ЛУГАНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД
м. Луганськ, вул. Коцюбинського, 2
____________________________________________________________________________________
У Х В А Л А

Іменем України

27.03.2007 року                                                Справа № 10/756н-ад

Луганський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого                                                  Лазненко Л.Л.

суддів                                                            Бородіної Л.І.

Іноземцевої Л.В.

секретар

судового засідання                                 Чернікова Я.В.

за участю представників сторін:

від позивача:                                        Стельмах Ю.О., юрисконсульт,                                         довіреність № б/н від 04.01.2007;

Юдін В.Г., юрисконсульт,

довіреність № 26 від 09.02.2007;

від відповідача:                                         Комарова М.Е., головний державний                               податковий інспектор юридичного                               відділу,

довіреність № 5 від 29.12.2006;

розглянув у відкритому

судовому засіданні матеріали

апеляційної скарги                              Відкритого акціонерного товариства                               трест "Краснодоншахтобуд", м.Краснодон                     Луганської області

на постанову

господарського суду                                 Луганської області

від                                                             09.02.2007

у справі                                                   № 10/756н-ад (суддя Середа А.П.)

за позовом                                                    Відкритого акціонерного товариства                               трест "Краснодоншахтобуд", м.Краснодон                     Луганської області

до відповідача                                         Краснодонської об'єднаної державної                               податкової інспекції Луганської області,                               м.Краснодон Луганської області

про                                                             визнання неправомірними та недійсними                     податкових повідомлень-рішень

В С Т А Н О В И В:

Відкрите акціонерне товариство трест «Краснодоншахтобуд»м.Краснодон Луганської області звернулося до господарського суду Луганської області з позовом про визнання  протиправними, недійсними та скасування податкових повідомлень-рішень № від 17.05.2006; № від 17.05.2006; № /0 від 14.06.2006; № від 18.05.2006; № від 17.05.2006 та № від 17.05.2006 Краснодонської об’єднаної державної податкової інспекції Луганської області.

Постановою господарського суду Луганської області від 09.02.2007 по справі № 10/756н-ад (суддя Середа А.П.) в задоволенні позову відмовлено за необґрунтованістю, з посиланням на Закон України № 2181-ІІІ від 21.12.2000 «Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами», відповідно якого мають застосовуватися штрафні санкції, а не згідно  ст.250 Господарського кодексу України.

Позивачем оскаржена постанова господарського суду Луганської області від 09.02.2007 по справі № 10/756н-ад, яку він просить Луганський апеляційний господарський суд відмінити (дослівно за текстом апеляційної скарги № 39 від 20.02.2007).

За доводами апеляційної скарги її заявник вважає, що строки для  застосування адміністративно-господарських санкцій до суб’єктів господарювання встановлюються саме Господарським кодексом України.

Розпорядженням голови Луганського апеляційного господарського суду від 01.03.2007 по справі № 10/756н-ад, відповідно до ст.28 Закону України “Про судоустрій України”, для розгляду апеляційної скарги Відкритого акціонерного товариства тресту "Краснодоншахтобуд", м.Краснодон Луганської області від 20.02.2007 на постанову господарського суду Луганської області від 09.02.2007 у справі № 10/756н-ад, призначена судова колегія у складі:  Лазненко Л.Л. - суддя –головуючий колегією, Іноземцева Л.В. –суддя,  Якушенко Р.Є. –суддя.

Ухвалою Луганського апеляційного господарського суду від 05.03.2007 відкрито апеляційне провадження в адміністративній справі № 10/756н-ад.

Ухвалою судової колегії від 15.03.2007 справа № 10/756н-ад призначена до апеляційного розгляду.

Розпорядженням голови Луганського апеляційного господарського суду від 26.03.2007 по справі № 10/756н-ад, відповідно до ст. 28 Закону України “Про судоустрій України”, виключено зі складу колегії у зв'язку з хворобою суддю Якушенко Р.Є. та введено до складу колегії суддю Бородіну Л.І.

Відзивом від 14.03.2007 № 416/10-015 на апеляційну скаргу відповідач висловив про своє непогодження з доводами апелянта, у тому числі  щодо посилання на норми ст.250 Господарського кодексу України, оскільки слід керуватися спеціальним законом з питань оподаткування - № 2181-ІІІ, яким визначена відповідальність платників податків за порушення податкового законодавства у вигляді штрафних санкцій за порушення строків сплати узгодженої суми податкових зобов’язань.

В процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу.

Апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Оцінивши доводи апеляційної скарги, повноту встановлення обставин та застосування місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права, судова колегія вважає, що відсутні підстави для задоволення  апеляційної скарги та скасування  оскарженої постанови по справі з наступних обставин.

Як досліджено судами двох інстанцій і підтверджується матеріалами справи:

- відповідачем у справі в межах наданих повноважень здійснена перевірка вчасності сплати позивачем узгоджених сум податкових зобов’язань з податку на додану вартість та земельного податку протягом граничних строків, визначених Законом України № 2181-ІІІ від 21.12.2000 “Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами”, за результатами яких складено акти:

№1359 від 16.05.2006 - у якому зафіксовано факт порушення термінів сплати самостійно узгодженого зобов’язання з податку на землю за період з 2001 по 2005 роки, при цьому встановлено, що щодо платника податку належить застосувати штрафні (фінансові) санкції у розмірі 2121,20 грн., або 50% від несвоєчасно сплачених сум податкових зобов’язань;

№1364 від 16.05.2006 - у якому зафіксовано факт порушення термінів сплати самостійно узгодженого зобов’язання з податку на землю за період 2001-2005 років, при цьому встановлено, що щодо платника податку належить застосувати штрафні (фінансові) санкції у розмірі 11505,22 грн. або ж 50 % від несвоєчасно сплачених сум податкових зобов’язань;

№1366 від 17.05.2006 - у якому зафіксовано факт порушення термінів сплати самостійно узгодженого зобов’язання з податку на землю за період з 01.05.2001 по 16.02.2005, при цьому встановлено, що щодо платника податку належить застосувати штрафні (фінансові) санкції у розмірі 7724,58 грн. або ж 50 % від несвоєчасно сплачених сум податкових зобов’язань;

№1367 від 16.05.2006 - у  якому зафіксовано факт порушення термінів сплати самостійно узгодженого зобов’язання з податку на землю за період 2003-2005 років, при цьому встановлено, що щодо платника податку належить застосувати штрафні (фінансові) санкції у розмірі 36034,35 грн. або ж 50 % від несвоєчасно сплачених сум податкових зобов’язань;

№1032 від 18.05.2006 - якому зафіксовано факт порушення термінів сплати самостійно узгодженого зобов’язання з комунального податку за період з 17.04.2001 по 05.07.2004, при цьому встановлено, що щодо платника податку належить застосувати штрафні (фінансові) санкції у розмірі 7724,58 грн. або ж 50 % від несвоєчасно сплачених сум податкових зобов’язань; (як вбачається з матеріалів справи (розрахунків штрафних санкцій, наданих відповідачем до матеріалів справи) та пояснень представників відповідача, позивачу неодноразово надавалась розстрочка сплати суми боргу з податку на землю, що дає підстави вважати, що термін у 1095 днів по кожному з видів податкової заборгованості на момент прийняття спірних податкових повідомлень-рішень не скінчився);

№1281/1640 від 14.06.2006, у якому зафіксовано факт порушення термінів сплати самостійно узгоджених зобов’язань зі сплати  податку на додану вартість згідно поданим податковим деклараціям за період з 20.06.2003 по 01.11.2004, при цьому встановлено, що щодо платника податку належить застосувати штрафні (фінансові) санкції у розмірі 48225 грн., або ж 50% від несвоєчасно сплачених сум податкових зобов’язань, оскільки термін несвоєчасної сплати узгодженої суми податку на додану вартість перевищує 90 днів.

З вказаними складеними актами був ознайомлений особисто головний бухгалтер позивача, який не мав зауважень і заперечень.

В судовому засіданні апеляційної інстанції позивачем у справі не доведені суду обставини, що зафіксовані наведеними актами порушення не відповідають дійсним обставинам, а також не заявлено заперечень  стосовно визначених відповідачем у предметах спору сум штрафних санкцій або щодо неодержання будь-яких податкових повідомлень-рішень, які оспорені за позовом у справі.

Судова колегія погоджується з висновком суду першої інстанції щодо порушення позивачем встановленого Законом України № 2181-ІІІ терміну сплати до бюджету  самостійно узгоджених ним податкових зобов’язань.

Позивачем самостійно узгоджено свої податкові зобов’язання, які вважаються узгодженими з дня подання податкової декларації.

Позивач, як платник податку, був зобов’язаний, згідно п.п.5.3.1 п. 5.3 ст.5 Закону 2181-ІІІ самостійно сплатити суму податкового зобов’язання, зазначену ним у податковій декларації, протягом десяти календарних днів, наступних за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого п.п.4.1.4 п.4.1 ст.4 Закону.

Податкові декларації подаються за базовий податковий (звітний) період, що дорівнює календарному місяцю (у т.ч. при сплаті місячних авансових внесків), протягом 20 календарних днів, наступних за останнім календарним днем  звітного (податкового) місяця.

Безпосередньо, ст.1 Закону України № 2181-ІІІ визначено поняття податкового зобов’язання і штрафних санкції, а п.1.2 ст.1 зазначено, що податкове зобов’язання –це зобов’язання платника податків сплатити до бюджетів або державних цільових фондів відповідну суму коштів у порядку та у строки, визначені цим Законом або іншими законами України.

Пункт 1.5 тієї ж статті визначає, що штрафна санкція (штраф) –плата у фіксованій сумі або у вигляді відсотків від суми податкового зобов’язання (без урахування пені та штрафних санкцій), яка справляється з платника податків у зв’язку з порушенням ним правил оподаткування, визначених відповідними законами.

Пунктом 17.3 ст.17 Закону обумовлено, що сплата (стягнення) штрафних санкцій, передбачених цією статтею, прирівнюється до сплати (стягнення) податку та оскарження їх сум.

В ході перевірки було встановлено, що податкові зобов'язання були сплачені позивачем з затримкою більш ніж на 90 календарних днів, наступних за останнім днем граничного строку сплати узгодженої суми податкового зобов'язання, що не спростовано позивачем у справі.

У зв'язку з порушенням п.п.17.1.7 п.17.1 ст.17 Закону України № 2181, у разі, коли платник податків не сплачує узгоджену суму податкового зобов'язання протягом граничних строків, визначених цим Законом, такий платник зобов'язаний сплатити штраф у визначених розмірах, тобто при затримці що є більшою, ніж 90 днів, наступних за останнім днем граничного строку сплати узгодженої суми податкового зобов'язання, в розмірі 50% сплаченої суми податкового боргу.

Пунктом 1.2 ст.1 Закону № 2181 визначено, що податкове зобов'язання - це зобов'язання платника податків сплатити до бюджетів або державних цільових фондів відповідну суму коштів у порядку та у строки, визначені цим Законом або іншими законами України.

Відповідно до п.6.1.7 Інструкції про порядок застосування та стягнення сум штрафних (фінансових) санкцій органами державної податкової служби, затвердженого наказом Державної податкової адміністрації України № 110 від 17.03.2001, у разі, коли платник податків не сплачує узгоджену суму податкового зобов'язання протягом граничних строків, визначених законодавством, такий платник податку зобов'язаний сплатити штраф.

За таких обставин, Державною податковою службою з наявних обставин, обґрунтовано, відповідно до вимог діючого законодавства України прийняті податкові повідомлення-рішення, що оспорені за позовом у справі, а також відповідно до форми та вимог, встановлених Порядком направлення органами державної податкової служби України податкових повідомлень платникам податків, затвердженим наказом Державної податкової адміністрації України № 253 від 21.06.2001.

Предмети спору по справі прийняті відповідачем у зв’язку з затриманням сплати позивачем узгодженого  податкового зобов’язання, проти чого останнім не заявлено суду заперечень.

Посилання позивача на ст.250 Господарського процесуального кодексу України колегія вважає  неправильним з такого.

Відповідно до ст.250 Господарського процесуального кодексу України у     своїй     заяві     позивач     посилається      на     положення Господарського     кодексу,     зокрема,     ст.250,     згідно     з     якою адміністративно - господарські санкції можуть бути застосовані до суб'єкта  господарювання протягом шести місяців з дня виявлення порушення, але

не пізніш як через 1 рік з дня порушення цим суб'єктом встановлених законодавчими актами правил здійснення господарської діяльності.

Проте, виходячи зі змісту ст.1 Господарського кодексу України, цей кодекс регулює господарські відносини, що виникають у процесі організації та здійснення господарської діяльності між суб'єктами господарювання, а також між цими суб'єктами та іншими учасниками відносин у сфері господарювання.

В даних правовідносинах податкова інспекція не є суб'єктом, наділеним господарською компетенцією, оскільки не здійснює організаційно-господарських повноважень щодо суб'єкта господарювання, а є контролюючим органом, наділеним спеціальною компетенцією.

Згідно ст.4 Господарського кодексу України, не є предметами регулювання цього кодексу адміністративні та інші відносини управління за участю суб'єктів господарювання, в яких орган державної влади або місцевого самоврядування не є суб'єктом, наділеним господарською компетенцією, і безпосередньо не здійснює організаційно-господарських повноважень щодо суб'єкта господарювання.

Відповідно до ст.10 Закону України "Про державну податкову службу в Україні" органи державної податкової служби здійснюють контроль за додержанням законодавства про податки.

Крім того, п.11 ст.11 вищевказаного Закону № 509 передбачено, що податкові органи мають право застосовувати до платників податків фінансові (штрафні) санкції, стягувати до бюджетів та державних цільових фондів суми недоїмки, пені у випадках, порядку та розмірах, встановлених законами України.

Відповідно до преамбули Закону № 2181 цей Закон є спеціальним законом з питань оподаткування, який встановлює порядок погашення зобов'язань юридичних або фізичних осіб перед бюджетами та державними цільовими фондами з податків і зборів (обов'язкових платежів), включаючи збір на обов'язкове державне пенсійне страхування та внески на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, нарахування і сплати пені та штрафних санкцій, що застосовуються до платників податків контролюючими органами, у тому числі за порушення у сфері зовнішньоекономічної діяльності та визначає процедуру оскарження дій органів стягнення. Відповідальність платників податків за порушення податкового законодавства у вигляді штрафних санкцій за порушення строків сплати узгодженої суми податкового зобов'язання передбачена саме вищезазначеним Законом, а не Господарськім кодексом, як помилково вважає позивач.

Крім того,  згідно п.п.15.1.1 п.15.1 ст.15 Закону України №2181-ІІІ: за винятком випадків, визначених п.п.15.1.2 цього пункту, податковий орган має право самостійно визначити суму податкових зобов’язань платника податків у випадках, визначених цим Законом, не пізніше закінчення 1095 дня, наступного за останнім днем граничного строку подання податкової декларації, а у разі, коли така податкова декларація була надана пізніше, за днем її фактичного подання. Якщо протягом зазначеного строку податковий орган не визначає суму податкових зобов’язань, платник податків вважається вільним від такого податкового зобов’язання, а спір стосовно такої декларації не підлягає розгляду в адміністративному або судовому порядку.

З урахуванням викладених положень чинного законодавства та наявних у справі доказів, у суду немає підстав вважати, що при вирішенні цього спору належить застосовувати правило ст.250 Господарського кодексу України, якою встановлено, що адміністративно-господарські санкції можуть бути застосовані до суб’єкта господарювання протягом шести місяців з дня виявлення порушення, але не пізніше як через один рік з дня порушення цим суб’єктом встановлених законодавчими актами правил здійснення господарської діяльності, крім випадків, передбачених законом.

Отже,  застосування штрафних санкцій (штрафу) за порушення терміну сплати до бюджету самостійно узгоджених податкових зобов’язань з податку на додану вартість, земельного та комунального податків повністю врегульовано Законом України №2181-ІІІ, а тому посилання позивача на те, що Об'єднаній державній податковій інспекції у даному випадку належало керуватися та застосувати ст.250 Господарського кодексу України, є неправомірним та безпідставним.

Відтак, судова колегія погоджується з правовою позицією Державної податкової інспекції щодо вищезазначеного, а доводи апелянта з цього питання –безпідставними.

За таких обставин, апеляційна інстанція вважає, що позивачем у справі не доведені, згідно до ст.71 Кодексу адміністративного судочинства України, ті обставини, на яких ґрунтуються його вимоги.

Відповідно до приписів ч.2 ст.71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Приймаючи до уваги викладені обставини, суд другої інстанції дійшов до висновку, що оспорені повідомлення-рішення за позовом у справі              № 10/756н-ад законні, прийняті повноважним органом, з того немає підстав для задоволення позову по справі, який розглянутий місцевим господарським судом повно, всебічно та об’єктивно, при повному дослідженні всіх обставин.

Судовий збір, сплачений за подання апеляційної скарги по справі, покладається на її заявника.

У судовому засіданні 27.03.2007 були оголошені лише вступна та резолютивна частини даної ухвали.

Повний текст ухвали виготовлений протягом п’яти днів з дня закінчення розгляду справи.

Керуючись ст.ст.94, 160, 195, 196, п.1 ч.1 ст.198, ст.200, п.1 ч.1 ст.205, ст.ст.206, 254, п.6 Розділу VІІ „Прикінцеві та перехідні положення” Кодексу адміністративного судочинства України, Луганський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів

У Х В А Л И В:

1. Апеляційну скаргу Відкритого акціонерного товариства траст "Краснодоншахтобуд", м.Краснодон Луганської області № 39 від 20.02.2007 на постанову господарського суду Луганської області від 09.02.2007 у справі № 10/756н-ад залишити без задоволення.

2. Постанову господарського суду Луганської області від 09.02.2007 у справі № 10/756н-ад (суддя Середа А.П.)  залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з дня її прийняття.

Ухвала може бути оскаржена у касаційному порядку у місячний строк до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя                                                            Л.Л.Лазненко

Суддя                                                                                 Л.І.Бородіна

Суддя                                                                              Л.В.Іноземцева