ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

31 січня 2007 р.

№ 7/136-04

Судова
колегія Вищого господарського суду України у складі :

Полякова Б.М., -головуючого
(доповідач у справі),

Катеринчук Л.Й.,

Ткаченко Н.Г.

розглянувши касаційну скаргу

арбітражного керуючого ОСОБА_1

на постанову

від 11.12.2006 р. Харківського
апеляційного господарського суду

у справі

№ 7/136-04
господарського суду Сумської області

за заявою

КП "Шосткінське виробниче
управління водопровідно-каналізаційного господарства", м. Шостка

до

ВАТ “Акціонерна компанія “Свема”,
м. Суми

про

банкрутство

арбітражний керуючий

ОСОБА_2; ОСОБА_1

в судовому
засіданні взяли участь представники:

ТОВ “Інфогаз”

Глазков Є.С., довір.;

Споживчого товариства “Домінант”

Жихарєв О.Г., довір.

ДК “Укртрансгаз” НАК “Нафтогаз
України” в особі філії "Управління магістральних газопроводів
"Київтрансгаз"

Данилевський О.М., довір., Кукін
Д.Б., довір.;

та арбітражний керуючий

ОСОБА_2

ВСТАНОВИВ:

У провадженні  господарського суду Сумської області
знаходиться справа № 7/136-04 про банкрутство ВАТ “Акціонерна компанія
“Свема”.

Ухвалою господарського суду Сумської
області від 11.07.2006 р. (суддя Кіяшко В.І.) звільнено арбітражного керуючого
ОСОБА_2 від виконання обов'язків керуючого санацією ВАТ “Акціонерна компанія
“Свема” та призначено керуючим санацією боржника арбітражного керуючого
ОСОБА_1.

Постановою Харківського апеляційного
господарського суду від 11.12.2006 р. (судді: Лащенко Л.Д. -головуючий,
Погребняк В.Я., Твердо- хліб А.Ф.) апеляційну скаргу кредитора (члена комітету
кредиторів) -ТОВ “Інфогаз” задоволено, ухвалу господарського суду Сумської
області від 11.07.2006 р. скасовано, а справу направлено для подальшого
розгляду до господарського суду Сумської області.

Не погоджуючись з винесеною
постановою, арбітражний керуючий ОСОБА_1 звернувся до Вищого господарського
суду України з касаційною скаргою, в якій просить скасувати постанову
Харківського апеляційного господарського суду від 11.12.2006 р., а ухвалу
господарського суду Сумської області від 11.07.2006 р. залишити без змін.

На думку заявника касаційної
скарги, судом апеляційної інстанції порушено норми матеріального та
процесуального права, зокрема ч. 2 ст. 2, ч. 3 ст. 31 Закону України
“Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом” (далі
-Закон).

На час розгляду справи у судовому
засіданні від кредитора боржника -Споживчого товариства "Домінант"
надійшло клопотання про зупинення касаційного провадження з підстав подання
заяви про перегляд постанови Харківського апеляційного господарського суду від
11.12.2006 р. за нововиявленими обставинами. Вказане клопотання було відхилено
колегією суддів у судовому засіданні у зв'язку з тим, що доказів прийняття
судом до розгляду заяви про перегляд постанови Харківського апеляційного
господарського суду від 11.12.2006 р. за нововиявленими обставинами заявником
клопотання не надано.

Заслухавши пояснення учасників
судового засідання, обговоривши доводи касаційної скарги, перевіривши наявні
матеріали справи, проаналізувавши застосування судами норм матеріального та
процесуального права, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга не
підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи,
10.07.2006 р. до суду першої інстанції надійшла заява арбітражного керуючого
ОСОБА_2 про звільнення його від виконання обов'язків керуючого санацією ВАТ
“Акціонерна компанія “Свема” за сімейними обставинами.

Наступного дня -11.07.2006 р.
ухвалою суду подане клопотання було задоволено та звільнено арбітражного
керуючого ОСОБА_2 від виконання обов'язків керуючого санацією ВАТ “Акціонерна
компанія “Свема”. Одночасно з цим судом призначено керуючого санацією боржника
арбітражного керуючого ОСОБА_1.

Отже, з оскаржуваної ухвали
вбачається, що вона була винесена без виклику учасників справи про банкрутство
та за відсутності їх представників.

Однак, в силу норм процесуального
права, які визначають основні засади судочинства, прийняття судових рішень, що
безпосередньо стосуються прав та обов'язків осіб чи зачіпають їх конституційні
права та законні інтереси, має відбуватися з обов'язковою їх участю.

Враховуючи те, що як ухвала про
припинення повноважень арбітражного керуючого, так і ухвала про призначення
нового арбітражного керуючого зачіпає конституційні права цієї особи, зокрема
право на працю, такі судові рішення повинні бути винесені за участю арбітражних
керуючих.

Відповідної правової позиції
дотримується Верховний Суд України, зокрема в своїй постанові від 14.10.2003 р.
у справі № 20-4/653.

Таким чином, в порушення вимог
чинного законодавства судом розглянуто справу в частині звільнення та
призначення нового керуючого санацією за відсутності сторін та інших учасників
справи, не повідомлених належним чином про час і місце засідання суду, що є
безумовною підставою для скасування судового рішення.

Звільняючи арбітражного керуючого
ОСОБА_2 від виконання обов'язків керуючого санацією боржника, суд першої
інстанції обґрунтовано виходив з того, що арбітражним керуючим подано
клопотання про припинення повноважень за його заявою у зв'язку з сімейними
обставинами.

Таке право  керуючого санацією передбачено положеннями ч.
4 ст. 31, ч. 8 ст. 17 Закону.

В той же час, заперечуючи проти
звільнення керуючого санацією боржника на підставі подання ним заяви про
звільнення за власним бажанням, суд апеляційної інстанції посилався на те, що
наказом Міністерства економіки України від 29.06.2006 р. № 18 було анульовано
ліцензію арбітражного керуючого ОСОБА_2 на право провадження діяльності
арбітражного керуючого та він повинен був бути звільнений на підставі
анулювання його ліцензії.

Однак, судом апеляційної інстанції
не було враховано те, що відповідно до п. 6.9 Порядку контролю за додержанням
ліцензійних умов провадження господарської діяльності арбітражних керуючих
(розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів), затвердженого наказом
Державного комітету України з питань регуляторної політики та підприємництва і
Міністерства економіки та з питань європейської інтеграції України від
13.02.2002 р. N 22/35 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від
27.02.2002 р. за N 191/6479, рішення про анулювання ліцензії набирає чинності через
десять днів з дня його прийняття, а згідно з п. 7.1 цього Порядку, якщо
арбітражний керуючий протягом десяти днів з дня прийняття рішення про
анулювання ліцензії подає скаргу до експертно-апеляційної ради, то дія даного
рішення Державного департаменту з питань банкрутства зупиняється до прийняття
відповідного рішення спеціально уповноваженого органу з питань ліцензування.

Таким чином, вказаний висновок суду
апеляційної інстанції не підтверджений належними доказами.

Разом з тим, як вірно встановлено
судом апеляційної інстанції, процедуру санації у справі було введено ухвалою
суду від 16.06.2005 р. строком на 12 місяців, тобто до 16.06.2006 р.

Отже, не вирішивши питання щодо
продовження процедури санації, суд першої інстанції призначив керуючого
санацією.

Крім того, як встановлено судом
апеляційної інстанції, частка державної власності в статутному фонді боржника
перевищує двадцять п'ять відсотків.

Тому, державний орган з питань
банкрутства відповідно до ч. 2 ст. 2 Закону має запропонувати господарському суду
кандидатури арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією,
ліквідаторів) для державних підприємств або підприємств, у статутному фонді
яких частка державної власності перевищує двадцять п'ять відсотків, щодо яких
порушена справа про банкрутство.

При призначенні керуючого санацією
кандидатура останнього не була погоджена судом першої інстанції з державним
органом з питань банкрутства.

У зв'язку з чим, не можна вважати,
що на час винесення ухвали про призначення керуючого санацією судом першої
інстанції були дотримані приписи ч. 2 ст. 2 Закону.

Також, згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 17
Закону кандидатуру керуючого санацією у справі має попередньо погодити комітет
кредиторів.

Однак, станом на час призначення
керуючого санацією судом кандидатура керуючого санацією не була погоджена
комітетом кредиторів.

На підставі вищенаведеного в
сукупності ухвалу суду першої інстанції не можна визнати законною та
обґрунтованою, тому вона правомірно скасована судом апеляційної інстанції.

Таким чином, доводи касаційної
скарги арбітражного керуючого ОСОБА_1не спростовують висновків суду апеляційної
інстанції.

Разом з тим, колегія суддів вважає
за необхідне зазначити таке.

Враховуючи особливості справи про
банкрутство в силу яких підприємство боржника в процедурі санації не може
знаходитися без керуючого санацією у зв'язку з тим, що лише він виконує
повноваження керівника (органів управління) боржника, тобто, підприємство не
може перебувати без керівника, суд апеляційної інстанції обґрунтовано
встановив, що один з арбітражних керуючих зобов'язаний виконувати обов'язки
керуючого санацією боржника до призначення в установленому порядку належної
кандидатури керуючого санацією.

Однак, беручи до уваги те, що
відповідні докази анулювання ліцензії арбітражного керуючого ОСОБА_2 відсутні
та враховуючи, що даною постановою суду апеляційної інстанції було скасовано
ухвалу про призначення арбітражного керуючого ОСОБА_1 керуючим санацією
боржника, колегія суддів вважає, що виконання обов'язків керуючого санацією
боржника має бути покладено на арбітражного керуючого ОСОБА_2, повноваження
якого внаслідок скасування ухвали про припинення його повноважень -відновлені.

За таких обставин справи суд
касаційної інстанції дійшов висновку про те, що
постанову суду апеляційної інстанції необхідно змінити, додавши до її
резолютивної частини положення про зобов'язання арбітражного керуючого ОСОБА_2
виконувати обов'язки керуючого санацією боржника до призначення керуючого
санацією в установленому порядку.

З урахуванням викладеного та
керуючись ст. ст. 2, 31, 17 Закону України “Про відновлення
платоспроможності боржника або визнання його банкрутом”, ст. ст. 1115,
1117, 1119 -11111 Господарського
процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1.          Касаційну скаргу арбітражного
керуючого ОСОБА_1 залишити без задоволення.

2.          Постанову Харківського апеляційного
господарського суду від 11.12.2006 р. у справі № 7/136-04 змінити,
додавши до її резолютивної частини абзац четвертий такого змісту:
"Зобов'язати арбітражного керуючого ОСОБА_2 виконувати обов'язки керуючого
санацією ВАТ “Акціонерна компанія “Свема” до призначення в установленому
порядку керуючого санацією".

Головуючий
Б.М. Поляков

Судді
Л.Й. Катеринчук

Н.Г. Ткаченко