ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

02.04.07                                                                                           Справа№ 4/322-30/65

За позовом:         ДП “Львіввугілля”, м. Сокаль

до відповідача:   ПП “К.І.К.-Л.”, м. Львів

про стягнення   4109,20 грн.

Суддя  Н.Мороз

Представники:

від позивача     – Слєсаренко В.М. - представник

від відповідача –не з’явився

Позивачу роз”яснено права та обов”язки. Згідно ст.ст.49,51 ГПК україни.

Суть спору:

Позов заявлено ДП “Львіввугілля”, м.Сокаль до ПП “К.І.К.-Л.”, м.Львів про  стягнення  4109,20 грн. заборгованості.

Представник позивача  позовні вимоги підтримав у повному обсязі, позов просить  задоволити.

Відповідач в судове засідання повторно не з’явився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, що підтверджується повідомленням про вручення №1444290 (в матеріалах справи), проте подав через канцелярію Господарського суду відзив на позов №88/03 від 29.03.2007 року. Згідно відповіді   Головного управління статистики у Львівській області №20-09/809 від 23.03.2007 року, МПП “К.І.К.” значиться в ЄДРПОУ та 12.11.2004 року змінило назву на ПП “К.І.К.-Л.”.

Справа  розглядається  за  наявними  в  ній  матеріалами, згідно ст.75 ГПК України.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши представника позивача, суд встановив.

Згідно ст. 509 ЦК України, зобов”язанням є правовідношення, в якому одна сторона зобов”язання вчинити на користь другої сторони певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов”язку.

Однією з підстав виникнення зобов”язань, згідно ст.11 ЦК України, зокрема є договори та інші правочини.

Відповідно до укладеного договору (усних домовленостей, які досягнуті сторонами), 22.07.2003 року відповідач отримав на шахті “Червоноградська” (раніше шахта №2 “Червоноградська”, відокремлений підрозділ  ДП “Львіввугілля”, 45,5 кв.м. стрічки на загальну суму 4109,20 грн., що підтверджено накладною №000162 від 22.07.2003 року та довіреністю на отримання товару ЯЖП №781222  (в матеріалах справи).

Відповідач оплату за отриманий товар не здійснив, відтак  за відповідачем числиться заборгованість перед позивачем  в сумі  4109,20 грн.

У відзиві на позовну заяву №88/03 від 29.03.2007 року відповідач заборгованість визнав, проте просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог у зв’язку з тим, що сплив строк позовної давності по стягненню боргу в сумі 4190,20 грн., оскільки датою виникнення заборгованості є липень 2003 року.

Проте, з  такими висновками відповідача, суд  не погоджується, виходячи з наступного.

Оскільки строк виконання зобов”язання  по оплаті  за фактивно поставлений  товар сторонами не встановлений, у відповідності до ст. 165 ЦК Української РСР, чинного на час  укладання усного  договору,  кредитор  вправі   вимагати  виконання, а боржник вправі провести  виконання в будь-який час.  Боржник повинен  виконати таке зобов”язання в семиденний строк з дня пред”явлення  вимоги  кредитором, якщо обов”язок негайного виконання не випливає  із закону, договору або із  змісту зобов”язання.

Перебіг строків давності у такому  випадку починається зі спливом встановленого  законом семиденного терміну  виконання  зобов”язання  після  пред”явлення  вимоги  кредитором.

Вимогу  щодо  сплати  суми  боргу №05-2/64  позивач пред”явив  відповідачу  19.01.2007р.(яка залишена останнім  без відповіді  і задоволення),  відповідно  через  сім  днів  розпочався перебіг строків  позовної давності  щодо  зазначеної  вимоги.

Таким  чином,  суд  встановив, що на день набрання  чинності  Цивільним кодексом  України 01.01.2004р. спірні  відносини між  сторонами по  оплаті за переданий товар продовжували існувати,  щодо  вимоги  позивача не сплив строк  позовної давності,  визначений  ст. 71 ЦК  Української РСР, так і ст. 257 ЦК України, відтак до правовідносин сторін в силу п.п. 4,6 Прикінцевих  та перехідних положень ЦК України  застосовуються  положення   цього Кодексу.

Відповідно до ст.193 ЦК України, зобов’язання повинні виконуватися належним чином і у встановлений строк, одностороння відмова від виконання зобов’язання не допускається.

За таких обставин, вимоги позивача обгрунтовані поданими доказами, не спростовані відповідачем  і підлягають до задоволення.

Судові витрати покладаються на відповідача, згідно ст.49 ГПК України.

Керуючись  ст. 193  ГК України, ст.ст.11,509,530 ЦК України, ст.ст.43, 49, 82- 85  ГПК  України, суд -

В И Р І Ш И В:

1.          Позов задоволити повністю.

2.          Стягнути з приватного підприємства “К.І.К.-Л.”, м.Львів, вул.Зелена,251; м. Львів, вул.Б.Лепкого,17/7 (р/р 564 в 2 ЛФАТ Кредит банк Україна, МФО 385372, ) на користь Державного підприємства “Львіввугілля”, м. Сокаль, Львівська обл., вул.Б.Хмельницького,26, (р/р 0037 в Червоноградській філії Приват Банку, МФО 325882, ) –4109,20 грн. основного боргу, 102 грн. державного мита, 118 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

3.   Наказ  видати у  відповідності до ст.116 ГПК України.

Суддя                                                                                                       Мороз Н.В.