ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
Господарський суд Чернігівської області
__________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

про повернення позовної заяви

"25" травня 2007 р.

За позовом: Контрольно –ревізійного управління в Чернігівській області

14000, м. Чернігів, вул. Бєлінського, 11

Відповідач: Бахмацький районний відділ УМВС України в Чернігівській області
м. Бахмач, вул. Шевченка, 44

про  визнання дій протиправними та зобов’язання виконати обов’язкові вимоги по усуненню виявленого порушення

Суддя  А.С. Сидоренко

ВСТАНОВИВ:

Контрольно –ревізійним управлінням в Чернігівській області заявлено адміністративний позов до Бахмацького районного відділу УМВС України в Чернігівській області про визнання протиправними дій начальника Бахмацького районного відділу УМВС України в Чернігівській області щодо невиконання обов’язкових вимог по усуненню виявленого порушення в частині відшкодування незаконних видатків на утримання автотранспорту в сумі 3737,00 грн., а також зобов’язання начальника Бахмацького районного відділу УМВС України в Чернігівській області виконати обов’язкові вимоги по усуненню вказаного порушення.

Розглянувши подані матеріали суд дійшов висновку, що дана позовна заява підлягає поверненню з підстав, наведених нижче.

Частина 3 ст. 22 Закону України "Про судоустрій України" від 7 лютого 2002 року № 3018-III передбачає, що місцеві господарські суди розглядають справи, що виникають з господарських правовідносин, а також інші справи, віднесені процесуальним законом до їх підсудності.

Згідно п.6 Прикінцевих та перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України до початку діяльності окружних та апеляційних адміністративних судів адміністративні справи, підвідомчі господарським судам відповідно до Господарського процесуального кодексу України 1991 року, вирішують у першій та апеляційній інстанціях відповідні місцеві та апеляційні господарські суди за правилами Кодексу адміністративного судочинства України.

Стаття 12 Господарського процесуального кодексу України встановлює перелік справ, підвідомчих господарським судам:

1) справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні господарських договорів, у тому числі щодо приватизації майна, та з інших підстав, крім:

спорів про приватизації державного житлового фонду;

спорів, що виникають при погодженні стандартів  та  технічних умов;

спорів про  встановлення цін на продукцію (товари),  а також тарифів на послуги  (виконання  робіт),  якщо  ці  ціни  і  тарифи відповідно  до  законодавства не можуть бути встановлені за угодою сторін;

спорів, що виникають із публічно-правових відносин та віднесені до компетенції Конституційного   Суду України та адміністративних судів;

інших спорів, вирішення яких відповідно до законів України та міжнародних договорів України віднесено до відання інших органів;

2) справи про банкрутство;

3) справи за заявами органів Антимонопольного комітету України, Рахункової палати з  питань, віднесених законодавчими актами до їх компетенції;

4) справи, що виникають з корпоративних відносин у спорах між господарським  товариством та його учасником (засновником, акціонером), у тому числі учасником, який вибув, а також між учасниками (засновниками, акціонерами) господарських товариств, що пов'язані із створенням,  діяльністю,  управлінням та припиненням діяльності цього товариства, крім трудових спорів.

У відповідності зі ст. 21 Господарського процесуального кодексу України, сторонами в судовому процесі - позивачами і відповідачами –можуть бути підприємства та організації,  зазначені у статті 1 цього Кодексу. Відповідачами є підприємства та організації, яким пред'явлено позовну вимогу.

Підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб'єкта підприємницької діяльності, мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів, а також для вжиття передбачених цим Кодексом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням (ст. 1 Господарського процесуального кодексу України).

Статтею 4-1 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що господарські суди вирішують господарські спори у порядку позовного провадження, передбаченому цим Кодексом, та розглядають справи про банкрутство у порядку провадження, передбаченому цим Кодексом, з урахуванням особливостей, встановлених Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом.

Таким чином, господарські суди розглядають справи в порядку позовного провадження, коли склад учасників спору відповідає положенням статей 1, 21 Господарського процесуального кодексу України, а правовідносини, щодо яких виник спір, носять господарський характер. При цьому, стороною по справі в господарському суді можуть бути лише підприємства, установи, організації, які мають статус юридичної особи та громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб'єкта підприємницької діяльності, а у справах, що виникають з корпоративних відносин у спорах між господарським товариством та його  учасником (засновником, акціонером), у тому числі учасником, який вибув, а також між учасниками (засновниками, акціонерами) господарських товариств, що пов'язані із створенням,  діяльністю, управлінням та припиненням діяльності цього товариства, крім трудових спорів і фізичні особи.

Можливість оскарження до господарського суду дій посадової особи (тобто фізичної особи), а не певного державного органу, установи чи організації, які мають статус юридичної особи (крім корпоративних відносин) чинним Господарським процесуальним кодексом України не передбачена.

Згідно з п. 6 ч. 3 ст. 108 Кодексу адміністративного судочинства України, позовна заява повертається позивачеві якщо справа не підсудна цьому адміністративному суду.

Крім того, суд звертає увагу позивача на те, що до позовної заяви не додано копії наказу про призначення гр. Нікітченко С.М. на посаду виконуючого обов`язки начальника Контрольно –ревізійного управління в Чернігівській області, тобто відсутні докази, які б підтверджували право гр. Нікітченко С.М. підписувати позовну заяву.

Керуючись ст. ст. 108, 158, 160, 165 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

1.Позовну заяву повернути Контрольно –ревізійному управлінню в Чернігівській області.

2.Копію ухвали про повернення позовної заяви надіслати Контрольно –ревізійному управлінню в Чернігівській області разом із позовною заявою та усіма доданими до неї матеріалами.

3.Дана ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду в наступному порядку: про апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції спочатку подається заява. Обґрунтування мотивів  оскарження і вимоги до суду апеляційної інстанції викладаються в апеляційній скарзі. Заява про апеляційне оскарження та апеляційна скарга подаються до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який  ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції. Заява про апеляційне оскарження ухвали суду першої інстанції подається протягом п'яти днів з дня проголошення ухвали. Якщо ухвалу було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк подання заяви про апеляційне оскарження  обчислюється з дня отримання нею копії ухвали. Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом десяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

4.Дана ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, встановленого цим Кодексом, якщо таку заяву не було подано. Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у строк, встановлений цим Кодексом, постанова або ухвала суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення цього строку. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя                                                                                        А.С.Сидоренко