П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

17 квітня 2007 року                                                                              м. Київ

Судова палата у господарських справах

Верховного Суду України у складі:

Головуючого:

Шицького І.Б.,

суддів:

Барбари В.П., Гуля В.С.,
Карпечкіна П.Ф., Колесника П.І., Новікової Т.О., Потильчака О.І., Черногуза
Ф.Ф.,  Щотки С.О.,

за участю представників:

позивача
- Тищенка О.О., Воробйова О.В., Тарасова А.Г.,

відповідача
Компанії “Мон Блан Трейдінг, Лтд” - Петрина В.Н.,

розглянувши
у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу  товариства з обмеженою відповідальністю
“Міжнародна компанія  “Antares” на
постанову Вищого господарського суду України від 27 лютого 2007 року у справі
за позовом товариства з обмеженою відповідальністю “Міжнародна компанія
“Antares” до “Антарес Тітаніум Трейдінг Лтд”, Компанії “Мон Блан Трейдінг, Лтд”
про стягнення 1 371 589, 06 дол. США штрафних санкцій за договором  про купівлю-продаж (викуп) та маркетинг
продукції від 2 грудня 2003 року та додатковою угодою від 8 квітня 2004 року,

в с т а н о в и л а :

В лютому 2005 року товариство з обмеженою відповідальністю Міжнародна
компанія  “Antares” звернулось у
господарський суд міста Києва з позовом до Антарес Титаниум Трейдинг  та Монт Бланк Трейдинг про стягнення 1371589,
06 доларів США за договором б/н від 2 грудня 2003 року.

Позовні
вимоги мотивовані тим, що відповідачі порушили умови оплати продукції, а також
зобов'язання щодо виплати позивачу премії за неналежне виконання договору.

Рішенням господарського суду міста Києва від 22 серпня
2005 року, залишеним без змін постановою Київського апеляційного господарського
суду від 27 жовтня 2006 року,  позов
задоволено.

Місцевий господарський суд, з висновками якого погодився
і суд апеляційної інстанції,   в
обґрунтування прийнятого рішення послався на невиконання відповідачами
договірних умов, визначених розділом 2 договору щодо внесення після 10 робочих
днів після підписання договору часткової попередньої оплати позивачу у розмірі
10 000 000 дол США та 200 000 дол. США преміальних, в порушення вимог ст. 526,
ч.1 ст. 530 ЦК України, що зумовило згідно п.2.1., 3.4.1, 3.5, 4.1 договору
застосування до відповідачів штрафних санкцій у розмірі 200 000 дол. США та
нарахування процентів на суму 1171589, 06 дол. США від несвоєчасного внесення
попередньої оплати у розмірі 10 000 000 дол. США.

Постановою Вищого господарського суду України від 27
лютого 2007 року вказані рішення, постанову
місцевого та апеляційного господарських судів у справі скасовано.
Провадження у справі припинено на підставі п.1 ч.1 ст. 80 ГПК України.

У касаційній скарзі ставиться питання про скасування
зазначеної постанови Вищого господарського суду України з підстав  її невідповідності Конституції України,
порушення судом норм матеріального права.

Ухвалою колегії суддів Судової палати у господарських
справах Верховного Суду України від 22 березня 2007 року порушено касаційне
провадження з перегляду  постанови
Вищого    господарського суду України від
27 лютого 2007 року у справі № 6/165.

Заслухавши суддю-доповідача, представників сторін,  обговоривши доводи касаційної скарги і
перевіривши матеріали справи, Судова палата у господарських справах Верховного
Суду України вважає, що касаційна скарга підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Ухвалюючи оскаржену постанову, Вищий господарський суд
України виходив з того, що місцевий господарський суд, з висновками якого
погодився суд апеляційної інстанції, допустив порушення норм процесуального
права, прийнявши до провадження позовну заяву та вирішивши по суті заявлених
вимог спір у даній справі.  При цьому суд
касаційної інстанції послався на приписи ст. ст. 15, 124 ГПК України, якими не
передбачено визначення договірної підсудності справ господарським судам, а
також, посилаючись на рішення Лондонського міжнародного арбітражного суду від
12 вересня 2005 року у справі № 4607 (уповноваженого сторонами розглядати
спірні відносини згідно Ексклюзивного договору про купівлю-продаж (викуп) та
маркетинг продукції від 2 грудня 2003 року, укладеного між товариством з
обмеженою відповідальністю Міжнародна компанія “Antares” (виробником), “Антарес Тітаніум
Трейдінг, Лтд” (покупцем) та Компанією Мон Блан Трейдінг Лімітед”
(бенеціфіаром), яким додаткова угода від 8 квітня 2004 року, по якій суди
попередніх інстанцій стягнули з відповідачів нерезидентів штрафні санкції,
визнана сфабрикованою, оскільки у її підписанні не брали участі відповідачі у
даній справі.

Але погодитися із вказаним висновком не можна,
виходячи з наступного.

Як встановили суди попередніх інстанцій,
2 грудня 2003 року між сторонами у справі було укладено Ексклюзивний
договір про купівлю-продаж та маркетинг продукції б/н. Строк дії договору
встановлено до 31 грудня 2008 року.

8 квітня 2004 року сторони уклали додаткову угоду до вказаного договору,
якою було внесено зміни .  Зокрема,
додатковою угодою сторони встановили арбітражне застереження, підпорядкувавши
всі правовідносини між собою українському праву та  визначили, що спори між контрагентами підлягають
вирішенню у господарському суді міста Києва.

Положеннями господарського процесуального кодексу України  не
передбачено визначення договірної підсудності справ господарським судам.

При цьому правовідносини, пов'язані з усіма видами зовнішньоекономічної
діяльності в Україні регулюються положеннями Закону України “Про
зовнішньоекономічну діяльність”, а питання ,що
виникають у сфері приватноправових відносин з іноземним елементом (хоча б один
учасник правовідносин є іноземцем, особою без громадянства або іноземною
особою), зокрема і питання підсудності судам України справ з іноземним
елементом, визначені Законом України “Про міжнародне приватне право”.

Згідно ст. 38 Закону України “Про зовнішньоекономічну діяльність” спори, що
виникають між суб'єктами зовнішньоекономічної діяльності, іноземними суб'єктами
господарської діяльності у процесі такої діяльності можуть розглядатися судами
України, а також за згодою сторін спору Міжнародним комерційним арбітражним
судом та Морською арбітражною комісією при Торгово-промисловій палаті України
та іншими органами вирішення спору, якщо це не суперечить чинним законам
України або передбачено міжнародними договорами України.

Статтею 76 Закону України “Про міжнародне приватне право”
визначено, що суди можуть приймати до свого провадження і розглядати будь-які
справи з іноземним  елементом ,
зокрема,  у випадку, якщо сторони
передбачили своєю угодою підсудність справи з іноземним елементом судам
України, крім випадків, передбачених у статті 77 цього Закону, якою визначено
випадки виключної підсудності у  справах
з іноземним елементом.

При цьому згідно положень ст. 75 вказаного Закону
підсудність судам України справ з іноземним елементом в даному випадку не
визначається виключно моментом відкриття провадження у справі.

Враховуючи положення вказаних законів, а також те, що
рішення Лондонського міжнародного арбітражного суду щодо додаткової угоди було
прийнято 12 вересня 2005, тобто
після  прийняття ухвали про
порушення провадження у даній справі, вказаний спір підлягає розгляду в
господарському суді України.

За таких обставин постанова Вищого господарського суду
України підлягає скасуванню,  а справа -
передачі для розгляду касаційної скарги по суті спору.

Керуючись ст.  11117 - 11120
Господарського процесуального кодексу
України, Судова палата у господарських справах, Верховного Суду України

п о с т а н о в и л а :

Касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю Міжнародна
компанія “Antares” задовольнити .

Постанову Вищого господарського суду України від  27 лютого 2007 року  скасувати, справу передати  до Вищого господарського суду України для
розгляду касаційної скарги по суті.

Постанова є
остаточною  і оскарженню не підлягає.

Головуючий:

Шицький І.Б.

судді:

Барбара В.П.
Гуль В.С.
Карпечкін П.Ф.                                                Колесник
П.І.
Новікова Т.О.
Потильчак О.І.
Черногуз Ф.Ф.                                                 Щотка С. О.