ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 лютого 2007 р.
№ 7/446

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого - судді                                                           Кривди Д.С.,

суддів                                                       Жаботиної Г.В., Уліцького А.М.

у відкритому судовому засіданні за участю представників сторін:

від позивача:        не з’явився

від відповідача:    Годун І.В., Скосирь Ю.М.

розглянувши  касаційну скаргу Закритого акціонерного товариства "Науково-виробниче об’єднання "Чернігівеліткартопля"

на постанову  Київський апеляційного господарського суду  від 14.12.2006р.

у справі №  7/446  Господарського суду Чернігівської області

за позовом  Прокурора м. Чернігова в інтересах Української державної інноваційної компанії в особі Чернігівського регіонального відділення

до Закритого акціонерного товариства "Науково-виробниче об’єднання "Чернігівеліткартопля"

про  стягнення 163786,16 грн.,

за заявою Закритого акціонерного товариства "Науково-виробниче об’єднання "Чернігівеліткартопля"

про відстрочку та розстрочку виконання рішення

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Арбітражного суду Чернігівської області від 27.06.2000р. по справі №7/446 стягнуто з Закритого акціонерного товариства науково-виробничого підприємства  "Чернігівеліткартопля" на користь Чернігівського регіонального відділення Державного інноваційного фонду 160000,00 грн. боргу, 3796,16 грн. пені.

На виконання вказаного рішення по справі №7/446 27.06.2000р. видано наказ.

Ухвалою Арбітражного суду від 14.08.2000р. по справі №7/446 змінено позивача на Українську державну інноваційну компанію.

Ухвалою Арбітражного суду Чернігівської області від 28.09.2000р. по справі №7/446 змінено спосіб виконання рішення суду від 27.06.2000р. і звернено стягнення на майно ЗАТ науково-виробничого підприємства "Чернігівеліткартопля" на суму 163796,16 грн.

28.09.2000р. винесено наказ по справі №7/446 на виконання ухвали Арбітражного суду Чернігівської області від 28.09.2000р.

31.07.2002р. ухвалою Господарського суду Чернігівської області порушено провадження у справі №10/378 за позовом ЗАТ НВО "Чернігівеліткартопля" до Української державної інноваційної компанії про визнання недійсним інноваційного договору №20 від 20.06.1997р., заборгованість і пеню по якому стягнуто рішенням арбітражного суду від 27.06.2000р. по справі №7/446. Вказаною ухвалою судом вжито заходів до забезпечення позову у вигляді зупинення стягнення на підставі виконавчих документів, в тому числі і по наказу №7/446 від 28.09.2002р.

Рішенням Господарського суду Чернігівської області від 26.01.2004р .у справі №10/378/177/6 позивачу відмовлено у задоволенні позовних вимог та скасовано заходи до забезпечення позову.

Постановою відділу ДВС Чернігівського районного управління юстиції від 11.02.2004р. поновлено виконавче провадження по виконанню наказу по справі №7/446.

Ухвалою Господарського суду Чернігівської області від 17.06.2004р. по справі №7/446 визнано неправомірними дії Відділу ДВС Чернігівського районного управління юстиції про поновлення виконавчого провадження по виконанню наказу Арбітражного суду Чернігівської області по справі №7/446.

Закрите акціонерне товариство "Науково-виробниче об’єднання "Чернігівеліткартопля" подало до Господарського суду Чернігівської області заяву про відстрочку виконання рішення Арбітражного суду Чернігівської області строком на 5 місяців та розстрочку строком на 5 років.

Ухвалою Господарського суду Чернігівської області від 12.10.2006р. (суддя Л.М.Лавриненко) заяву Закритого акціонерного товариства "Науково-виробниче об’єднання "Чернігівеліткартопля" задоволено частково, відстрочено виконання рішення Арбітражного суду Чернігівської області від 27.06.2000р. по справі №7/446 на 3 місяці до 12.01.2007р., розстрочено виконання рішення Арбітражного суду Чернігівської області від 27.06.2000р. в частині стягнення 95539,39 грн. боргу строком на 12 місяців, з оплатою суми заборгованості рівномірно по місяцях –7961,62 грн. щомісячно.

Не погодившись з ухвалою Господарського  суду Чернігівської області від 12.10.2006р., Українська державна інноваційна компанія в особі Чернігівського регіонального відділення подала апеляційну скаргу.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 14.12.2006р. (судді: Б.В.Отрюх, А.А.Верховець, А.І.Тищенко) апеляційну скаргу Української державної інноваційної компанії в особі Чернігівського регіонального відділення задоволено частково, ухвалу Господарського  суду Чернігівської області від 12.10.2006р. змінено, заяву Закритого акціонерного товариства "Науково-виробниче об’єднання "Чернігівеліткартопля" задоволено частково, відстрочено виконання рішення Арбітражного суду Чернігівської області від 27.06.2000р. по справі №7/446 на 3 місяці до 12.01.2007р., заяву про розстрочку виконання рішення Арбітражного суду Чернігівської області від 27.06.2000р. залишено без задоволення.

Не погодившись з постановою Київського апеляційного господарського суду від 14.12.2006р., Закрите акціонерне товариство "Науково-виробниче об’єднання "Чернігівеліткартопля" подало касаційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Київського апеляційного господарського суду від 14.12.2006р. та залишити в силі ухвалу Господарського суду Чернігівської області від 12.10.2006р., мотивуючи свою вимогу тим, що  господарським судом апеляційної інстанції порушено норми матеріального та процесуального права.

Розглянувши касаційну скаргу, перевіривши правильність застосування господарським судом попередніх інстанцій норм процесуального права, Вищий господарський суд України дійшов висновку, що касаційна скарга Закритого акціонерного товариства "Науково-виробниче об’єднання "Чернігівеліткартопля"  підлягає задоволенню частково.

Відповідно до п. 6 ст. 83 ГПК України господарський суд, приймаючи рішення, має право відстрочити або розстрочити виконання рішення. Підстави для розстрочення виконання рішення передбачені ст. 121 ГПК України. Зокрема, суд у виняткових випадках, залежно від обставин справи, може відстрочити або розстрочити виконання рішення при наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Застосовуючи заходи, передбачені статтею 121 ГПК України, господарський суд повинен мати на увазі, що підставою для відстрочки, розстрочки, зміни способу та порядку виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у строк або встановленим господарським судом способом. При цьому згоди сторін на вжиття заходів які передбачені цією статтею, стаття 121 ГПК України не вимагає, і господарський суд законодавчо не обмежений будь-якими конкретними термінами відстрочки чи розстрочки виконання рішення.

Разом з тим, вирішуючи питання про відстрочку чи розстрочку виконання рішення, зміну способу і порядку виконання  рішення, господарський суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи.

Господарським судом встановлено, що позивач посилається на те, що головною причиною невиконання судового рішення є значне погіршення фінансового становища сільськогосподарських підприємств в Україні та збитковість підприємства протягом 2003-2006 років, на зміну керівництва відповідача з січня 2006 року та на те, що в банківських установах було взято кредити на суму понад 1 млн. грн., час сплати якого жовтень-грудень 2006р.

Проте, господарським судом встановлено, що на даний час рішення господарського суду від 27.06.2000р. виконано частково, непогашена сума заборгованості становить 95539.39 грн. основного боргу.

Згідно ст. 4-2 ГПК України правосуддя у господарських судах здійснюється на засадах рівності всіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Згідно ст. 4-5 ГПК України господарські суди здійснюють правосуддя шляхом прийняття обов'язкових до виконання на усій території України рішень, ухвал, постанов. Рішення і постанови господарських судів приймаються іменем України. Невиконання вимог рішень, ухвал, постанов господарських судів тягне відповідальність, встановлену цим Кодексом та іншими законами України.

Колегія суддів Вищого господарського суду України погоджується з висновком господарського суду апеляційної інстанції щодо того, що зазначені вище обставини, які ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим не є тим винятковим випадком, залежно від обставин якого, господарський суд може відстрочити або розстрочити виконання рішення, оскільки відповідач протягом шести років не виконував рішення суду.

Як вже було зазначено, Закрите акціонерне товариство "Науково-виробниче об’єднання "Чернігівеліткартопля" подало до Господарського суду Чернігівської області заяву про відстрочку виконання рішення Арбітражного суду Чернігівської області строком на 5 місяців та розстрочку строком на 5 років.

Колегія суддів Вищого господарського суду України погоджується з висновком господарського суду апеляційної інстанції про те, що виносячи ухвалу про надання відстрочки та розстрочки виконання рішення, господарський суд першої інстанції, не врахував той факт, що нормами діючого законодавства не передбачена можливість надання відстрочки та розстрочки виконання рішення суду одночасно.

Крім того, колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що згідно ст. 64 Закону України “Про виконавче провадження” у разі відсутності у боржника - юридичної особи коштів, достатніх для покриття заборгованості, стягнення звертається на інше майно, належне боржникові - юридичній особі на праві власності або закріплене за ним (за винятком майна, виключеного з обороту або обмежуваного в обороті) незалежно від того, хто фактично використовує це майно. Таким чином, у разі відсутності у боржника грошових коштів, стягнення звертається на інше майно боржника.

Отже, враховуючи те, що зазначені вище обставини, які ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим не є тим винятковим випадком, залежно від обставин якого, господарський суд може відстрочити або розстрочити виконання рішення, оскільки відповідач протягом шести років не виконував рішення суду,  що також зазначив в своїй постанові господарський суд апеляційної інстанції, то господарський суд першої інстанції та апеляційної інстанції, задовольняючи частково заяву про відстрочку та розстрочку рішення суду  допустив неправильне застосування ст. 121 ГПК України, що є підставою відповідно до ч. 1 ст. 111-10 Господарського процесуального кодексу України для скасування прийнятих у справі судових рішень та прийняття нового рішення про відмову в задоволені заяви про відстрочку та розстрочку виконання рішення Арбітражного суду Чернігівської області від 27.06.2000р. по справі №7/446   відмовити.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 111-5, 111-7, п. 2 ст. 111-9, 111-10, 111-11, 111-13 Господарського процесуального права України, Вищий господарський суд України,

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Закритого акціонерного товариства "Науково-виробниче об’єднання "Чернігівеліткартопля"   задовольнити частково.

Ухвалу Господарського суду Чернігівської області від 12.10.2006р. та постанову Київського апеляційного господарського суду від 14.12.2006р. у справі №7/446 скасувати.

У задоволені заяви про відстрочку та розстрочку виконання рішення Арбітражного суду Чернігівської області від 27.06.2000р. у справі №7/446 відмовити.

Головуючий - суддя                                                       Кривда Д.С.

судді                                                                                Жаботина Г.В.

Уліцький А.М.