Господарський суд
Чернігівської області
проспект Миру, 20                                                                                         7-99-18
РІШЕННЯ

“10”травня   2007 року                                                                          справа № 12/122

За позовом: Відкритого акціонерного товариства  "Райффайзен Банк Аваль",
вул. Лєскова, 9, м. Київ, 01011

В особі Чернігівської обласної дирекції  ВАТ "Райффайзен Банк Аваль"
14017, м. Чернігів, пр. Перемоги, 21

До відповідача: Сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю  "Вітчизна",  вул. Леніна,2 с. ,Гурбинці, Срібнянський район, Чернігівська область,17331

Про стягнення  27073 грн 67 коп .

Суддя    Лавриненко Л.М.

ПРЕДСТАВНИКИ СТОРІН :

від позивача:   Конащук П.П. -  довіреність № 4307 від 06.12.2006 року.

від відповідача: не з’явився

СУТЬ СПОРУ:

Позивачем подано позов про стягнення з відповідача 19 836, 08 грн.  заборгованості по кредиту згідно графіку погашення кредиту та 1025,94 грн. заборгованості  по відсотках за період  з 01.01.2007 року по 31.03.2007 року,  згідно кредитного договору № 011/04/464 від 16.06.2004 року  та додаткових угод до нього.

Сторони були належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, але  відповідач повноважного  представника в судове засідання не направив, документи витребувані ухвалами суду від 12.04.2007 року  та від 26.04.07р. суду не надав.

Представники позивача в судовому засіданні  надав письмове  клопотання  про відмову здійснення технічної фіксації судового процесу, яке задоволено судом.

Ухвалою суду  від 26.04.07р.,  відповідно до ст. 22 Господарського процесуального кодексу України, була прийнята заява позивача про збільшення позовних вимог , відповідно до якої  позивач просить стягнути з відповідача  25 736,08грн. боргу по кредиту  та заборгованість по відсотках у розмірі  1 337,59 грн.

Ухвалами суду  від 12.04.2007р.  та від 26.04.07р. сторони були попереджені, що не з’явлення в судове засідання повноважних представників не є перешкодою    для розгляду справи по суті. Рішення приймається за наявними у справі документами на підставі ст. 75 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши подані документи і матеріали, вислухавши пояснення повноважного представника позивача, дослідивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті,  господарський суд встановив:

16 червня 2004 року між Акціонерним поштово-пенсійним банком „Аваль”, правонаступником, якого є позивач, згідно п. 1.1. Статуту, зареєстрованого 27.09.2006 року  Національним банком України  та затвердженого протоколом Загальних Зборів акціонерів акціонерного поштово-пенсійного банку „Аваль” за № 1Зб-38 від 11.08.2006 року,  і  відповідачем було укладено кредитний договір  № 01104464, згідно якого  банк взяв на себе зобов”язання надати відповідачу кредит  в сумі 25900 грн  на строк  до 15 червня 2007р. зі сплатою 18% річних.

Сторонами, згідно п.6.1 кредитного договору. було  підписано  графік погашення кредиту : 10000 грн –жовтень 2005р.. 10000 грн –вересень 2006р., 5900 грн –червень 2007р.

Додатковою угодою № 1 від 14.01.2005 року до кредитного договору , сторонами була визначена відсоткова ставка за користування кредитом   в розмірі 21% річних з 14.01.2005р.

Додатковою угодою № 2 від 15.01.2005 року до кредитного договору , сторонами була визначена відсоткова ставка за користування кредитом   в розмірі 20% річних  та комісія  за розрахункове обслуговування  кредиту в розмірі 4%  річних від заборгованості по кредиту.

Додатковою угодою № 3 від 28.03.2005 року до кредитного договору , сторонами була визначена відсоткова ставка за користування кредитом   в розмірі 20% річних  та комісія  за розрахункове обслуговування  кредиту в розмірі 4%  річних від заборгованості по кредиту. Нарахування  та сплата комісії  за розрахункове  обслуговування кредиту  здійснюється не рідше одного  разу протягом 3 місяців.

Додатковою угодою № 4 від 18.04.2005 року до кредитного договору , сторонами була визначена відсоткова ставка за користування кредитом   в розмірі 17% річних  з 01.05.05р.

Згідно ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення про позику, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Відповідно до ст. ст. 1048, 1049 Цивільного кодексу України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) та сплатити відсотки за користування коштами у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України , суб»єкти господарювання  та інші учасники господарських відносин  повинні виконувати  господарські зобов»язання належним чином  відповідно  до закону, інших правових  актів , договору, а за відсутності  конкретних вимог  щодо виконання зобов»язання  - відповідно до вимог , що у певних умовах звичайно ставляться.

Згідно з ч.ч 2,3 ст. 193 Господарського кодексу України кожна сторона  має вжити усіх  заходів, необхідних  для належного  виконання нею зобов»язання , враховуючи інтереси  другої сторони  та забезпечення загальногосподарського інтересу . За ч.1 ст.193 Господарського кодексу України до виконання господарських договорів застосовуються відповідні  положення  Цивільного кодексу України  з урахуванням особливостей передбачених  цим Кодексом.

Так відповідно до  ст.  526 Цивільного кодексу України,  зобов’язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України , інших  актів цивільного законодавства , а за відсутності  таких умов  та вимог –відповідно до звичаїв ділового обігу  або інших вимог , що звичайно ставляться.

Як вбачається із матеріалів справи позивач виконав взяті на себе зобов’язання, та надав  відповідачу кредит в сумі 25900 грн , що підтверджується  випискою з рахунку та копіями платіжних документів, наданих позивачем до справи ( а.с. 20 - 33).

В порушення умов кредитного договору № 011/04/464 від 16.06.2004 року, а також вимог чинного законодавства, позичальник не виконав взяті на себе зобов’язання і кредит  у відповідності  до графіку: 10000 грн –жовтень 2005р.. 10000 грн –вересень 2006р. не повернув. Заборгованість по кредиту на дату пред”явлення позову  становила 19836 грн 08 коп.

Частиною 2 ст. 1050 Цивільного кодексу України  передбачено, що якщо договором встановлений обов”язок  позичальника повернути позику частинами   (з розстрочення) , то в разі прострочення повернення чергової частини  позикодавець  має право вимагати дострокового повернення  частини позики, що залишилася та сплати процентів , належних  йому відповідно до ст.. 1048 Цивільного кодексу України.

Приймаючи до уваги, що матеріалами справи підтверджується порушення  відповідачем графіку повернення кредиту, а тому суд доходить висновку  про правомірність вимог позивача щодо дострокового  повернення кредиту в сумі 5900 грн.

Згідно п. 6.1 кредитного договору позичальник взяв на себе зобов’язання сплачувати відсотки за користування кредитом щомісячно платіжним дорученням на рахунок доходів позивача не пізніше останнього робочого дня кожного місяця та остаточно при погашенні кредиту.

У відповідності з п. 3.2 кредитного договору відсотки за користування кредитом нараховуються за  фактичне число календарних днів користування кредитом.

За період користування кредитом з 21.06.2004р. по 26.04.2007р. відповідач зобов’язаний був сплатити відсотки в сумі   12911 грн. 75 коп.

Як свідчать матеріали справи, відповідач відсотки за користування кредитом за період з  21.06.2004р. по 26.04.2007р сплатив частково в сумі 11 576 грн. 63 коп. , заборгованість по відсотках  становить 1337 грн. 59 коп.

Враховуючи вищезазначене, господарський суд доходить висновку, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими і підлягають задоволенню в частині стягнення 25736 грн 08 коп  заборгованості по кредиту, 1337 грн 59 коп  заборгованості по відсотках.

Відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України з відповідача підлягає стягненню на користь позивача витрати по сплаті держмита в сумі 270 грн. 73 коп   та витрати в сумі 118 грн. за інформаційно –технічне забезпечення судового процесу.

Керуючись ст. ст. 525, 526,  546, 559, 1048, 1049, 1054 Цивільного кодексу України, ст. 193 Господарського кодексу України, ст. ст. 22, 49, 75, 82-85 Господарського  процесуального кодексу України,  господарський суд

ВИРІШИВ:

1.  Позовні вимоги задовольнити повністю.

2. Стягнути з  Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю  "Вітчизна",  вул. Леніна,2 с. ,Гурбинці, Срібнянський район, Чернігівська область,17331 (р/р 260045239 в ЧОД „Райффайзен Банк Аваль”, МФО 353348, код 32319751) на користь  Відкритого акціонерного товариства  "Райффайзен Банк Аваль", 01011, м.Київ,  вул. Лєскова, 9, (р/р 29095744 в ЧОД „Райффайзен Банк Аваль”, МФО 353348, код 14245308) 25736 грн 08 коп  заборгованості по кредиту, 1337 грн 59 коп  заборгованості по відсотках, 270 грн 73 коп . держмита та 118 грн. витрат за інформаційно - технічне забезпечення судового процесу.

Наказ видати після набрання судовим рішенням законної сили.

Суддя                                                   Л.М. Лавриненко