ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД Луганської
м.Луганськ пл.Героїв ВВВ 3а тел.55-17-32
ХОЗЯЙСТВЕННЫЙ СУД Луганской
г.Луганск пл.Героев ВОВ 3а тел.55-17-32
Справа № 10/36ад.
Суддя
господарського суду Луганської області Мінська Т.М. по справі № 10/36ад
Суб'єкта підприємницької діяльності -фізичної особи ОСОБА_1,
до 1. Головного Управління Державного казначейства України у
Луганській області, м. Луганськ
податкової інспекції у м. Лисичанську
Представники  сторін:
від позивача - ОСОБА_2, довіреність НОМЕР_1.;
від 1-го відповідача - Костюк О.І. - гол.спец.обслуг.коштор.,
довіреність № 09-22/1-212-16 від 17.01.07.;
від 2-го відповідача - Леонова З.Є. - гол.держ.подат.інспектор,
довіреність № 19/10 від 09.01.07.
Суть спору: позивачем заявлена
вимога про стягнення з Державного бюджету України  бюджетної заборгованості з податку на додану
відзивом на позов від 05.03.2007р. № 02-25/269, повідомив, що згідно п.4.1
"Порядку відшкодування податку на додану вартість" затвердженого
наказом ДПА України, ДК України від 21.05.2005р. № 200/86, відшкодування
податку на додану вартість з бюджету здійснюється органами ДК України за
висновками податкових органів або за рішенням суду. На теперішній час у
Управління нема підстав для повернення, тобто у Управління у наявності нема ні
висновку, ні рішення суду, тому просить суд призначити першим відповідачем по
справі ДПІ у м. Лисичанську та зобов'язати позивача обґрунтувати зміст позовних
вимог до першого відповідача.
заперечує проти позову, посилаючись на пп. 7.7.11 ст. 7 Закону України “Про
податок на додану вартість”.
матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, суд
до   ДПІ у м. Лисичанську    податкову декларацію  з податку на додану вартість  за
липень  2006 року.  Разом з декларацією поданий розрахунок суми
бюджетного  відшкодування  і
заява  про повернення  суми бюджетного відшкодування.   Ці ж документи  були
подані і до  відділення  Державного казначейства  в м. Лисичанську.
За даними поданої декларації,
сума, що підлягає бюджетному відшкодуванню  (рядок
на рахунок платника у банку
грн.            Суми, що
підлягає  відшкодуванню  розрахована
у рядку  4 Розрахунку  бюджетного відшкодування  -
ДПІ у м. Лисичанську, з 22.08.06р. по 12.09.06р. здійснив
документальну перевірку підприємця з приводу обґрунтованості заявленої суми
результати документальної невиїзної (камеральної) перевірки достовірності
заявленої суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість № НОМЕР_2
За результатами перевірки відповідач прийняв податкове
повідомлення-рішення № НОМЕР_3 від 12.09.06р. про відмову у бюджетному відшкодуванні
господарського  суду  Луганської області  від 28.11.2006р.  по
справі  № 9/738н-ад  визнано недійсним податкове
повідомлення-рішення від 12.09.06р. № НОМЕР_2 про відмову у бюджетному відшкодуванні
Дана  постанова  залишена
без змін  ухвалою  Луганського
апеляційного господарського
суду  від  30.01.2007р.
Тобто,  постанова    від 28.11.2006р.  по
справі  № 9/738н-ад  надбала
законної сили.  Відповідач  зазначив
про   направлення касаційної  скарги
на  вказані  судові
рішення до  Вищого  адміністративного суду України,  але
докази  прийняття  до
розгляду  скарги  відсутні.

При вирішенні даного спору суд виходить із наступного:

Згідно  підпункту
7.7.1.  пункту  7.7. статті 7
Закону України  «Про податок на
додану  вартість» (надалі -Закон про ПДВ)  сума податку,
що підлягає сплаті
(перерахуванню)  до бюджету або
бюджетному відшкодуванню,  визначається
як різниця між сумою податкового зобов'язання
звітного  податкового  періоду
та сумою податкового кредиту такого звітного податкового періоду.

При
від'ємному   значенні   суми,
розрахованої   згідно   з підпунктом 7.7.1 цього пункту,  така сума враховується у зменшення суми
податкового боргу з цього  податку,  що
виник  за  попередні податкові  періоди
(у  тому числі розстроченого або
відстроченого відповідно до закону),  а
при його  відсутності - зараховується до
складу податкового кредиту наступного податкового періоду.

Пунктом  7.7.2.
цієї статі  передбачено,  якщо
у   наступному   податковому
періоді   сума, розрахована згідно
з підпунктом 7.7.1 цього пункту,  має  від'ємне значення, то:

а)
бюджетному    відшкодуванню    підлягає
частина   такого від'ємного значення,  яка дорівнює сумі податку, фактично сплаченій
отримувачем  товарів  (послуг)
у попередньому податковому періоді постачальникам таких товарів
(послуг);

б) залишок
від'ємного значення після бюджетного відшкодування включається  до
складу податкового кредиту наступного податкового періоду.

Відповідно  до
підпункту    7.7.4.  статі 7
платник   податку,   який
має   право  на
одержання бюджетного відшкодування та прийняв рішення про
повернення  повної суми  бюджетного
відшкодування,  подає  відповідному
податковому органу податкову декларацію та заяву про повернення  такої
повної суми  бюджетного  відшкодування,  яка
відображається у податковій декларації.

Закон про ПДВ
також  передбачає,  які
заходи  застосовуються податковим
органом,   за  наслідками перевірки,  зокрема
пунктом    7.7.7.  статі
7  цього Закону передбачено,  якщо
за    наслідками    документальної    невиїзної (камеральної)  або позапланової виїзної перевірки (документальної)
податковий   орган   виявляє
невідповідність   суми   бюджетного відшкодування  сумі,
заявленій у податковій декларації,
то такий податковий орган:

в) у разі з'ясування
внаслідок  проведення  таких
перевірок факту,   за  яким
платник  податку  не  має  права
на  отримання бюджетного  відшкодування,  надсилає
платнику  податку  податкове повідомлення,  в
якому  зазначаються  підстави
відмови у наданні

бюджетного
відшкодування.

Як вбачається з
матеріалів  справи  відповідач згідно  вищевказаної
норми прийняв податкове повідомлення-рішення № НОМЕР_3 від 12.09.06р.
про відмову у бюджетному відшкодуванні заявленої суми.

Але  згідно
з  підпунктом 7.7.8.   ст.
7  Закону про ПДВ  у
разі,  коли за результатами
перевірки сум податку, заявлених  до  відшкодування, платник податку або податковий
орган розпочинає   процедуру  адміністративного  оскарження,
податковий орган  не  пізніше
наступного  робочого  дня
за  днем  отримання відповідного   повідомлення
від  платника  або
ухвали  суду  про порушення
справи, обов'язаний повідомити про це орган державного
казначейства.  Орган  державного казначейства призупиняє процедуру
відшкодування в частині оскаржуваної суми до прийняття остаточного рішення з
адміністративного або судового оскарження.

Після
закінчення  процедури  адміністративного  або
судового оскарження  податковий
орган протягом п'яти робочих днів, наступних за днем отримання відповідного
рішення, зобов'язаний надати органу державного казначейства висновок із
зазначенням суми  податку,  що підлягає відшкодуванню з бюджету.

Так,  процедура
судового  оскарження   закінчилась
30.01.2007р.  з  набранням
законної сили  Постановою  господарського  суду
Луганської області  від
28.11.2006р.  по  справі
№ 9/738н-ад, якою визнано недійсним податкове повідомлення-рішення від
12.09.06р. № НОМЕР_2 про відмову у бюджетному відшкодуванні суми ПДВ у розмірі
21167,0 грн.  Докази  касаційного
оскарження  цих судових
рішень,  відсутні.  Таким
чином,  у  податкового органу  виник
обов'язок    надати органу
державного казначейства висновок із зазначенням суми  податку,
що підлягає відшкодуванню з бюджету,
а  саме  21167 грн.

Стаття 19
Конституції України встановлює, що органи державної влади та органи  місцевого самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі,  в
межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами  України.»

Згідно з п.4
Порядку відшкодування податку на додану вартість, затвердженого Наказом Державної
податкової адміністрації та Державного казначейства України 02.07.97р. № 209/72
(у редакції наказу Державної податкової адміністрації України та Державного
казначейства України від 21.05.2001р. № 200/86) і зареєстрованому в
Міністерстві юстиції України 08.06.2001р. за № 489/5680, відшкодування податку
на додану вартість з бюджету здійснюється органами Державного казначейства
України за висновками податкових органів або за рішенням суду.

Згідно зі ст. 48 Бюджетного кодексу України  в Україні застосовується казначейська форма
обслуговування Державного бюджету України, яка передбачає здійснення Державним
казначейством України, у тому числі операцій з коштами державного бюджету та
розрахунково-касового обслуговування розпорядників бюджетних коштів, контролю
бюджетних повноважень при зарахуванні надходжень, прийнятті  зобов'язань та проведенні платежів.

Таким чином,
органи Державного казначейства здійснюють операції з перерахування коштів
держбюджету з податку на додану вартість за висновками податкових органів або
за рішенням суду.

Відповідно  до
ст.  124 Конституції  України
і  ст. 20  Господарського Кодексу України  позивач,
як суб'єкт  господарювання  має
право  на судовий захист  своїх
прав і законних інтересів.

Оцінивши  всі  вищевикладені
обставини,   суд  закінчив розгляд справи в судовому
засіданні  19.04.2007.  і
постановив   задовольнити позов  повністю.

Згідно  ст.
160 ч. 3  Кодексу
адміністративного судочинства
України  в судовому засіданні  19.04.2007. проголошено вступну і резолютивну
частини постанови.

Відповідно до ст.  94  Кодексу адміністративного судочинства  України
якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом
владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально
підтверджені  судові витрати  з Державного бюджету України.    Тобто,
позивачу  присуджується  з Державного бюджету  України
витрати по сплаті  держмита  в сумі
211 грн. 67 коп.

Керуючись
ст.ст.  17, 18,  158 -163,  Кодексу адміністративного судочинства  України,
суд

п о с т а н о в и в:

1.Позов
задовольнити  повністю.

2. Стягнути  з  Державного бюджету  України з р/р 0051, одержувач: УДК
у м. Лисичанськ, КБКД 14010200, ід. код 24180679, банк: ГУ ДКУ у Луганській
області, МФО 804013  на користь  фізичної особи -підприємця  ОСОБА_1, свідоцтво  про державну реєстрацію ВОО НОМЕР_4.,  ІПН НОМЕР_5, свідоцтво платника ПДВ
НОМЕР_6від 22.05.2006.,
ІНФОРМАЦІЯ_1,  бюджетне  відшкодування
з   податку на додану вартість  в
розмірі   21167 грн. 00 коп.

3.  Стягнути з Державного
бюджету України з  поточного рахунку
0006, МФО 804013, , одержувач -УДК у м. Луганську ГУ
ДКУ у Луганській області, банк -ГУ ДКУ в Луганській області, код бюджетної
класифікації 22090200  на користь  фізичної особи -підприємця  ОСОБА_1, свідоцтво  про державну реєстрацію ВОО НОМЕР_4.,  ІПН НОМЕР_5, свідоцтво платника ПДВ
НОМЕР_6від 22.05.2006.,
ІНФОРМАЦІЯ_1,    витрати по сплаті   державного мита в сумі   211  грн.  67 коп.

Постанова набирає
законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження,
якщо таку заяву не було подано.  Якщо
було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була
подана у строк встановлений КАС України,
постанова набирає законної сили після закінчення цього строку.  У разі подання  апеляційної скарги постанова набирає законної
сили,  якщо її не скасовано, після
закінчення апеляційного розгляду скарги.

Про апеляційне оскарження постанови спочатку подається заява.
Обґрунтування мотивів оскарження і вимоги до суду апеляційної інстанції
викладаються в апеляційній скарзі.

Заява про апеляційне оскарження та апеляційна скарга  подаються
до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої
інстанції,  який ухвалив оскаржувану  постанову. Копії апеляційної скарги одночасно
надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Заява про апеляційне оскарження постанови подається протягом
десяти  днів  з дня складення  постанови в повному обсязі.   Апеляційна скарга на постанову суду першої
інстанції подається протягом двадцяти
днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Згідно  ст. 160 ч. 3  Кодексу адміністративного судочинства  України постанова в повному обсязі
складена  24.04.2007.

Суддя
Т.М.Мінська