ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 травня 2007 р.
№ 26/297

Вищий господарський  суд України у складі колегії суддів:

Кочерової Н.О., - головуючого,

Рибака В.В.,
Черкащенка М.М.,

розглянувши матеріали касаційної скарги
Комунального підприємства по утриманню житлового господарства Шевченківської районної у м. Києві ради

на постанову
Київського апеляційного господарського суду від 12.02.2007 року

у справі господарського суду
м. Києва

за позовом
АЕК “Київенерго”

до
Комунального підприємства по утриманню житлового господарства Шевченківської районної у м. Києві ради

про
стягнення 38741,26 грн.,

В засіданні взяли участь представники:

- позивача:
Цурка Н.О.,

- відповідача:
не з’явився,

ВСТАНОВИВ:

У червні 2006 року АЕК “Київенерго” звернулось до господарського суду з позовом до Комунального підприємства по утриманню житлового господарства Шевченківської районну м. Києва про стягнення 33855,72 грн. боргу за спожиту теплову енергію, 3810,45 грн. інфляційної складової боргу, 1075,09 грн. –3 % річних.

Господарським судом м. Києва на підставі ст. 24 Господарського суду України замінено первісного відповідача належним - Комунальним підприємством по утриманню житлового господарства Шевченківської районної у м. Києві ради.

Рішенням господарського суду м. Києва від 07.09.2006 року позов задоволено. Стягнуто на користь позивача 33855,72 грн. основного боргу, 3810,45 грн. збитків від інфляції, 1075,09 грн. –3% річних та 505,14 судових витрат.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 12.02.2007 року рішення місцевого господарського суду від 07.09.2006 року змінено. Стягнуто з відповідача 32325,64 грн. основного боргу, 3810,45 грн. збитків від інфляції, 1075,09 грн. –3% річних.

Доповідач: Черкащенко М.М.

Не погоджуючись з прийнятими судовими рішеннями Комунальне підприємство по утриманню житлового господарства Шевченківської районної у м. Києві ради подало касаційну скаргу, в якій просить постанову Київського апеляційного господарського суду від 12.02.2007 року та рішення господарського суду м. Києва від 07.09.2006 року скасувати, прийняти нове рішення, яким  в позові відмовити.

В обґрунтування своїх вимог скаржник посилається на те, що судами              неправильно застосовані норми матеріального та процесуального права, що призвело до прийняття незаконних судових актів.

Судова колегія, розглянувши наявні матеріали, обговоривши доводи касаційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування норм матеріального та процесуального права вважає, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судами попередніх інстанцій, 01.11.2003 року між АЕК “Київенерго” та Комунальним підприємством по утриманню житлового господарства Шевченківської районної у м. Києві ради було укладено договір № 8242142 на постачання теплової енергії у гарячій воді для потреб опалення та гарячого водопостачання.

Відповідно до умов укладеного договору, позивач зобов’язується безперебійно постачати теплову енергію у вигляді гарячої води на межу балансової належності із споживачем для потреб опалення –в період опалювального сезону; для гарячого водопостачання –протягом року згідно із заявленими споживачем величинами приєднаного теплового навантаження зазначеним у договорі, а споживач зобов’язався своєчасно та в повному обсязі проводити оплату за використану теплову енергію.

Згідно  п. 10 додатку № 2 до зазначеного договору споживач щомісячно забезпечує не пізніше 10 числа місяця, наступного за розрахунковим, оплату коштів від населення за фактично спожиту теплову енергію на транзитний рахунок ГІОЦ КМДА та до 25 числа поточного місяця, сплачує вартість теплової енергії, яка використовується орендарями, на рахунок постачальника згідно з його розрахунком.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що позивачем поставлено відповідачу у період з 01.11.2003 року по 01.04.2006 року теплову енергію.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов’язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог –відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Враховуючи, що відповідач в порушення умов договору не оплатив вартість поставленої енергії по договору, в наслідок чого утворилась заборгованість в розмірі 33855,72 грн., місцевий господарський суд дійшов вірного висновку про стягнення з відповідача даної суми боргу.

Оскільки, на стадії апеляційного провадження Комунальне підприємство по утриманню житлового господарства Шевченківської районної у м. Києві ради здійснило часткову оплату заборгованості за поставлену теплову енергію в сумі 1530,08 грн., судова колегія погоджується з висновком суду апеляційної інстанції про зміну рішення місцевого господарського суду та стягнення з відповідача 32325,64 грн. суми боргу.

Водночас, судова колегія не може погодитись з висновками попередніх інстанцій про стягнення з відповідача суми інфляційних втрат в розмірі 3810,45 грн. та 1075,09 –3% річних, оскільки задовольняючи в цій частині позов суди попередніх інстанцій не врахували, що у період з 01.11.2004 року по 01.01.2004 року інфляційні втрати та 3% річних не могли нараховуватись на суму боргу відповідно до ст.2 Закону України від 08.10.1999 р. “Про внесення зміни до статті 214 Цивільного кодексу Української РСР” у зв’язку з тим, що прострочення грошового зобов’язання відповідачем пов’язане з неналежною оплатою населенням комунальних послуг.

Враховуючи вищевикладене, судова колегія приходить до висновку, що судові рішення в частині позовних вимог про стягнення з Комунального підприємства по утриманню житлового господарства Шевченківської районної у м. Києві ради 3810,45 грн. інфляційних втрат та 1075,09 грн. – 3 % річних підлягають скасуванню з направленням справи в цій частині на новий розгляд. В іншій частині постанова Київського апеляційного господарського від 12.02.2007 року підлягає залишенню без змін.

При новому розгляді суду необхідно врахувати вищевикладене, витребувати докази у відповідності з вимогами ст.36 ГПК України, повно, всебічно та об’єктивно дослідити всі обставини справи, перевірити доводи позивача та відповідача, дати їм належну юридичну оцінку та прийняти законне та обґрунтоване рішення.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 1115, 1117, 1119 –11112 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України,

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу задовольнити частково.

Постанову Київського апеляційного господарського суду від 12.02.2007 року та рішення господарського суду м. Києва від 07.09.2006 року у справі             № 26/297 в частині позовних вимог про стягнення з Комунального підприємства по утриманню житлового господарства Шевченківської районної у м. Києві ради 3810,45 грн. інфляційних втрат та 1075,09 грн. –3 % річних та розподілу судових витрат скасувати.

В іншій частині постанову Київського апеляційного господарського суду від 12.02.2007 року з даної справи залишити без змін.

В скасованій частині справу направити на новий розгляд до господарського суду м. Києва

Головуючий                                                           Н. Кочерова

Судді:                                                                        В. Рибак

М. Черкащенко