ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 травня 2007 р.
№ 2/304

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого, судді
Стратієнко Л.В.,

суддів
Грека Б.М., Самусенко С.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України

на
постанову Київського апеляційного господарського суду від 01.03.2007 року

у справі
№ 2/304

за позовом

товариства з обмеженою відповідальністю “Книжковий магазин “Знання”

до
-          Київської міської ради,
-          Головного управління комунальної власності м. Києва Київської міської державної адміністрації

про
спонукання до виконання дій

за скаргою
на постанову ДДВС МЮ України від 25.09.2006 року про закінчення виконавчого провадження

за участю представників сторін:

від позивача –Зайцева В.М.

відповідачів –не з’явився

органу державної виконавчої служби – Кузьменко О.С.

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду м. Києва від 10 січня 2007 року (суддя І.Домнічева) відмовлено товариству з обмеженою відповідальністю “Книжковий магазин “Знання” у задоволенні скарги на бездіяльність відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України у зв’язку з правомірними діями державного виконавця при здійсненні виконавчого провадження.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 1 березня 2007 року (Б.Отрюх, А.Верховець, А.Тищенко) зазначену ухвалу суду від 10.01.2007 року змінено, постанову від 25.09.2006 року відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про закінчення виконавчого провадження по виконанню наказу господарського суду м. Києва від 04.04.2005 року № 2/304 скасовано із зобов'язанням виконати всі приписи статті 87 Закону України "Про виконавче провадження" щодо забезпечення виконання судового рішення.

В касаційній скарзі Департамент державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, не погоджуючись з прийнятим по справі судовим актом апеляційної інстанції, просить його скасувати, посилаючись на неправильне застосування судом норм процесуального права, зокрема, статті 87 Закону України “Про виконавче провадження”, а ухвалу господарського суду м. Києва від 10.01.2007 року залишити без змін.

Заслухавши пояснення представників позивача, органу державної виконавчої служби, розглянувши матеріали справи і доводи касаційної скарги, перевіривши правильність застосування господарським судом м. Києва та Київським апеляційним господарським судом норм процесуального права у вирішенні даного спору, і з урахуванням меж перегляду справи в касаційній інстанції, колегія суддів вважає, що касаційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, рішенням господарського суду м. Києва від 02.09.2004 року, залишеного без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 23.10.2004 року та постановою Вищого господарського суду України від 17.03.2005 року, позов задоволено, зобов'язано Головне управління комунальної власності м. Києва Київської міської державної адміністрації внести нежиле приміщення загальною площею 420,0 кв.м., що знаходиться в буд. № 44 по вул. Хрещатик в м. Києві, в перелік об'єктів, що підлягають приватизації шляхом викупу товариством з обмеженою відповідальністю “Книжковий магазин “Знання” і подати цей перелік на затвердження чергової сесії Київської міської Ради, що відбудеться після набрання рішенням суду законної сили; зобов'язано Київську міську раду розглянути питання про приватизацію шляхом викупу товариством з обмеженою відповідальністю “Книжковий магазин “Знання” нежилого приміщення загальною площею 420,0 кв.м., що знаходиться в буд. № 44 по вул. Хрещатик в м. Києві, на черговій сесії Київради, що відбудеться після набрання рішенням суду законної сили, про що було видано відповідні накази від 04.04.2005 року.

На підставі зазначених наказів від 04.04.2005 року постановою від 07.11.2005 року державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України відкрито виконавче провадження з виконання наказів від 04.04.2005 року у справі № 2/304, якою було надано строк для добровільного виконання рішення суду до 14.11.2005 року.

Згідно з частиною 1 статті 24 Закону України “Про виконавче провадження” державний виконавець зобов’язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред’явлення виконавчого документа до виконання і цей документ відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, та пред’явлений до виконання до відділу державної виконавчої служби за належним місцем виконання рішення.

За змістом статті 25 Закону України “Про виконавче провадження” державний виконавець зобов’язаний провести виконавчі дії по виконанню рішення протягом шести місяців з дня винесення постанови про відкриття виконавчого провадження.

У зв’язку з невиконанням рішення суду в добровільному порядку державним виконавцем на адресу Київської міської ради було надіслано вимоги від 21.11.2005 року, від 12.12.2005 року та від 01.06.2006 року про зобов'язання виконати рішення суду, а постановами № 31/4-06 від 16.02.2006 року та № 31/4-6-А від 01.03.2006 року на підставі статей 5, 87 Закону України "Про виконавче провадження" накладено штраф в розмірі 340 грн. та відповідно в розмірі 850 грн.

В подальшому задля виконання наказів від 04.04.2005 року державний виконавець надіслав заяву від 08.06.2006 року до Генеральної прокуратури України та заяву від 20.06.2006 року до господарського суду м. Києва про вирішення питання про порушення кримінальної справи проти посадових осіб Київської міської ради.

За змістом частини 3 статті 76 Закону України "Про виконавче провадження" якщо виконати рішення без участі боржника неможливо, державний виконавець застосовує до боржника штрафні санкції та інші заходи, передбачені статтею 87 цього Закону, після чого, виконавчий документ постановою державного виконавця, затвердженою начальником відповідного органу державної виконавчої служби, якому він безпосередньо підпорядкований, повертається до суду чи іншого органу, що видав виконавчий документ.

Враховуючи викладене, державний виконавець на законних підставах закінчив виконавче провадження по виконанню наказів господарського суду м. Києва від 04.04.2005 року № 2/304, про що прийняв відповідну постанову від 25.09.2006 року.

За цих обставин, колегія суддів вважає правомірним висновок місцевого господарського суду про вчинення відділом примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України виконавчих дій, спрямованих на виконання рішення суду по справі № 2/304 та у зв’язку з цим відсутність підстав для визнання її дій незаконними.

З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що висновки апеляційного суду не відповідають обставинам справи, що є підставою для скасування постанови Київського апеляційного господарського суду від 01.03.2007 року.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 1115, 1117, 1119 - 11111 ГПК України, Вищий господарський суд України

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України задовольнити.

Постанову Київського апеляційного господарського суду від 1 березня 2007 року у справі за № 2/304 скасувати, а ухвалу господарського суду м. Києва від 10 січня 2007 року залишити без змін.

Головуючий, суддя
Л.Стратієнко

Суддя

Б.Грек

Суддя

С.Самусенко