ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.03.07
р.
Справа № 7/454а

Суддя господарського суду Донецької
області Малашкевич С.А.

при секретарі судового засідання
Косицькій В.Ю.

розглянув у відкритому судовому
засіданні господарського суду справу

За позовом: Суб'єкта
підприємницької діяльності-фізичної особи ОСОБА_1 м. Амвросіївка Донецької
області

До відповідача: Державної
податкової інспекції в Амвросіївському районі Донецької області

Про: скасування податкових
повідомлень-рішень НОМЕР_1, НОМЕР_2

За участю:

представника позивача: ОСОБА_2,
адвокат, свідоцтво НОМЕР_3

представника відповідача: не
з'явився

Суть справи:

Суб'єкт підприємницької
діяльності-фізична особа ОСОБА_1 звернувся з адміністративним позовом до
Державної податкової інспекції в Амвросіївському районі Донецької області про
скасування податкових повідомлень-рішень НОМЕР_1, НОМЕР_2

В обґрунтування своїх вимог позивач
посилається на безпідставне прийняття відповідачем оспорюваних податкових
повідомлень-рішень, оскільки  заявлені
ним до відшкодування з державного бюджету суми ПДВ, підтверджуються податковими
накладними та фактично сплачені у звітному періоді.

Відповідач проти позовних вимог
заперечує, зважаючи на виявлені вході позапланової виїзної перевірки позивача
порушення п.п. 7.7.2 п. 7.7 ст. 7 Закону України „Про податок на додану
вартість”, зокрема невірне зазначення суми, фактично сплаченої отримувачем
товарів, робіт, послуг у попередньому податковому періоді постачальникам таких
товарів, робіт, послуг; п.п. 7.4.3, п.п. 7.4.4 ст. 7 Закону України „Про
податок на додану вартість”, зокрема включення до суми бюджетного відшкодування
сум ПДВ по придбаним товарам, які не призначені для використання у власній
господарській діяльності позивача.

Судом досліджені документи надані
сторонами в обґрунтування своїх вимог, копії яких долучені до матеріалів
справи.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши пояснення представників сторін суд встановив.

Позивач-ОСОБА_1 зареєстрований в
якості суб'єкта підприємницької діяльності Амвросіївською районною державною
адміністрацією, про що видане відповідне свідоцтво, та обліковується як платник
податків у Державній податковій інспекції в Амвросіївському районі Донецької
області.

Позивачем були подані до
податкового органу декларації за травень та червень 2006 р. Згідно даних
декларацій та заяви позивача від 18.07.2006 р., сума бюджетного відшкодування з
ПДВ, як підлягає сплаті платнику податку, становить 35 446, 00 грн. Також були
надані декларація та розрахунок бюджетного відшкодування за липень 2006 р.,
згідно з яких бюджетне відшкодування з ПДВ склало 32 325, 00 грн.

Державною податковою інспекцією в
Амвросіївському районі 11.09.2006 р. була проведена виїзна позапланова
перевірка позивача з питань достовірності нарахування суми бюджетного
відшкодування з податку на додану вартість за період травень-червень 2005 р. За
результатами перевірки було складено акт від 19.09.2006 р. №
219/17-0/ІНФОРМАЦІЯ_1 (далі „акт перевірки 1”), в якому встановлені порушення
СПД ОСОБА_1 вимог Закону України „Про ПДВ”, зокрема п.п. 7.7.2 п. 7.7 ст. 7. В
результаті чого було завищено суму бюджетного відшкодування за червень 2006 р.
на 26 689, 41 грн.

На підставі зазначеного акта
перевірки, відповідачем було прийняте податкове повідомлення-рішення НОМЕР_1
про зменшення СПД ОСОБА_1 суми бюджетного відшкодування на 26 689, 41 грн.

Крім того, Державною податковою
інспекцією в Амвросіївському районі проведена виїзна позапланова перевірка
позивача з питання достовірності нарахування суми бюджетного відшкодування ПДВ
за червень-липень 2006 р., за результатами якої було складено акт НОМЕР_4 від
13.10.2006 р. (далі „акт перевірки 2”). В ході перевірки працівниками
податкового органу було встановлені порушення: п.п. 7.7.2 п. 7.7 ст. 7 Закону
України „Про ПДВ”, зокрема невірне вказання фактично сплаченої суми  отримувачем товарів та послуг у попередньому
податковому періоді постачальникам таких товарів та послуг; п.п. 7.4.3, п.п.
7.4.4 ст. 7 Закону України „Про податок на додану вартість”, зокрема включення
до суми бюджетного відшкодування вартості придбаних товарів, які не
призначаються для їх використання у власній господарській діяльності. В
результаті такого було завищено суму бюджетного відшкодування на 32 325, 00
грн.

На підставі акту перевірки НОМЕР_4
відповідачем було прийняте податкове повідомлення-рішення НОМЕР_2 про зменшення
позивачу суми бюджетного відшкодування в розмірі 32 325, 00 грн.

Позовною вимогою Суб'єкта
підприємницької діяльності-фізичної особи ОСОБА_1 є скасування податкових
повідомлень-рішень НОМЕР_1, НОМЕР_2

Вимоги позивача підлягають
частковому задоволенню з наступних підстав.

Бюджетне відшкодування в сумі 26
689, 41 грн. було зменшене податковим повідомленням-рішенням від НОМЕР_1, в
наслідок виявлених порушень позивачем п.п. 7.7.2 п. 7.7 ст. 7 Закону України
„Про ПДВ”. В акті перевірки № 1 зазначається про те, що позивачем в податковій
декларації та розрахунку суми бюджетного відшкодування, у рядку 3, невірно
вказана сума, яка фактично сплачена отримувачем товарів, послуг у передньому
податковому періоді постачальникам таких товарів. Перелік
підприємств-постачальників та первинні документи, за якими розраховувався
податковий кредит та проводилась сплата, перелічені на стр. 15-18 акта
перевірки. Як встановлено перевіркою, усім переліченим постачальникам сплата
позивачем проведена не в травні 2005 року (попередньому звітному періоді), а в
інших місяцях (квітень, червень, липень) 2005 р., а деяким з підприємств, суми
ПДВ, взагалі на час перевірки, не були сплачені.

Позивач не заперечує дані по
терміну сплати, що встановлені та зазначені в акті перевірки № 1, проте вважає,
що відповідач не вірно тлумачить п.п. 7.7.2 п. 7.7 ст. 7 Закону України „Про
ПДВ”

Суд вважає таку думку позивача
безпідставною.

Відповідно до абз.1 п.п.7.7.1 п.7.7
ст. 7 Закону сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету або
бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового
зобов'язання звітного податкового періоду та сумою податкового кредиту такого
звітного податкового періоду.

Відповідно до п.п.7.3.1 п.7.3 ст.7
Закону “Про податок на додану вартість” датою виникнення податкових зобов'язань
платника податку з поставки товарів (робіт, послуг) вважається дата, яка
припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що
сталася раніше:

або дата зарахування коштів від
покупця (замовника) на банківський рахунок платника податку як оплата товарів
(робіт, послуг), що підлягають поставці, а у разі поставки товарів (робіт,
послуг) за готівкові грошові кошти - дата їх оприбуткування в касі платника
податку, а при відсутності такої - дата інкасації готівкових коштів у
банківській установі, що обслуговує платника податку;

або дата відвантаження товарів, а
для робіт (послуг) - дата оформлення документа, що засвідчує факт виконання
робіт (послуг) платником податку.

Згідно п.п.7.5.1 п.7.5 ст.7 цього
Закону датою виникнення права платника податку на податковий кредит вважається
дата здійснення першої з подій:

або дата списання коштів з
банківського рахунку платника податку в оплату товарів (робіт, послуг), дата
виписки відповідного рахунку (товарного чека) - в разі розрахунків з
використанням кредитних дебетових карток або комерційних чеків;

або дата отримання податкової накладної,
що засвідчує факт придбання платником податку товарів (робіт, послуг).

Тобто і податкові зобов'язання і
податковий кредит звітного періоду формуються за єдиним принципом за правилом
першої події яка сталася раніше: списання (податковий кредит) або зарахування (
податкові зобов'язання) коштів, відвантаження або надання робіт (податкові
зобов'язання) та отримання податкової накладної (податковий кредит)

Згідно абз.2,3 п.7.7.1 ст.7 Закону
"Про податок на додану вартість" при позитивному значенні суми,
розрахованої згідно з підпунктом 7.7.1 цього пункту, така сума підлягає сплаті
(перерахуванню) до бюджету у строки, встановлені законом для відповідного
податкового періоду.

При від'ємному значенні суми,
розрахованої згідно з підпунктом 7.7.1 цього пункту, така сума враховується у
зменшення суми податкового боргу з цього податку, що виник за попередні
податкові періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до
закону), а при його відсутності - зараховується до складу податкового кредиту
наступного податкового періоду.

Підпунктом 7.7.2 пункту 7.7 статті
7 вказаного Закону встановлено, якщо у наступному податковому періоді сума,
розрахована згідно з підпунктом 7.7.1 цього пункту, має від'ємне значення, то:

а) бюджетному відшкодуванню підлягає
частина такого від'ємного значення, яка дорівнює сумі податку, фактично
сплаченій отримувачем товарів (послуг) у попередньому податковому періоді
постачальникам таких товарів (послуг);

б)залишок від'ємного значення після
бюджетного відшкодування включається до складу податкового кредиту наступного
податкового періоду.

З аналізу зазначених норм випливає,
що якщо у наступному податковому періоді сума має від'ємне  значення ( податкове зобов'язання  наступного звітного періоду мінус податковий
кредит наступного звітного періоду з урахуванням від'ємного значення
попереднього періоду зарахованого до його складу)  то бюджетному відшкодуванню підлягає саме та
частина від'ємного значення, що дорівнює
сумі податку фактично сплаченому у постачальникам товарів у попередньому
податковому періоді.

Як свідчать матеріали справи,
позивач в декларації по податку на додатку вартість за травень 2006 р.
задекларував від'ємне значення суми ПДВ в розмірі 35 446, 00 грн., яка
підлягала відповідно до встановленого порядку зарахуванню до складу податкового
кредиту наступного звітного періоду, тобто у червні 2006 р.

Згідно з даними декларації по ПДВ
за червень 2006 р., від'ємне значення поточного звітного періоду складає 33 103
грн., яка відповідно до рядка 22.2 декларації, підлягає зарахуванню до складу
податкового кредиту наступного звітного періоду (липень 2006 р.)

Згідно рядка 23 цієї декларації,
від'ємне значення попереднього звітного періоду складає 35 446, 00 грн.

Як зазначалося вище, перевіркою
встановлено та позивачем не заперечується, що ним у травні 2006 р.
(попередньому звітному періоді) постачальникам товарів (послуг фактично
сплачений податок на додану вартість у розмірі 8 756, 59 грн. Решта суми
податку з розміру заявленого позивачем бюджетного відшкодування, сплачена в
інших податкових періодах або не сплачена взагалі.

За вказаних обставин, позивач в
декларації за червень 2006 р. повинен був визначити суму бюджетного
відшкодування в розмірі 8 756, 59 грн., згідно з п. „а”  абз. 1 п.п. 7.7.2 п. 7.7 ст. 7 Закону України
„Про ПДВ”, а не 35 446, 00 грн., як фактично задекларовано ним у цій
декларації. Отже, відповідачем, в оспорюваному податковому повідомленні-рішенні
правомірно зменшена сума бюджетного відшкодування на 26 689, 41 грн., а вимоги
про скасування такого рішення не підлягають задоволенню.

Вимоги про скасування податкового
повідомлення-рішення від НОМЕР_2 підлягають задоволенню частково.

В акті перевірки № 2 були
встановлені як аналогічні порушення тим, що й в акті перевірки № 1 (п.п. 7.7.2
п. 7.7 ст. 7 Закону України „Про ПДВ”), а саме не сплата фактично суми ПДВ
постачальникам, або сплата її не в попередньому звітному періоді. Ці обставини
(терміни сплати), також не заперечуються позивачем, але, як й при оспорюванні
попереднього податкового повідомлення-рішення, він вказує на невірне тлумачення
відповідачем норми Закону України „Про ПДВ”. На помилковість такої позиції
позивача вказувалося в цій постанові вище.

Стосовно відображених в акті
перевірки № 2 порушень п.п. 7.4.3 та п.п. 7.4.4 ст. 7 Закону України „Про ПДВ”,
доводи позивача слід узяти до уваги.

Згідно п.п. 7.4.3 п. 7.4 ст. 7
Закону України „Про ПДВ”, у разі коли товари (роботи, послуги), виготовлені
та/або придбані, частково використовуються в оподатковуваних операціях, а
частково ні, до суми податкового кредиту включається та частка сплаченого
(нарахованого) податку при їх виготовленні або придбанні, яка відповідає частці
використання таких товарів (робіт, послуг) в оподатковуваних операціях звітного
періоду.

Підпунктом 7.4.4 ст. 7 цього ж
Закону встановлюється, що у разі якщо платник податку придбаває (виготовляє)
матеріальні та нематеріальні активи (послуги), які не призначаються для їх
використання в господарській діяльності такого платника, то сума податку,
сплаченого у зв'язку з таким придбанням (виготовленням), не включається до
складу податкового кредиту.

Відповідачем стверджується, що
позивачем, в порушення вказаних норм до складу бюджетного відшкодування
включені суми ПДВ за придбані товари, які не призначалися для їх використання в
господарській діяльності.

Зокрема, перевіряючи ми вказується,
що такі товари придбавалися позивачем та сплачувалось за них, у тому числі й
ПДВ, наступним підприємствам:

-          ТОВ „Дебют”, згідно податкових
накладних від НОМЕР_8 на загальну суму 822, 24 грн. у тому числі ПДВ 137, 04
грн. було відвантажено будівельні матеріали. Розрахунок за отримані ТМЦ
проведено готівкою через РРО від 01.03.2006 р., податкова накладна від НОМЕР_5
на суму 2 050, 41 грн., у тому числі ПДВ в сумі 341, 74 грн., сплачено
готівкою, чек НОМЕР_6;

-          ПП ОСОБА_3Вірменія-експортер, згідно
митної декларації, відвантажив вироби з каменю 68 т, загальною вартістю 72 114,
00 грн., з оплатою ПДВ в сумі 14 422, 80 грн., сплата ПДВ через розрахунковий
рахунок від 21.06.2006 р. на суму 10 456, 80 грн. та від 29.06.2006 р. на суму
3 956, 00 грн.;

-          Державне підприємство „Донецька
залізниця” провела залізничні послуги по транспортуванню виробів з каменю,
згідно податкових накладних: від НОМЕР_6 на суму 69, 65 грн., у тому числі
ПДВ-11, 66 грн.; податкова накладна від НОМЕР_7 на суму 6 080, 73 грн., у тому
числі ПДВ-1 013, 46 грн., сплата через розрахунковий рахунок платіжним
дорученням від 21.06.2006 р. на суму 542, 65 грн., у тому числі ПДВ-90, 94 грн.
та платіжним дорученням від 29.06.2006 р. на суму 5 605, 06 грн., у тому числі
ПДВ-934, 18 грн.;

-          ТОВ „Укртеплосервіс” відвантажено ТМЦ
на суму 2 055, 50 грн., у тому числі ПДВ-342, 58 грн., сплата проведена чеком
від 01.06.2006 р. б/н.;

-          ТОВ „Вертекс” реалізовано ТМЦ на суму
5 229, 00 грн., у тому числі ПДВ-538, 17 грн., сплата проведена готівкою, чек
від НОМЕР_9;

-          ТОВ „Тес-Маркет” продані ТМЦ на суму
9 743, 00 грн., у тому числі ПДВ-1 623, 83 грн.

При цьому відповідачем
зазначається, що включивши ПДВ, сплачені переліченим вище постачальникам,
позивач порушив вимоги п. 7.4.3 п.п. 7.4.4. п. 7.7 ст. 7 Закону України „Про
ПДВ”.

Згідно частини другої ст. 71
Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень
обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності
покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

З огляду на наведені приписи
законодавства, у спірних відносинах, податковий орган повинен довести, що
товари, відвантажені переліченими вище постачальниками були придбані позивачем
не для подальшого використання їх у власній господарській діяльності та не
призначалися для такої діяльності.

Таких доказів відповідачем, в ході
провадження у справі не надано. Представники відповідача, що брали участь у
засіданнях суду, надавали пояснення про відсутність в них таких доказів, а
посилалися лише на припущення щодо відсутності у позивача придбаного товару та
використання його в діяльності, що не пов'язана з його господарською
діяльністю. Разом з тим, такі припущення будь-якими письмовими документами
(обліковими, атами інвентаризації, тощо) не підтверджені.

Окрім того, в акті перевірки № 2,
який містить висновки про наявність порушень, відсутнє чітке викладення змісту
таких порушень, інформація про первинні документи, якими підтверджується, що
придбані ТМЦ не призначалися для використання в господарській діяльності
позивача. В акті перевірки, взагалі відсутні посилання та інформація, по
більшості господарських операцій, який саме товар придбавався позивачем у
перелічених підприємств, як він відображений в бухгалтерському обліку та чи є
він наявним фактично, на час перевірки.

Зважаючи на наведене, суд доходить
висновку про необґрунтованість та недоведеність висновків відповідача про
завищення позивачем податкового кредиту за червень 2006 р. на 18 431, 28 грн.
Отже, податкове повідомлення-рішення в цій частині підлягає скасуванню.

Витрати по сплаті судового збору за
приписами статей 87, 94 Кодексу адміністративного судочинства України
відшкодовуються позивачеві з Державного бюджету України пропорційно задоволеним
вимогам.

Керуючись ст. 7 Закону України „Про
податок на додану вартість”, ст. 4, 5 Закону України „Про порядок погашення
зобов'язань платників податків перед бюджетом та державними цільовими фондами”,
ст. 11 Закону України “Про державну податкову службу в Україні”, ст. ст. 11,
71, 159, 160, 162, 163 Кодексу адміністративного судочинства України,
господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

Позовні вимоги Суб'єкта
підприємницької діяльності-фізичної особи ОСОБА_1 м. Амвросіївка задовольнити
частково.

Скасувати податкове
повідомлення-рішення від НОМЕР_2 Державної податкової інспекції в
Амвросіївському районі Донецької області про зменшення СПД ОСОБА_1 м.
Амвросіївка суми бюджетного відшкодування на 18 431, 28 грн.

В решті частин позовних вимог-в
позові відмовити.

Стягнути з Державного бюджету
України на користь Суб'єкта підприємницької діяльності-фізичної особи ОСОБА_1
(ІНН ІНФОРМАЦІЯ_1), АДРЕСА_1, р/р ІНФОРМАЦІЯ_2 у Амвросіївскому відділенні №
3312 ВАТ „Державний ощадний банк України”, МФО ІНФОРМАЦІЯ_3, витрати по сплаті
судового в сумі 1, 70 грн.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку шляхом подання через суд першої інстанції заяви про
апеляційне оскарження протягом десяти днів з дня складення постанови в повному
обсязі. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом
двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Сторонам у судовому засіданні
оголошена вступна та резолютивна частини постанови.

Постанова викладена у повному
обсязі 19.03.2007 р.

Суддя
Малашкевич
С.А.