СЕВАСТОПОЛЬСЬКИЙ  АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ   СУД
Постанова

Іменем України

14 травня 2007 року

Справа № 2-27/1210-2007

Севастопольський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді                                                  ,

суддів                                                                      ,

,

за участю представників сторін:

позивача: Кирєєва С. Ю. - директор;

відповідача: Коломаченко Г. П., довіреність № 10/7 від 11.01.07;

розглянувши апеляційну скаргу Державного підприємства "Феодосійський морський торговельний порт" на рішення господарського суду Автономної Республіки Крим (суддя Воронцова Н.В.) від 06 лютого 2007 року у справі № 2-27/1210-2007

за позовом           товариства з обмеженою відповідальністю "Ківвер-1" (вул. Гагаріна, 44-20, м.Судак, 98000)

до           Державного підприємства "Феодосійський морський торговельний порт" (вул. Горького, 14, м.Феодосія, 98100)

про спонукання до виконання певних дій

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Автономної Республіки Крим (суддя Воронцова Н.В.)  від 06 лютого 2007 року  у справі № 2-27/1210-2007 частково задоволено позов товариства з обмеженою відповідальністю "Ківвер-1" до Державного підприємства "Феодосійський морський торговельний порт" про спонукання до виконання певних дій.

Відповідач зобов'язаний укласти з товариством з обмеженою відповідальністю "Ківвер-1" додаткову угоду про продовження строку дії договору від  29 березня 2006 року № 6/17 строком на один рік до 01 серпня 2008 року.

Припинено провадження у справі в частині позовних вимог щодо зобов'язання Державного підприємства "Феодосійський морський торговельний порт" не вчиняти перешкоди товариству з обмеженою відповідальністю   "Ківвер-1" у здійсненні підприємницької діяльності шляхом надання дозволу на відвідування та переміщення по території Державного підприємства "Феодосійський морський торговельний порт" співробітників товариства з обмеженою відповідальністю  "Ківвер-1".

Не погодившись з постановленим судовим актом, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення скасувати у частині задоволення позовних вимог товариства з обмеженою відповідальністю "Ківвер-1" та прийняти нове рішення, яким у позові відмовити повністю, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, неповне з’ясування обставин, що мають значення для справи та невідповідність висновків, викладених у рішенні місцевого господарського суду, обставинам справи.

Заперечуючи проти апеляційної скарги, позивач вважає рішення таким, що відповідає вимогам закону і матеріалам справи.

У зв’язку з відпусткою суддів Гонтаря В.І. та Сотула В.В. 14.05.2007 за розпорядженням заступника голови Севастопольського апеляційного господарського суду О.А. Латиніна у складі судової колегії була проведена заміна суддів  Гонтаря В.І. та Сотула В.В. на суддів Горошко Н.П. та Гоголя В.І.

За клопотанням представників сторін судочинство здійснювалось російською мовою.

Розглянувши справу повторно, в порядку статті 101 Господарського процесуального кодексу України судова колегія встановила наступне.

У січні 2007 року товариство з обмеженою відповідальністю "Ківвер-1" звернулось до господарського суду з позовом до Державного підприємства "Феодосійський морський торговельний порт", просило зобов'язати відповідача укласти з товариством з обмеженою відповідальністю "Ківвер-1" додаткову угоду про продовження строку дії договору від 29 березня 2006 року № 6/17 строком на один рік до 01 лютого 2008 року у редакції позивача та  зобов'язати Державне підприємство "Феодосійський морський торговельний порт" не вчиняти перешкоди товариству з обмеженою відповідальністю "Ківвер-1" у здійсненні підприємницької діяльності шляхом надання дозволу на відвідування та переміщення по території Державного підприємства "Феодосійський морський торговельний порт" співробітників товариства з обмеженою відповідальністю "Ківвер-1", посилаючись на статті 73, 116, 177 Кодексу торгівельного мореплавства України.

Відповідач, заперечуючи проти позову, вважає його безпідставним (а.с. 69-70).

Оскаржуване рішення мотивоване посиланням на норми статтей  73, 116, 177 Кодексу торгівельного мореплавства України та пункт 1 частини 1 статті 80 Господарського процесуального кодексу України.

Вивчивши матеріали справи, вислухавши представників сторін, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права та відповідність висновків суду обставинам справи, судова колегія  вважає апеляційну скаргу такою, що підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до статті 73 Кодексу торговельного мореплавства України морський порт є державним транспортним підприємством, призначеним для  обслуговування суден,  пасажирів  і вантажів на відведених порту території  і  акваторії, а також  перевезення вантажів і пасажирів на суднах, що належать порту. На території порту можуть діяти  підприємства  та організації всіх  форм  власності,  метою і видом  діяльності  яких є обслуговування  суден,  пасажирів   і вантажів у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Морський  порт  не  має  права  перешкоджати  діяльності  цих підприємств і організацій на території порту, а також втручатися в їх господарську діяльність, за  винятком випадків, передбачених законодавством України, установчими документами цих підприємств  і організацій.

Згідно зі статтею 116 Кодексу торговельного мореплавства України, у морському порту передбачена можливість діяльності морського агента.

16.12.2005 між Державним підприємством "Феодосійський морський торговельний порт" (Порт) та товариством з обмеженою відповідальністю "Ківвер-1" (Агент) було укладено договір № 5/26, предметом якого є визначення порядку взаємовідносин між сторонами при заході у порт судів, що знаходяться під агентським обслуговуванням Агента.

Надалі між сторонами було укладено аналогічний договір № 6/17 від 29.03.2006.

Отже, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про обов’язковість наявності договірних відносин у разі здійснення позивачем господарської діяльності на території порту.

Пунктом 6.1 договору № 6/17 від 29.03.2006 передбачено, що у період дії договору сторони можуть внести у письмовій формі зміни та доповнення, які набирають законної сили з моменту підписання двома сторонами. Строк дії договору відповідно до пункту 6.6 договору може бути продовжено за письмовим взаємним узгодженням сторін.

Як правильно встановив суд першої інстанції, сторонами було визначено порядок пролонгації договору від 29.03.2006 № 6/17 шляхом складення та підписання окремого документу.

Пунктом 1 статті 181 Господарського кодексу України передбачена можливість спрощеного порядку укладення договору шляхом обміну листами.

Як свідчать матеріали справи, цей порядок товариством з обмеженою відповідальністю "Ківвер-1" був дотриманий.

Не можуть бути прийняті до уваги доводи апеляційної скарги стосовно відсутності обов’язку порту на укладення (продовження) договору з морським агентом, як такі, що спростовуються матеріалами справи та змістом рішення Конституційного Суду України у справі за конституційним поданням 49 народних депутатів України щодо відповідності Конституції України (конституційності) положення частини першої статті 73 Кодексу торговельного мореплавства України (справа про морський порт як державне підприємство) від 15.12.2004 по справі № 1-17/2004, відповідно до якого встановлення  статусу морського порту як державного транспортного підприємства, можливо    вважати різновидом монополії.

З врахуванням вищенаведеного також безпідставним є посилання відповідача на статтю 651 Цивільного кодексу України, як на норму, що не унеможливлює зміну умов спірного договору.

З матеріалі справи вбачається, що позивачем були дотримані вимоги пункту 6.6 договору стосовно порядку його продовження, з огляду на що доводи відповідача про неналежне подання товариством з обмеженою відповідальністю "Ківвер-1" оферти оцінюються критично.

Разом з тим судова колегія вважає за необхідне змінити пункт 2 резолютивної частини оскаржуваного рішення, оскільки, зобов’язуючи відповідача укласти додаткову угоду про продовження строку дії договору терміном на 1 рік до 01.08.2008, суд першої інстанції вийшов за межі позовних вимог.

Керуючись статтями 101, 103, пунктом 4 частини 1 статті 104, 105 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Державного підприємства "Феодосійський морський торговельний порт" задовольнити частково.

2. Рішення господарського суду Автономної Республіки Крим від 06 лютого 2007 року у справі № 2-27/1210-2007 змінити, виклавши пункт 2 резолютивної частини рішення у наступній редакції:

"Зобов'язати Державне підприємство "Феодосійський морський торговельний порт" (98100, м. Феодосія, вул. Горького,14) укласти з товариством з обмеженою відповідальністю "Ківвер-1" (вул. Гагаріна, 44-20, м.Судак, 98000) додаткову угоду про продовження строку дії договору від 29.03.2006 № 6/17 терміном на один рік до 01.02.2008".

В іншій частині рішення залишити без змін.

Головуючий суддя

Судді