Харківський апеляційний
господарський суд
Ухвала

Іменем України

Адміністративна
справа
Головуючий по 1-й інстанції
№ 10/477-06
Суддя -Малафеєва І.В.

Доповідач по 2-й інстанції

Суддя
-Бабакова Л.М.

17 січня 2007 р.
м. Харків

Колегія суддів Харківського
апеляційного господарського суду у складі:        головуючого судді Карбань І.С., суддів
Бабакової Л.М., Шутенко І.А.

При секретарі  Міракові Г.А.

За участю представників сторін:

позивача -ОСОБА_2
-дов. б/н від 01.07.2006р.

відповідача -Лісненко
А.А. -дов. № 236/10/10-018 від 15.01.2007р., Мамаєв О.М. -дов. № 8920/10/10-018
від 29.12.2006р.

свідки з боку позивача -ОСОБА_3,
ОСОБА_4 -дов. НОМЕР_2 від 12.01.2007р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційного суду
апеляційну скаргу (вх. НОМЕР_1) відповідача, Глухівської МДПІ Сумської
області, на рішення господарського суду Сумської області від 21.09.2006 року по
справі № 10/477-06

за позовом ПП ОСОБА_1,
м. Біла Церква

до
Глухівської МДПІ Сумської області, м. Глухів

про визнання права власності

Встановила:

Рішенням господарського суду Сумської області від 21.09.2006р.
(суддя  Малафеєва І.В.) позов було
задоволено. Визнано право власності ПП ОСОБА_1 на товари, отримані ним по
накладнійНОМЕР_3 від 15.05.2006р. від гр. ОСОБА_3 на суму 42054 грн.
Зобов'язано Глухівську МДПІ повернути ПП ОСОБА_1 товари, вилучені згідно
протоколу про тимчасове затримання активів від 29.05.2000р. НОМЕР_4. Стягнуто з
Глухівської МДПІ на користь ПП ОСОБА_1 420,54 грн. державного мита та 118,00
грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Відповідач, Глухівська МДПІ Сумської області, з рішенням
господарського суду не згодний, подав апеляційну скаргу, в якій просить
апеляційний суд скасувати рішення суду першої інстанції, посилаючись на
порушення норм матеріального та процесуального права.

Позивач, ПП ОСОБА_1, у запереченні на апеляційну скаргу та у
судовому засіданні просить залишити апеляційну скаргу відповідача без
задоволення, рішення господарського суду Сумської області від 21.09.2006р. без
змін, вважає, що рішення суду першої інстанції обґрунтоване та прийняте у
відповідності до чинного законодавства з урахуванням усіх фактичних обставин
справи.

Перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції обставин
справи та правильність їх юридичної оцінки, заслухавши представників сторін,
колегія суддів Харківського апеляційного господарського суду приходить до
висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач просив суд визнати його
право власності на продукцію, придбану ним відповідно до накладної НОМЕР_3 від
15.05.2006р. у приватного підприємця ОСОБА_3, та зобов'язати Глухівську
міжрайонну державну податкову інспекцію повернути йому цю продукцію як
незаконно вилучену.

18.05.2006 року до Глухівського ТС Шосткинського ВПМ УГІМ ДПА у
Сумській області від прикордонної комендатури "Глухів", по акту
НОМЕР_5 від 18.05.2006 року, надійшли матеріали та виявлений вантаж у
господарстві громадянина України ОСОБА_5, що мешкає в АДРЕСА_1, з причини
відсутності фактичного власника майна та значаться на обліку в Глухівській МДПІ
як знахідка.

Стаття 335 ЦК України визначає, що безхазяйною є річ, яка не має
власника, або власник якої невідомий.

Згідно з положеннями глави 24 Цивільного кодексу України (далі
ЦКУ), який набрав чинності з 1 січня 2004 року, безхазяйні нерухомі речі
беруться на облік органом, що здійснює державну реєстрацію прав на нерухоме
майно, за заявою органу місцевого самоврядування, на території якого вони
розміщені, а після спливу одного року з дня взяття на облік безхазяйної
нерухомої речі вона за заявою органу, уповноваженого управляти майном
відповідної територіальної громади, може бути передана за рішенням суду у
комунальну власність (ст.335 ЦКУ). Крім того, у власність територіальної
громади переходить також сума коштів, виручених від реалізації транспортних
засобів (ст. 338 ЦКУ).

При цьому опис та постановка на облік рухомих безхазяйних речей
проводиться як знахідка згідно з вимогами, які діяли до 01.01.2004 року.

Подальші дії з рухомим безхазяйним майном регламентуються, ст. ст.
336, 337, 338, 339, 340, 341, 342, 343 ЦКУ. Особлива увага звертається на
необхідність подання заяви про знахідку до міліції або органу місцевого
самоврядування. Після спливу шести місяців після заявлення про знахідку орган
державної податкової служби набуває права власності на цю знахідку згідно зі
ст. 338 ЦКУ. Ніякого додаткового рішення з цього приводу від виконавчих
комітетів районних (міських) Рад народних депутатів не потрібно.

Після того, як орган ДПС набув права власності на рухому
безхазяйну річ, керівник цього органу, за поданням керівника підрозділу по
роботі з безхазяйним майном приймає рішення про реалізацію цього майна з
направленням отриманих коштів до державного бюджету.

Реалізація такого майна проводиться згідно з Порядком обліку,
зберігання, оцінки конфіскованого та іншого майна, що переходить у власність
держави, і розпорядження ним, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів
України від 25.08.1998 № 1340.

Згідно позову, 17.05.2006р. на автошляху Шостка - Суми у
автомобіля, на якому транспортувався товар для подальшої його реалізації,
виникла несправність і позивачем було зупинено автомобіль ГАЗель білого
кольору, на якому продукція була перевезена до найближчого населеного пункту, а
саме в с. Будіще, Глухівського району Сумської області, та по домовленості
залишена на зберігання у приватному будинку. Після цього автомобіль, на якому
транспортувався товар, було відбуксовано на ремонт.

В ході перевірки з дозволу власників помешкання ОСОБА_5 та ОСОБА_6
було встановлено, що в подвір'ї знаходився на зберіганні спортивний інвентар
(гімнастичні кільця та диски), спеціальні засоби (гумові кийки, пневматичні
пістолети, оптичні приціли, наручники, кобури), камуфльований одяг, загальною
вартістю за попередньою оцінкою 27,0 тис. грн. Господарі ОСОБА_5 та ОСОБА_6
пояснили, що вказаний вантаж був залишений на зберігання гр-м РФ ОСОБА_7,
вантаж був завезений вантажним автомобілем ГАЗ-66. Продукцію було вилучено і
вона знаходиться у Глухівської міжрайонної державної податкової інспекції м. Глухів.

Відповідач необґрунтовано вважає, що позивачем не надано доказів
того, що він є власником майна, оскільки відповідачем були надані копії
письмових пояснень громадян, протокол огляду місця події від 18.05.2006р.,
складений прикордонником, акт НОМЕР_6 від 18.05.2006р. передання-приймання
товарів від посадової особи органу охорони державного кордону посадової особи
митної органу та протокол від 29.05.2006р. про тимчасове затримання активів
податковою службою як таких, що не мають фактичного власника.

В якості свідка в судовому засіданні був допитаний ОСОБА_3, який
надав пояснення, згідно яких на момент відпуску товару ОСОБА_1 він перебував у
відпустці і товар реалізовувався на підставі наданого ним доручення на ОСОБА_8.
Це підтверджується також поясненням ОСОБА_8., в якому вказано, що на підставі
довіреності ІНФОРМАЦІЯ_1 від 02.09.2005р., яка була видана ОСОБА_3, ОСОБА_8.
відпустив товар ОСОБА_1 на суму 42054 грн. відповідно накладноїНОМЕР_3 від
15.05.2006р. Розрахунок за товар був здійснений ОСОБА_1 в сумі 29400 грн.
Кошти, отримані ОСОБА_8., були передані ОСОБА_3 в сумі 29400 грн. Залишок суми
в кількості 12654 грн. по усній домовленості ОСОБА_3 з ОСОБА_1 був погашений за
рахунок зарплати, яку ОСОБА_3 був винен ОСОБА_1

Згідно матеріалів справи, відповідачем не надані документи або
докази про порушення кримінальної або адміністративної справи по факту
контрабанди або доказів, які б свідчили про незаконність придбання позивачем
товару.

Відповідачем необґрунтовано не були повернені товари по заяві
позивача.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на
підставах, що не заборонені законом, зокрема, із правочинів, а ст. 334 ЦК
України встановлює, що право власності у набувача майна за договором виникає з
моменту передання майна.

З наданої позивачем накладноїНОМЕР_3 від 15.05.2006р. вбачається,
що ним отриманий товар 23 найменувань на загальну суму 42054 грн.

Доказів того, що спірне майно незаконно отримано позивачем,
відповідачем не надано.

В протоколі про тимчасове затримання активів, на підставі якого
відповідачем зазначено, що підставою його затримання і вилучення є відсутність
фактичного власника, тобто безхазяйність цього майна.

Крім того, протокол відповідача про тимчасове затримання активів
містить посилання на п.п. 9.3.2 ст. 9 Закону України "Про порядок
погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними
цільовими фондами" від 21.12.2000р. Ця норма визначає, що арешт активів
може бути застосований до товарів, які виготовляються, зберігаються,
переміщуються або реалізуються з порушенням правил, визначених митним
законодавством чи законодавством з питань оподаткування акцизними збором, а
також до товарів, у т.ч. валютних цінностей, які продаються з порушенням
порядку, визначеного законодавством, без попереднього становлення їх власника.

Відповідно до ст. 319 ЦК України власник володіє, користується,
розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

ОСОБА_3 необґрунтовано вважає, що він володіє правом власності на
спірний товар. Письмового договору між ним та ОСОБА_1 укладено не було, у
видатковій накладній також не було вказано строку оплати, тому згідно ст. 334
ЦК України немає підстав вважати, що право власності позивачу не перейшло. Воно
перейшло з моменту передання товару по накладній.

Отже, судом першої інстанції обґрунтовано зроблено висновок, що
вимоги позивача в частині визнання його права власності на отриманий ним від
ОСОБА_3 товару та зобов'язання Глухівської міжрайонної державної податкової
інспекції повернути йому вилучену продукцію є правомірними, обґрунтованими і
підлягаючими задоволенню.

На підставі викладеного, доводи апеляційної скарги не знайшли
підтвердження в матеріалах справи.

Судова колегія вважає, що рішення господарського суду Сумської
області від 21.09.2006р.  підлягає
залишенню без змін, а апеляційна скарга відповідача -без задоволення.

Керуючись ст.ст. 167, 195, 196, п. 1 ст. 198, ст. 200, 205, 206,
209, 211, 212 Кодексу адміністративного судочинства України, судова колегія

ухвалила:

Апеляційну скаргу відповідача залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Сумської області від 21.09.2006р. по
справі № 10/477-06 залишити без змін.

Дана ухвала набирає чинності з дня її проголошення.

Роз'яснити сторонам, що вони мають право на дану ухвалу подати
касаційну скаргу до Вищого адміністративного суду України протягом одного
місяця після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної
інстанції.

Справу направити до суду першої інстанції.

Головуючий
суддя          Карбань І.С.

Судді
Бабакова Л.М.

Шутенко І.А.