ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 березня 2007 р.
№ 5/274

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого                                    Карабаня В.Я.

суддів:                                               Ковтонюк Л.В.

Чабана В.В.

за участю представників:

позивача                                            Головатий В.І. довіреність № 1/01-04-268
від 07.07.2006

відповідачів:                                     1. Романяк  М. Я.   довіреність №   10/07
від 10.07.2006
2. не з’явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну
скаргу

Української кооперативно-державної корпорації по агропромисловому будівництву “Украгропромбуд”

на  постанову
Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 31.10.2006

у справі

господарського суду
№ 5/274

Кіровоградської області

за  позовом
Української кооперативно-державної корпорації по агропромисловому будівництву “Украгропромбуд”

до відповідачів:

1.Колективного підприємства “Кіровоградагробудіндустрія”

2.Кіровоградського обласного об’єднаного бюро технічної інвентаризації

про
визнання документа таким, що не є правовстановлюючим документом, на підставі якого проводиться державна реєстрація об’єктів нерухомого майна; визнання державної реєстрації права власності незаконною і зобов’язання скасувати її; визнання недійсним реєстраційного посвідчення

В С Т А Н О В И В:

В листопаді 2005 року Українська кооперативно-державна корпорація по агропромисловому будівництву “Украгропромбуд” звернулась до господарського суду Кіровоградської області з позовом до колективного підприємства “Кіровоградагробудіндустрія” та Кіровоградського обласного об’єднаного бюро технічної інвентаризації про визнання документу, поданого колективним підприємством “Кіровоградагробудіндустрія” для реєстрації права власності на цілісний майновий комплекс, а саме наказу № 302 від 20.01.1983, таким, що не є правовстановлюючим документом, на підставі якого проводиться державна реєстрація об’єктів нерухомого майна; визнання недійсними державної реєстрації цілісного майнового комплексу

на праві власності за колективним підприємством “Кіровоградагробудіндустрія”, реєстраційного посвідчення від 30.05.1997 та його дублікату від 02.09.1999.

В обґрунтування позову позивач вказав, що

колективне підприємство “Кіровоградагробудіндустрія” (правонаступник кооперативного підприємства “Кіровоградсільбудіндустрія”) володіє і користується майном –цілісним майновим комплексом (що складається з заводу залізобетонних виробів, деревообробного заводу та заводу керамзитового гравію, розташованих за адресою: м. Кіровоград, Маловиськівське шосе, 7 (пізніше –Мурманська, 31), яке передане йому в оренду згідно з наказом об’єднання “Украгробуд” (правонаступником якого є позивач) № 42 від 21.03.1989 “Про створення на базі в/о “Кіровоградсільбудіндустрія” виробничого кооперативу “Будіндустрія” та передачі останньому за договором майна, коштів та розрахунків”. Під час розгляду судової справи № 12/400 за позовом Української кооперативно-державної корпорації по агропромисловому будівництву “Украгропромбуд” до Колективного підприємства “Кіровоградагробудіндустрія” та виконавчого комітету Кіровоградської міської  ради народних депутатів

про визнання установчих документів Колективного підприємства “Кіровоградагробудіндустрія” такими, що не відповідають вимогам законодавства, та скасування державної реєстрації ухвалою господарського суду Кіровоградської області від 21.11.2002 у цій справі було затверджено мирову угоду, укладену між Українською кооперативно-державною корпорацією по агропромисловому будівництву “Украгропромбуд” та Колективним підприємством “Кіровоградагробудіндустрія”, за умовами якої сторони мирової угоди зобов’язались укласти договір оренди цілісного комплексу; Колективне підприємство “Кіровоградагробудіндустрія” також зобов’язалось внести зміни та доповнення до установчих документів підприємства, виклавши пункт 3.1 Статуту Колективного підприємства “Кіровоградагробудіндустрія” в наступній редакції: “Підприємство,

будучи правонаступником кооперативного підприємства “Кіровоградсільбудіндустрія”, володіє і користується майном, переданим останньому в оренду згідно з наказом об’єднання “Украгробуд” (правонаступником якого є корпорація “Украгропромбуд”) від 21.03.1989 № 42 “Про створення на базі в/о “Кіровоградсільбудіндустрія” виробничого кооперативу “Будіндустрія” та передачі останньому за договором майна, коштів та розрахунків”.

Оскільки колективним підприємством “Кіровоградбудіндустрія” було зареєстровано право власності на цілісний майновий комплекс, про що видано дублікат від 02.09.1999 реєстраційного посвідчення від 30.05.1997, позивач, посилаючись на те, що останній не є власником цілісного майнового комплексу, просив визнати наказ № 302 від 20.01.1983 про введення в експлуатацію об’єктів першої черги комбінату “Будіндустрія” та передання їх на баланс комбінату “Будіндустрія”, на підставі якого було зареєстровано право власності, таким, що не є правовстановлюючим документом, також визнати недійсними державну реєстрацію цілісного майнового

комплексу на праві власності за колективним підприємством “Кіровоградагробудіндустрія”, реєстраційне посвідчення від 30.05.1997 та його дублікат від 02.09.1999.

Ухвалою від 13.07.2006 господарським судом Кіровоградської області було відмовлено у задоволенні клопотання позивача № 15/441 від 06.07.2006 щодо забезпечення позову шляхом заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Згідно заяви від 19.07.2006 про зміну предмету позову позивач просив: визнати документ, наданий Колективним підприємством “Кіровоградагробудіндустрія” для проведення державної реєстрації цілісного майнового комплексу на праві власності за Колективним підприємством “Кіровоградагробудіндустрія”, а саме лист вих. № 203 від 29.05.1997 Української кооперативно-державної корпорації по агропромисловому будівництву “Украгропрмбуд”, який містить наказ № 302 від 20.01.1983, таким, що не є правовстановлюючим документом; визнати недійсними державну реєстрацію цілісного майнового комплексу на праві власності за Колективним підприємством “Кіровоградагробудіндустрія”, реєстраційне посвідчення від 30.05.1997 та його дублікат від 02.09.1999.

Рішенням господарського суду Кіровоградської області від 25.07.2006 (суддя Змеул О.А.), залишеним без змін постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 31.10.2006 (колегія у складі суддів: Павловського П.П., Чус О.В., Логвиненко А.О.), у позові відмовлено з тих підстав, що обраний позивачем спосіб захисту своїх прав не відповідає встановленим законом способам захисту прав.

Не погоджуючись із судовими рішеннями у даній справі, Українська кооперативно-державна корпорація по агропромисловому будівництву “Украгропромбуд” звернулась із касаційною скаргою, в якій просить скасувати постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 31.10.2006, рішення господарського суду Кіровоградської області від 25.07.2006 та ухвалу господарського суду Кіровоградської області від 13.07.2006, прийняти нове рішення про задоволення позову, також задовольнити клопотання позивача від 06.07.2006 № 15/411 про вжиття заходів про забезпечення позову. В обґрунтування касаційної скарги  зроблено посилання на те, що судами було неправильно застосовано норми матеріального і процесуального права.

В судове засідання 05.03.2007 не з’явився представник  Кіровоградського обласного об’єднаного бюро технічної інвентаризації. Враховуючи, що Кіровоградське обласне об’єднане бюро технічної інвентаризації повідомлено про час і місце розгляду справи належним чином, Вищий господарський суд України вважає за можливе розглянути касаційну скаргу за відсутності його представника.

Вищий господарський суд України, приймаючи до уваги межі перегляду справи в касаційній інстанції, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи застосування норм матеріального і процесуального права при винесенні оспорюваного судового акта,  дійшов висновку про відмову у задоволенні касаційної скарги.

Вищий господарський суд України погоджується з правовою позицією судів першої та апеляційної інстанції.

Відповідно до статті 16 ЦК України (аналогічні положення містяться у статті 20 Господарського кодексу України) кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права;

2) визнання правочину недійсним;

3) припинення дії, яка порушує право;

4) відновлення становища, яке існувало до порушення;

5) примусове виконання обов'язку в натурі;

6) зміна правовідношення;

7) припинення правовідношення;

8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди;

9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди;

10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Враховуючи вимоги цієї норми закону, суди, дійшовши висновку, що предмет позову не відповідає встановленим законом способам захисту цивільних прав та інтересів, правомірно відмовили в позові.

Відтак постанова Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 31.10.2006 є такою, що відповідає вимогам чинного законодавства. Підстав для її скасування Вищий господарський суд України не вбачає.

Керуючись ст.ст. 1115, 1119, 11111 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України

П О С Т А Н О В  И В:

Касаційну скаргу Української кооперативно-державної корпорації по агропромисловому будівництву “Украгропромбуд” залишити без задоволення.

Постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 31.10.2006  у справі № 5/274 залишити без змін.

Головуючий суддя                                                                          В.Карабань

Судді:                                                                                                 Л.Ковтонюк

В.Чабан