ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

12.04.07                                                                                           Справа  № 1/1074-15/344

Львівський апеляційний господарський суд у складі колегії:

головуючого-судді                                                                                Кордюк Г.Т.

суддів:                                                                                                        Давид  Л.Л.

Мурська Х.В.

розглянувши апеляційну скаргу ТзОВ «Зодіак», м.Жовква

на рішення господарського суду Львівської області від 29.01.2007р.

у справі № 1/1074-15/344

за позовом: Державного історико-архітектурного заповідника у м.Жовква.

до відповідача: ТзОВ «Зодіак», м.Жовква.

Третя особа на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Жовківська районна рада, м.Жовква

про розірвання договору оренди нежитлових приміщень та стягнення заборгованості по орендній платі.

Представники:

Від позивача: Кубай М.В.- представник

Від відповідача: Крученик Ю.Д.- засновник

Третя особа: Трустяк Ю.Д.- зав.відд. юридичної роботи.

Представникам сторін і третьої особи права і обов’язки, передбачені ст.ст.22,27 ГПК України,  роз’яснено.

Рішенням господарського суду Львівської області від 29.01.2007р. у справі № 1/1074-15/344 (суддя Желік М.Б.), позовні вимоги Державного історико-архітектурного заповідника у м.Жовква задоволено частково, розірвано охоронно-орендний договір, укладений 01.07.2000р. з ТзОВ «Зодіак»про використання і забезпечення збереження пам'ятки архітектури - Дому спортивного товариства "Сокіл" 19 століття, м. Жовква, стягнено з ТзОВ «Зодіак» 15526,24 грн. заборгованості по орендній платі, в задоволенні решти позовних вимог відмовлено, відшкодовано судові витрати.

Суд мотивував рішення тим, що відповідачем порушено умови  охоронного договору щодо сплати орендної плати, порушено право позивача на отримання коштів згідно умов договору, що є підставою в силу ч. 2 ст. 651 ЦК України для розірвання договору, заборгованість  з орендної плати та судові витрати належить стягнути з відповідача.В задоволенні решти позовних вимог відмовлено за безпідставністю та недоведеністю.

Відповідач, не погоджуючись з рішенням суду, вважаючи його таким, що винесено при неповному з»ясуванні обставин, що мають значення для справи, з порушенням норм матеріального та процесуального права,  подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду скасувати, прийняти нове, яким визнати неукладеним охоронно-орендний договір, позов залишити без розгляду.

Як на підставу апеляційних вимог, покликається на те, що:

-          спірний договір не відповідає рішенню райради та типовому договору оренди державного майна, в договорі відсутня частина  істотних умов і в орендаря не було можливості узгодити всі істотні умови договору при його укладенні;

-          на момент укладення договору Заповідник не володів приміщеннями;

-          в договорі вказується про передачу в оренду цілого будинку, а не його частини, відсутній належний документ про  передачу приміщень;

-          договір підписано особою від орендаря, яка  не мала відповідних повноважень;

-          укладений охоронно-орендний договір не відповідає  типовому  охоронному договору щодо пам»ятки архітектури, оскільки в ньому відсутні передбачені постановою КМУ №1768 від 28.12.2001р. обов»язкові додатки;

-          господарським судом не взято до уваги право орендаря на зарахування витрат на проведений ремонт приміщень в рахунок  орендної плати.

Позивач в судовому засіданні, апеляційні вимоги відхилив з підстав, наведених у відзиві на апеляційну скаргу, вказавши, що  в наведених скаржником аргуме нтах немає законних підстав для скасування рішення господарського суду у цій справі, вважає, що договір, який скаржник визнавав протягом 6 років, є чинним до мо менту виконання сторонами своїх зобов'язань по ньому,  ТзОВ „Зодіак" повинно відшкодувати Заповіднику заборгованість по орендній платі та понесені ним судові витрати.

Представник третьої особи в судовому засіданні підтримав  заперечення позивача, апеляційні вимоги відхилив з аналогічних підстав.

Львівським апеляційним господарським судом встановлено:

Нежитлова будівля загальною площею 718,2 кв.м., розташована за адресою м. Жовква, вул. Воїнів У ПА, 13 належить на праві комунальної власності територіальній громаді в особі Жовківської районної ради, що підтверджується свідоцтвом про право власності, витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно.

Рішенням 13-ї сесії III демократичного скликання Жовківської районної ради №15 від 11.04.2000 р. "Про передачу в оперативне управління Жовківського Державного історико-архітектурного заповідника в м. Жовкві - Дому товариства "Сокіл" по вул. Воїнів УПА, 13" вирішено, зокрема, передати в оперативне управління позивачу зазначений будинок, надати частину його приміщень загальною площею 525 кв.м. в оренду відповідачу, встановивши оренду плату в розмірі 6% вартості орендованих приміщень.

У відповідності до вказаного рішення, між позивачем (заповідник) та відповідачем (користувач) 01.07.2000р. підписано орендно-охоронний договір про використання і забезпечення збереження пам'ятки архітектури, що знаходиться під охороною держави, охоронний номер 470, найменування - Дім спортивного товариства "Сокіл" 19 ст., адреса м. Жовква, вул. Воїнів УПА, 13, згідно умов якого, заповідник передає, а користувач приймає в користування на умовах оренди зазначений об'єкт в частині загальної площі 525 кв.м. на строк з 01.07.2000 р. по 31.12.2010 р.

Відповідач взяв на себе повну відповідальність за збереження орендованої частини пам'ятки (п. 1.4. договору).

Умовами договору передбачено, що заповідник вправі розірвати даний договір в односторонньому порядку на підставі протоколу про порушення і повідомити про це користувача письмово (п. 4.3. договору)

В силу п.1.6. договору, сторонами 01.07.2000р. підписано акт огляду технічного стану пам'ятки, творів мистецтва і елементів оздоблення, які зберігаються в ній, за яким згідно умов договору приміщення пам'ятки передано в оренду.

Заслухавши пояснення представників сторін, обговоривши доводи апеляційної скарги та заперечення на неї, перевіривши матеріали справи і прийняте в ній судове рішення, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга  задоволенню не підлягає з наступних підстав:

Львівський апеляційний господарський суд, виходячи із встановленого,  погоджується з висновком господарського суду про те, що договір від 01.07.2000 р. за своїм змістом є охоронним договором із умовою платного використання пам'ятки культурної спадщини та укладений за формою, яка не суперечить додатку, яким є  охоронний договір на пам»ятку культурної спадщини відповідно до Порядку, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 28.12.2001 р. №1768.

За умовами договору, майно було прийнято відповідачем і використовувалось ним з 2000року, відповідач частково виконував погоджені умови, у т.ч. і щодо сплати коштів за використання пам'ятки, а позивач приймав запропоноване виконання, що свідчить про досягнення сторонами згоди з усіх істотних умов договору.

Згідно із ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Факт використання орендованих приміщень відповідачем не заперечувався.

Заборгованість відповідача  зі сплати орендної плати станом на 01.10.2006р. в розмірі 15526,24 грн.,  підтверджується  розрахунком, поданим позивачем.

Отже, відповідачем порушено умови договору щодо сплати орендної плати, господарський суд прийшов до вірного висновку щодо задоволення позовних вимог в частині стягнення з нього заборгованості з орендної плати за  період листопад 2004р.-вересень2006р. з врахуванням індексу інфляції.

Разом з тим, в частині позовних вимог стягнути плату за користування пам'яткою за період з 01.10.2006р. по дату повернення майна позивачу,- обґрунтовано відмовлено, так як матеріалами справи обґрунтованість таких вимог не доведена.

Згідно із ч. 2 ст. 651 ЦК України, договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Підставою  для розірвання спірного договору є порушення умов договору відповідачем в частині сплати орендної плати, право на отримання якої позивача було позбавлено.

Твердження відповідача про необхідність зарахування вартості проведених ремонтних робіт в рахунок орендної плати є безпідставним, з огляду на те, що умовами договору таке право орендаря не встановлено, листування, в яких вказується про  доцільність проведення відповідачем ремонтних робіт  з їх подальшим врахуванням при розрахунках, не носять договірного характеру, доказів внесення відповідних змін в договір, суду не подано.

З огляду на викладене, Львівський апеляційний господарський суд  вважає, що господарським судом вірно встановлено обставини справи, прийнято законне та обґрунтоване рішення, підстави для його скасування в силу ст.104 ГПК України відсутні.

Керуючись ст.ст.91,101,103,105 ГПК України, Львівський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1.Рішення господарського суду Львівської області від 29.01.2007р.

у справі № 1/1074-15/344 залишити без змін,  апеляційну скаргу ТзОВ «Зодіак», м.Жовква  без задоволення.

2.Матеріали справи №1/1074-15/344  повернути до господарського суду Львівської області.

Головуючий суддя                                                                                Кордюк Г.Т.

Суддя                                                                                                    Давид Л.Л.

Суддя                                                                                                    Мурська Х.В.