ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.01.2007р.                                                                                             Справа № 3/275

Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого і доповідача судді  Чохи Л.В.,

суддів: Головка В.Г., Лисенко О.М.

при секретарі судового засідання:  Ревкової Г.О.

За участю представників сторін:

від позивача: Мельник С.І., витяг з протоколу №8  від 21.05.05,  директор;

від позивача: Мельник І.Т., довіреність №01  від 11.01.07,  представник;

від позивача: Янишевський В.П., довіреність №18  від 10.03.06,  представник;

від відповідача: Твердохліб О.І., довіреність №52/07-36  від 11.01.07,  представник;

від відповідача: Кривенко С.В., довіреність №51/07-36  від 11.01.07,  представник;

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу відкритого акціонерного товариства "Кіровоградська станція технічного обслуговування вантажних і легкових автомобілів", м. Кіровоград  на постанову господарського суду Кіровоградської області від 15.11.2006 року  у справі № 3/275

за позовом  відкритого акціонерного товариства "Кіровоградська станція технічного обслуговування вантажних і легкових автомобілів", м. Кіровоград (вул. Виставочна, 1"б", м. Кіровоград, 25014)

до Управління Пенсійного фонду України в Кіровоградському районі, м. Кіровоград (вул. Дарвіна, 29, м. Кіровоград, 25014)

про  визнання нечинною вимоги № Ю-149 від 19.06.2006 року, -

В С Т А Н О В И В:

У вересні 2006 року відкрите акціонерне товариство “Кіровоградська станція технічного обслуговування вантажних і легкових автомобілів” звернулося в господарський суд Кіровоградської області до управління Пенсійного фонду України в Кіровоградському районі з позовом про визнання нечинною вимоги про сплату боргу № Ю-149 від 19.06.2006 року. Позовні вимоги обґрунтовувались тим, що позивач не є платником збору на обов’язкове державне пенсійне страхування в зв’язку з сплатою єдиного податку. Законом України “Про систему оподаткування” збір на обов’язкове державне пенсійне страхування віднесено до загальнодержавних податків і зборів (обов’язкових платежів). Платник єдиного податку не здійснює нарахування на заробітну плату працівників і не є платником пенсійного збору. (а.с. 2-5 т.1)

Постановою господарського суду Кіровоградської області від 15.11.2006 року у задоволенні позову відмовлено. Ця постанова мотивована тим, що відповідач, як платник єдиного податку, не звільнений від сплати страхових внесків в Пенсійний фонд. Згідно з ст.15 Закону України “Про загальнообов’язкове державне пенсійне страхування” фізичні та юридичні особи - суб’єкти підприємницької діяльності   (включаючи тих, які обрали особливий спосіб оподаткування) є платниками страхових внесків. (а.с. 108-112 т.2)

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 8.12.2006 року порушено провадження з перегляду в апеляційному порядку постанови Кіровоградської області від 15.11.2006 року за апеляційною скаргою відкритого акціонерного товариства “Кіровоградська станція технічного обслуговування вантажних і легкових автомобілів”, де поставлено питання про скасування постанови і прийняття нової постанови про задоволення позову. Посилання зроблено на слідуючи обставини:

-   позивач перебував на єдиному податку, тому не був платником збору на

обов’язкове державне пенсійне страхування;

-   Законом України №3583-IV від 16.03.2006 року скасовані всі борги, які

були нараховані Пенсійним фондом суб’єктам господарської

діяльності, що застосовували особливі умови оподаткування за 2004 рік

і 1 кв. 2005 року;

-     норми закону України “Про загальнообов’язкове державне пенсійне

страхування ” не можуть бути поширені на суб’єктів спрощеної

системи оподаткування до моменту законодавчого врегулювання цього

питання;

-   листи Пенсійного фонду України та Комітету Держпідприємництва, на

які посилається господарський суд, не мають юридичної сили. (а.с. 114-

118)

Апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до ст. 18 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" (далі –Закон №1058) визначено, що страхові внески є цільовим загальнообов'язковим платежем, який справляється на всій території України в порядку, встановленому цим Законом.

Статтею 5 цього Закону визначено, що виключно цим Законом регулюються відносини, що виникають між суб'єктами системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування, визначається коло осіб, які підлягають державному страхуванню, платники страхових внесків, їх права та обов’язки порядок нарахування, обчислення та сплати страхових внесків, стягнення заборгованості за цими внесками.

Відповідно до п. 1 ст. 14 Закону № 1058 страхувальниками, зокрема, є

роботодавці: підприємства, установи і організації, створені відповідно до законодавства України, незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання, об'єднання громадян, профспілки, політичні партії (у тому числі філії, представництва, відділення та інші відокремлені підрозділи зазначених підприємств, установ, організацій, об'єднань громадян, профспілок, політичних партій, які мають окремий баланс і самостійно ведуть розрахунки із застрахованими особами), фізичні особи - суб'єкти підприємницької діяльності та інші особи (включаючи юридичних та фізичних осіб - суб'єктів підприємницької діяльності, які обрали особливий спосіб оподаткування (фіксований податок, єдиний податок, фіксований сільськогосподарський податок, придбали спеціальний торговий патент), які використовують працю фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, або за договорами цивільно-правового характеру, - для осіб, зазначених у пунктах 1, 10, 15 ст. 11 цього Закону.

Відповідно до ст. 15 Закону № 1058 платниками страхових внесків до солідарної системи с страхувальники, зазначені в ст. 14 цього Закону.

Пунктом 4 Закону №1058 встановлено що, страхові внески не включаються до складу податків, інших обов'язкових платежів, що складають систему оподаткування, на ці внески не поширюється податкове законодавство.

Згідно з п. 6 згаданого Закону законодавством не можуть встановлюватися пільги з нарахування та сплати страхових внесків або звільнення від їх сплати.

Отже, дані правовідносини регулюються Законом України “Про загальнообов’язкове державне пенсійне страхування”, а не Указом Президента України “Про спрощену систему оподаткування, обліку та звітності суб’єктів малого підприємництва” №727/98 від 3.07.1998

В зв’язку з недоплатою відповідачем страхових внесків управління Пенсійного фонду України в Кіровоградському районі донарахувало позивачеві за період з 1.04.2005 року по 31.03.2006 року борг у сумі 15998,43грн. (а.с. 7-11,12,84-85 т.1)

Таким чином, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків, зроблених судом.

Так як господарський суд першої інстанції не допустив порушень норм матеріального і процесуального права при винесенні постанови і вчинення процесуальних дій, судова колегія залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін.

Керуючись ст. 200, 205, 207 Кодексу адміністративного судочинства України, суд –

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу відкритого акціонерного товариства “Кіровоградська станція технічного обслуговування вантажних і легкових автомобілів” залишити без задоволення.

Постанову господарського суду Кіровоградської області від 15.11.2006 року залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку через Вищий адміністративний суд України.

Головуючий суддя                                                                          Л.В. Чоха

Суддя                                                                                               В.Г. Головко

Суддя                                                                                               О.М. Лисенко

З оригіналом згідно

Помічник судді                 О.В. Чабаненко