СУД
СУД
П О С Т А Н О В А

Іменем України

20.02.07                                                                                 Справа № 1/28ад.

Суддя Зюбанова Н.М., при секретарі судового засідання Кравцовій Г.А.,   розглянувши матеріали справи за позовом

Прокурора Жовтневого району м. Луганська в інтересах держави в особі Управління Пенсійного фонду України в Жовтневому районі м. Луганська, м. Луганськ

до Приватного підприємства "Дукат-Інвест", м. Луганськ

про стягнення 510 грн. 00 коп.

в присутності представників сторін:

від позивача –Чистякова І.В., дов. від 03.01.07 № 78/07-22;

від відповідача –не прибув;

прокурор –Максимова Ю.В.

в с т а н о в и в:

Суть спору: про стягнення 510 грн. 00 коп. фінансових санкцій.

Згідно п. 6 Прикінцевих та перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України, який набрав законної сили  з 01.09.05, до початку  діяльності окружних та апеляційних адміністративних судів адміністративні справи, підвідомчі господарським судам відповідно до Господарського процесуального кодексу України 1991 року,  вирішують у першій та апеляційній інстанціях відповідні місцеві та апеляційні господарські суди  за правилами Кодексу адміністративного судочинства України.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши представника позивача, прокурора, суд дійшов висновку, що позов є обґрунтованим з огляду на наступне.

Так, засади і механізми системи функціонування  загальнообов‘язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків  роботодавців, бюджетних та інших джерел визначає Закон  України  від 09.07.03 № 1058-ІУ “Про загальнообов‘язкове державне  пенсійне  страхування” (далі –Закон).

Відповідно до п. 6 ч. 2 ст.17  Закону  страхувальники  (роботодавці) зобов‘язані нараховувати,  обчислювати  і сплачувати  в установлені строки  та в повному обсязі страхові внески.

Порядок обчислення і сплати  страхувальниками та застрахованими  особами внесків  на загальнообов‘язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду  України  встановлений однойменною  Інструкцією,   затвердженою Постановою  Правління Пенсійного фонду  України від 19.12.03 № 21-1 та зареєстрованою в Міністерстві  юстиції України 16.01.04 № 64/8663 (далі –Інструкція).

Розміри  страхових внесків  на загальнообов‘язкове  державне пенсійне страхування  встановлюються відповідно до Закону України “Про збір на обов‘язкове  державне  Пенсійне  страхування”  (п.4 Інструкції).

З матеріалів справи  вбачається, що відповідач  зареєстрований  в Управлінні Пенсійного фонду України в Жовтневому районі м. Луганська як платник збору  на обов‘язкове державне пенсійне  страхування та з боку відповідача допущена несвоєчасна здача звітності, а саме розрахунків суми страхових внесків з листопада 2005 року по січень 2006 року. Чинним законодавством встановлено наступну відповідальність за неподання звітності, яка полягає у накладенні штрафу у розмірі 10 % суми страхових внесків, що підлягають сплаті за період ухилення від реєстрації або несвоєчасної реєстрації, але не менше десяти неоподатковуваних податком мінімумів громадян, що складає 170 грн. /ст. 106 Закону № 1058/. Тобто за три неподаних звіти відповідачу нараховано 510 грн. фінансових санкцій, які заявлені до стягнення. При цьому законодавець передбачив, що підставою для прийняття відповідного рішення є акт про зазначене порушення, складений у довільній формі.

Інструкцією про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, затвердженою постановою правління ПФУ від 19.12.03 № 21-1 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 16.01.04 № 64/8663 /далі –Інструкція/, передбачено, що при накладенні штрафу за неподання, несвоєчасне подання, подання не за встановленою формою або подання недостовірних відомостей в системі персоніфікованого обліку та іншої звітності, передбаченої законодавством, до органів Пенсійного фонду складається рішення за формою згідно з додатком 17 цієї Інструкції /п. п.  9.3.5 п. 9.3/.

Тому на виконання вимог законодавства позивачем в особі начальника Управління Пенсійного фонду України у Жовтневому районі м. Луганська на підставі акта від 20.03.06 було винесене рішення № 92 від 20.03.06 про застосування фінансових санкцій до відповідача у сумі 510 грн., яке  одержане відповідачем 24.03.06, але у встановлений  десятиденний строк борг ним не перераховано.

За таких обставин позовні вимоги слід визнати обґрунтованими та такими, що підтверджені матеріалами справи, тому підлягають до задоволення повністю.

Відповідачем позов не оспорений, доказів перерахування заборгованості не надано.

Питання по судових витратах не вирішується, оскільки прокурор звільнений від їх сплати у встановленому порядку, а ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України не передбачено їх стягнення у даному  випадку.

Згідно ст. 160, 167 Кодексу адміністративного судочинства України у судовому засіданні, в  якому закінчився розгляд справи, оголошено вступну та резолютивну частини постанови та повідомлено, що повний текст постанови буде виготовлений та підписаний протягом п"ятиденного строку.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 17, 87, 94, 98, 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

п о с т а н о в и в :

1. Позов задовольнити повністю.

2.Стягнути з Приватного підприємства "Дукат-Інвест",  м. Луганськ, вул. Осіпенко, 20/31, на користь Управління Пенсійного фонду України в Жовтневому районі м. Луганська, м. Луганськ, вул. Фрунзе, 121, код 21792318 - 510 грн. 00 коп. фінансових санкцій.

Постанова  набирає законної сили після  закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження,  встановленого Кодексом адміністративного судочинства України, якщо таку заяву не було подано.

Про апеляційне оскарження рішення  суду  першої  інстанції спочатку  подається  заява.  Обґрунтування  мотивів  оскарження  і вимоги до суду апеляційної інстанції  викладаються  в  апеляційній скарзі.

Заява  про  апеляційне  оскарження  та  апеляційна  скарга подаються до адміністративного суду  апеляційної  інстанції  через суд  першої  інстанції,  який  ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно  надсилається  особою,  яка  її подає, до суду апеляційної інстанції.

Заява  про  апеляційне  оскарження  постанови  суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення,  а в разі   складення   постанови  у  повному  обсязі  відповідно  до статті 160 цього Кодексу -  з  дня  складення  в  повному  обсязі. Апеляційна  скарга  на  постанову  суду першої інстанції подається протягом  двадцяти  днів  після  подання  заяви   про   апеляційне оскарження.

Апеляційна   скарга  може  бути  подана  без  попереднього подання заяви про апеляційне оскарження,  якщо скарга подається  у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Постанову складено у повному обсязі та підписано 26.02.07.

Суддя                                                                                Н.М.Зюбанова