ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД
ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

16 травня 2007 р.
Справа  № 16/78

За позовом

державної податкової інспекції
у  Міжгірському районі, смт. Міжгір'я

до відповідача

приватного підприємця ОСОБА_1,
смт. Міжгір'я

про

стягнення фінансових
санкцій у сумі 12391,34 грн.

Суддя  О.В.
Васьковський

Представники:

Від позивача

Кошан І.Ю. -головний державний
податковий інспектор з питань юридичної роботи (дов. від 19.04.07
№1365/7-10)

Від відповідача

ОСОБА_1- підприємець

СУТЬ СПОРУ:
про стягнення фінансових санкцій у сумі 12391,34 грн. за рішенням про
застосування фінансових санкцій НОМЕР_1

Позивач просить задоволити позов,
мотивуючи тим, що відповідач у визначені строки не сплатив суму штрафу,
внаслідок чого за відповідачем до бюджету рахується податковий борг, який
підлягає примусовому стягненню.

Відповідач позовні вимоги заперечує
та вважає їх необґрунтованими і такими, що не підлягають задоволенню із підстав
наведених у письмовому запереченні від 25.04.07, а саме зазначає, до нього
податковим органом застосовано фінансові санкції у вигляді штрафу в сумі
12391,34 грн., а не податкового боргу, як помилково зазначено у позовній заяві
державної податкової служби у Міжгірському районі. Тому, до вимоги про
стягнення штрафних санкцій повинна застосовуватися  норма ст. 258 Цивільного кодексу України щодо
строку давності, встановленого для стягнення неустойки (штрафу, пені), який
становить один рік. Державна податкова інспекція звернулася з позовною заявою
про стягнення фінансових санкцій звернулася після спливу строку позовної
давності. Також, в якості заперечень доводить необхідність одночасно
застосувати ст.250 Господарського кодексу України, оскільки податковим органом
не додержано вимог цієї статті Кодексу.

Відповідно до ч.3 ст. 160 Кодексу
адміністративного судочинства України в судовому засіданні 16.05.07 проголошено
вступну та резолютивну частини постанови. Відповідно до ч.4 ст.167 Кодексу
адміністративного судочинства України, судом повідомлено, що повний текст
постанови буде виготовлено 25.05.07.

Заслухавши пояснення представника
позивача та відповідача, розглянувши матеріали справи та  додатково подані докази, суд встановив:

Приватний підприємець ОСОБА_1, смт.
Міжгір'я зареєстрована та знаходиться на обліку в державної податкової
інспекції у  Міжгірському районі, є
платником податків та зборів (обов'язкових платежів) відповідно до чинного
законодавства.

Підпунктом 3 п.1 ст. 9 Закону
України „Про систему оподаткування” передбачено, платники податків і зборів
(обов'язкових платежів) зобов'язані сплачувати належні суми податків і зборів
(обов'язкових платежів) у встановлені законами терміни.

Контроль за своєчасним надходженням
обов'язкових платежів до держбюджету та їх стягнення  у примусовому порядку відповідно до Закону
України „Про державну податкову службу в Україні” покладено на органи державної
податкової служби (п.11. ст. 10).

Державною податковою інспекцією у
Міжгірському районі проведено перевірку
дотримання податкового законодавства фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1
протягом 2003 року та дев'ять місяців 2004 року, за результатами якої складено
акт перевірки НОМЕР_2 (далі -акт), де зафіксовані порушення відповідачем вимог
ч. 7 ст. 15 Закону України „Про державне регулювання виробництва і обігу спирту
етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів”
№481/ВР від 19.12.1995р. (далі -Закон №481/ВР), яке полягає у здійсненні
реалізації алкогольними напоями та тютюновими виробами без  наявності ліцензії. Перевірка проводилася з
відому та у присутності підприємця
ОСОБА_1.

За результатами розгляду акту
перевірки державною податковою інспекцією у
Міжгірському районі 10.02.05 прийнято рішення про застосування
фінансових санкцій НОМЕР_1, за яким  на
підставі абз. 5 ч. 2 ст. 17 Закону №481/ВР до відповідача за роздрібну торгівлю
алкогольними напоями застосовано фінансові санкції у вигляді штрафу в розмірі  9367,24 грн. та роздрібну торгівлю тютюновими
виробами застосовано фінансові санкції у вигляді штрафу в розмірі  3024,10 грн., що разом складає 12391,34 грн.

Позивачем надано докази, що станом
на день подання позову відповідач суму
фінансових санкцій у сумі 12391,34 грн. не сплатив, а тому за ним
рахується заборгованість перед бюджетом
на вказану суму.

Доводи відповідача суд відхиляє,
виходячи з наступного. Ч.1 ст.1 Цивільного кодексу України, встановлює, що до
майнових відносин, заснованих на адміністративному або іншому владному
підпорядкуванні однієї сторони другій стороні, а також до податкових, бюджетних
відносин цивільне законодавство не застосовується, якщо інше не встановлено
законом. Отже, посилання відповідача на норму ст. 258 Цивільного кодексу
України, яка регулює питання спеціальної позовної давності в один рік до вимог
про стягнення неустойки (штрафу, пені), у даному випаду, є безпідставним.

Доводи  відповідача, якими він обґрунтовує свої
заперечення, з посиланням на ст.250 Господарського кодексу України, слід також
відхилити. Зазначеною нормою Господарського кодексу України встановлено, що
адміністративно-господарські санкції можуть бути застосовані до суб'єкта
господарювання протягом шести місяців з дня виявлення порушення, але не пізніш
як через один рік з дня порушення цим суб'єктом встановлених законодавчими
актами правил здійснення господарської діяльності, крім випадків, передбачених
законом.

Однак, як вбачається із матеріалів
справи адміністративно-господарські санкції вже застосовані про, що свідчить
факт прийняття рішення про застосування фінансових санкцій НОМЕР_1.
Правомірність прийняття податковим органом зазначеного рішення, підтверджена
матеріалам адміністративної справи №7/101 господарського суду Закарпатської
області, у якій ухвалою Вищого адміністративного суду України від 19.12.06
відмовлено підприємцю ОСОБА_1 у задоволені позовних вимог до Хустської ДПІ про
визнання недійсним вищенаведеного рішення про застосування штрафних санкцій.

За таких обставин позов підлягає
задоволенню.

Позовні вимоги позивачем доведені
та належним чином обґрунтовані, відповідачем
не спростовані.

На підставі наведеного, керуючись
ч.1 ст.71, ст. ст. 86, 158-163, ч.4 ст.167 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд

П О С Т А Н О
В И В:

позов задоволити повністю.

Стягнути з приватного підприємця
ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, ід. номер НОМЕР_3) в доход бюджету за відповідним кодом
бюджетної класифікації штрафні санкції у сумі 12391,34 грн.

Постанова набирає чинності протягом
10-ти днів з дня складання в повному обсязі відповідно до ст. ст. 160, 186, 254
Кодексу адміністративного судочинства України і може бути оскаржена до
Львівського апеляційного господарського суду.

Суддя
О.В.
Васьковський