ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________
__________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" травня 2007 р.                                                           Справа № 8/130-Д

Житомирський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого   судді

суддів:

при секретарі                                                             ,

за участю представників сторін:

від позивача:     не з'явився,

від відповідача: Савіцька Т.М. - директор,

Піонтковська Ю.О. - довіреність №67 від 03.05.2007 року,

розглянувши апеляційну скаргу Відкритого акціонерного товариства "Мелітопольський завод тракторних гідроагрегатів", м.Мелітополь Запорізької області

на рішення господарського суду Житомирської області

від "12" грудня 2006 р. у справі № 8/130-Д (суддя Давидюк В.К.)

за позовом Відкритого акціонерного товариства "Мелітопольський завод тракторних гідроагрегатів", м.Мелітополь Запорізької області

до Приватного підприємства "Фільтр медіа", м.Бердичів Житомирської області

про спонукання до виконання зобов'язань за договором №16 від 14.09.2004 р.,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Житомирської області від 12.12.2006 р.у справі №8/130-Д в позові Відкритого акціонерного товариства "Мелітопольський завод тракторних гідроагрегатів" до Приватного підприємства "Фільтр медіа" про спонукання до виконання зобов'язань за договором №16, відмовлено.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, Відкрите акціонерне товариство "Мелітопольський завод тракторних гідроагрегатів" звернулось до апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати вказане рішення місцевого господарського суду та прийняти нове рішення про задоволення позовних вимог.

При цьому, скаржник вважає таким, що не відповідає обставинам справи та нормам Цивільного кодексу України, висновок господарського суду першої інстанції щодо визначення за змістом укладеного між  сторонами договору як договір поставки та неукладення сторонами договору щодо виконання монтажу та пуско-налагоджувальних робіт, оскільки чинне законодавство України дозволяє сторонам укладати договори з елементами різних договорів.

В судове засідання особа, що подала апеляційну скаргу свого представника не направила та надіслала на адресу суду клопотання про розгляд справи без участі її повноважного представника.

З урахуванням змісту ст.101 Господарського процесуального кодексу України, нез'явлення в судове засідання представника сторони, повідомленої належним чином про дату, час та місце апеляційного розгляду справи не перешкоджає розгляду апеляційної скарги по суті за наявними в матеріалах справи доказами.

Відповідач - Приватне підприємство "Фільтр медіа" виклало свої заперечення проти доводів скаржника в письмовому відзиві на апеляційну скаргу (а.с.87-88). Представники відповідача в засіданні суду проти доводів апеляційної скарги заперечили, оскаржуване рішення господарського суду Житомирської області від 12.12.2006р. у справі № 8/130-Д вважають законним та обґрунтованим, просять залишити його без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Заслухавши пояснення представників відповідача, розглянувши матеріали справи, дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши в повному обсязі законність та обґрунтованість рішення місцевого господарського суду, колегія суддів апеляційного господарського суду дійшла висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, зважаючи на наступне.

Як свідчать матеріали справи, 14 вересня 2004 року між сторонами у справі - Відкритим акціонерним товариством "Мелітопольський завод тракторних гідроагрегатів" (покупець) та Приватним підприємством "Фільтр медіа" (постачальник) укладено договір №16, за яким постачальник зобов'язався передати (поставити) в обумовлені строки покупцю товар - автоматичний фільтр-прес КМП5-1У-10, а покупець зобов'язався прийняти вказаний товар та сплатити за нього певну суму (60000,00 грн. згідно п.3.1. договору) (п.1.1. договору).

Пунктом 3.1. договору сторони встановили, що загальна вартість поставленого товару складає 60000,00 грн., в т.ч. ПДВ, які мають бути сплачені платіжним дорученням протягом 5-ти днів з моменту поставки товару, оплата транспорту здійснюється постачальником (розділ 4 договору).

Відповідно до п.9.1. договору №16, даний договір вступає в силу з моменту його підписання сторонами та діє до 31 грудня 2004 року.

В пункті 10.1. договору, що відноситься до розділу 10 договору "Інші умови" зазначено, що постачальник проводить монтаж та пуско-налагоджувальні роботи поставленого товару.

Як свідчать матеріали справи, зокрема, накладна №50 від 28.10.2004р. (а.с.44) на виконання договору між сторонами, відповідач поставив товар Відкритому акціонерного товариства "Мелітопольський завод тракторних гідроагрегатів". Про те, що поставка товару здійснювалась Приватним підприємством "Фільтр медіа" на виконання умов договору №16 від 14.09.2004р., вбачається також із змісту вимоги №1580 від 19.06.2006р. (а.с.8), в якій позивач пропонував ПП "Фільтр медіа" провести пуско-налагоджувальні роботи відповідно до п.10.1. договору.

Проте, вказані роботи ПП "Фільтр медіа" виконувати відмовилось з посиланням на закінчення строку дії договору та на те, що під час дії договору з часу поставки товару не було вжито дій для забезпечення пуско-налагоджувальних робіт (не повідомлялось про час та місце проведення монтажних робіт та не надсилалось запрошення працівників ПП "Фільтр медіа" для проведення пуско-налагоджувальних робіт), а також зазначило, що не заперечує проведення даних робіт при умові укладення договору про надання послуг з пуско-налагоджувальних робіт поставленого обладання (відповідь на претензію №155 від 19.07.2005р., а.с.10).

Згідно ч.1 ст.509 Цивільного кодексу України, яка визначає поняття зобов'язання та підстави його виникнення, встановлено, що зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити  на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати  майно,  виконати  роботу,  надати послугу,  сплатити  гроші  тощо) або утриматися від певної дії,  а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості (ч.3 ст.509 ЦК України).

Як визначено в ч.2 ст.509 Цивільного кодексу України, зобов'язання виникають з підстав,  встановлених статтею 11 цього Кодексу.

В той же час, статтею  11 Цивільного кодексу України передбачено, що цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства,  а  також  із дій,  що  не  передбачені  цими  актами,  але  за  аналогією  породжують  цивільні  права  та  обов'язки (ч.1 ст.11 ЦК України).

Згідно ч.2 ст.11 Цивільного кодексу України, підставами  виникнення  цивільних  прав  та  обов'язків, зокрема, є: договори та інші правочини; створення  літературних,  художніх  творів,  винаходів  та інших результатів інтелектуальної, творчої діяльності; завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі; інші юридичні факти.

Цивільні права та обов'язки можуть виникати  безпосередньо з актів цивільного законодавства (ч.3 ст.11 ЦК України).

Як встановлено чинним законодавством, цивільні обов'язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства; особа  не  може бути примушена до дій, вчинення яких не є обов'язковим для неї (ч.1, ч.2 ст.14 Цивільного кодексу України).

Слід зазначити, що згідно умов договору №16 від 14.09.2004 року, відповідач зобов'язувався передати у встановлені строки покупцю автоматичний фільтр - прес КМП 5-1У-10, а покупець зобов'язувався прийняти вказаний товар та сплатити за нього певну грошову суму.

Тобто, за змістом, договір між сторонами №16 від 14.09.2004 р. є саме договором поставки, як вірно встановив суд першої інстанції.

Як передбачено нормами чинного цивільного законодавства, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується  передати  у встановлений   строк   (строки)  товар  у  власність  покупця  для використання його у підприємницькій діяльності або в інших  цілях, не пов'язаних з особистим,  сімейним,  домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін (ч.1, ч.2 ст.712 Цивільного кодексу України).

Як зазначено вище, матеріали справи свідчать про виконання відповідачем своїх зобов'язань за договором №16 щодо передачі у власність позивачу автоматичного фільтр-пресу КМП 5-1У-10.

Про виконання позивачем своїх зобов'язань за спірним договором щодо проведення розрахунку за отриманий товар свідчить, зокрема, угода від  21.12.2005р. про зарахування зустрічних взаємних вимог (а.с.45).

Вказана угода укладена між сторонами щодо накладної №50 від 28.10.2004 р., за якою, як зазначалось вище, відповідачем було передано автоматичний фільтр-прес на виконання умов договору №16 від 14.09.2004 р.

У названій угоді, сторони погодили, що після проведення зарахування вони закрили розрахунки та претензій одна до одної не мають.

З огляду на викладене, вірним є висновок місцевого господарського суду щодо виконання сторонами своїх зобов'язань за договором №16 від 14 вересня 2004 року в повному обсязі.

Щодо доводів скаржника про невиконання ПП "Фільтр медіа" умов пункту 10.1. договору слід зазначити, що в даному пункті передбачено проведення відповідачем монтажу та пуско-налагоджувальних робіт, однак, як в у названому пункті, так і в договорі взагалі, не визначено у відповідному порядку строку виконання вказаних робіт, оплатність таких робіт та їх вартість, що є істотними умовами договору про надання послуг, окрім того, окремого договору про надання спірних послуг, в якому зазначені істотні умови були б погоджені сторонами, між останніми не укладалось.

У відповідності до ч.1 ст.638 Цивільного кодексу України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами  договору  є  умови  про  предмет договору, умови,  що визначені законом як  істотні  або  є  необхідними  для договорів даного виду,  а також усі ті умови,  щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Аналогічне положення містить ст.180 Господарського кодексу України. Зокрема, ч.3 ст.180 Господарського кодексу України встановлено, що при укладенні господарського договору сторони зобов'язані у будь-якому разі погодити предмет, ціну та строк дії договору.

Тобто, в даному випадку, умови, вказані в п.10.1. договору №16 від 14.09.2004р. не є обов'язковими для виконання відповідачем, у сторін не виникли відповідні права та обов'язки на підставі даного пункту договору.

З огляду на викладене, суд першої інстанції дійшов вірного висновку щодо відмови в задоволенні позову.

Зважаючи на зазначене, доводи апеляційної скарги спростовуються матеріалами справи та не ґрунтуються на нормах чинного законодавства, а тому не є підставою для скасування оскаржуваного судового акту.

За таких обставин, апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення господарського суду Житомирської області від 12 грудня 2006 року у справі №8/130-Д залишити без змін.

Керуючись ст.ст.  101,103,105 Господарського процесуального кодексу України, Житомирський апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Рішення господарського суду Житомирської області від 12 грудня 2006 року у справі №8/130-Д залишити без змін, а апеляційну скаргу Відкритого акціонерного товариства "Мелітопольський завод тракторних гідроагрегатів" - без задоволення.

2. Справу №8/130-Д повернути до господарського суду Житомирської області.

Головуючий суддя

судді:

віддрук. прим.:

1 - до справи

2 - позивачу

3 - відповідачу

4 - внаряд