ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.01.2007                                                                                   Справа № 33/203-06

Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Лисенко О.М. (доповідача)

суддів: Головка В.Г.,Чохи Л.В.

при секретарі судового засідання: Ревковій Г.О.

за участю представників сторін:

від позивача -  Ісікова Т.Г., довіреність № 01/7  від 10.01.07;

від відповідача 1 -  Шляєв І.В., довіреність № 74  від 01.01.07;

від відповідача 2 -  Бугай В.М., довіреність № 09-18/1162  від 29.12.06;

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу: відкритого акціонерного товариства "Металургійний комбінат "Азовсталь", м. Маріуполь  на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 14.11.06р.   у справі № 33/203-06

за позовом    товариства з обмеженою відповідальністю "Керченський стрілочний завод", м. Керч

до  1- державного підприємства "Придніпровська залізниця", м. Дніпропетровськ

2- відкритого акціонерного товариства "Металургійний комбінат "Азовсталь", м. Маріуполь

про  стягнення 19847,66 грн. недостачі

ВСТАНОВИВ:

В судовому засіданні 17.01.07, за згодою представників сторін, оголошено вступну та резолютивну частини постанови.

Товариство з обмеженою відповідальністю “Керченський стрілочний завод”, м. Керч звернулось з позовом до державного підприємства “Придніпровська залізниця”, м. Дніпропетровськ, відкритого акціонерного товариства “Металургійний комбінат “Азовсталь”, м. Маріуполь про стягнення 19847,66 грн.

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 14.11.06 по справі № 33/203-06 (суддя Разіна Т.І.) стягнуто з відкритого акціонерного товариства “Металургійний комбінат “Азовсталь” 19847,66 грн. вартості недостачі.

Не погодившись із рішенням, відкрите акціонерне товариство “Азовсталь” подало до суду апеляційну скаргу, та просить рішення скасувати, а в задоволенні позовних вимог стосовно нього відмовити, посилаючись на наступні обставини.

Суд не прийняв до уваги договір № 0103063/55 від 08.12.05, який є основним документом, згідно якого була здійснена поставка продукції та згідно умовам якого повинна здійснюватись прийомка продукції по кількості, що свідчить про неповне з”ясування обставин справи.

Залізниця прийняла вантаж від вантажовідправника без зауважень.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Керченський стрілочний завод" вважає доводи  скаржника безпідставними, просить рішення залишити без змін.

Державне підприємство "Придніпровська залізниця" також вважає доводи  скаржника безпідставними, просить рішення залишити без змін.

Доводи скаржника до уваги не приймаються, виходячи з наступних підстав.

Згідно договору № 1595 від 18.01.06 по залізничній накладній № 48075952 в вагоні № 68401702 товариством з обмеженою відповідальністю спільне підприємство “Енергомаш” на адресу товариства з обмеженою відповідальністю “Керченський стрілочний завод” була поставлена продукція –рейкові прокладки Д-65 в кількості 66,95т, вантажовідправником по даній поставці було відкрите акціонерне товариство “Металургійний комбінат “Азовсталь”, засобами якого і було здійснено відвантаження, що відображено в залізничній накладній № 48075952.

Видача вантажу здійснювалась залізницею відповідно до статті 52 Статуту залізниць України з перевіркою ваги вантажу. При цьому виявлена недостача, що підтверджується комерційним актом від 10.05.06 № БН 710230/3.

Відповідно до частин 1, 2 статті 908 Цивільного кодексу України перевезення вантажу, пасажирів, багажу, пошти здійснюється за договором перевезення.

Частинами 1, 2, 3 статті 909 Цивільного кодексу України встановлено, що за договором перевезення вантажу, одна сторона (перевізник) зобов'язується доставити довіреній їй другою стороною (відправником) вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а відправник зобов'язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату.

Договір перевезення вантажу укладається у письмовій формі.

Згідно зі статтею 920 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов'язань, що випливають із договору перевезення, сторони несуть відповідальність, встановлену за домовленістю сторін, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами).

Частинами 1, 2 статті 924 Цивільного кодексу України встановлено, що перевізник відповідає за збереження вантажу, багажу, пошти з моменту прийняття їх до перевезення та до видачі одержувачу, якщо не доведе, що втрата, недостача, псування або пошкодження вантажу, багажу, пошти сталося внаслідок обставин, яким перевізник не міг запобігти та усунення яких від нього не залежало.

Перевізник відповідає за втрату, недостачу, псування або пошкодження прийнятих до перевезення вантажів у розмірі фактичної шкоди, якщо не доведе, що втрата, недостача, псування або пошкодження вантажу, багажу, пошти, сталося не з його вини.

Згідно зі статтею 2 Статуту залізниць України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 06.04.1998 року № 457, Статут залізниць України (далі Статут) визначає обов'язки, права і відповідальність залізниць, а також підприємств, організацій, установ і громадян, які користуються залізничним транспортом.

Статтею 6 Статуту встановлено, що накладна - основний перевізний документ встановленої форми, оформлений відповідно до цього Статуту та Правил і наданий залізниці відправником разом з вантажем. Накладна є обов'язковою двосторонньою письмовою формою угодою на перевезення вантажу, яка укладається між відправником та залізницею на користь третьої сторони-одержувача.

Відповідно до частини 2 статті 34 Господарського процесуального кодексу України обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Згідно зі статтею 129 Статуту обставини, що можуть бути підставою для матеріальної відповідальності залізниці, вантажовідправника, вантажоодержувача, пасажирів під час залізничного перевезення засвідчуються комерційними актами або актами загальної форми, які складаються станціями залізниць.

Комерційний акт складається для засвідчення, в тому числі невідповідності маси вантажу натурою з даними, зазначеними у транспортних документах.

Відповідно до пункту 9 Правил складання актів (стаття 129 Статуту), затверджених наказом Мінтрансу України 28.05.02 № 334, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 08.07.02 за № 567/6855, у комерційному акті детально описуються стан вантажу або багажу і обставини, за  яких виявлена незбережність, а також обставини, які могли бути причиною виникнення незбережності вантажу, багажу чи вантажобагажу.

Згідно до статті 111 Статуту залізниця звільняється від відповідальності за втрату, недостачу, псування або пошкодження вантажу, коли вантаж прибув у непошкодженому відкритому рухомому складі, завантаженому засобами відправника, якщо немає ознак втрати, псування або пошкодження вантажу під час перевезення.

Відповідно до комерційного акту від 10.05.06 № БН 710230/3, який складено відповідно до Правил складання актів, вантаж прибув у справному вагоні нижче бортів на 130 см, без ознак втрати і розкрадання при перевезенні, маркування вантажу відсутнє.

У комерційному акті зазначається, чи правильно навантажений, розміщений і закріплений вантаж, а також про наявність та стан захисного маркування для вантажів, що перевозяться у відкритих вагонах. У разі неправильного завантаження, розміщення, закріплення вантажу в акті зазначається, яке порушення могло бути допущено.

Оскільки, як вбачається з вищезазначеного комерційного акту, який складено у відповідності з Правилами складання актів, вантаж прибув у справному вагоні без ознак втрати вантажу при перевезенні. Навантаження у вагоні рівномірне, нижче бортів на 130 см. Маркування вантажу не здійснювалось, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов до вірного висновку про задоволення позовних вимог за рахунок вантажовідправника.

Крім того, слід зазначити, що результати приймання вантажу, які викладені в комерційному акті підтверджені в Акті експертизи від 11.05.06 № ВК-49Э за участю представників залізниці, а також Актом приймання продукції по кількості від 11.05.06 № 2, складеного вантажоодержувачем за участю представника громадськості.

Підстави для скасування рішення господарського суду Дніпропетровської області від 14.11.06 по справі № 33/203-06 відсутні.

Державне мито за перегляд справи по апеляційній скарзі покладається на скаржника.

На підставі викладеного та, керуючись статтями 49, 101-103, 105  Господарського процесуального кодексу України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Дніпропетровської області від 14.11.06 по справі № 33/203-06 залишити без змін.

Постанова може бути оскаржена в касаційному порядку.

Головуючий суддя                                                                            О.М.Лисенко

Суддя                                                                                                 В.Г.Головко

Суддя                                                                                                 Л.В.Чоха