СУД
СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.04.07                                                                                 Справа № 4/127

Суддя Батюк Г.М., розглянувши матеріали за позовом

Приватного підприємства «ГІР і К », м.Черкаси

до Державного підприємства «Ровенькиантрацит », м. Ровеньки  Луганської області

про стягнення  173156 грн. 52 коп.

в присутності представників сторін:

від позивача – Бобошко М.О., дов. № 6 від 16.01.07;

від відповідача –Шамкій В.М., дов. № 1-3/3д-112 від  29.12.06.

Представником  позивача та відповідача  подане клопотання  про відмову від звукової фіксації судового процесу, яке судом задовольняється.

Суть спору: заявлені вимоги про стягнення з відповідача пені у сумі 102343грн. 82 коп.; 7% штрафу у розмірі 41385грн. 35 коп.; інфляційні нарахування у сумі  20905 грн. 64коп. ; 3% річних у сумі  8521грн. 71коп .

У судовому засіданні 26.03.07 по справі, згідно ст. 77 ГПК України, була оголошена перерва до 13.04.07.

Рішення господарського суду Луганської області виноситься 13.04.07.

Відповідач  у відзиві на позовну заяву від 23.03.07 №  б/н повідомив, що має заборгованість перед позивачем за поставлену продукцію на загальну суму 591219 грн. 31 коп., але зобов’язання по оплаті отриманої продукції припинені на підставі угоди про залік зустрічних однорідних вимог № 2 на вказану суму; у зв’язку з відсутністю грошових коштів не має можливості провести розрахунки шляхом проведення одноразової оплати; у разі задоволення позову, просить  частково  розстрочити виконання рішення строком на 6 місяців  згідно графіку погашення суми заборгованості.

Позивач надав заяву про уточнення та зменшення суми позовних вимог № 39 від 28.03.07, яка надійшла до суду  12.04.07, в порядку ст. 22 ГПК України , зменшив 7%штрафу на суму 4421 грн. 13 коп. та  просить стягнути з відповідача : пені у сумі 102343 грн. 82 коп.; 7% штрафу у розмірі 36964 грн. 22 коп.; інфляційні нарахування у сумі 20905 грн.64 коп.; 3% річних  у сумі 8521 грн. 71 коп.

Відповідач поясненням до заяви про уточнення та зменшення суми позовних вимог від 28.03.07, яке здано до суду 13.04.07 , вважає, що розрахунок позовних вимог арифметично виконаний вірно, але у зв’язку з тим, що позивачем не надано належних доказів досудового врегулювання спору,  тому позовні вимоги відповідачем не визнаються у повному розмірі.

Розглянувши документи і матеріали, додані до позовної заяви, заслухавши пояснення представників учасників судового процесу, всебічно і повно з’ясувавши всі обставини справи, оцінивши докази, які мають значення для вирішення спору, господарський суд,

в с т а н о в и в :

Заява позивача щодо зменшення розміру позовних вимог підлягає до задоволення. Позовними вимогами слід вважати: вимоги про стягнення з відповідача пені у сумі 102343 грн. 82 коп.; 7% штрафу у розмірі 36964 грн. 22 коп.; інфляційні нарахування у сумі 20905 грн.64 коп.; 3% річних  у сумі 8521 грн. 71 коп.

Новою ціною позову (з урахуванням заяви щодо зменшення позовних вимог) слід вважати  вимоги про стягнення з відповідача пені у сумі 102343 грн. 82 коп.; 7% штрафу у розмірі 36964 грн. 22 коп.; інфляційні нарахування у сумі 20905 грн.64 коп.; 3% річних  у сумі 8521 грн. 71 коп.

Між ДП «Ровенькиантрацит»в особі ВП «Управління по збиту вугільної продукції і матеріально- технічного постачання»(позивачем у справі) та відповідачем був укладений договір  поставки № 362-11т/1-1192гп від 26.11.04, згідно якого, за цим договором  «Постачальник»(позивач у справі) зобов’язується  поставити ,  а «Покупець»( відповідач у справі) прийняти  і оплатити товар в номенклатурі, кількості та за цінами, зазначеними у специфікації, яка є невід'ємною частиною даного договору.

Згідно п. 1.2 договору, сума договору 1020000 грн. 00 коп.

Відповідно до п. 3.4 договору,  порядок та форма розрахунків проводиться шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок «Постачальника»(позивача у справі) протягом 60 діб з дня поставки товару на склад " Покупця" ( відповідача у справі).

Відповідно до умов договору  поставки № 362-11т/1-1192гп від 26.11.04 додаткових  угод, специфікацій до зазначеного договору позивач на протязі 2004р.,2005р., та січня 2006р.  здійснило прямі поставки  відповідачу лісоматеріалів – рудстояки довжиною 2.0;3,0; 4,0-6,5 ; хвойних порід, товщиною 10-20 см., згідно ГОСТ 616-88, 9463-88 (далі- продукція).

Свої зобов’язання згідно умов вищевказаного договору, щодо поставки продукції, позивач виконав у повному обсязі, що підтверджено матеріалами справи, а саме: видатковими накладними, рахунками- фактури ( а.с. 37-43).

Станом на 20.02.07 відповідач повністю розрахувався за поставлені лісоматеріали, але свої зобов’язання, щодо оплати за поставлений товар відповідач виконував переважно з грубим порушенням строків оплати, оплату здійснював не своєчасно та не в повному обсязі.

У зв'язку з порушенням, з боку відповідача права позивача на отримання своєчасної оплати,  як зазначено у п.2 ст. 231 Господарського кодексу України, у разі якщо порушено господарське зобов'язання, в якому хоча б одна сторона є суб'єктом господарювання, що належить до державного сектору економіки, або порушення пов'язане з виконанням державного контракту, або виконання зобов'язання фінансується за рахунок Державного бюджету України чи за рахунок державного кредиту, штрафні санкції застосовуються у наступних розмірах: за порушення строків виконання зобов'язання стягується пеня у розмірі 0,1 відсотка вартості товарів (робіт, послуг), з яких допущено прострочення виконання за кожний день прострочення, а за прострочення понад тридцять днів додатково стягується штраф у розмірі семи відсотків вказаної вартості.

Позивач в обґрунтуванні позовних вимог зазначив, що відповідно до Статуту ДП «Ровенькиантарцит», зареєстрованого виконкомом Ровеньківської міської ради Луганської області 18.01.06 за № 5000007, ДП «Ровенькиантрацит»(надалі - Підприємство), засноване на державній власності згідно з наказом Міністерства палива та енергетики України від 31.03.03 №158 та належить до сфери управління Міністерства вугільної промисловості України відповідно до Указів Президента від 25.07.05 №1123 «Про заходи щодо вдосконалення державного управління вугільною промисловістю», від 05.10.05 №1417 «Питання Міністерства вугільної промисловості України», розпорядження Кабінету Міністрів України від 01.10.05 №417-р «Про передачу цілісних майнових комплексів державних підприємств та повноважень з управління корпоративними правами держави щодо господарських товариств».

Крім цього, відповідно до Статуту підприємства, майно ДП «Ровенькиантрацит»є державною власністю і закріплюється за нею на праві повного господарського відання.

Таким чином, оскільки відповідач є державним підприємством, а також те, що сторони при укладанні вищевказаного договору не передбачили та не встановили відповідальності відповідача у вигляді штрафних санкцій за порушення строків оплати за поставлені лісоматеріали, тому відповідачу за прострочення проведення оплати по договору поставки №362-11т/ 1-1192ГП від 26/11/2004 року нараховані штрафні санкції згідно п.2. ст. 231 Господарського кодексу України у розмірі: пеня у сумі  102 343 грн. 82 коп. ; 7% штрафу у розмірі  41 385  грн. 35 грн.

Таким чином, позивачем відповідно до вимог  п.2 ст. 231 ГК України, нарахував відповідачу пеню 0,1 % вартості поставленої продукції за кожний день прострочення проведення оплати  у сумі 102343 грн. 82 коп.  за період прострочення оплати з 01.03.06 по 06.09.06.

Позивач згідно ч.2 ст.231 ГК України, у випадку прострочення грошового зобов‘язання понад 30 днів нарахував відповідачу додатково  штраф у розмірі 7% вказаної вартості, який склав 36964 грн. 22 коп.

Відповідно до п.2 ст.625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов‘язання, на вимогу кредитора зобов‘язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних з простроченої суми, якщо законом або договором не встановлений інший розмір відсотків, які відповідно склали  3% річних за період з 01.03.06 по 06.09.06 у сумі 8521 грн. 71 коп. і  інфляційні нарахування  за період з травня 2006р. по вересень 2006р.у сумі 20905  грн. 64 коп.

Відповідач  у відзиві  на позовну заяву позовні вимоги відхилив, з підстав викладених у відзиві

Оцінивши доводи представників сторін у їх сукупності, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає до задоволення повністю, з огляду на наступне.

Позивач звернувся до господарського суду з даною позовною заявою про стягнення з відповідача пені у сумі 102343 грн. 82 коп.; 7% штрафу у розмірі 36964 грн. 22 коп.; інфляційні нарахування у сумі 20905 грн.64 коп.; 3% річних  у сумі 8521 грн. 71 коп. (з урахуванням заяви щодо зменшення позовних вимог).

Відповідно ст. 526 ЦК України, зобов’язання має виконуватися належним чином відповідно до умов та вимог Цивільного кодексу України.

Відповідно до ст. 173 Господарського кодексу України господарським визнається зобов'язання, що виникає між; суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до ч.2 ст. 193 ГК України встановлено, що кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Як свідчать матеріали справи, відповідно до умов договору  поставки № 362-11т/1-1192гп від 26.11.04 додаткових  угод, специфікацій до зазначеного договору позивач на протязі 2004р.,2005р., та січня 2006р.  здійснило прямі поставки  відповідачу лісоматеріалів – рудстояки довжиною 2.0;3,0; 4,0-6,5 ; хвойних порід, товщиною 10-20 см., згідно ГОСТ 616-88, 9463-88. Свої зобов’язання згідно умов вищевказаного договору, щодо поставки продукції, позивач виконав у повному обсязі, що підтверджено матеріалами справи, а саме: видатковими накладними, рахунками- фактури ( а.с. 37-43).

Відповідно до п. 3.4 договору,  порядок та форма розрахунків проводиться шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок «Постачальника»(позивача у справі) протягом 60 діб з дня поставки товару на склад " Покупця" ( відповідача у справі).

Як вбачається, станом на 20.02.07 відповідач повністю розрахувався за поставлені лісоматеріали, але свої зобов’язання, щодо оплати за поставлений товар відповідач виконував переважно з грубим порушенням строків оплати, оплату здійснював не своєчасно та не в повному обсязі, що підтверджено матеріалами справи, а саме угодою № 2 від 06.09.06

«Про припинення зобов’язання  заліком зустрічної однорідної вимоги», актами звірки, які підписані сторонами у справі без доповнень та зауважень, скріплені печатками їх підприємств

( а.с. 45-52).

Враховуючи викладене, а також те, що відповідачем не надано суду доказів своєчасного виконання умов договору поставки № 362-11т/1-1192гп від 26.11.04,  щодо оплати отримання продукції, тому позивач правомірно нарахував відповідачу пеню у розмірі 0,1% в сумі 102343 грн. 82 коп. та 7% штрафу у розмірі 36964 грн. 22 коп. за прострочення проведення оплати понад 30 днів.

Згідно ст. 230 ГК України, пенею визнається штрафна (господарська) санкція у вигляді грошової суми, яку учасник господарських відносин зобов’язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської  діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов’язання.

Частиною 2 ст. 231 Господарського кодексу України, у разі якщо порушено господарське зобов'язання, в якому хоча б одна сторона є суб'єктом господарювання, що належить до державного сектору економіки, або порушення пов'язане з виконанням державного контракту, або виконання зобов'язання фінансується за рахунок Державного бюджету України чи за рахунок державного кредиту, штрафні санкції застосовуються у наступних розмірах: за порушення строків виконання зобов'язання стягується пеня у розмірі 0,1 відсотка вартості товарів (робіт, послуг), з яких допущено прострочення виконання за кожний день прострочення, а за прострочення понад тридцять днів додатково стягується штраф у розмірі семи відсотків вказаної вартості.

Як вбачається з матеріалів справи, згідно Статуту ДП «Ровенькиантрацит»(нова редакція), зареєстрованого виконкомом Ровеньківської міської ради Луганської області 18.01.06 за № 5000007та включено до ЄДРПОУ ДП «Ровенькиантрацит»як державне підприємство, яке засноване на державні власності згідно з наказом Мінпаливенерго України від 31.03.03 № 158 та належить до сфери управління Міністерства вугільної промисловості України відповідно до Указів Президента  від 25.07.05 №1123 «Про заходи щодо вдосконалення державного управління вугільною промисловістю», від 05.10.05 №1417 «Питання Міністерства вугільної промисловості України», розпорядження Кабінету Міністрів України від 01.10.05 №417-р «Про передачу цілісних майнових комплексів державних підприємств та повноважень з управління корпоративними правами держави щодо господарських товариств».

Згідно п.3.1. Статуту підприємства, підприємство є юридичною особою. Права і обов'язки юридичної особи підприємство набуває з дня його державної реєстрації.

Відповідно до довідки управління статистики у м. Ровеньки №85 від 19.01.06 про включення відповідача до Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України (ЄДРПОУ) підприємство має статус юридичної особи, організаційно-правова форма за КОПФГ - державне підприємство; форма власності за КФВ - державна власність .

Крім цього, відповідно до Статуту підприємства, майно ДП «Ровенькиантрацит»є державною власністю і закріплюється за нею на праві повного господарського відання.

Перевіривши розрахунок суми пені і штрафу (з урахуванням заяви щодо зменшення позовних вимог), суд вважає що позовні вимоги в частині стягнення  з відповідача пені та 7% штрафу є обґрунтовані та підлягають задоволенню - за порушення строків виконання зобов’язання пеня у розмірі 1% відсотка товарів з яких допущено прострочення виконання за кожен день прострочки в розмірі 102343 грн. 82 коп. за період з 01.03.06 по 06.09.06 та додатково 7% штрафу у розмірі 36964 грн. 22 коп. (з урахуванням заяви щодо зменшення позовних вимог).

3% річних у сумі 8521 грн. 71 коп., інфляційні нарахування у сумі 20905 грн. 64 коп. нараховані позивачем  відповідно до ст. 625 ЦК України обґрунтовано і підлягають стягненню з відповідача.

Суд вважає вимоги позову про стягнення з відповідача  пені у сумі 102343 грн. 82 коп.; 7% штрафу у розмірі 36964 грн. 22 коп.; інфляційні нарахування у сумі 20905 грн.64 коп.; 3% річних  у сумі 8521 грн. 71 коп. (з урахуванням заяви щодо зменшення позовних вимог)., що підлягають задоволенню повністю, оскільки вони підтверджені матеріалами справи,  підлягають стягненню з відповідача, відповідачем не оспорені.

Як було встановлено при розгляді справи,  станом на день її слухання заборгованість відповідача не змінилась. Розмір суми боргу відповідачем не оспорюється.

Заперечення відповідача щодо досудового врегулювання спору суд до уваги не приймає з огляду на наступне: відповідно до ст. 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають в державі. Заперечення відповідача щодо досудового врегулювання спору також спростовуються з огляду на рішення Конституційного суду України від 09.07.02 № 15-рп/2002, яким встановлено, що право юридичної особи на звернення до суду за вирішення спору не може бути обмежене законом, іншим нормативно- правовим актом.

За таких обставин позов слід визнати обґрунтованим та таким, що підлягає до задоволенню  повністю та стягнення з відповідача,  з віднесенням  судових витрат на відповідача.

Відповідач позовні вимоги не оспорив, доказів, які б спростували доводи позивача суду не надав.

Клопотання відповідача щодо частково  розстрочення виконання рішення строком на 6 місяців  згідно графіку погашення суми заборгованості, судом розглянуто та  відхиляються  за необґрунтованістю.

За таких обставин, позов слід визнати обґрунтованим та таким, що підлягає до задоволення повністю.

У судовому засіданні 13.04.07 за згодою сторін судового засідання була оголошена  тільки вступна  та резолютивна частина рішення.

Відповідно до ст.ст. 44,49 ГПК України витрати по держмиту та судові витрати  покладаються на  відповідача пропорційно задоволених вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст.526 ЦК України, ст.ст.173,193, 230, ч.2 ст. 231 ГК України, ст.ст.44, 49, 77, 82, 84, 85 ГПК   України, суд

в и р і ш и в:

1.Позов задовольнити повністю.

2.Стягнути з Державного підприємства «Ровенькиантрацит»,  м. Ровеньки Луганської області, вул. Комуністична, 6, р/р 0607 в Промінвестбанку м. Ровеньки, МФО 304502,  на користь Приватного підприємства «ГІР і К», м. Черкаси, а/с –2558 ( поштова адреса) , м. Черкаси, вул. Громова, 34/1, кв. 34 р/р 2240 в ЧОФ  АКБ " Укрсоцбанк", м. Черкаси, МФО 354013,  , пені у сумі 102343 грн. 82 коп.; 7% штрафу у розмірі 36964 грн. 22 коп.; інфляційні нарахування у сумі 20905 грн.64 коп.; 3% річних  у сумі 8521 грн. 71 коп.,  витрати по держмиту у сумі 1687 грн. 35 коп. та 114 грн. 99 коп. витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу, видати на виконання наказ позивачу після набрання рішенням законної сили.

Відповідно до ст. 85 Господарського процесуального кодексу України рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його

підписання.

Дата підписання рішення –18.04.07

Суддя                                                                                                Г.М.Батюк