СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
М      У К Р А Ї Н И
Справа № 16/341-АП-06
Господарський суд Херсонської
області у складі судді  Немченко Л.М. при секретарі Горголь О. М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні справу
за позовом Приватного підприємця  ОСОБА_1, м. Херсон
до Херсонської  міської
визнання рішення протиправним та поновлення договору оренди
П. П. ОСОБА_1 паспорт ІНФОРМАЦІЯ_1,
ОСОБА_2-  адвокат доручення
Мороз А. І. довіреність № 09-7-12 від 10.01.06;
Приватний підприємець ОСОБА_1
(позивач)  звернувся до суду з позовом, в
якому просить визнати п.3.3. рішення
Херсонської міської Ради
відмову в наданні дозволу на розробку проектів землеустрою та технічної
документації, поновленні договорів оренди земельних ділянок та продажу
земельних ділянок не сільськогосподарського призначення” від НОМЕР_2 та
скасуванні його, а також зобов'язати Херсонську міську раду поновити договір
оренди земельної ділянки, укладеного між Херсонським міськвиконкомом і
приватним підприємцем ОСОБА_1, зареєстрованого у Херсонському міському
управлінні земельних ресурсів 18.01.01 та зареєстрованим  за НОМЕР_3.
Відповідач позовні вимоги не визнав і
вважає, що спірне рішення прийняте міською Радою відповідно до вимог чинного
законодавства, зокрема, ст.12 Земельного кодексу України та п.34 ч.1 ст.26
Закону України “Про місцеве самоврядування в Україні” у зв'язку з тим, що
територія міської набережної р. Дніпро виграна на конкурсних засадах іншою
юридичною особою. На думку  відповідача,
статтю 33 Закону України “Про оренду землі” слід тлумачити, що в випадку коли
договір оренди підлягає  поновленню, він
повинен бути оформлений шляхом
документального оформлення.
Розглянувши  матеріали справи, заслухавши представників
сторін, суд
Рішенням Херсонського
міськвиконкому від НОМЕР_4  між  приватним підприємцем ОСОБА_1 та Херсонською
міською радою був укладений договір оренди земельної ділянки загальною площею
58 кв.м із земель запасу під розміщення кіоску, в тому числі 18 кв.м під
розміщення літнього майданчик, що знаходиться у АДРЕСА_1. Зазначений договір був
укладений строком до 20.11.03

Повноваження сільських, селищних,
міських Рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст
встановлено ст.  8 ЗК України (1990р),
ст.12 Земельного кодексу України ( чинного
з 01.01.02), відповідно до вимог якої, радам надано право розпорядження
землями територіальних громад, зокрема, передачу земельних ділянок у
користування із земель комунальної власності відповідно до Земельного кодексу.

Як пояснив представник відповідача, в
2001 році Херсонський міськвиконком при укладанні договорів оренди земельних
ділянок діяв на підставі делегованих повноважень Херсонською міською Радою.

Відповідно до ст.33 Закону України
“Про оренду землі”  встановлено, що у
разі якщо Орендар  продовжує
користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди, то за
відсутності письмових заперечень Орендодавця протягом одного місяця після
закінчення строку договору, він підлягає поновленню на той самий строк і на тих
самих умовах, які були передбачені договором. Письмове заперечення здійснюється
листом повідомленням.

Оскільки в терміни визначені ст.33
Закону України “ Про оренду землі”, тобто, 20.12.03, не надійшло будь яких
письмових заперечень ні від Херсонського міськвиконкому,  ні від Херсонської міської ради, позивач
вважав, що дія договору поновлена на той самий строк і на тих самих умовах, а
саме на 702 дня, тобто, до 23.10.05.

Протягом поновленого строку дії
договору оренди, відповідач не вчинив будь-яких дій щодо невизнання договору
від 17.12.01 поновленим на той самий строк, в зв'язку з чим, суд дійшов до
висновку, що позивач не заперечував щодо поновлення строку дії договору, а
зазначене спростовує заперечення відповідача щодо необхідності оформлення
поновлення договору у письмовій формі, до того ж у чинному законодавстві
відсутні такі приписи.  Суд дійшов
висновку, що в випадку не визнання договору від 17.12.01 поновленим з 20.11.03
по 23.10.05, то він протягом вказаного строку, який є тривалим, виконуючи контролюючі
функції на використання земель державної та комунальної власності,  зобов'язаний був вчинити дії щодо примусового
звільнення позивачем  спірної земельної
ділянки.

Крім  того, судом встановлено, що протягом
поновленої дії договору приватний підприємець ОСОБА_1 сплачує орендну плату, яка
жодного разу не була повернута Орендодавцем як безпідставно сплачена.

Зазначене свідчить, що з 21.11.03
по 23.10.05 між сторонами склалися правовідносини, що витікають із оренди
земельної ділянки.

Потягом місяця по закінченні
поновленої дії договору від 17.12.01 від Херсонської міської Ради письмових
заперечень щодо поновлення його дії ще на один строк позивачу не надійшло.  Однак, в липні 2006 року йому стало відомо,
що 23.12.05 на сесії Херсонської міської Ради розглядалось питання щодо
поновлення дії договору оренди земельної ділянки.

На запит від 26.07.06 позивач
отримав від Херсонської міської ради витяг із рішення № 1014 від 23.12.05
“Про  відмову в наданні дозволу на
розробку проектів землеустрою та технічної документації, поновленні договорів
оренди земельних ділянок та продажу земельних ділянок не сільськогосподарського
призначення”, за п.3.3 якого йому відмовлено у поновлені договору оренди від
17.12.01, в зв'язку з тим, що територія міської набережної р. Дніпро виграна на
конкурсних засадах іншою юридичною особою.

Відповідно до  Роз'яснень ВАС України “ Про деякі питання
практики вирішення спорів, пов'язаних з визнанням недійсними актів державних чи
інших органів” акт державного чи іншого органу -це юридична форма рішень цих
органів, тобто офіційний письмовий документ, який породжує певні правові
наслідки, спрямований на регулювання тих чи інших суспільних відносин і має
обов'язковий характер для суб'єктів цих відносин. Підставами для визнання
акта недійсним є невідповідність його вимогам чинного законодавства та/
або  визначеній  законом компетенції органу, який видав цей
акт.

Обов'язковою умовою визнання  акта недійсним є також порушення, в зв'язку з
прийняттям відповідного акту прав та охоронюваних законом інтересів позивача у
справі. Якщо за результатами розгляду справи факту порушення такого права не
встановлено, у суду немає правових підстав задовольняти позовні вимоги.

При розгляді зазначеної справи суд
досліджував вище перераховані підстави при наявності яких може бути визнано
недійсним (скасованим) акт ненормативного характеру.

Відповідно до
п.4 ч.3 ст.129 Конституції України та ст.71 КАСУ кожна сторона повинна довести
ті обставини на яких ґрунтуються її позовні вимоги.

Відповідно до ст. 59 Закону України “
Про місцеве самоврядування в Україні” передбачено, що міська рада в межах своїх
повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень. Рішення ради
приймаються на її пленарному засіданні після обговорення більшістю депутатів
від загального складу  Ради. Відповідно
до ст.19 Конституції України,  п.3 ст.24
Закону України “Про місцеве самоврядування в Україні” органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на
підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та  законами України.

Система, засади організації та
діяльності  органів місцевого
самоврядування в Україні визначені законом України "Про місцеве
самоврядування в Україні". За змістом статті 2 вказаного Закону місцеве
самоврядування в Україні - це гарантоване державою право та реальна здатність
територіальної громади самостійно або під відповідальність органів та посадових
осіб місцевого самоврядування  вирішувати
питання місцевого значення в межах Конституції і  законів України.

Ст.26 Закону України "Про
місцеве самоврядування в Україні" визначені повноваження ( виключна
компетенція) місцевих рад. За цією статтею не віднесенні до компетенції рад
повноважень про визнання такими, що втратити чинність раніше прийняті рішення
цими ж радами.

Згідно з п. 10 ст. 59 Закону України
" Про місцеве самоврядування в Україні"

акти органів та посадових осіб
місцевого самоврядування з мотивів їхньої невідповідності Конституції або  законам України визнаються незаконними в
судовому порядку.

Із огляду на встановлені факти та
проаналізувавши норми чинного законодавства суд дійшов висновку, що  Херсонська міська Рада, прийнявшип.3.3
спірного рішення  № 1014 від 23.12.05
щодо відмови в поновленні договору
перевищили свої повноваження, що визначені чинним законодавством.
Перевищення повноважень Ради полягає в тому, що на підставі ст.33 Закону
України “Про оренду землі” договір оренди земельної ділянки від 17.12.01 слід
вважати поновленим на ще один період, який складається із 702 днів, оскільки в
місячний термін, тобто, до 23.11.05, письмових заперечень щодо поновлення дії
договору від Ради на адресу приватного підприємця не надходило. Таким чином, на
день прийняття спірного рішення, дія договору від 17.12.01 була поновлена.

Відповідно до  гл. 53 ЦК України “Укладення, зміна і
розірвання договору”  діючий
договір,  в випадку незгоди однієї із
сторін може, бути розірваним достроково тільки у судовому порядку, а не
рішенням Ради.

Судом встановлено, що за спірним
рішенням  позивачу відмовлено у зв'язку з
тим, що територія міської набережної виграна на конкурентних засадах іншою
юридичною особою.

Суд дійшов до висновку,  що причина відмови не носить об'єктивного
характеру та є надуманою, оскільки, як зазначено вище, ст. 59 Закону України “
Про самоврядування в Україні” передбачає, що свої повноваження ради реалізують
шляхом прийняття рішень.

Відповідач не надав доказів, що
інвестиційний конкурс у 2004 році проводився за рішенням сесії Херсонської
міської Ради. Результати зазначеного конкурсу визначала комісія  з питань розвитку інфраструктури міста (
протокол НОМЕР_5).

Повноваження постійних  комісій Рад визначені ст.47 Законом України
“Про самоврядування в Україні”. Зокрема, в п.4 зазначеної статті визначено, що
постійні комісії за дорученням ради або за власною ініціативою попередньо
розглядають проекти програм соціально -економічного  та культурного розвитку , місцевого бюджету,
звіти про виконання програм і бюджету, вивчають і готують питання про стан та
розвиток відповідних галузей господарського і соціально-культурного
будівництва, інші питання, які вносяться на розгляд ради, розроблюють проекти
рішень ради та готують висновки з цих питань, виступають на сесіях ради з
доповідями.

Результати інвестиційного конкурсу не
затверджувалися на сесії  Херсонської
міської ради, а відповідно не можуть вважатися таким, що  мають юридичні наслідки.

Крім того, відповідач сам визнав
результати інвестиційного конкурсу  від
17.09.04 такими, що втратили чинність, що підтверджено витягом із протоколу
НОМЕР_6.

Із огляду на встановлені факти та
аналізом норм чинного законодавства суд
дійшов  висновку, що  позивач в судовому засіданні  довів порушення, як своїх прав так і
порушенням чинного законодавства в зв'язку з прийняттям  п.3.3 рішення Херсонської міської Ради № 1014
від 23.12.05.  В зв'язку  із вищевикладеним, суд  задовольняє позовні вимоги в повному обсязі.

Керуючись ст.ст.   158-163, п.6 Прикінцевих та перехідних
положень Кодексу Адміністративного судочинства України, суд

постановив:

1.
Задовольнити позовні вимоги.

2. Визнати противоправними та
скасувати п.3.3. рішення 27 сесії
Херсонської міської Ради   “
Про  відмову в наданні дозволу на
розробку проектів землеустрою та технічної документації, поновленні договорів
оренди земельних ділянок та продажу земельних ділянок не сільськогосподарського
призначення”   № 1014 від 23.12.05

3. Зобов'язати Херсонську міську
раду поновити договір оренди земельної ділянки, укладеного між Херсонським
міськвиконкомом і приватним підприємцем ОСОБА_1, 17.12.01 зареєстрованого у
Херсонському міському управлінні
земельних ресурсів 18 грудня 2001р. за
реєстровим НОМЕР_3, загальною площею 58 кв. м. під розміщення кіоску, в
тому числі 18 кв. м. під літній майданчик, розташованої у АДРЕСА_1, до
25.09.2007р.

Заява про апеляційне оскарження
постанови суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її
проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до
статті 160 КАС України з дня складення в повному обсязі. Апеляційна скарга на
постанову суду першої інстанції подається протягом двадцяти днів після подання
заяви про апеляційне оскарження. Апеляційна скарга може бути подана без попереднього
подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається у строк,
встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя
Л.М. Немченко