ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД  УКРАЇНИ
УХВАЛА

01 лютого 2007 р.

№ 2-16/10597-2006

Вищий господарський суду України у
складі колегії суддів:

Перепічая
В.С.,

Вовка І.В.,

Гончарука П.А.,

розглянувши касаційну скаргу  Суб'єкта підприємницької діяльності -фізичної
особи ОСОБА_1на постанову Севастопольського
апеляційного господарського суду
від 07.11.2006 року у справі №2-16/10597-2006 за позовом Товариства з
обмеженою відповідальністю "СМП" до Суб'єкта підприємницької
діяльності-фізичної особи ОСОБА_1про стягнення заборгованості та пені,

В С Т А Н О В
И В:

Подана Суб'єктом  підприємницької діяльності-фізичною особою
ОСОБА_1. касаційна  скарга  не відповідає вимогам розділу ХІІ1
Господарського процесуального кодексу України.

Згідно з ч. 4 ст. 111 ГПК України,
якою встановлено форму і зміст касаційної скарги (подання), до скарги додаються
зокрема докази сплати державного мита у встановленому порядку і розмірі.

Як вбачається з матеріалів  касаційної скарги, докази сплати державного
мита у встановленому розмірі відсутні.

Згідно підпункту “г” пункту 2 статті 3
Декрету Кабінету Міністрів України “Про державне мито” із апеляційних і
касаційних скарг на рішення та постанови, а також заяв про перегляд їх за
нововиявленими обставинами ставки державного мита встановлюються в таких
розмірах: 50 відсотків ставки, що підлягає сплаті у разі подання заяви, для
розгляду спору в першій інстанції, а із спорів майнового характеру - 50
відсотків ставки, обчисленої виходячи з оспорюваної суми.

Відповідно до п.2 ст.3 Декрету
Кабінету Міністрів України “Про державне мито” (в редакції із змінами і
доповненнями, внесеними Законом України
від 25.03.2005 року №2505-ІV) ставки
державного мита із заяв, що подаються до господарських судів
встановлюються в таких розмірах:    а) із
заяв майнового характеру 1 відсоток ціни позову,  але не менше 6  неоподатковуваних мінімумів  доходів громадян і не більше  1500 неоподатковуваних   мінімумів доходів громадян.

Як вбачається з матеріалів справи,
позивач оспорює в повному обсязі судове рішення, яким стягнуто 189 972, 94 грн.
заборгованості та  9 489, 14 грн. пені,
разом    199 462, 08 грн.

Отже, касаційна скарга на судове
рішення у даній справі повинна бути оплачена
державним митом у розмірі 997,31 грн., а відповідачем сплачено згідно  платіжного доручення №НОМЕР_1  від
04.12.2006 року  лише 972,09 грн.
Тому   зазначене платіжне доручення не
може бути доказом сплати державного мита у встановленому  розмірі.

Таким чином, відповідачем до скарги
не додано документів, що підтверджують сплату державного мита у встановленому
розмірі.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 1113
ГПК України касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом,
якщо до скарги не додано документів, що підтверджують сплату державного мита у
встановленому порядку і розмірі.

За таких обставин, касаційна скарга
не може бути прийнята до розгляду та
підлягає поверненню.

Керуючись п. 4 ч.1 ст.1113
Господарського процесуального кодексу України,
суд

У Х В А Л И
В:

Касаційну  скаргу Суб'єкта підприємницької діяльності-фізичної
особи ОСОБА_1на постанову Севастопольського
апеляційного господарського суду
від 07.11.2006 року повернути без розгляду.

Судді
В.Перепічай

І.
Вовк

П.Гончарук