ЛУГАНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД
м. Луганськ, вул. Коцюбинського, 2
___________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

Іменем України

15.03.2007  року                                                            Справа № 14/579н

Луганський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:головуючого:                              Парамонової Т.Ф.

суддів:                                        Єжової С.С.

Семендяєвої І.В.

секретар судового засідання Антонова І.В.

за участю представників сторін:

від позивача: не прибув

від  відповідача: Асєєва І.В., довіреність № б/н,  від 11.12.06

розглянувши

апеляційну скаргу          Відкритого акціонерного товариства „Кіровський завод по виготовленню виробів з металевих порошків”, м. Кіровськ

на рішення

господарського суду          Луганської області

від          26.01.2007

у справі          №14/579н (суддя Лісовицький Є.А.)

за позовом          Відкритого акціонерного товариства „Кіровський завод по виготовленню виробів з металевих порошків”, м. Кіровськ

до відповідача          Товариства з обмеженою відповідальністю „Донбас – сервіс”, м. Стаханов

про          визнання недійсною третейської угоди та скасування рішення

в с т а н о в и в :

Відкрите акціонерне товариство „Кіровський завод по виготовленню виробів з металевих порошків” звернулося до господарського суду Луганської області з позовом про визнання недійсною третейської угоди від 11.01.2006, що укладена ним з  відповідачем - ТОВ “Донбас - сервіс” про розгляд спору у Третейському суді при асоціації “ЛОЙЄР-КОНСАЛТІНГ-ГРУП” та скасування рішення Третейського суду при асоціації “ЛОЙЄР-КОНСАЛТІНГ-ГРУП” у справі №03/03/ис – 2006 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю “Донбас - сервіс” до Відкритого акціонерного товариства “Кіровський завод по виготовленню виробів з металевих порошків” про стягнення з ВАТ “Кіровський завод по виготовленню виробів з металевих порошків” грошових коштів в сумі 797489 грн. 25 коп.

Рішенням господарського суду Луганської області від 26.01.2007 у справі №14/579н в задоволенні позову відмовлено повністю.

Позивач звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить рішення суду скасувати, посилаючись на неповне з’ясування та недоведеність обставин, що мають значення для справи, а також на невідповідність висновків суду обставинам справи.

Відповідач у відзиві на апеляційну скаргу проти доводів позивача заперечує, вказуючи на їх безпідставність, рішення суду вважає законним та обґрунтованим і просить залишити його без змін, а апеляційну скаргу – без задоволення.

Відповідно до ст. 101 Господарського процесуального кодексу України у процесі розгляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі та додатково наданими доказами повторно розглядає справу.

Апеляційний господарський суд не зв’язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Апеляційний господарський суд, переглядаючи рішення в апеляційному порядку, користується правами, наданими суду першої інстанції (ч.2 ст.99 Господарського процесуального кодексу України).

Представник позивача у судове засідання не прибув, про час та місце судового засідання повідомлений належним чином.

Присутність представників сторін у засіданні суду апеляційної інстанції при призначенні скарги до розгляду обов’язковою не визнавалася. Неявка представника позивача не перешкоджає розгляду скарги.

За таких обставин колегія суду вважає можливим розглянути справу у даному судовому засіданні, а клопотання позивача про відкладення розгляду справи у зв’язку з відрядженням представників судом відхиляється. Крім того, суд наголошує, що представництво юридичної особи у суді не обмежено будь – яким визначеним колом осіб.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника відповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції було встановлено, що 11.01.2006 між Відкритим акціонерним товариством „Кіровський завод по виготовленню виробів з металевих порошків” та Товариством з обмеженою відповідальністю „Донбас – сервіс” було укладено угоду про розгляд спору у Третейському суді при асоціації “ЛОЙЄР-КОНСАЛТІНГ-ГРУП”.

На підставі цієї угоди ТОВ “Донбас-сервіс” звернулося до Третейського суду при асоціації “ЛОЙЄР-КОНСАЛТІНГ-ГРУП” з позовною заявою про стягнення з ВАТ “Кіровський завод по виготовленню виробів з металевих порошків” грошових коштів за невиконання зобов'язань за договором № 25/10-ст від 25.10.2002 про поставку обладнання на суму 385000 грн., та за невиконання відповідачем зобов'язань за договором від 03.09.2001 б/н про поставку нафтопродуктів на загальну суму 290048,45 грн., а також пені за несвоєчасне виконання вищезгаданих договорів.

23 січня 2006 року Третейським судом при асоціації “ЛОЙЄР-КОНСАЛТІНГ-ГРУП” було винесено рішення у справі № 03/03/ис-2006 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю “Донбас-сервіс” до Відкритого акціонерного товариства “Кіровський завод по виготовленню виробів з металевих порошків” про стягнення з ВАТ “Кіровський завод по виготовленню виробів з металевих порошків” грошових коштів в сумі 797489,25 грн.

Позивач в позовній заяві обґрунтовував свої вимоги тим, що дана третейська угода по своїй суті є договором, а відтак, має відповідати вимогам, які ставляться законодавством до форми та змісту договору, зокрема, ст. 203 Цивільного кодексу України містить перелік вимог, додержання яких необхідним для встановлення чинності правочину. Також позивач посилався на ч. 2 ст. 207 Цивільного кодексу України, якою передбачено, що правочин, який вчиняє юридична особа, підписується повноважною особою та скріпляється печаткою.

Позивач стверджував, що дану третейську угоду від імені позивача підписано не уповноваженою особою та на третейській угоді відсутні печатки сторін, таким чином ця Третейська угода від 11.01.2006 є такою, що не відповідає вимогам діючого законодавства та є недійсною на підставі ст. ст. 203, 215 Цивільного кодексу України.

Для  розгляду справи №14/579н судом першої інстанції було витребувано у Третейського суду при асоціації “ЛОЙЄР-КОНСАЛТІНГ-ГРУП” третейську справу            № 03/03/ис-2006. Розглянувши матеріали вказаної третейської справи, судом першої інстанції було встановлено, що в ній знаходиться екземпляр третейської угоди від 11.01.2006 без печаток, однак, це не є підставою для визнання її недійсною, оскільки відповідачем надано копію цієї третейської угоди, на якій проставлені печатки підприємств – сторін угоди, тобто, другий екземпляр угоди оформлений належним чином.

Щодо повноважності підпису Танчинця С.В., який підписав спірну третейську угоду з боку позивача, судом першої інстанції для вирішення цього питання було досліджено довіреність б/н від 10.01.2006, видану підприємством позивача на ім'я Танчинця С.В. а також було викликано у судове засідання для дачі пояснень Болдирєва В.О. – колишнього голову правління підприємства позивача, який безпосередньо підписав довіреність на ім’я Танчинця С.В.

З тексту цієї довіреності вбачалось, що ВАТ “Кіровський завод по виготовленню виробів з металевих порошків” уповноважує Танчинця С.В. представляти інтереси товариства у всіх підприємствах, установах, організаціях, в тому числі БТІ, а також у судах, третейських судах. Для цього наділяє його певним колом прав, зокрема,  передавати справу на розгляд третейського суду, приймати участь у справі знайомитися з матеріалами справи, робити з них виписки, отримувати копії рішень, ухвал постанов та інших документів, брати участь у судових засіданнях, надавати докази, брати участь у їх дослідженні, заявляти клопотання відводи, надавати усні та письмові пояснення, оскаржувати рішення та ухвали суду, подавати позов, визнавати позов повністю, або частково, змінювати підстави та або предмет позову, збільшувати або зменшувати розмір позовних вимог або відмовлятися від позову, підписувати, оформлювати, подавати та отримувати всі необхідні документи. Відтак, суд першої інстанції дійшов висновку, що спірну Третейську угоду з боку позивача підписано повноважною особою.

Крім того, на підставі ст. 51 Закону України „Про третейські суди”, господарський суд Луганської області в своєму рішенні зазначив, що трьохмісячний строк, встановлений зазначеною статтею для подання позовної заяви про скасування рішення третейського суду від 23.01.2006, минув 23.04.2006.

Можливості відновлення цього строку Законом не передбачено.

Суд першої інстанції оскаржуваним рішенням у задоволенні позову відмовив повністю за необґрунтованістю вимог і пропуском строку на подання заяви про скасування рішення третейського суду.

Суд апеляційної інстанції вважає, що за довіреністю від 10.01.2006 Танчинець С.В. є уповноваженою особою на здійснення дій щодо передачі справ на розгляд третейського суду, у тому числі і на підписання третейської угоди.

Крім того, як зазначає позивач у своїй апеляційній скарзі, згідно ст. 241 Цивільного кодексу України, правочин, здійснений з перевищенням повноважень представником, створює, змінює, припиняє цивільні права та обов’язки особи, яку він представляє, лише у разі наступного схвалення правочину цією особою.

Посилання позивача на те, що ним не було вчинено ніяких дій по схваленню третейської угоди, суперечить матеріалам справи та наступному тексту самої апеляційної скарги (абзац перший аркуш четвертий скарги).

Як вбачається з матеріалів справи, (а.с. 16-18) позивач в особі голови правління Сердюк В.М. звертався до третейського суду з заявою про перегляд рішення третейського суду за нововиявленими обставинами. Таким чином, позивачем визнано правомірність розгляду справи у третейському суді та винесення рішення третейським судом.

Посилання позивача на те, що стосовно невідповідності третейської угоди він дізнався тільки при розгляді у третейському суді заяви про скасування рішення третейського суду за нововиявленими обставинами у листопаді 2006 року, не може бути прийняте до уваги. Третейська угода існувала і знаходилася у матеріалах третейської справи вже при первісному її розгляді у січні 2006 року. Юридична особа не ототожнюється з особою її керівника. Крім того, це посилання позивача суперечить і матеріалам справи.

Так, 23.06.2006  (вже після зміни голови правління Відкритого акціонерного товариства „Кіровський завод по виготовленню виробів з металевих порошків”  25.04.2006 - а. с. 20) господарським судом Луганської області розглядалася заява ТОВ „Донбас – сервіс” про видачу виконавчого документу за рішенням третейського суду від 23.01.2006 (а.с. 93).

При розгляді заяви господарським судом Луганської області було витребувано справу №03/03/ис – 2006 з постійно діючого третейського суду, в якому вона зберігалась. При розгляді заяви був присутній представник Відкритого акціонерного товариства „Кіровський завод по виготовленню виробів з металевих порошків”.

Таким чином, позивач не був позбавлений можливості ознайомитися з матеріалами справи третейського суду (у тому числі і з довіреністю на Танчинця С.В.) не тільки у січні 2006 року, а ще й у червні 2006 року при розгляді питання про видачу виконавчого документу.

На підставі вищевикладеного судова колегія Луганського апеляційного господарського суду дійшла висновку, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає.

Відповідно до статті 49 Господарського процесуального кодексу України державне мито по апеляційній скарзі покладається на заявника скарги (позивача у справі).

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 43, 44, 49, 99, 101, ч. 1 ст. 103, 105 Господарського процесуального кодексу України, Луганський апеляційний господарський суд

п о с т а н о в и в :

1. Апеляційну скаргу Відкритого акціонерного товариства „Кіровський завод по виготовленню виробів з металевих порошків” на рішення господарського суду Луганської області від 26.01.2007 у справі №14/579н залишити без задоволення.

2. Рішення господарського суду Луганської області від 26.01.2007 у справі                № 14/579н залишити без змін.

Головуючий суддя                                                  Т.Ф. Парамонова

Суддя                                                                      С.С. Єжова

Суддя                                                                      І.В. Семендяєва