернігів, вул.
Кирпоноса, 28

Про визнання частково нечинним
податкового повідомлення - рішення

Суддя  Ю.М. Бобров

Секретар О.Ю.Михальова

ПРЕДСТАВНИКИ
СТОРІН :

Від Позивача: ОСОБА_2 -дов. від
ІНФОРМАЦІЯ_1

Від Відповідача: Велько І.В. -гол.
держподатінспектор, дов. від 13.02.07 р. № 993/9/10-010,

Савченок В.В. -гол.
держподатревізор -інспектор, дов. від 28.12.06 р. № 30823/10/10-010.

СУТЬ СПОРУ:

Позивачем -суб'єктом
підприємницької діяльності ОСОБА_1
подано адміністративний позов до Державної податкової інспекції у м.
Чернігові про визнання нечинним податкового повідомлення -рішення інспекції..

Провадження у справі зупинялось,
розгляд справ відкладався та у  її
розгляді оголошувалися перерви.

До закінчення судового розгляду,
представником позивача подано заяву про уточнення позовних вимог, в якій він
просить суд визнати частково нечинним оскаржуване податкове повідомлення
-рішення ДПІ у м. Чернігові в частині зменшення йому бюджетного відшкодування з
податку на додану вартість в сумі 1039,00 грн. (1670 грн. -606 грн. -25 грн.).

В судовому засіданні представник
позивача підтримав позовні вимоги та їх обґрунтування, з урахуванням їх
уточнення, викладені у позовній заяві та у додаткових письмових пояснення по
справі.

Позивач вважає, що він діяв
відповідно до умов  укладеного договору,
який відповідає вимогам Закону України „Про транспортно - експедиційну
діяльність” та не порушував вимог Закону України „Про податок на додану
вартість” від 03.04.97 р. № 168/97-ВР (далі - Закон № 168) щодо встановлених
цим Законом ставок податку на додану вартість.

Відповідач у письмових запереченнях
проти позову позовних вимог не визнає та вважає, що оскаржуване податкове
повідомлення -рішення  відповідає вимогам
чинного законодавства, просить суд відмовити у задоволенні позовних  вимог.

Представники відповідача в судовому
засіданні підтримали заперечення на позов з мотивів, викладених у письмових
запереченнях проти позову.

Дослідивши матеріали справи та
проаналізувавши надані докази, заслухавши в судовому засіданні пояснення
представників сторін, суд встановив наступне.

ОСОБА_1 зареєстровано як суб'єкта
підприємницької діяльності -фізичну особу, взято на податковий облік в ДПІ у м.
Чернігові, зокрема, зареєстровано платником податку на додану вартість.

ДПІ у м. Чернігові було проведено
перевірку СПД ОСОБА_3 з питань достовірності нарахування суми бюджетного
відшкодування  ПДВ на рахунок платника у
банку за серпень 2006 р., за результатами якої складено акт перевірки від
ІНФОРМАЦІЯ_2.

У висновку акта перевірки
зазначено, що перевіркою встановлено:

- заниження податкових зобов'язань
СПД ОСОБА_3 за липень 2006 р. на 4713,00 грн. в результаті неправомірного
застосування нульової ставки ПДВ, чим порушено п.п.6.2.4 п.6.2 ст. 6 Закону №
168;

- заниження податкових зобов'язань
за липень 2006 р. на 25,00 грн., до податкових зобов'язань не включена сума ПДВ
від наданих перевезень, чим порушено п.п.7.3.1 п.7.3 ст. 7 Закону № 168;

- заниження податкових зобов'язань
за липень 2006 р. на 606,00 грн., до податкових зобов'язань підприємцем
включена сума ПДВ від наданих перевезень не в повному обсязі, чим порушено
п.п.7.3.1 п.7.3 ст. 7 Закону № 168;

- заниження податкових зобов'язань
СПД ОСОБА_3 за серпень 2006 р. на 1767,00 грн. в результаті неправомірного
застосування нульової ставки по ПДВ, чим порушено п.п.6.2.4 п.6.2 ст. 6 Закону
№ 168;

- заниження податкових зобов'язань
за серпень 2006 р. на 317,00 грн.,  до
податкових зобов'язань не включена сума ПДВ від наданих перевезень, чим
порушено п.п.7.3.1 п.7.3 ст. 7 Закону № 168;

- заниження податкових зобов'язань
за серпень 2006 р. на 1333,00 грн.,  до
податкових зобов'язань не включена сума ПДВ від наданих перевезень, чим
порушено п.п.7.3.1 п.7.3 ст. 7 Закону № 168.

Сума від'ємного значення (р. 18.2)
по податковій декларації з ПДВ за серпень 2006 р. зменшена на 3417,00 грн. та
становить 4279,00 грн.

Сума, яка підлягає бюджетному
відшкодуванню на розрахунковий рахунок по податковій декларації за серпень 2006
р., зменшена 1670,00 грн. та становить 0 грн.

Сума, що підлягає сплаті до бюджету
по податковій декларації з ПДВ за липень 2006 р., за результатами перевірки
складає 25,00 грн.

На підставі акта перевірки
відповідачем було прийнято податкове повідомлення -рішення від ІНФОРМАЦІЯ_3, в
якому СПДОСОБА_3 зменшено суму бюджетного відшкодування з ПДВ по податковій
декларації за серпень 2006 р. на 1670,00 грн.

За результатами розгляду
апеляційної скарги СПД ОСОБА_3, ДПІ у м. Чернігові прийнято оскаржуване
позивачем податкове повідомлення -рішення від 22.12.06 р. № /1, в
якому сума зменшеного бюджетного відшкодування залишилася без змін.

Як вбачається із матеріалів справи,
між ТОВ „Контакт” (Довіритель) та СПД ОСОБА_3 (Повірений) було укладено договір
доручення ІНФОРМАЦІЯ_4 про надання транспортно -експедиторських послуг по
перевезенню вантажів автомобільним транспортом в міжнародному сполученні (далі
-Договір).

Відповідно до п. 1.1 Договору
Довіритель доручає Повіреному за винагороду здійснювати пошук і підбір
перевізників, з метою перевезення вантажів Довірителя по території Російської
Федерації та за її  межами.

Пунктом 1.3 Договору передбачено,
що в розділах 2 -6 Договору Довіритель іменується Замовником, а Повірений
іменується Експедитором.

Згідно п. 2.1 Договору по дорученню
Замовника і на підставі Договору Експедитор надає одну або декілька послуг,
зокрема, організовує перевезення вантажів автомобільним транспортом по
території Російської Федерації та зарубіжних країн, здійснює розрахунки з
учасниками транспортного процесу.

Експедитор виступає від імені  Замовника і може укладати договори з іншими
особами для виконання зобов'язань по Договору (п.п.2.2 Договору).

Відповідно до ст. 316
Господарського кодексу України за договором транспортного експедирування одна
сторона (Експедитор) зобов'язується за плату і за рахунок другої сторони
(Клієнта) виконати або організувати виконання визначених договором послуг,
пов'язаних з перевезенням вантажу.

Договором транспортного
експедирування може бути встановлений обов'язок експедитора організувати
перевезення вантажу транспортом і за маршрутом, вибраним експедитором або клієнтом,
укладати від свого імені або від імені клієнта договір перевезення вантажу,
забезпечувати відправку і одержання вантажу, а також виконання інших
зобов'язань, пов'язаних із перевезенням.

Крім того, статтею 1 Закону України
„Про транспортно - експедиційну діяльність” від 01.07.04 р. № 1955-IV (далі
-Закон № 1955) визначено термін „транспортно -експедиторська послуга” -це
робота, що безпосередньо пов'язана з організацією та забезпеченням перевезень
експортного, імпортного, транзитного або іншого вантажу за договором
транспортного експедирування.

Експедитор (транспортний
експедитор) -суб'єкт господарювання, який за дорученням клієнта та за його
рахунок виконує або організовує виконання транспортно-експедиторських послуг,
визначених договором транспортного експедирування.

Клієнт - споживач послуг
експедитора (юридична або фізична особа),
який за договором транспортного експедирування доручає експедитору
виконати чи організувати або забезпечити виконання визначених договором
транспортного експедирування послуг та оплачує
їх, включаючи плату експедитору.

За договором транспортного
експедирування (ст. 9 Закону № 1955) одна сторона (експедитор) зобов'язується
за плату і за рахунок другої сторони (клієнта) виконати або організувати
виконання визначених договором послуг, пов'язаних з перевезенням вантажу.

У разі залучення експедитором до
виконання його зобов'язань за договором транспортного експедирування іншої
особи у відносинах з нею експедитор
може  виступати  від свого імені або від імені клієнта.

Платою експедитору вважаються
кошти, сплачені клієнтом експедитору за належне   виконання договору  транспортного експедирування.

Підтвердженням витрат експедитора є
документи (рахунки, накладні тощо), видані суб'єктами господарювання, що
залучалися до виконання договору транспортного
експедирування, або органами влади. Факт надання послуги експедитора при
перевезенні підтверджується єдиним транспортним документом або комплектом
документів (залізничних, автомобільних, авіаційних накладних, коносаментів
тощо), які відображають шлях прямування вантажу від пункту його відправлення до
пункту його призначення.

Пунктом 6.1 ст. 6 Закону № 168, яка
встановлює ставки податку на додану вартість, визначено, що об'єкти
оподаткування, визначені статтею 3 цього Закону, за  винятком операцій,  звільнених від оподаткування, та операцій, до
яких застосовується нульова ставка згідно з цим Законом, оподатковуються за
ставкою 20 відсотків.

Підпунктом 6.2.4 п. 6.2 ст. 6
Закону № 168 встановлено, що за нульовою ставкою оподатковуються операції з
поставки транспортних послуг залізничним, автомобільним,  морським та річковим транспортом по
перевезенню пасажирів, багажу, вантажобагажу
(товаробагажу) та вантажу за межами державного кордону України, а саме:
від пункту за межами державного кордону України до пункту  знаходження
зовнішнього митного  контролю  України; від пункту знаходження зовнішнього
митного контролю України до пункту за межами державного кордону України; між
пунктами за межами  державного кордону
України, а також авіаційним транспортом: від пункту за межами державного
кордону України до пункту проведення митних процедур з пропуску пасажирів,
багажу, вантажобагажу (товаробагажу) та вантажу через митний кордон на митну
територію  України (включаючи внутрішні
митниці); від пункту проведення митних процедур з пропуску пасажирів, багажу,
вантажобагажу (товаробагажу) та вантажу через митний кордон за межі митного
кордону України (включаючи внутрішні митниці) до пункту за межами державного
кордону України; між пунктами за
межами  митного  кордону України.

Абзацом 2 п.п.6.2.4 п.6.2 ст. 6
Закону № 168 передбачено, що у разі коли поставка транспортних послуг,
визначених частиною першою цього
підпункту, здійснюється у  вигляді
брокерських, агентських або комісійних операцій з транспортними квитками,
проїзними  документами, укладання
договорів або рахунків на транспортування пасажирів або вантажів   довіреною особою перевізника,
операції з таких послуг оподатковуються за ставкою, передбаченою пунктом 6.1
цієї статті (20%).

Але виняток, передбачений абз. 2
п.п.6.2.4 п.6.2 ст. 6 Закону № 168, не може бути поширено на транспортно
-експедиторські правовідносини по цій справі, оскільки СПД ОСОБА_3 не є а ні
перевізником, а ні довіреною особою перевізника.

Надані представником позивача копії
документів, які долучені до матеріалів справи, вказують на те, що за Договором
СПД ОСОБА_3 за плату і за рахунок ТОВ „Контакт” здійснював пошук і підбір
перевізників для перевезення вантажів ТОВ „Контакт” територією України і за її
межами, залучаючи для цього інших суб'єктів господарювання (суб'єктів
підприємницької діяльності).

Залученими СПД ОСОБА_3
перевізниками надавалися акти виконаних робіт, CMR, податкові накладні. При
цьому в актах виконаних робіт перевізниками вказувалась вартість перевезення по
території України з оподаткуванням за ставкою 20% ПДВ та вартість перевезення
за межами території України за нульовою ставкою ПДВ. Також, виходячи з різних
ставок оподаткування ПДВ, перевізниками видавалися дві податкові накладні.

Видані перевізниками податкові накладні
заносилися позивачем до Реєстру отриманих податкових накладних із зазначенням
вартості перевезення по території України за ставкою 20% та вартості
перевезення за межами території України за ставкою 0% та відповідна сума
податкового кредиту заносилася до податкової декларації з ПДВ за відповідний
звітний період.

СПД ОСОБА_3 надавав ТОВ „Контакт”
рахунки -фактури, акти виконаних робіт та видавав податкові накладні за ставкою
20% ПДВ по перевезенню вантажів по території України та заставкою 0% ПДВ по перевезенню
вантажів за межами території України, видавав податкову накладну на суму
експедиторської винагороди за ставкою 20%.

Вказані податкові накладні
проводилися в Реєстрі виданих податкових накладних за відповідний звітний
період та відображалися у податковій декларації з ПДВ та обсяги продажу в
розмірі 20% включалися до складу податкового кредиту.

На виконання умов Договору, ТОВ
„Конати” кошти перераховані повністю, в тому числі кошти перевізникам за
перевезення вантажів та сума винагороди експедитору СПДОСОБА_3

Кошти, перераховані ТОВ „Контакт”
за послуги по перевезенню вантажів, СПД ОСОБА_3 перераховані перевізникам у
повному обсязі.

За вищенаведених обставин, суд
вважає, що позивачем не порушено норм Закону № 168.

В ст. 7 Закону № 1955 зазначено, що
державна підтримка транспортно-експедиторської
діяльності формується і здійснюється відповідно до загальнодержавних
програм економічного розвитку в галузі транспорту і передбачає, зокрема,
створення рівних умов на ринку транспортно-експедиторських послуг та
недопущення будь-якої дискримінації стосовно експедиторів, перевізників чи
вантажу за ознакою його місця походження, відправлення, ввезення, вивезення чи
призначення або у зв'язку  з правом  власності на
цей  вантаж,  а
також при оподаткуванні транспортно-експедиторських послуг, за
винятком випадків адекватного  реагування
на дискримінаційні заходи щодо України чи економічних санкцій міжнародних    організацій, підтриманих Україною.

Враховуючи вищенаведене, беручи до
уваги приписи ч. 3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України (КАСУ),
суд доходить висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 94 КАСУ
сплачені позивачем 3,40 грн. держмита підлягають присудженню з Державного
бюджету України.

Керуючись ст.ст. 2, 94, 158-163
Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Визнати частково нечинним
податкове повідомлення - рішення Державної податкової інспекції у м. Чернігові
від 22 грудня 2006 року № /1 в сумі 1039,00 грн.

3.
Стягнути з Державного бюджету України (р/р 0002 в УДК у
Чернігівській області, МФО 853592, код 22825965) на користь суб'єкта
підприємницької діяльності - фізичної особи ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, р/р НОМЕР_1 в ЧФ
АБ „Синтез”, МФО НОМЕР_2, код НОМЕР_3) 3,40 грн. сплаченого держмита.

Постанова набирає законної сили
після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо таку
заяву не було подано.

Якщо було подано заяву про
апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була  подана у строк, встановлений цим
Кодексом,  постанова набирає законної
сили після закінчення цього строку.

У разі подання апеляційної скарги
постанова, якщо її не скасовано,
набирає  законної  сили після закінчення апеляційного розгляду
справи.

Про апеляційне оскарження постанови
спочатку подається заява.

Обґрунтування мотивів оскарження і
вимоги до суду апеляційної інстанції викладаються  в
апеляційній скарзі.

Заява про апеляційне оскарження та
апеляційна скарга подаються до Київського апеляційного адміністративного  суду через господарський суд Чернігівської
області.

Копія апеляційної скарги
одночасно  надсилається  особою,
яка  її подає, до Київського
апеляційного адміністративного суду.

Заява про апеляційне оскарження
постанови подається протягом десяти днів з дня складання постанови в повному
обсязі, відповідно до ст. 163 Кодексу адміністративного судочинства України.

Апеляційна скарга на постанову
подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

На підставі ч. 3 ст. 160 КАС
України, в судовому засіданні 14.05.07 р. проголошено тільки вступну та
резолютивну частини постанови.

Постанова суду в повному обсязі
виготовлена 21.05.07 р.

Сторони можуть отримати копію
постанови, виготовлену в повному обсязі, подавши відповідну заяву на ім'я судді
через канцелярію суду.

Суддя
Ю.М.Бобров