ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" квітня 2007 р.                                                                              Справа № 3/059-07

за позовом     Приватного підприємства „Ястреб”, м. Київ

до                     Закритого акціонерного товариства „Переяслав-Хмельницький хлібозавод”,

м. Переяслав-Хмельницький

про                   стягнення 46 511,63 грн.

Суддя  Коротун О.М.

Представники:

позивача      Столярчук М.Д. –представник за довіреністю № 147 від 19.02.2007р.;

відповідача  Кривошей О.І. –представник за довіреністю № 20/03/07 від 20.03.2007р.

За згодою представників сторін в судовому засіданні 12.04.2007 року було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення на підставі ч. 2 ст. 85 ГПК України.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Приватне підприємство „Ястреб” (далі –позивач) звернулося до господарського суду Київської області з позовом до Закритого акціонерного товариства „Переяслав-Хмельницький хлібозавод” (далі –відповідач) про стягнення 46 511,63 грн., з яких 44 671,09 грн. –основний борг, 1 840,54 –пеня та стягнути з відповідача судові витрати.

Позов обґрунтовано невиконанням відповідачем умов Договору про надання охоронних послуг № 367 від 29.07.2006р. за період з вересня 2006 року по листопад 2006 року.

Відповідач проти позову заперечує, з підстав того, що між сторонами не підписані акти виконаних робіт за період з жовтня по листопад 2006 року.

Ухвалою господарського суду Київської області від 08.02.2007 р. було порушено провадження у справі та прийнято позовну заяву до розгляду. Зобов’язано учасників судового процесу подати суду певні документи, вчинити певні дії та направити в судове засідання 27.02.2007 р. поважних представників.

В зв’язку з хворобою судді Коротун О.М. судове засідання 27.02.2007 р. не відбулося.

Ухвалою господарського суду Київської області від 03.03.2007р. розгляд справи призначено на 27.03.2007р.

Ухвалою господарського суду Київської області від 27.03.2007р. розгляд справи відкладено на 10.04.2007р.

Ухвалою голови господарського суду Київської області продовжено строк розгляду спору на один місяць до 05.05.2007р.

В судовому засіданні 10.04.2007р. на підставі ст. 77 ГПК України оголошувалась перерва до 12.04.2007р.

В судовому засіданні 12.04.2007р. представник позивача позовні вимоги підтримав, вважає їх обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню з підстав, викладених в позовній заяві.

Відповідач в судовому засіданні 12.04.2007р. позов заперечив з підстав, викладених у відзиві від 26.03.2007р. та зазначив, що не визнає борг частково за період з жовтня по листопад 2006 року, оскільки акти виконаних робіт, не підписані відповідачем.

Розглянувши матеріали справи та заслухавши пояснення представників сторін, суд –

ВСТАНОВИВ:

Між Приватним підприємством „Ястреб” (далі –позивач) та Закритим акціонерним товариством „Переяслав-Хмельницький хлібозавод” (далі –відповідач) 29.07.2005р. був укладений договір № 367 про надання охоронних послуг (далі –Договір).

Відповідно до п. 1.1. Договору, в порядку та на умовах, визначених цим Договором, відповідач доручає, а позивач зобов’язується надати за плату послуги охорони об’єкту, вказаного у дислокації (Додаток № 1 до даного Договору).

Згідно п. 1.3. Договору, охорона об’єкту здійснюється 4 (чотирма) цілодобовими постами охорони. Вартість одного цілодобового поста становить 3 700 грн. щомісяця з урахуванням 20% ПДВ.

15.05.2006р. між Приватним підприємством „Ястреб” (далі –позивач) та Закритим акціонерним товариством „Переяслав-Хмельницький хлібозавод” (далі –відповідач) була укладена додаткова угода про внесення змін до договору № 367 від 29.07.2005 року про надання охоронних послуг (далі –Додаткова угода), відповідно до якої позивач та відповідач змінили з 15.05.2006 року п. 1.3. Договору, виклавши його в такій редакції: „1.2. Охорона здійснюється 4 (Чотирма) цілодобовими постами. Вартість одного цілодобового поста становить 4 000 грн. на місяць з урахуванням 20% ПДВ. Вартість охоронних послуг за цим Договором становить 16 000 на місяць”.

Згідно п. 2 Додаткової угоди, інші умови Договору залишаються незмінними, і сторони підтверджують по них свої зобов’язання.

Відповідно до п. 7.1. Договору, за надані послуги відповідач сплачує позивачу щомісячно суму, передбачену п. 1.2. даного Договору.

Згідно п. 7.2. Договору, оплата щомісячної суми Договору здійснюється до 05 числа місяця, наступного за звітним, за безготівковим розрахунком. У разі дострокового розірвання договору оплата повинна здійснюватися на протязі 2-х банківських днів з моменту підписання акту здачі-прийняття робіт (надання послуг).

Відповідно до п. 7.3. Договору, акт здачі-прийняття робіт (надання послуг) підписується сторонами в останній день поточного місяця. У разі дострокового розірвання договору акт про надання охоронних послуг підписується сторонами в останній день дії цього Договору.

Розділом 8 Договору передбачені умови зміни та розірвання Договору.

Позивач та відповідач 30.09.2006р. підписали та закріпили печатками акт № ОУ-000393 здачі-прийняття робіт (надання послуг), відповідно до якого вартість робіт (послуг) за вересень 2006 року становить 16 000 грн., що не заперечувалось відповідачем, про що свідчить відзив на позов, відповідно до якого відповідач оспорює період жовтень-листопад 2006 року, а не вересень 2006 року та визнавалось відповідачем у судовому засіданні 12.04.2007р.

Судом не приймається доводи відповідача, що акт № ОУ-000511 від 31.10.2006р. (за жовтень 2006р.) не підписаний відповідачем, а підпис директора і відтиск печатки, лише затверджує форму акту, оскільки, докази оцінюються судом в їх сукупності, а з огляду на акт № ОУ-000594 від 24.11.2006р. (за листопад 2006р.) встановлено, що відповідач цей акт дійсно не підписав, на ньому відсутні будь-які реквізити стосовно підпису відповідача (як і затвердження), тому усні доводи представника відповідача про процедуру затвердження акту, як окрему (не передбачену Договором), яка передує підписанню акту, вважаються судом безпідставними.

Судом оглянуто в судовому засіданні оригінал акту № ОУ-000511 від 31.10.2006р., який у правому куті містить реквізит затвердження директором відповідача та печатку юридичної особи. Відсутність підпису в правому куті від відповідача не є підставою для відмови в позові в цій частині також, оскільки акт було своєчасно передано відповідачу, заперечень та претензій за надані послуги за цей період не надходило. Тому вважати за наявності підпису директора та печатки юридичної особи на акті № ОУ-000511 від 31.10.2006р. роботи (послуги) не прийнятими немає підстав. Сам факт передачі підписаного директором та засвідченого печаткою акту № ОУ-000511 від 31.10.2006р. відповідачем позивачу (без претензій за надання послуг) вважається судом належним доказом наданих та прийнятих послуг за цей період.

Доказів сплати боргу матеріали справи не містять за період з вересня по жовтень 2006 року включно.

Відповідно до ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

В силу ст.ст. 11, 509 ЦК України між сторонами у справі виникли цивільні права і обов’язки (зобов’язання), які мають виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до вказівок закону, договору.

Відповідно до ч. 1 ст. 903 ЦК України, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Згідно з ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України зобов’язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог –відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; одностороння відмова від зобов’язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч. 2 п. 1 ст. 175 Господарського кодексу України майнові зобов’язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України  з урахуванням особливостей передбачених цим Кодексом.

Згідно ч. 1 п. 1 ст. 193 Господарського кодексу України суб’єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов’язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов’язання –відповідно до вимог, що у певних  умовах звичайно ставляться.

Суд вважає, що позовні вимоги про стягнення з відповідача заборгованості за Договором за період з вересня 2006 року по жовтень 2006 року в сумі 32 000 грн. документально підтверджуються, тому підлягають задоволенню.

В частині стягнення коштів за листопад 2006 року суд відмовляє, оскільки в п. 7.2., п. 7.3. Договору сторони узгодили порядок підписання акта в разі дострокового припинення Договору, оскільки оплата здійснюється в такому випадку на протязі 2-х днів, а такий акт станом на день розгляду справи не підписаний, отже не наступив строк виконання зобов’язання в цій частині.

Також, позивачем нарахована пеня за період з 06.10.2006 року по 29.01.2007 року в розмірі 1 840,54 грн.

Згідно з ч. 2 ст. 218 ГК України учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов’язання. У разі, якщо інше не передбачено законом або договором, суб’єкт господарювання за порушення господарського зобов’язання несе господарсько-правову відповідальність.

Відповідно до ч. 1. ст. 216 ГК України учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

У сфері господарювання згідно з ч. 2 ст. 217 та ч.1 ст. 230 ГК України застосовуються господарські санкції, зокрема, штрафні санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Штрафні санкції за порушення грошових зобов'язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором (ч. 6 ст. 231 ГК України).

Згідно п. 7.4. Договору, у випадку несвоєчасної сплати щомісячної суми Договору, нараховується пеня у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який сплачується пеня. Розмір пені обчислюється від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов’язання за кожен місяць до повного розрахунку.

В зв’язку з тим, що судом частково задовольняється позов в сумі 32 000 грн., судом задовольняється відповідний розмір пені лише на цю суму стягнення за період з 06.10.2006 року по 29.01.2007 року. Отже, судом частково задовольняється позов та стягується з відповідача на користь позивача пеня в сумі 1 475,44 грн., яка нарахована за період з 06.10.2006р. по 05.11.2006р., що складає –223,50 грн.; за період з 06.11.2006р. по 29.01.2007р., що складає –1 251,94 грн. В решті стягнення пені, нарахованої позивачем на заборгованість за листопад судом відмовляється, оскільки на підставі викладеного в рішенні суд відмовляє в стягненні такої заборгованості за листопад 2006 року.

Судом оглядалось в судовому засіданні надані листи (які наявні в матеріалах справи) та докази їх надіслання стосовно розірвання (припинення тощо) Договору та підставності зняття постів 24.11.2006 року, разом з цим вказані докази не приймаються судом в розумінні ст. 34 ГПК України, як належні, оскільки судом по даній справі вирішується спір про стягнення заборгованості, яка утворилася за періоди, що передували вказаним подіям.

Отже, підлягає стягненню з відповідача сума основного боргу в розмірі 32 000 грн. та  1 475,44 грн. пені.

В решті задоволення позовних вимог суд відмовляє з підстав, викладених в рішенні.

Доводи відповідача про понесені ним збитки, в результаті дострокового зняття постів позивачем 24.11.2006 року, судом не досліджуються та не приймаються в силу ст. 33, 34 ГПК України, оскільки стягнення збитків не є предметом даного спору, а з відповідними позовними вимогами відповідач може звернутись до суду в загальному порядку. Викладені у відзиві відповідачем обставини стосовно порушення позивачем зобов’язань по Договору, саме 24.11.2006 року (том 1 а.с.30) не є підставою для відмови в задоволені позову в частині стягнення заборгованості за надані послуги за інший період –за вересень-жовтень 2006 року, а відповідно, і в стягненні пені, нарахованої на заборгованість за цей період.

Судові витрати покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених вимог на підставі ст. 49 ГПК України.

Керуючись ст. ст. 33, 49, 82-85 ГПК України господарський суд –

вирішив:

1.          Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Закритого акціонерного товариства „Переяслав-Хмельницький хлібозавод” (08400, Київська область, м. Переяслав-Хмельницький, вул. Грушевського, 61, ; р/р 001 в АБ „Київська Русь” м. Києва, МФО 3190921) на користь Приватного підприємства „Ястреб” (03151, м. Київ, вул. Керченська, 3, ; р/р 809 в КРФ ВАТ КБ „Хрещатик” м. Києва, МФО 300830; р/р 6077 в КРД „Райффазен Банк Аваль”, МФО 322904; р/р 9 в філіалі АКБ „Меркурій”, МФО 300755) 32 000 грн. (Тридцять дві тисячі грн. 00 коп.) основного боргу, 1 475,44 грн. (Одна тисяча чотириста сімдесят п’ять грн. 50 коп.) –пені, а також судові витрати: держмито у розмірі 334,76 грн. (Триста тридцять чотири грн. 76 коп.) та 84,93 грн. (Вісімдесят чотири грн. 93 коп.) витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

3. В решті задоволення позовних вимог відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання.

16.04.2007р.

Суддя