ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

27.02.07                                                                                           Справа№ 2/71-7/26

За позовом: Приватного підприємства “Алькор”, м. Городок

до відповідача: УПФ України у Городоцькому районі Львівської області

про визнання недійсною вимоги

Суддя:  Білоус Б.О.

Представники:

Позивача: Балушка О.М,довір. від 26.02.07 року

Відповідача: Івахович Р.Р., довір. № 120/01 від 12.01.07 року, Горбова Р.Б., довір. № 995/06 від 26.02.07 року

В судовому засіданні 27.02.07 р. в порядку ч. 3 ст. 160 Кодексу адміністративного судочинства України проголошено вступну та резолютивну частини постанови, постанова у повному обсязі відповідно до ч. 4 ст. 167 Кодексу адміністративного судочинства України складена і підписана 28.02.2007 року.

Учасникам судового розгляду роз’яснено процесуальні права  та обов’язки передбачені ст. 49 КАС України, від здійснення технічної фіксації судового процесу учасники  відмовилися.

Суть спору: до господарського суду Львівської області подано адміністративний позов Приватного підприємства “Алькор”, м. Городок до УПФ України у Городоцькому районі Львівської області про визнання недійсною вимоги.

Обставини справи: Ухвалою суду від 29.01.07 р. відкрито провадження у справі  та призначено попереднє судове засідання  на 27.02.07 року.

Позивач в судовому засіданні 27.02.07 року позовні вимоги підтримав повністю.

Відповідач в судовому засіданні позов не визнав з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву (Вх. № 3311 від 22.02.07 року).

Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши докази і оцінивши їх в сукупності, суд встановив наступне.

Рішення № 188 від 02.10.2006 року УПФ України в Городоцькому районі позивачу донараховано 152672,28 грн. несплачених страхових внесків та застосовано до нього фінансові санкції в розмірі 56164,12 грн..

Позивач просить визнати дане рішення недійсним, пославшись на те, що він сплачує єдиний податок і тому відповідо до Указу Президента України 727/98 від 03.07.1998 року «Про спрощену систему оподаткування, обліку та звітності суб’єктів малого підприємництва», він не повинен сплачувати страхові внески до Пенсійного фонду.

Проте Закон України «Про загальнообов’язкове державне пенсійне страхування»від 09.07.2003 року № 1058 –5 ст.ст. 5; 11; 14; 15; 17 встановлює, що роботодавці зобов’язані на підставі ст.17 нараховувати, обчислювати і сплачувати в установленні строки та в повному обсязі страхові внески.

У ст.18 Закону № 1058 –5 зазначено, що страхові внески є цільовим загальнообов’язковим платежем, який справляється на всій          території України в порядку, встановленому цим Законом; вони не включаються до складу податків, інших обов’язкових платежів, що складвють систему оподаткування, ці внески не поширюються на податкове законодавство та іншим законодавством не можуть встановлюватися пільги з нарахування та сплати страхових внесків або звільнення від їх сплати.

Ставки, механізм справлення та пільги щодо сплати збору на обов’язкове державне пенсійне страхування встановлені Законом № 400/97 ВР, яким разом із Законом № 1058 –5 не встановлено такої пільги, як звільнення від сплати збору на обов’язкове державне пенсійне страхування для суб’єктів підприємницької діяльності, котрі перейшли на спрощену систему оподаткування.

Оскільки страхові внески на обов’язкове державне пенсійне страхування не входять до системи оподаткування, на них не поширюється податкове законодавство. Іншим законодавством не можуть встановлюватися пільги з нарахування та сплати страхових внесків або звільнення від їх сплати.

Обов’язок саплачувати страхові внески на загальнообов’язкове державне пенсійне страхування не зумовлюється статусом платника податку як суб’єкта підприємницької діяльності.

Тому вимоги УПФ України по сплаті внесків до Пенсійного Фонду України є обгрунтованими, а Рішення № 188 від 02.10.2006 року УПФ України в Городоцькому районі Львівської області про донарахування внесків до пенсійного фонду і застосування фінансових санкцій відповідає Закону.

Підстави визнання його недійсним відсутні.

Враховуючи вищенаведене та керуючись ст.ст. 6, 14, 158-163 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

В позові відмовити.

Суддя                                                                                                       Білоус Б.О.