ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" січня 2007 р.

14 год. 00 хвил.              Справа № АС-27/465-05

вх. № 11457/1-27

Суддя господарського суду Харківської області Мамалуй О.О.

за участю секретаря судового засідання Макаровських А.С.

представників сторін :

позивача – Годунов М.П. - юрисконсульт (дов.)

відповідача – Анохіна Н.В. – головний державний податковий інспектор (дор.)

по справі за позовом  ТОВ ВКЦ "Проф ЛТД", м. Харків

до  ДПІ у Дзержинському районі м. Харкова

про визнання нечинним та скасування рішення

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ТОВ „ВКЦ „Проф. Лтд” звернувся до господарського суду з позовною заявою, в якій просить суд:

- визнати нечинним рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій № /3 від 19.09.2005 р. ДПІ в Дзержинському районі м. Харкова на суму 18990,08 грн.;

- визнати нечинним податкове повідомлення-рішення про визначення суми податкового зобов”язання № /2 від 04.07.2005 р. ДПІ в Дзержинському районі м. Харкова на суму 18990,08 грн.

В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на те, що повідомлення –рішення прийняті при невірному застосуванні норм Закону України „Про патентування деяких видів підприємницької діяльності”.

Відповідач – ДПІ у Дзержинському районі м. Харкова у судовому засіданні проти позову заперечує, посилаючись на матеріали перевірки. Представник відповідача вказує, що перевірку проведено у відповідності до приписів діючого законодавства, оскаржувані податкові повідомлення – рішення цілком відповідають вимогам законодавства України, у зв’язку з чим прохає відмовити в задоволенні позовних вимог.

Матеріали справи свідчать про те, що фахівцями ДПІ у Дзержинському районі м. Харкова була здійсненна перевірка ТОВ „ВКЦ "Проф. ЛТД" (код 21187190) щодо контролю за здійсненням розрахункових операцій у сфері готівкового та безготівкового обігу суб'єктами підприємницької діяльності. По результатам перевірки був складений акт від 25.03.2005 р. № 1853/2030122/23-310.

21.09.2005 р. позивачем було отримано рішення про застосування штрафних санкцій № /3 від 19.09.2005 р. Попередніми повідомленнями-рішеннями були № /2 від 04.07.2005 р., № /1 від 28.04.2005 р. та № /0 від 01.04.2005 р., яким ДПІ у Дзержинському районі м. Харкова застосувало суму штрафних санкцій у сумі 18990,08 грн. за порушення порядку використання торгових патентів. Позивач оскаржував рішення та скарги задоволені не були. ДПІ у Дзержинському районі м. Харкова винесло рішення № /3 від 19.09.2005 р.

Законом України „Про патентування деяких видів підприємницької діяльності” не передбачений порядок стягнення санкцій за його порушення. ДПІ у Дзержинському районі м. Харкова, коли виносив рішення № /3 від 19.09.2005 р., використав „Порядок направлення органами державної податкової служби України податкових повідомлень платникам податків та рішень про застосування штрафних санкцій”, а не Закон. Відповідач при винесенні рішення посилається за Закон України „Про порядок погашення зобов”язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами”, але він застосовується при стягненні за податковими повідомленнями-рішеннями, а не за рішеннями про застосування штрафних санкцій.

Також відповідач направив позивачу рішення № /3 від 19.09.2005 р. про застосування штрафних санкцій, не відкликаючи при цьому податкове повідомлення-рішення № /2 від 04.07.2005 р. за цим же актом перевірки.

ТОВ ВКЦ „Проф. ЛТД” вважає, що відповідач протиправно застосував до них порядок застосування санкцій, викладених в Законі України „Про порядок погашення зобов”язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами”, оскільки цей Закон є спеціальним законом з питань оподаткування, який установлює порядок погашення зобов”язань юридичних або фізичних осіб перед бюджетами та державними цільовими фондами з податків і зборів, нарахування і сплати пені та штрафних санкцій, що застосовуються до платників податків контролюючими органами. Процедура погашення розповсюджується на зобов”язання саме з податків та зборів, а п. 19 ст. 14 Закону України „Про систему оподаткування” до загальнодержавних податків і зборів відносить лише плату за торговий патент на деякі види підприємницької діяльності. Позивач вважає, що у органів державної податкової служби не було правових підстав для прийняття податкових повідомлень-рішень за процедурою, встановленою Законом України „Про порядок погашення зобов”язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами” стосовно порушень порядку використання торгових патентів, передбачених Законом України „Про патентування деяких видів підприємницької діяльності”. Згідно податкового повідомлення-рішення № /2 від 04.07.2005 р. сума застосованих штрафних санкцій визначена як податкове зобов”язання, що суперечить п. 1.2., 1.5. ст. 1 Закону України „Про порядок погашення зобов”язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами” та ст.ст. 14, 15 Закону України „Про систему оподаткування”. Відповідно до п. 1.5. ст. 1 Закону України „Про порядок погашення зобов”язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами” положення цього закону поширюється лише на штрафні санкції, які справляються з платника податків у зв”язку з порушенням ним правил оподаткування. До позивача штрафні санкції застосовані не за порушення правил оподаткування, отже у відповідача не було ніяких підстав для визначення їх як податкового зобов”язання з поширенням на них вимог Закону „Про порядок погашення зобов”язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами” щодо граничного строку сплати та положень щодо наслідків несплати.

Матеріали справи свідчать, що позивач використовує у своїй діяльності автомат «KSI Game Wall», що є єдиним гральним автоматом із грошовим виграшем, на якому одночасно можуть грати від одного до 5-ти гравців, що підтверджується висновком фахівця ХНДІСЕ ім. засл. проф. Н. С. Бокаріуса № 5410 від 07.07.2004р. (наданим позивачем до матеріалів справи).

Відповідач при складенні акту перевірки, вказав, що зазначений автомат «KSI Game Wall» не є одним автоматом, а є відразу п”ять ігрових автоматів. Також відповідач вважає, що якщо за автоматом можуть одночасно грати чотири гравця, то відповідно це чотири гральних місця та необхідно ще придбати чотири торгових патенти. Це твердження відповідача не відповідає вимогам Закону України „Про патентування деяких видів підприємницької діяльності”. Так, цим законом передбачено, що гральне місце використовується в значенні узагальнюючого поняття видів грального обладнання, а не як позначення місця, за яким перебуває гравець під час гри на гральному автоматі.

Також порядком реєстрації та ведення книг обліку розрахункових операцій і розрахункових книжок не встановлений порядок реєстрації розрахункових операцій гральних автоматів, які приймають у оплату за участь у грі платіжні засоби у валюті України – монети, що унеможливлює законне використання розрахункових книжок і книг обліку розрахункових операцій. Закон України „Про порядок погашення зобов”язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами” передбачає, що вимогу вести розрахункові книжки й книги обліку розрахункових операцій неможливо виконати, оскільки відсутня нормативна база для їхнього застосування.

Виходячи з вищевикладеного позовні вимоги є законними, обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Керуючись статтями   4, 8, 17, 50, 94, 161- 163 , 164-167 Кодексу адміністративного судочинства України , суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити. Визнати нечинним рішення про застосування штрафних санкцій № /3 від 19.09.2005 р. ДПІ у Дзержинському районі м. Харкова на суму 18990,08 грн.

2. Визнати нечинним податкове повідомлення-рішення про визначення суми податкового зобов”язання № /2 від 04.07.2005 р. ДПІ у Дзержинському районі м. Харкова на суму 18990,08 грн.

3. Стягнути з державного бюджету на користь позивача – ТОВ „ВКЦ „Проф.Лтд” 3,40 грн. державного мита.

Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, а також особи,  які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права,  свободи, інтереси чи обов'язки, мають право оскаржити в  апеляційному  порядку  постанови суду першої інстанції повністю або частково.

На постанову через суд першої інстанції може бути подана заява про апеляційне оскарження протягом десяти днів з дня складання постанови у повному обсязі.

Апеляційна скарга може бути  подана через суд першої інстанції протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження. Копія апеляційної скарги одночасно направляється до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подається у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Постанова набирає законної сили після закінчення строків для подачі заяви про апеляційне оскарження.

Постанову по даній справі в повному обсязі виготовлено 29.01.2007 р. о 10-00 год.

Суддя                                                                                            Мамалуй О.О.