ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

"15" травня 2007 р.
Справа № 29/80-07-1420

Колегія суддів Одеського апеляційного господарського суду у складі:

Головуючого судді: Лавренюк О.Т.

суддів: Савицького Я.Ф., Гладишевої Т.Я.

при секретарі судового засідання: Іоффе С.Б.

за участю представників сторін:

від позивача: Макарська К.О., дов. б/н від 14.05.2007 р.

від відповідача: не з’явився, про час та місце розгляду апеляційної скарги був повідомлений належним чином

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу

Малого підприємства у вигляді Товариства з обмеженою відповідальністю „Дінпар–ГС” (далі по тексту – МП у вигляді ТОВ „Дінпар–ГС”)

на рішення господарського суду Одеської області від 21.03.2007 р.

по справі № 29/80-0-1420

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю „Свіролл” (далі по тексту – ТОВ „Свіролл”)

до МП у вигляді ТОВ „Дінпар–ГС”

про стягнення 2123,84 грн.

В С Т А Н О В И Л А:

ТОВ „Свіролл” звернувся з позовом до МП у вигляді ТОВ                 „Дінпар–ГС”, в якому просить стягнути з відповідача 2123,84 грн., посилаючись на те, що на підставі договірних відносин відповідачу було поставлено товар на загальну суму 5258,46 грн., товар на суму 3134,62 коп. було повернуто, решта товару на суму 2123,84 грн. не повернуто, вартість цього товару не сплачена.

Відповідач позов визнав частково в сумі 1096,57 грн, посилаючись на те, що товар на суму 1027,27 грн. повернуто позивачу по накладній                        № ВН–.

Рішенням господарського суду Одеської області від 21.03.2007 р. по справі № 29/80-07-1420 (суддя Аленін О.Ю.) позов задоволено в повному обсязі.

Рішення суду обґрунтовано тим, що відповідач доказів повернення товару на суму 1027,27 грн. суду не надав.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням МП у вигляді ТОВ              „Дінпар–ГС” звернувся з апеляційною скаргою до Одеського апеляційного господарського суду, в якій просить рішення місцевого господарського суду скасувати, посилаючись на те, що господарський суд першої інстанції не в повній мірі дослідив матеріали справи, допустив порушення вимог матеріального та процесуального законодавства, постановити нове рішення про часткове задоволення позову.

В судове засідання представник відповідача не з’явився, про день та час слухання справи повідомлений належним чином.

ТОВ „Свіролл” надало відзив на апеляційну скаргу, в якому просить рішення суду залишити без змін, апеляційну скаргу без задоволення.

Колегія судів, перевіривши наявні матеріали справи на предмет правильності їх юридичної оцінки господарським судом, заслухавши представників сторін, приходить до висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню на підставі наступного.

Як встановлено матеріалами справи, 05.05.2006 р. згідно видаткової накладної № РН-0000868 від 05.05.2007 р. позивач поставив, а відповідач прийняв товар на загальну суму 5258,46 грн.

30.10.2006 р. відповідач згідно накладної № ВН- від 30.10.2006 р. повернув, а позивач прийняв товар на суму 3134,62 грн.

Решта товару залишилась у відповідача без сплати позивачу вартості товару.

Відповідно до ст. 11 ЦК України цивільні права та обов’язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов’язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов’язків, зокрема, є: 1) договори та інші правочини; 2) створення літературних, художніх творів, винаходів та інших результатів інтелектуальної, творчої діяльності; 3) завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі; 4)інші юридичні факти.

Згідно ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Положеннями ст. 692 ЦК України передбачено, що покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов'язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.

Як свідчать матеріали справи відповідач прийняв товар, втім оплату його не здійснив.

Згідно ст.ст. 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог –відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За таких обставин суд першої інстанції дійшов до вірного висновку, що вимоги за позовом є обґрунтованими, підтверджені матеріалами справи, а тому підлягають задоволенню в повному обсязі.

За вимогами ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу свої вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Відповідно до ст. 34 ГПК України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідач доказів повернення позивачеві товару на суму 1027,27 грн. по накладній № 1 та прийняття його відповідачем, суду не надав. Не надав таких доказів відповідач і суду апеляційної інстанції.

Надана до апеляційної скарги копія накладної на повернення за               № ВН- від 30.10.2006 р. не може вважатися належним доказом, так як печатка позивача на вказаній копії накладній відсутня, прізвище особи, яка начебто отримала товар, не вказано, підпис особи, яка начебто отримала товар, також невідомий.

За таких обставин судова колегія вважає, що підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду і прийняття нового рішення не має.

Посилання відповідача в апеляційній скарзі на розгляд справи за його відсутності в господарському суді першої інстанції не може бути підставою для скасування рішення, так як відповідач брав участь у судовому розгляді, реалізував свої процесуальні права, йому було оголошено про день слухання справи в судовому засіданні 05.03.2007 р. і тому несвоєчасне одержання повідомлення не є підставою для скасування рішення.

Керуючись ст.ст. 49, 99, 101-103, 105 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу МП у вигляді ТОВ „Дінпар–ГС” залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Одеської області від 21.03.2007 р. по справі № 29/80-07-1420 залишити без змін.

Постанова в порядку ст. 105 Господарського процесуального кодексу України набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанову апеляційної інстанції може бути оскаржено у касаційному порядку.

Головуючий суддя                                                                      О.Т. Лавренюк

Суддя                                                                                             Я.Ф Савицький

Суддя                                                                                             Т.Я Гладишева