ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 березня 2007 р.
№ 2-26/9178-2006

Вищий  господарський суд  України у складі колегії  суддів:

В. Овечкін  –головуючого,

Є. Чернов
А. Уліцький

за участю представників:

Міністерства охорони здоров'я
Морачов О.В. –(дор. від 25.01.2007 № 14.02/04)

Фонду державного майна України
Коваленко О.П. –(дор. № 652 від 27.12.2006)

розглянув касаційну скаргу
Приватної фірми "Азалія"

на рішення
господарського суду АР Крим
від 21 грудня 2006 року

у справі
№ 2-26/9178-2006 господарського суду АР Крим

за позовом
Санаторію "Червоний маяк"

до
Приватної фірми "Азалія"

треті особи
Міністерство охорони здоров'я
Фонд майна АР Крим
Фонд державного майна України

про
визнання недійсним договору оренди та спонукання вчинити дії

зустрічним позовом
Приватної фірми "Азалія"

до
Санаторію "Червоний маяк"

третя особа
Фонд майна АР Крим

про
усунення перешкод у користуванні майном та спонукання вчинити дії

В С Т А Н О В И В:

Рішенням господарського суду АР Крим від 21.12.2006 (суддя: О.Проніна) позов про визнання недійсним договору оренди та зобов'язання звільнити майно задоволено.

Рішення мотивовано тими обставинами, що оспорюваний договір не відповідає вимогам закону, зокрема, недодержано вимог ст.ст. 9, 11 Закону України "Про оренду державного та комунального майна", Постанови Кабінету Міністрів України № 786 від 04.10.95 "Про Методику розрахунку і порядок використання плати за оренду державного майна" щодо погодження з органом, уповноваженим управляти майном передачу майна в оренду, не погоджено розмір орендної плати.

Приватна фірма "Азалія" в касаційній скарзі просить рішення скасувати з підстав порушення господарським судом норм ст.ст. 2, 4 Закону України "Про власність", ст.ст. 316, 317, 319, 346, 761 ЦК України.

Скаржник посилається те, що судом на не прийнято до уваги рішення виконкому Ялтинської міськради № 147 від 27.01.2005, свідоцтво про право власності від 08.02.2005 на об'єкт, який є предметом спору чим порушив право власності скаржника всупереч визначеним законом підставам припинення права власності; порушено ст. 79 ГПК України щодо необхідності зупинення провадження до вирішення пов'язаної з нею іншої справи, що розглядається іншим судом, оскільки правильність вирішення даного спору залежить від вирішення адміністративної справи № к-15455-06 (2-8/8994-2005).

Розпорядженням заступника Голови Вищого господарського суду України від 26.03.2007 у зв'язку з відпусткою судді Цвігун В.Л. для розгляду справи утворено колегію суддів у складі: головуючого –Овечкін В.Е., суддів Чернов Є.В., Уліцький А.М.

Вищий господарський суд України у відкритому судовому засіданні дослідив матеріали справи, доводи касаційної скарги, заслухавши пояснення представників сторін, вважає, що скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Господарським судом встановлено наступні обставини.

Між санаторієм "Червоний маяк" та Приватною фірмою "Азалія" був укладений договір оренди № 04/2001 від 08.05.2001 предметом якого є передача в оренду климатопавільону літнього типу на пляжі біля скелі "Діва" в смт. Симеїз, м. Ялта загальною площею 326кв.м.

За актом прийому-передачі від 08.05.2001 об'єкт оренди було передано Приватній фірмі "Азалія".

Відповідно до статуту Санаторію "Червоний маяк" санаторій є державним санаторно-курортним закладом, підпорядковується Міністерству охорони здоров'я України.

Майно санаторію є державною власністю закріплено за ним на праві оперативного управління (п. 1.3 Статуту).

За змістом абзацу другого, третього, четвертого частини другої ст. 9 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" є необхідним додержання орендодавцями вимоги щодо погодження питання передачі майна в оренду з органом, уповноваженим управляти державним майном.

Відповідно до ст. 5 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" орендодавцями є Фонд державного майна України та його регіональні відділення, як особи уповноважені управляти державним майном.

Доказів такого погодження орендар не надав.

Відповідно до ст. 11 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" оцінка об'єкта оренди здійснюється за методикою, затвердженою Кабінетом Міністрів України. Оцінка об'єкта оренди передує укладенню договору оренди.

Методика розрахунку і порядок використання плати за оренду державного майна, затверджена Постановою Кабінету Міністрів України        № 786 від 04.10.95.

Відповідно до п. 2 Методики у разі  коли орендодавцем цілісного  майнового комплексу структурного підрозділу (філії, цеху, дільниці) державного підприємства, а також нерухомого майна (будинку, споруди, приміщення) є державне підприємство, організація, розмір орендної плати погоджується з органом, визначеним в абзаці другому статті 5 Закону України "Про оренду державного та комунального майна".

Доказів такого погодження суду не надано.

Відповідно до ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства.

Відповідно до частини першої ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

За таких обставин суд дійшов обґрунтованого висновку, що сторонами договору не дотримано вимог законодавства, що є підставою для визнання договору оренди державного майна недійсним.

Відповідно до вимог ст. 33 ГПК України кожна сторона зобов'язана довести обставини на які вона посилається як на підставу вимог та заперечень.

Позивач за зустрічним позовом обставин створення йому перешкод у користуванні кламатопавільоном в смт. Симеїз, вул. Володимира Луговського (вул.Морська) 2"Г" не довів, також не вбачається в чому зміст цих перешкод.

Доводи скаржника щодо неврахування судом обставин порушення його права власності до уваги не приймаються, оскільки висновків суду щодо недійсності договору оренди з вищевикладених підстав не спростовують, а також не мають значення для предмету доказування даного спору.

Відповідно до частини 1 ст. 79 ГПК України господарський суд зупиняє провадження у справі в разі неможливості розгляду даної справи до вирішення пов'язаної з нею іншої справи органом, що розглядається іншим судом.

Зі змісту наведеної норми випливає, що причиною зупинення провадження у даній справі є неможливість розгляду справи, що знаходиться в провадженні господарського суду, до вирішення пов’язаної з нею іншої справи, яка розглядається іншим судом.

Пов’язаність справ полягає у тому, що рішення іншого суду, який розглядає справу, встановлює обставини, що впливають на збирання та оцінку доказів у даній справі, зокрема, факти, що мають преюдиціальне значення. Ці обставини повинні бути такими, що мають значення для даної справи.

Неможливість розгляду справи до вирішення справи іншім судом полягає в тому, що обставини, які розглядаються іншім судом, не можуть бути встановлені господарським судом самостійно у даній справі.

Доводи скаржника не свідчать про порушення судом ст. 79 ГПК України, оскільки не доводять неможливість вирішення даного спору з підстав невідповідності договору законодавству.

Виходячи з викладеного, керуючись  ст.ст. 1115, 1117, 1118, 1119, 11111  ГПК України, Вищий господарський суд України

П О С Т А Н О В И В:

Рішення господарського суду АР Крим від 21.12.2006 у справі № 2-26/9178-2006 господарського суду АР Крим залишити без змін, а касаційну скаргу –без задоволення.

Головуючий                                                                                             В. Овечкін

судді                                                                                                         Є. Чернов

А. Уліцький