ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 травня 2007 р.
№ 02-03/220/15

Вищий господарський суд України у складі колегії  суддів :

Перепічая В.С. (головуючий),

Вовка І.В.,
Гончарука  П.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві   касаційну скаргу Ржищівського міського споживчого кооперативу на ухвалу судді господарського суду Київської області від 27.01.2006р. у справі за позовом Ржищівського міського споживчого кооперативу до Облспоживспілки, третя особа – Управління комунального господарства Київської області про визнання недійсним права власності

Заслухавши пояснення представника відповідача, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи касаційної скарги та відзиву на неї,  суд

У С Т А Н О В И В  :

У січні 2007р. Ржищівський міський споживчий кооператив пред’явив в господарському суді позов до Облспоживспілки про визнання недійсним права власності.

Ухвалою судді господарського суду Київської області від 27.01.2006р. (суддя Рябцева О.О.) Ржищівському міському споживчому кооперативу відмовлено у прийнятті позовної заяви.

У касаційній скарзі позивач просить скасувати ухвалу судді господарського суду Київської області від 27.01.2006р. і направити її до суду першої інстанції для розгляду по суті, посилаючись на порушення судом норм процесуального права.

Касаційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі.

Частиною 3 статті 33 Закону України “про судоустрій України” передбачено, що місцеві господарські суди розглядають справи, які виникають з господарських правовідносин, а також інші справи, віднесені процесуальним законом до їх підсудності.

Згідно з частиною 1 статті 21 Господарського кодексу сторонами  в  судовому процесі - позивачами і відповідачами - можуть  бути  підприємства  та  організації,  зазначені у статті 1 цього Кодексу.

Таким чином, господарські суди вирішуючи спори у порядку позовного провадження, коли склад учасників спору відповідає статті 1 Господарського процесуального кодексу України, а правовідносини, щодо яких виник спір, носять господарський характер.

За пред’явленим позовом сторонами є юридичні особи, а спір між цими особами виник щодо права власності, а тому у судді не було законних підстав для застосування пункту 1 частини 1 статті 62 Господарського процесуального кодексу України, як підстави для відмови у прийнятті позовної заяви.

При цьому питання дослідження предмету позову може мати місце лише  після порушення провадження у справі при розгляді спору по суті, а не на стадії вирішення питання прийняття позовної заяви.

Дійшовши ж висновку при розгляді справи по суті, що предмет позову не відповідає встановленим законом способам захисту прав, суд не припиняє провадження у справі за її непідвідомчістю суду, а відмовляє з цих підстав у задоволенні позову.

За таких обставин прийнята суддею ухвала підлягає скасуванню, а позовні матеріали передачі до суду першої інстанції для прийняття позовної заяви до розгляду.

Керуючись  ст.ст.1115, 1117, 1119 - 11113 Господарського  процесуального  кодексу  України,  Вищий господарський суд України

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Ржищівського міського споживчого кооперативу задовольнити.

Ухвалу судді господарського суду Київської області від 27.01.2006р. скасувати, а позовні матеріали передати до цього ж суду для прийняття позовної заяви до розгляду.

Головуючий                                                                                    В.Перепічай

С у д д і

І.Вовк

П.Гончарук