ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

12.03.07                                                                                           Справа  № 4/286-3241

Львівський апеляційний господарський суд в складі колегії:

головуючого-судді                                Мельник Г.І.

суддів:                                          Новосад Д.Ф.

Михалюк О.В.

розглянувши апеляційну скаргу СП по агропромисловому виробництву «Зборівський агропромбуд»№98 від 10.11.06р.

на рішення господарського суду Тернопільської області від 26.10.2006року

у справі    №4/286-3241

за позовом приватного підприємця Чижа Болеслава Богдановича, м. Зборів

до СП по агропромисловому виробництву «Зборівський агропромбуд»

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: Зборівське районне бюро технічної інвентаризації

про визнання права власності на цех станції техобслуговування, розташований за адресою м. Зборів, вул. Б. Хмельницького, 60

За участю:

Від позивача Чиж Б.Б.

Від відповідача Гудзюк В.Я., Прокопів М.В., Іванкевич О.Я.

Від третьої особи: не з’явився;

В ході судового засідання представникам сторін права та обов’язки, передбачені ст.22 ГПК України роз’яснено, заперечення щодо складу суду не поступило.

Встановив: рішенням господарського суду Тернопільської області (суддя Бурда Н.М.) від 26.10.2006р. у справі №4/286-3241 задоволено позовні вимоги.

Відповідач з рішенням не погоджується, подав до Львівського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати в позові відмовити, оскільки позивач неналежним чином виконував зобов’язання щодо сплати орендних платежів, в результаті чого  у нього відсутні підстави для набуття права власності на орендований об’єкт.

Позивач у відзивах на апеляційну скаргу зазначив, що спір щодо орендних платежів між сторонами відсутній, оскільки ним було повністю виконано умови договору по оплаті, тому вступає умова договору по переходу майна у власність.

Третя особа –Зборівське РБТІ в засідання суду явку представника не забезпечило, відзиву на апеляційну скаргу не надіслало.

Справа слуханням відкладалася з 22.01.07р. на 19.02.07р., також оголошено перерву на 12.03.07р.

Розглянувши апеляційну скаргу, вивчивши матеріали справи, наявні в ній докази, заслухавши пояснення представників сторін, колегія Львівського апеляційного господарського суду вважає, що апеляційну скаргу слід задоволити, рішення господарського суду Тернопільскої області від 26.10.2006 року скасувати, в позові відмовити.

При цьому колегія виходила з наступного:

25.12.2000р. між СП «Зборівський агропромбуд»(орендодавець) та СПДФО Чиж Б.Б. (орендар) укладено договір оренди цеху станції технічного обслуговування автомобілів. Відповідно до п.п. 2.1 п. 2 договору строк його дії становить 5 років, тобто чинний до 25.12.05р.

Орендні платежі, згідно договору оренди, становлять 20 грн. на місяць і повинні сплачуватися орендарем щомісяця 10-15 числа у касу підприємства, починаючи після двох місяців з дня укладення договору.

Відповідно до п. 4.3 договору від 25.12.2000р. майно, що орендується, переходить у власність орендаря, якщо він вніс орендну плату. Амортизаційні відрахування відносяться в повному об’ємі.

Позивач звернувся до господарського суду з вимогою про визнання права власності на об’єкт оренди у зв’язку з виконанням умов договору, при цьому, зіславшись на рішення господарського суду Тернопільської області від 11.03.06р. у справі №9/19-316 за позовом СП по агропромисловому будівництву «Зборівський агропромбуд»до СПДФО Чижа Б.Б. про зобов’язання повернути майно та стягнення 3400 грн., яким встановлено, що договір оренди продовжений на тих самих умовах і на той самий строк та стягнено 3000 грн. заборгованості. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено. Рішення залишене без змін постановою Львівського апеляційного господарського суду від 27.06.06р.

Рішенням господарського суду від 26.10.06р. позовні вимоги СПДФО Чижа Б.Б. задоволено  та визнано право власності на цех  станції техобслуговування, розташований за адресою вул. Б. Хмельницького, 60, м. Зборів, балансовою вартістю 12 481 грн.

З таким рішенням колегія не погоджується, виходячи з наступного:

Згідно п. 3.1 договору орендар зобов’язаний проводити внесення платежів щомісяця 10-15 числа у касу підприємства, починаючи після двох місяців з дня укладення договору.

Рішенням від 11.03.06р. господарський суд Тернопільської встановив заборгованість СПДФО Чижа Б.Б. перед СП по агропромисловому будівництву «Зборівський агропромбуд»в сумі 3000 грн. Що є підставою стверджувати, що позивач неналежним чином виконував покладений на нього договором обов’язок по внесенню орендних платежів.

Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

При цьому, як встановлено з мотивувальної частини рішення господарський суд дійшов висновку, що «договір оренди від 25.12.2000р. вважається поновленим на строк, який був раніше встановлений договором і на тих самих умовах, тобто до 25.12.2010р.». Даний факт позивач не заперечує.

Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Поряд з цим слід врахувати, що згідно ст. 35 ГПК України факти, встановлені рішенням господарського суду (іншого органу, який вирішує господарські спори) під час розгляду однієї справи, не доводяться знову при вирішенні інших спорів, в яких беруть участь ті самі сторони. Оцінюючи доводи позивача в тій частині, де він наголошує на виконанні умов договору в частині оплати орендної плати належним чином, колегією до уваги не приймаються, з огляду вище наведеної ст. 35 ГПК України та рішення господарського суду у справі №9/19-316.

Також, відповідно до п. 5.8 Статуту СП по агропромисловому будівництву «Зборівський агропромбуд»спільному підприємству згідно з рішенням загальних зборів уповноважених представників господарств співласників надається право продавати, передавати безоплатно, обмінювати, здавати в оренду громадянам засоби виробництва та інші матеріальні цінності, за вийнятком тих, які відповідно до законодавчих актів України не можуть бути їх власнітю. Доказів затвердження загальними зборами уповноважених представників права підприємства передавати об’єкт оренди у власність позивачем суду не подано.

Наведені факти не були встановлені господарським судом при постановлені рішення, рішення прийняте по неповно з’ясованих матеріалах справи, не дано оцінку наявним у справі документальним доказам, як і не враховано того, що договір оренди визнано продовженим до 25.12.2010р., а тим самим встановлено, що майно належить орендодавцю і орендар цим майном користується на умовах оренди, а тому підстави визнавати право власності за орендарем відсутні.

В результаті наведеного колегія прийшла до висновку, що рішення місцевого господарського суду не відповідає фактичним обставинам справи не грунтується на чинному законодавстві, тому його слід скасувати, в задоволенні позовних вимог відмовити.

Керуючись ст.ст.33,43,49,91,99,101,103,104,105 ГПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1.Апеляційну скаргу задоволити.

2.Рішення господарського суду Тернопільської області від 26.10.2006 року по справі за №4/286-3241 скасувати.

3.Прийняти нове рішення. В позові відмовити.

4.Постанова може бути оскаржена в касаційному порядку.

5.Матеріали справи скеровуються в господарський суд Тернопільської області

Головуючий–суддя                         Мельник Г.І.

Судді                                    Новосад Д.Ф.

Михалюк О.В.