ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ
=======================================================================
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

"13" квітня 2007 р.
Справа №  9/48/07

м. Миколаїв

За позовом: Приватного
підприємця ОСОБА_1, АДРЕСА_1

До відповідача:
Приватного підприємця ОСОБА_2, АДРЕСА_2

За участю третьої особи без
самостійних вимог на боці відповідача: Миколаївська міська рада, м. Миколаїв

Суддя   Філінюк І. Г.

П Р Е Д С Т А В Н И К И:

Від
позивача: ОСОБА_3, дор. Від 06.03.2007р., ОСОБА_1,

Від
відповідача: ОСОБА_4 дор. від 05.03.2007р.,

Від
третьої особи: Елісєев А. В., дор від 12.09.2006р.

При секретарі: Сіренко І. М.

Суть спору:

Позивач звернувся до суду з позовом
до відповідача про стягнення з останнього заборгованості на надані послуги з
листопада 2004р. по грудень 2006р. на суму 12480грн. та звільнення земельної
ділянки.

Відповідач позовні вимоги не визнав
в повному обсязі посилаючись на те, що: 1) договір про надання послуг укладався
з 17.06.2004р. по 31.12.2004р. та за надані послуги відповідачем сплачена їх
вартість що підтверджується відповідними квитанціями; 2) з січня 2005р. по
грудень 2006р. відповідач послуги позивача не замовляв та не отримував; 3) на
земельної ділянці розташований мала архітектурна форма -торгівельний павільйон(
кіоск), який належить відповідачу на праві власності; 4) відповідач звертався
до Миколаївської міської ради щодо отримання земельної ділянки, на який
розташований кіоск у користування.

Представник третьої особи в
судовому засіданні зазначив, що земельна ділянка,  на який знаходиться торгівельний павільйон
(кіоск) відповідача відповідно до рішення Миколаївської міської ради НОМЕР_1
від 21.03.2002р. передано в оренду позивачу, отже подальше її вилучення можливе
лише за згодою останнього.

В судовому засіданні 03.04.2007р.
оголошено перерву до 13.04.07р.

Розглянувши матеріали справи,
вислухавши представників сторін, господарський суд, -

Встановив:

Між позивачем (виконавець) та
відповідачем ( замовник) укладено договір про надання експлуатаційних послуг №
6 від 17.06.2004р. відповідно до умов якого, виконавець ( ПП ОСОБА_1) надає
можливість Замовнику ( ПП ОСОБА_2) здійснювати
торгівельною діяльність на території торгівельного комплексу «Катрин»та
за умовами п. 6.1 договору позивач прийняв зобов'язання  надати відповідачу торгівельне місце для
здійснення торгівлі, здійснювати необхідні заходи для здійснення відповідачем
торгівельної діяльності.

За умовами п. 3.1, 3.2 договору,
відповідач прийняв зобов'язання здійснювати фіксовану  оплату за надання права здійснювати
торгівельну діяльність на території ринка «Катрин»в розмірі 480 грн.,
розрахунок за надані послуги здійснюється відповідачем  шляхом внесення плати  в касу позивача не пізніше 10 числа
щомісячно.

Сторони умовами п. 8.4 передбачили
дію договору з моменту його підписання до 31.12.2004р., окремо п. 8.2 договору
передбачили можливість внесення змін до договору шляхом укладення додатків
виключно в письмової формі.

Приймаючи до уваги, що сторони не
надали суду доказів внесення змін до умов договору в частині строку його дії,
відповідно до приписів ч. 1 ст. 631 ЦК України, строк діє договору є  до
31.12.2004р.

Позивач звернувся з вимогами щодо
стягнення плати за період дії договору з листопада до грудень 2004р. в сумі 960
грн. Надана відповідачем квитанція НОМЕР_2 на суму 480 грн., судом не може бути
прийнята як належний та допустимій доказ сплати за листопад 2004р., оскільки не
містить відомостей про посаду, прізвище і підпису особи, яка її складала, отже
не є первинним документом бухгалтерського обліку в розумінні п. 2.4 Положення
про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого
наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995р. № 88. Щодо посилання
відповідача на те, що позивачем навмисно видавалися квитанції без зазначення
посади і прізвища особи, без підпису та печатки, зазначені обставини не можуть
бути предметом дослідження в рамках господарського процесу, тому відповідач не
позбавлений права звернутися до правоохоронних органів щодо встановлення
зазначених обставин та відповідних юридичних наслідків.

Відповідно до ст. 526 Цивільного
кодексу України, зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до
умов  договору та вимог цього закону,
інших актів цивільного законодавства.

Приймаючи до уваги, що відповідач не
надав доказів виконання зобов'язання за договором щодо сплати за
листопад-грудень 2004р. на суму 960 грн. в цієї частині позовні вимоги є
обґрунтованими та підлягаючими задоволенню.

Щодо стягнення заборгованості за
січень2005р. -грудень 2006р., в цієї частині позовні вимоги задоволенню не
підлягають, оскільки у зазначений період між сторонами не існувало договірних
відносин.

Крім того, відповідно до договору
оренди землі від 31.10.2005р., укладеного між Миколаївської міською радою та
позивачем, на підставі рішення Миколаївської міської ради від 115.09.2005р.
НОМЕР_3, передано в оренду до 21.03.2008р. земельна ділянка площею 700 кв. м.
для обслуговування комплексу торгівельних кіосків і торгівельних рядів  по АДРЕСА_3.

На підставі рішення господарського
суду Миколаївської області від 31.03.2005р. по справі №м 3/39, відповідачу на
праві власності належить мала архітектурна форма -  торгівельний павільйон(кіоск) збудований на
територій торгівельного комплексу «Катрин», розташований за адресою АДРЕСА_3, з
площею забудови 12 кв. м. відповідно до Технічного паспорту МБТІ м. Миколаєва
від 01.07.2005р.

Правових підстав користування
земельною ділянкою, на який розташований торгівельний кіоск належний
відповідачу,  на вимогу суду надано не
було.

Відповідно до вимог  ч. 2 ст. 152 Земельного кодексу України,
власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь яких
порушень його прав  на землю,  навіть якщо ці порушення не пов'язані з
позбавлення права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих
збитків.

Таким чином, позовні вимоги ПП
ОСОБА_1а, як належного землекористувача земельної ділянки про усунення перешкод
в її користуванні, у тому числі і її частки,
на  якої розташована мала
архітектурна форма-торгівельний кіоск, що належить ПП ОСОБА_2, ґрунтуються на
вимогах закону та підлягають задоволенню.

Судові витрати слід покласти на
сторін пропорційно розміру задоволених вимог.

Керуючись ст. ст. 44,49,82, 84,85
ГПК України, господарський суд, -

В И Р І Ш И
В:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Приватного підприємця
ОСОБА_2 (АДРЕСА_2, код НОМЕР_4) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1, код НОМЕР_5)
-960 грн. боргу, 136 грн. держмита, 76 грн. витрат на інформаційно-технічне
забезпечення судового процесу.

Зобов'язати Приватного підприємця
ОСОБА_2 (АДРЕСА_2, код НОМЕР_4) усунути перешкоди у користування ОСОБА_1 (
АДРЕСА_1, код НОМЕР_5) земельною ділянкою
за адресою : АДРЕСА_3, шляхом звільнення земельної ділянки площею 12 кв.
м., на який розташований належний приватному підприємцю ОСОБА_2 торгівельний
павільйон (кіоск).

В інший частині позову відмовити.

Суддя