ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

10 квітня 2007 р.

№ 45/203пд

Вищий господарський суд України у
складі: суддя Селіваненко В.П. -головуючий, судді Бенедисюк І.М.
і Львов Б.Ю.,

розглянувши касаційну скаргу відкритого
акціонерного товариства "Племінне птахівниче сучасне господарство
"Ясинуватський", с. Красний Партизан Ясинуватського району Донецької
області,

на постанову
Донецького апеляційного господарського суду від 24.01.2007 зі справи №
45/203пд

за позовом
спільного підприємства "Агроспецмонтажнік" (далі -Підприємство), м.
Ясинувата Донецької області,

до
відкритого акціонерного товариства "Племінне птахівниче сучасне
господарство "Ясинуватський" (далі -ВАТ "Ясинуватський"),

товариства з обмеженою відповідальністю
"Вариант" (далі -ТОВ "Вариант"), м. Донецьк,

комунального підприємства "Бюро
технічної інвентаризації Ясинуватської міської ради" (далі -БТІ), м.
Ясинувата Донецької області,

про визнання
недійсними біржового контракту та реєстрації права власності,

за участю представників:

Підприємства -
Бештанка М.В., Філатової Т.С.,

ВАТ "Ясинуватський" -
не з'явився,

ТОВ "Вариант" -не
з'явився,

БТІ -не
з'явився,

ВСТАНОВИВ:

Підприємство звернулося до
господарського суду Донецької області з позовом про визнання недійсним
біржового контракту (договору купівлі-продажу) від 25.01.2005 № 004-Н (далі
-Договір) про відчуження будівлі пташника № 7, розташованого за адресою: с.
Красний Партизан Ясинуватського району Донецької області по вул. Гагаріна, 54 з
моменту його укладання та визнання недійсною реєстрації права власності ТОВ
"Вариант" на зазначене нерухоме майно.

До прийняття місцевим судом рішення
зі справи позивач змінив і доповнив позовні вимоги та просив:

-          визнати недійсним Договір з моменту
його укладення;

-          скасувати реєстрацію в БТІ права
власності ТОВ "Вариант" на нерухоме майно - будівлю пташника за
адресою: Донецька область, Ясинуватський район, с. Красний Партизан, вул.
Гагаріна, 54;

-          визнати за Підприємством право
власності на нерухоме майно - будівлю пташника № 7 за адресою: Донецька
область, Ясинуватський район, с. Красний Партизан, вул. Гагаріна, 54.

Рішенням названого суду від
23.11.2006 (колегія суддів у складі: Плотніцький Б.Д. -головуючий, судді
Сковородіна О.М., Склярук О.І.) у задоволенні позову відмовлено. Прийняте
судове рішення мотивовано відсутністю правових підстав для задоволення позову.

Постановою Донецького апеляційного
господарського суду від 24.01.2007 (колегія суддів у складі: Мирошниченко С.В.
-головуючий, судді Колядко Т.М., Скакун О.А.) рішення господарського суду
Донецької області від 23.11.2006 скасовано та позов задоволено. Постанову
апеляційного суду мотивовано тим, що спірне нерухоме майно ВАТ
"Ясинуватський" передано у власність Підприємству за угодою від
29.05.2001, а тому ВАТ "Ясинуватський", не будучи власником, не мало
права продажу цього майна за Договором.

У касаційній скарзі до Вищого
господарського суду України ВАТ "Ясинуватський" просить постанову
апеляційного суду від 24.01.2007 зі справи скасувати через неправильне
застосування судом норм матеріального і процесуального права, а рішення
місцевого суду залишити в силі.

Відзиви на касаційну скаргу не
надходили.

Учасників судового процесу
відповідно до статті 1114 Господарського процесуального кодексу
України (далі - ГПК України) належним чином повідомлено про час і місце
розгляду касаційної скарги.

Перевіривши повноту встановлення
попередніми судовими інстанціями обставин справи та правильність застосування
ними норм матеріального і процесуального права, заслухавши представників
позивача, Вищий господарський суд України дійшов висновку про відсутність
підстав для задоволення касаційної скарги з урахуванням такого.

Судом першої інстанції встановлено,
що:

- рішенням арбітражного суду
Донецької області від 26.03.2001 зі справи № 9/49, яке набрало чинності, з ВАТ
"Ясинуватський" на користь Підприємства стягнуто 2 312 817,79 грн.;

- 29.05.2001 ВАТ
"Ясинуватський" та Підприємством укладено угоду про передачу основних
засобів на загальну суму 2 559 094 грн. (далі -Угода) в рахунок часткового
погашення боргу, який підлягав стягненню на підставі наказу арбітражного суду
Донецької області від 02.04.2001 зі справі № 9/49, що підтверджується змістом
Угоди та актом приймання-передачі товарно-матеріальних цінностей від 29.05.2001
(т. 1, а.с. 9-24);

- рішенням господарського суду
Донецької області від 07.12.2004 зі справи № 1/68пд Угоду визнано недійсною в
частині передачі окремих приміщень -їдальні та бані (т. 1, а.с.25-29);

- постановою Донецького
апеляційного господарського суду від 17.01.2005 рішення місцевого
господарського суду зі справи № 1/68пд частково скасовано та Угоду визнано недійсною
в повному обсязі з моменту її укладення (т. 1, а.с. 30-33);

- 25.01.2005 ТБ "Донецькою
універсальною біржею" проведено торги з продажу будівлі пташника № 7,
розташованого за адресою: Донецька область, Ясинуватський район, с. Красний
Партизан, вул. Гагарина, 54, за результатами яких переможцем визнано ТОВ
"Вариант", що підтверджується протоколом № 009 проведення торгів (т.
2, а.с. 4);

- 25.01.2005 ВАТ
"Ясинуватський" та ТОВ "Вариант" укладено Договір, який
зареєстровано на біржі за № 004-Н, згідно з умовами якого ТОВ
"Вариант" придбало будівлю пташника № 7, розташованого за адресою:
Донецька область, Ясинуватський район, с. Красний Партизан, вул. Гагарина, 54
(т. І, а.с. 65);

- 25.01.2005 ВАТ
"Ясинуватський" передало ТОВ "Вариант" будівлю пташника № 7
за актом приймання-передачі (т. 1, а.с. 64);

- постановою Вищого господарського
суду України від 25.05.2005 зі справи № 1/68пд постанову Донецького
апеляційного господарського суду від 17.01.2005 скасовано, а рішення
господарського суду Донецької області від 07.12.2004 залишено без змін (т. 1,
а.с. 34-37);

- ухвалами Верховного Суду України
від 21.07.2005 та від 19.01.2006 зі справи №1/68пд відмовлено в порушенні
провадження з перегляду в касаційному порядку постанови Вищого господарського
суду України від 25.05.2005 (т. 1, а.с. 38-41);

- право власності на спірне майно
зареєстровано за ВАТ "Ясинуватський" на підставі рішень виконкому
Верхньоторецької селищної ради від 26.04.2000 № 33/1 про надання пташнику
поштової адреси та від 22.09.2004 № 72/3 про оформлення права власності, що
підтверджується свідоцтвом про право власності на нерухоме майно від 13.10.2004
та витягом з реєстру прав власності на нерухоме майно від 25.10.2004 (т. 1,
а.с. 156-160);

- регіональним відділенням Фонду
державного майна України на підставі наказу від 14.04.2005 № 376 видано перелік
від 14.04.2005 № 863 нерухомого майна, переданого до статутного фонду ВАТ
"Ясинуватський", яким підтверджено право власності ВАТ
"Ясинуватський" на 70 об'єктів (т. 1, а.с. 77, 78-80);

- ТОВ "Вариант" право
власності на пташник № 7 не реєструвало;

- зміст Угоди та акта
приймання-передачі основних засобів не дозволяють ідентифікувати спірний об'єкт
(пташник), переданий позивачеві;

- у судовому порядку право
власності за позивачем на спірне майно не визнавалося.

Апеляційним господарським судом
додатково встановлено, що:

- перелік нерухомого майна,
переданого до статутного фонду ВАТ "Ясинуватський" свідчить, що
пташник № 7 знаходиться за адресою:                    с. Красний Партизан, вул.
Гагаріна, 54 (т. 1, а.с. 79);

- спірне нерухоме майно -пташник №
7 по вул. Гагаріна, 54 - ВАТ "Ясинуватський" передано Підприємству у
власність за Угодою, яка в цій частині недійсною не визнавалася, внаслідок чого
на час укладення Договору власником спірного майна було Підприємство, що
підтверджується змістом Угоди,  акта  приймання-передачі  до  неї  та
судовими  рішеннями  зі справи № 1/68пд;

- відповідачами не подано доказів
того, що пташник за Угодою є іншим об'єктом ніж пташник за Договором;

- 29.06.2006 позивачу з листа
Ясинуватського MB УМВС Управління в Донецькій області № 7256 стало відомо про
продаж пташника № 7 за Договором ТОВ "Вариант".

Причиною виникнення спору зі справи
стало питання щодо правомірності укладення Договору.

Згідно з частиною першою статті 202
Цивільного кодексу України (далі -ЦК України) правочином є дія особи,
спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Частиною п'ятою статті 203 ЦК
України встановлено, що правочин має бути спрямований на реальне настання правових
наслідків, що обумовлені ним.

Відповідно до частини першої статті
215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення
правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою -
третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Частинами першими статей 316 та 317
ЦК України встановлено, що правом власності є право особи на річ (майно), яке
вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших
осіб; власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм
майном.

Згідно з частиною першою та другою
статті 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм
майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які
дії, які не суперечать закону.

Стаття 328 ЦК України передбачено,
що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема
із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо
не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена
судом.

Згідно з частиною першою статті 346
ЦК України право власності припиняється у разі, зокрема, відчуження власником
свого майна.

Відповідно до статті 658 ЦК України
право продажу товару, крім випадків примусового продажу та інших випадків,
встановлених законом, належить власникові товару. Якщо продавець товару не є
його власником, покупець набуває право власності лише у випадку, якщо власник
не має права вимагати його повернення.

Частиною другою статті 386 ЦК
України встановлено, що власник, який має підстави передбачати можливість
порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою
про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою
про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню.

Статтею 392 ЦК України передбачено,
що власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо
це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним
документа, який засвідчує його право власності.

Згідно з частиною першою статті 393
ЦК України правовий акт органу державної влади, органу влади Автономної
Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, який не відповідає
законові і порушує права власника, за позовом власника майна визнається судом незаконним
та скасовується.

За таких обставин суд апеляційної
інстанції, ідентифікувавши спірне майно та встановивши факт його передачі ВАТ
"Ясинуватський" за Угодою позивачеві, дійшов обґрунтованого висновку
щодо неправомірності повторного відчуження ВАТ "Ясинуватський" цього
ж майна на користь ТОВ "Вариант" за Договором.

У свою чергу, касаційна інстанція
відповідно до частини другої статті 1117 ГПК України не має права
встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у
рішенні або постанові господарського суду чи відхилені ним, вирішувати питання
про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими,
збирати нові докази або додатково перевіряти докази.

Отже, постанова апеляційного
господарського суду зі справи відповідає встановленим ним фактичним обставинам,
прийнята з дотриманням норм матеріального та процесуального права і передбачені
законом підстави для її скасування відсутні.

Керуючись статтями 1117,
1119-11111 ГПК України, Вищий господарський суд України

ПОСТАНОВИВ:

Постанову Донецького апеляційного
господарського суду від 24.01.2007 зі справи № 45/203пд залишити без змін, а
касаційну скаргу відкритого акціонерного товариства "Племінне птахівниче
сучасне господарство "Ясинуватський" -без задоволення.

Суддя               В.Селіваненко

Суддя                І.Бенедисюк

Суддя
Б.Львов