ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

14.03.07 р.                                                                               Справа № 1/26

Господарський суд Донецької області у складі головуючого судді Азарової З.П.

При секретарі Розум А.С.

за участю:

Прокурора

Представників сторін:

від позивача     Ляшкевич М.П. - юрисконсульт.

від відповідача   Мату шевський О.М. – представ. за дов.

Розглянув у відкритому судовому засіданні справу:

За позовом   Товариства з обмеженою відповідальністю “Виробниче об’єднання ”Новатор”, м. Донецьк

До відповідача   Товариства з обмеженою відповідальністю “Вагіак”, м. Донецьк

про стягнення  24 697 грн. 31 коп.

СУТЬ СПОРУ:

В судовому засіданні оголошено перерву

З 28.02.2007 року до 14.03.2007 року для надання сторонами доказів пред’явлення рахунків, розрахунку пені.

Товариство з обмеженою відповідальністю “Виробниче об’єднання “Новатор”, м. Донецьк звернулось до Товариства з обмеженою відповідальністю “Вагіак”,                   м. Донецьк про стягнення основного боргу в сумі 16 974 грн. 14 коп., пені в сумі                    7 723грн.,17 коп., за надані автопослуги.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на договір №  від 29.05.2006 р. на надання автопослуг,  акти здачі - прийомки робіт №№ОУ-101898 від 27.06.2006 року; ОУ-101967 від 19.07.2006 року; ОУ-101979 від 21.07.2006 року; ОУ-101987 від 25.07.2006 року; ОУ-102008 від 26.07.2006 року; ОУ-101995 від 28.07.2006 року; ОУ-102002 від 01.08.2006 року, претензію №282 від 30.10.2006 року, відповідь на претензію №227 від 29.11.2006 року.

Відповідач  судовому засіданні 28.02.2006 року визнав позовні вимоги та просить відповідача укласти мирову угоду. Позивач не погодився з цією пропозицією. В судовому засіданні оголошувалась перерва для  наданні позивачем доказів пред’явлення рахунків, розрахунку пені, відповідача зобов’язано перевірити отримання рахунків.

Розглянувши матеріали справи та заслухавши пояснення представників сторін суд встановив, що між позивачем та відповідачем укладено договір № б/н від 29.05.2006 р. про надання транспортних послуг.

Згідно п. 2.1.1 цього договору позивач зобов’язаний надати автотранспортні засоби та автомобільні механізми для проведення будівельно-монтажних робіт, а  пунктом 2.2.1 договору передбачено, що відповідач зобов’язаний призвести оплату наданих транспортних послуг на підставі пред’явленого рахунку та актів здачі-прийомки робіт.

Відповідно до ст.ст. 526, 527 Цивільного кодексу України боржник зобов’язаний виконати свій обов’язок та зобов’язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, цього Кодексу та інших актів цивільного законодавства

Згідно зі ст. 193 Господарського кодексу України суб’єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов’язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов’язання – відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Позивач  надав автопослуги:

29.05.2006 року на суму 7 490 грн. 20 коп.

22.06.2006 року на суму 17 360 грн. 46 коп.

08.07.2006 року на суму 1 125 грн. 00 коп.

12.07.2006 року на суму 3 893 грн. 86 коп.

13.07.2006 року на суму 1 267 грн. 32 коп.

14.07.2006 року на суму 1 672 грн. 26 коп.

17.07.2006 року на суму 1 309 грн. 50 коп.

27.06.2006 року на суму 3 150 грн. 10 коп.

19.07.2006 року на суму 2 217 грн. 85 коп.

21.07.2006 року на суму 2 875 грн. 81 коп.

25.07.2007 року на суму 3 893 грн. 27 коп.

26.07.2006 року на суму 845 грн. 09 коп.

28.07.2006 року на суму 3 515 грн. 20 коп.

01.08.2006 року на суму 285грн. 01 коп.

Таким чином,  позивач виконав свої зобов’язання за договором на суму 50 900грн. 95 коп., що підтверджується актами здачі-прийомки робіт та путьовими листами.

Однак відповідач частково розрахувався з позивачем, шляхом відпуску паливно-мастильних матеріалів:

26.06.2006 року на суму 3 549 грн. 60 коп.

30.06.2006 року на суму 6 404, 70 грн., а також перерахував на поточний рахунок позивача:

24.05.2006 року на суму 800 грн.,00 коп.

30.05.2006 року на суму5 610 грн. 23. коп.

06.06.2006 року на суму 8 150 грн. 02 коп.

07.07.2006 року на суму 2 000грн. 00 коп.

19.07.2006 року на суму 740 грн. 00 коп.

21.07.2006 року на суму 1 672 грн. 26 коп.

08.09.2006 року на суму 1 500 грн. 00 коп.

21.09.2006 року на суму 1 500грн. 00 коп.

Тобто відповідач частково розрахувався з позивачем

30.10.2006 року у зв’язку з затримкою платежу  позивач направив відповідачу претензію №282.

29.11.2006 року відповідач  надав відповідь №227 на претензію, в якої визнав заборгованість за надані автопослуги в сумі 18 974 грн. 14 коп.  Після чого перерахував на поточний рахунок позивача 2 000грн 00 коп.

Однак до теперішнього часу заборгованість у сумі 16 974 грн. 14 коп. залишилася не сплаченою.

Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов’язання, на вимогу кредитора зобов’язаний уплатити суму боргу з урахуванням індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно зі ст. 1 Закону України “Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов’язань” від 22.11.1996р. № 543-96-ВР, платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін.

Пунктом. 3.2 договору передбачено, що у разі невиконання зобов’язань по  сплаті замовник – відповідач сплачує виконавцю – позивачу пеню в розмірі 0,5% від загальної вартості наданих послуг за кожний день прострочки даного зобов’язання. Позивач нарахував пеню у сумі 7 723грн. 17 коп.

Позивачем до суду надана заява про зменшення позовних вимог, в якій позивач зменшив суму пені та нарахував 5 007 грн. 37 коп.

Судом перевірено нарахування суми пені та встановлено, що позивачем у заяві про зменшення позовних вимог пеня нарахована за несвоєчасну оплату за період з 15.01.2007 року по 14.03.2007 року  за  59 днів з, однак пеня повинна нараховуватись за  55 днів, тому  сума пені складає 4 667грн. 85 коп.

Враховуючи наведене, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Судові витрати покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст.  33, 34, 38, 43, 49,  82-85 Господарського процесуального Кодексу України,  господарський суд –

В И Р I Ш И В :

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю “Виробниче об’єднання “Новатор”, м. Донецьк -   задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю “Вагіак” (83121, м. Донецьк, вул. Молодих Шахтарів “В”, п/р 0415 в Калининському філіалі АКБ “Національний кредит” м. Донецьк, МФО 335720, ОКПО 23768134 св. №07765755, ІНН:48)  на користь Товариства з обмеженою відповідальністю “Виробниче об”єднання “Новатор” (83024, м. Донецьк, вул.. Ревякіна, 20, п/р 6471 в Донбаському філіалі ВАТ “Кредитпромбанк”, МФО 335593, ОКПО 19374755, св. №08282524, ІНН86): заборгованість у сумі 16 974 грн. 14 коп., пеню у сумі 4 667грн. 85 коп. судові витрати: 219грн.82 коп. – державного мита, 116грн.18 коп. – плати за інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

В стягненні 339 грн. 52 коп. – відмовити.

Стягнути з  Товариства з обмеженою відповідальністю “Виробниче об’єднання “Новатор” (83024, м. Донецьк, вул.. Ревякіна, 20, п/р 6471 в Донбаському філіалі ВАТ “Кредитпромбанк”, МФО 335593, ОКПО 19374755, св. №08282524, ІНН86) в доход державного бюджету 50 грн. 07 коп. державного мита.

Рішення  оголошено  в  засіданні   та  набуває  законної  сили  після  закінчення десятиденного  строку   з  дня  його  прийняття.

Рішення може бути оскаржене через господарський суд  Донецької області в апеляційному порядку протягом десяти днів з дня прийняття або в касаційному порядку протягом одного місяця з дня набрання рішенням законної сили.

Суддя                                                                         Азарова З.П.