ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  МІСТА СЕВАСТОПОЛЯ
РІШЕННЯ

"13" лютого 2007 р.
справа № 20-11/292

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю “Ален”

до Фонду комунального майна Севастопольської міської ради

про  визнання договору продовженим та визнання недійсним протоколу від 14.08.06

Суддя   Дмитрієв В.Є.

Представники:

від позивача                    Жилін І.Б., довіреність б/н від 29.12.2005

від відповідача          Ведякина Н.Ю., довіреність б/н від 09.01.2007

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою відповідальністю “Ален”  звернувся до суду з позовом до Фонду комунального майна Севастопольської міської ради про визнання договору продовженим та визнання недійсним протоколу від 14.08.2006.

Представник позивача обґрунтовує заявлені позовні вимоги тим, що відповідач в супереч вимогам чинного законодавства відмовив позивачу в переважному праві оренди на спірне майно.

Представник відповідача проти задоволення позовних вимог заперечує, у відзиві на позов  зазначив, що ним додержані вимоги Закону України “Про оренду державного та комунального майна”   та Цивільного кодексу України, тому він правомірно призначив конкурс на оренду спірного майна.

Згідно із ст. 20, 22 Господарського  процесуального кодексу України представнику позивача роз`яснені  його процесуальні   права та обов`язки.

Розглянувши матеріали  справи, дослідивши надані докази, заслухавши пояснення сторін, суд,  встановив:

Між Товариством з обмеженою відповідальністю “Ален”   та Управлінням майном міста Севастопольської  міської  державної адміністрації, правонаступником якої являється відповідач, на підставі рішення № 4657 сесії Севастопольської міської ради від 31.01.2006, було укладено договір оренди № 272-99 від 12.07.1999 (далі –Договір).

Відповідно до  умов Договору  відповідач передає у платне строкове користування нежитлове приміщення за адресою м. Севастополь, вул. Гоголя, 22.

Строк дії Договору  встановлений 6 років 9 місяців,  та закінчувався 11.04.2006.

04.04.2006 позивач надіслав на адресу відповідача лист № 790 з проханням продовжити строк дії Договору.

28.04.2006 відповідач направив на адресу позивача лист № 572, відповідно до якого у зв`язку з тим, що до  Фонду комунального майна Севастопольської міської ради надійшла ще одна заявка на оренду майна, яке являється предметом оренди за Договором, питання про подальше укладення договорів оренди, стосовно вищезазначеного майна, буде вирішуватися на засіданні міської комісії по оренді комунального майна.

28.07.2006 відповідач повідомив позивача листом № 1373 про те, що враховуючи той факт, що на адресу відповідача надійшли ще дві заявки, комісія прийняла рішення про об`явлення конкурсу на нежитлове приміщення, яке розташоване по вул. Гоголя, 22, позивачу було запропоновано укласти додаткову угоду на користування приміщеннями до визначення переможця конкурсу.

14.08.2006 між позивачем та відповідачем було укладено протокол узгоджень   змін до Договору  оренди № 272-99 від 12.07.1999.

Відповідно до умов   Протокол узгоджень   змін від 14.08.2006 строк дії Договору був встановлений до моменту  визначення орендатора на  конкурсних  засадах.

Протокол узгоджень   змін від 14.08.2006 був підписаний уповноваженими  представниками обох сторін, підписи скріплені печатками.

Відповідно до п. 3 ст. 17 Закону України “Про оренду державного та комунального майна”  після закінчення терміну договору оренди орендар, який належним чином виконував свої обов'язки, має переважне право, за інших рівних умов, на продовження договору оренди на новий термін.

Відповідно до п. 7 ст. 9 Закону України “Про оренду державного та комунального майна”  за наявності заяв про оренду цілісного майнового комплексу підприємства, його структурного підрозділу (за умови відсутності заяви господарського товариства, створеного членами трудового колективу підприємства, його структурного підрозділу) або заяв про оренду нерухомого майна (за умови відсутності заяви бюджетної установи, організації) від двох або більше фізичних чи юридичних осіб орендар визначається орендодавцем на конкурсних засадах.

Враховуючи вимоги п. 7 ст. 9 Закону України “Про оренду державного та комунального майна” відповідачем було правомірно прийнято рішення конкурсу на оренду спірного об`єкту.

Таким чином, позивач має можливість скористуватися правом, яке передбачено   ст. 17  Закону України “Про оренду державного та комунального майна” переважним правом на продовження договору оренди на новий строк при інших рівних умовах, тобто при проведенні  конкурсу з участю третіх осіб, які запропонують свої умови оренди спірного майна.

Таким чином, суд розглянувши матеріали справи вважає позовні вимоги позивача в частині визнання договору продовженим такими, що не підлягають задоволенню.

Щодо вимоги позивача про визнання недійсним протоколу від 14.08.2006, суд також відмовляє в задоволенні позовних вимог в цієї частині у зв`язку з наступним.

Відповідно до п. 1 ст. 627 Цивільного кодексу України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до п. 1 ст.638  Цивільного кодексу України Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до п. 1 ст. 12 Закону України “Про оренду державного та комунального майна”  Договір оренди вважається укладеним з моменту досягнення домовленості з усіх істотних умов і підписання сторонами тексту договору.

Як вже зазначалося раніше,  протокол узгоджень   змін від 14.08.2006 був підписаний уповноваженими  представниками обох сторін, підписи скріплені печатками. Таким чином, суд дійшов, що матеріали справи не містять доказів наявності підстав для визнання недійсним протокол узгоджень   змін від 14.08.2006.

Відповідно до статті 49 Господарського процесуального кодексу України   суд покладає на позивача витрати по сплаті державного мита та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Керуючись статтями 49, 79, 82-85,  Господарського процесуального кодексу України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1.          У задоволенні позову відмовити.

Копії  рішення направити сторонам.

Суддя                                                                                                          В.Є. Дмитрієв

Рішення оформлено відповідно до вимог ст. 84 Господарського

процесуального кодексу України і підписано   16.02.2007

РОЗСИЛКА:

Товариство з обмеженою відповідальністю “Ален”  - 99040 м. Севастополь, вул. Маршала  Геловані, 12”а”

Фонд комунального майна Севастопольської міської ради –99011 м. Севастополь, вул. Леніна, 3