ГОСПОДАРСЬКИЙ   СУД
________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.04.07

Справа №АС10/150-07.

За
позовом          державної податкової
інспекції в м.Суми

до
відповідача          приватного
підприємця ОСОБА_1 м.Суми

про
стягнення            444,94 грн.

СУДДЯ  МАЛАФЕЄВА І.В.

Представники:

від
позивача                    Дмитрієв
Д.В., Ануфрієва В.В.

від
відповідача          ОСОБА_1

Суть
спору: Позивач просить стягнути з відповідача 444,94 грн.  податкового боргу за сплати  податку з доходів фізичних осіб, який
утворився станом на 09.02.2007р.

Представник
відповідача суму боргу визнає повністю, в судовому засіданні ним було заявлено
усне клопотання розстрочити виконання постанови суду на 6 місяців за умови
сплати суми боргу щомісяця рівними частками, посилаючись на тяжке фінансове
становище, перенесення тяжкої хвороби, має на утриманні двох малолітніх дітей.

Представники
позивача проти розстрочки виконання постанови не заперечують.

Розглянувши
матеріали справи, оцінивши та дослідивши наявні в справі докази, суд встановив:

Відповідач
- приватний підприємець ОСОБА_1 як суб'єкт підприємницької діяльності - фізична
особа зареєстрований Управлінням територією Ковпаківського в м.Суми району
01.12.2003р., взятий на податковий облік в ДПІ в м.Суми. і є платником податків
і зборів, передбачених Законом України «Про систему оподаткування», Законом України
«Про податок з доходів фізичних осіб».

Позивачем
у відповідності до Закону України «Про податок з доходів фізичних осіб» та на
підставі поданої відповідачем декларації був зроблений перерахунок прибуткового
податку (податку з доходів) за І квартал 2006 року і на  підставі зробленого перерахунку прийнято
податкове повідомлення - рішення НОМЕР_1, яким визначена сума податкового
зобов'язання по податку з доходів фізичних осіб в сумі 448,50грн.

Податкове
повідомлення-рішення НОМЕР_1 отримане відповідачем 18.05.2006 р. про що
свідчить підпис ОСОБА_1 на корінці податкового повідомлення-рішення.

Згідно
довідки відповідача НОМЕР_2 про наявність заборгованості по податку з доходів
фізичних осіб, який  утворився станом на
09.02.2007р. сума заборгованості складає 444,94 грн.

Вказана
сума заборгованості повністю підтверджується матеріалами справи та не
заперечується відповідачем.

Згідно
з п.1.3 ст. 1 Закону України "Про порядок погашення зобов'язань платників
податків перед бюджетами та державними цільовими фондами", податковий борг
(недоїмка) - податкове зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх
наявності), самостійно узгоджене платником податків або узгоджене в
адміністративному чи судовому порядку, але не сплачене у встановлений строк, а
також пеня, нарахована на суму такого податкового зобов'язання.

Пунктом
1.11 ст. 1 Закону України "Про порядок погашення зобов'язань платників
податків перед бюджетами та державними цільовими фондами" визначено, що
податкова декларація, розрахунок - документ, що подається платником податків до
контролюючого органу у строки, встановлені законодавством, на підставі якого
здійснюється нарахування та/або сплата податку, збору (обов'язкового платежу).
Відповідно до ст. 2 Закону України від 22 травня 2003 року N 889-ІУ "Про
податок з доходів фізичних осіб" платниками податку з доходів фізичних
осіб є резиденти, які отримують: як доходи з джерелом їх походження з території
України, так і іноземні доходи, та нерезиденти, які отримують доходи з джерелом
їх походження з території України.

Обов'язки
нарахування, утримання та сплати (перерахування) податку до бюджету відповідно
до п. п. 8.1.1 п. 8.1 ст. 8 Закону покладено на податкового агента, який
нараховує (виплачує) оподатковуваний дохід на користь платника податку, утримує
податок від суми такого доходу за його рахунок, використовуючи ставку податку,
визначену у відповідних пунктах статті 7 Закону.

Підпунктом
3.2.1. п. 3.2. ст. З Закону України "Про порядок погашення зобов'язань
платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами",
передбачено, що у будь-яких випадках, коли платник податків згідно із законами
з питань оподаткування уповноважений утримувати податок, збір (обов'язковий
платіж), якими оподатковуються інші особи, у тому числі податки на доходи
фізичних осіб, дивіденди, репатріацію, додану вартість, акцизні збори, а також
будь-які інші податки, що утримуються з джерела виплати, сума таких податків,
зборів (обов'язкових платежів) вважається бюджетним фондом, який  належить
державі   або територіальній  громаді
та  створюється  від їх імені.

Відповідно
до статті 64 Бюджетного кодексу України податок з доходів фізичних осіб, який
сплачується юридичною особою (працедавцем), зараховується до відповідного
місцевого бюджету за її місцезнаходженням та місцезнаходженням її підрозділів,
уповноважених підрозділів в обсягах податку, нарахованого працівникам цих
підрозділів.

Сума
податку за звітний місяць, яка піддягає перерахуванню до місцевого бюджету за
місцезнаходженням таких відокремлених підрозділів, визначається юридичною
особою або уповноваженим підрозділом самостійно, виходячи із загальної
кількості громадян, які працюють у цих підрозділах, та суми виплаченого
(нарахованого) оподатковуваного доходу.

Юридична
особа за своїм місцезнаходженням та місцезнаходженням своїх підрозділів, а
уповноважений підрозділ за своїм місцезнаходженням одночасно з поданням
документів на   отримання   коштів
для   виплати   належних
платникам   податку   доходів
сплачує (перераховує) суми утриманого податку на відповідні розподільчі
рахунки, відкриті у територіальних управліннях Державного казначейства України,
таким чином на відповідача - приватного підприємця ОСОБА_1  покладено обов'язок нарахування, утримання та
сплати податку до бюджету.

У
зв'язку з тим, що відповідач не є платником податку з доходів фізичних осіб, то
податкового боргу з цього податку не існує, а заборгованість по утриманому, але
не перерахованому до бюджету податку з доходів фізичних осіб, який
відображається тільки по бухгалтерському обліку відповідача, вважається
бюджетним фондом і повинна належить державі.

Відповідачем
на день розгляду справи не подано ні доказів сплати суми боргу в розмірі 444,94
грн., ні аргументованих заперечень позовним вимогам.

За
таких обставин, вимоги позивача по стягненню 444,94 грн.  заборгованості по сплаті податку з доходів
фізичних осіб визнаються судом правомірними, обґрунтованими і підлягають
задоволенню на підставі ст. 3 вищезазначеного Закону.

Відповідно
до ст. 263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд у виняткових
випадках може відстрочити або розстрочити
виконання постанови при наявності обставин, що ускладнюють його
виконання. Враховуючи фінансовий стан відповідача, перенесення тяжкої хвороби
відповідачем, наявність на утриманні двох малолітніх дітей, а також той факт,
що позивач проти розстрочки виконання постанови не заперечує, суд вважає за
доцільне задовольнити заявлену відповідачем усну заяву та розстрочити  виконання постанови суду на 6 місяців за
умови сплати суми боргу щомісяця рівними частками.

На
підставі викладеного, керуючись ст. ст. 158, 160-163 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1.          Адміністративний  позов задовольнити.

2.          Стягнути з приватного підприємця
ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, і.к. ІНФОРМАЦІЯ_1) на користь Державної податкової інспекції
в м. Суми (м. Суми, Червона площа, 2) 444,94 грн.  податкового боргу з розстрочкою  виконання постанови суду на 6 місяців за
умови сплати суми боргу щомісяця рівними частками.

3.          Видати виконавчий лист після набрання
постановою законної сили за заявою особи на користь якої ухвалена дана
постанова.

4.          Постанова суду набирає законної сили
після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо таку
заяву не було подано. Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але
апеляційна скарга не була подана у встановлений строк, постанова набирає
законної сили після закінчення цього строку.

5.          Заява про апеляційне оскарження
постанови суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її
проголошення. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається
протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

6.          Апеляційна скарга може бути подана
без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається
у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

СУДДЯ
І.В.МАЛАФЕЄВА

Повний
текст постанови підписано 16.04.2007  року.