ЛУГАНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД
м. Луганськ, вул. Коцюбинського, 2
____________________________________________________________________________________
У Х В А Л А

Іменем України

16.04.2007 року                                                Справа № 3/410ад

Луганський апеляційний господарський суд колегією суддів у складі :

головуючого судді                     Якушенко Р.Є.

суддів                               Бородіної Л.І.

Іноземцевої Л.В.

Склад судової колегії призначено розпорядженням голови Луганського апеляційного господарського суду від 28.02.2007. Розпорядженням від 13.04.2007 склад судової колегії було змінено.

при секретарі

судового засідання          Черніковій Я.В.

за участю представників сторін

від позивача                              не прибув

від відповідача                    Шевченко  О.В., дов. №178 від 10.10.2006

Розглянувши

апеляційну скаргу                    Обласного комунального підприємства

„Компанія „Луганськвода”, м. Луганськ

на постанову

господарського суду           Луганської області

від                                         31.01.2007

у справі                              № 3/410ад (головуючий суддя –Доманська М.Л.,

судді –Зюбанова Н.М., Батюк Г.М.)

за позовом                               Луганського обласного відділення Фонду

соціального захисту інвалідів, м. Луганськ

до відповідача                    Обласного комунального підприємства

„Компанія „Луганськвода”, м. Луганськ

про          стягнення 761891 грн. 90 коп.

Постановою господарського суду Луганської області 31.01.2007 у справі №3/410ад (головуючий суддя –Доманська М.Л., судді –Батюк Г.М., Зюбанова Н.М.) задоволено частково позов Луганського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів до Обласного комунального підприємства „Компанія „Луганськвода” про стягнення адміністративно-господарських санкцій в сумі 761891 грн. 90 коп., стягнуто з відповідача адміністративно-господарські санкцій в сумі 685702 грн. 71 коп. за не створені робочі місця для інвалідів у 2005 році, в решті позовних вимог провадження у справі закрито.

Постанова господарського суду з посиланням на норми статей 18, 19, 20 Закону України від 21.03.1991 № 875-ХІІ „Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні” (далі –Закон № 875), пункти 1, 3, 5, 10-14 „Положення про робоче місце інвалідів і про порядок працевлаштування інвалідів", затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 03.05.1995 № 314 (далі - Положення № 314), пункти 2, 4,11 Порядку сплати підприємствами (об'єднаннями), установами і організаціями штрафних санкцій до відділення Фонду соціального захисту інвалідів, акумуляції, обліку та використання цих коштів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 28.12.2001 № 1767 (далі - Порядок № 1767), пункт 3.3.3 Інструкції зі статистики чисельності працівників, зайнятих у народному господарстві України, затвердженої наказом Міністерства статистики України від 07.07.1995 № 171 за погодженням з Міністерством економіки України, Міністерством праці України, Міністерством фінансів України, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 07.08.1995 за № 287/823 (далі - Інструкція), Закону України „Про охорону праці” мотивована доведеністю виникнення зобов’язання відповідача по сплаті заявлених у позові адміністративно-господарських санкцій в сумі 685702 грн. 71 коп. за не створені робочі місця для працевлаштування інвалідів у 2005 році.

Місцевий господарський суд дійшов висновку, що позивачем доведено не виконання відповідачем обов’язку, передбаченого нормами чинного законодавства щодо соціальної захищеності інвалідів в Україні по забезпеченню працевлаштування інвалідів у 2005 році.

Відповідач та його структурні підрозділи протягом 2005 року не вживали заходів, передбачених законодавством по забезпеченню працевлаштування інвалідів, належним чином не інформували відповідні місцеві центри зайнятості, та місцевий орган соціального захисту населення та відділення Фонду соціального захисту інвалідів про створення (пристосування) робочих місць для працевлаштування інвалідів; інформація про наявність вільних робочих місць для працевлаштування інвалідів надавалась нерегулярно  та лише деякими структурними підрозділами підприємства відповідача.

Суду не надано доказів, які б підтверджували проведення атестації відповідних вільних робочих місць для працевлаштування інвалідів у 2005 році.

Під час розгляду справи місцевим господарським судом, позивач заявою від 16.01.07 відмовився від позову в частині стягнення 76189 грн. 19 коп., яка прийнята господарським судом та на підставі ст.157 Кодексу адміністративного судочинства України провадження в цій частині позову закрито.

Обласне комунальне підприємство „Компанія „Луганськвода”, відповідач у справі, не погодився з прийнятою господарським судом постановою та подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати її як таку, що прийнята з порушенням норм матеріального і процесуального права, та постановити нове судове рішення про відмову у задоволенні позову.

На обґрунтування доводів апеляційної скарги вказав, що місцевий господарський суд неповно з’ясував обставини, що мають значення для справи, не звернув уваги на відсутність будь-якого причинного зв’язку між вимогою про стягнення суми адміністративно-господарських санкцій та порушенням відповідачем прав і свобод інвалідів.

На думку скаржника компетенція адміністративних судів не поширюється на справи про накладання адміністративних санкцій.

Позивач у справі, Луганське обласне відділення Фонду соціального захисту інвалідів, відзив на апеляційну скаргу не надав, правом участі у судовому засіданні не скористався, хоча належним чином був повідомлений про час та місце проведення судового засідання, про що свідчить повідомлення про вручення 28.03.2007 позивачу поштового відправлення –ухвали Луганського апеляційного господарського суду від 26.03.2007.

Заслухавши доповідь судді –доповідача, доводи і пояснення представника відповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши повноту з’ясування місцевим господарським судом обставин справи, апеляційний господарський суд

ВСТАНОВИВ :

Відповідно до статті 19 Закону № 875 для підприємств (об'єднань), установ і організацій незалежно від форм власності і господарювання встановлюється норматив робочих місць для забезпечення працевлаштування інвалідів у розмірі 4% від загальної чисельності працюючих, а якщо працює від 8 до 25 чоловік - у кількості одного робочого місця.

Згідно звіту про зайнятість та працевлаштування інвалідів за 2005 рік форми №10-ПІ, середньооблікова чисельність штатних працівників на підприємстві у 2005 році складала 5754 особи, чисельність інвалідів - штатних працівників, які повинні працювати на робочих місцях, створених відповідно 4-х відсотковому нормативу згідно статті 19 Закону № 875, складає 230 осіб, фактично на підприємстві працював 131 інвалід (а.с.15,т.1).

Позивач вважає, що відповідач в порушення приписів Закону № 875 не працевлаштував необхідну кількість інвалідів і тому повинен нести відповідальність згідно чинного законодавства у вигляді штрафних санкцій за нестворені робочі місця для працевлаштування інвалідів у 2005 році у сумі 761891 грн. 90 коп., виходячи із розрахунку (а.с. 12-13, т.1).

ОКП „Компанія „Луганськвода” у строк, встановлений пунктом 4 Порядок № 1767, тобто до 15.04.2006 вказані штрафні санкції не сплатило, що стало підставою звернення 30.08.2006 позивача до господарського суду Луганської області з позовом про стягнення з відповідача 761891 грн. 90 коп. штрафних санкцій за 110 робочих місць не зайнятих інвалідами.

Під час розгляду справи місцевим господарським судом встановлено, що у 2005 році відповідачем не вжиті всі необхідні заходи, передбачені чинним законодавством по забезпеченню працевлаштування інвалідів, відповідач та його структурні підрозділи протягом 2005  належним чином не інформували відповідні місцеві центри зайнятості, та місцевий орган соціального захисту населення та відділення Фонду соціального захисту інвалідів про створення (пристосування) робочих місць для працевлаштування інвалідів; інформація про наявність вільних робочих місць для працевлаштування інвалідів надавалась нерегулярно  та лише деякими структурними підрозділами підприємства відповідача.

Жоден із структурних підрозділів відповідача протягом 2005 року не надавав звіти форми 3-ПН до відповідних місцевих центрів зайнятості щомісячно, як це передбачено чинним законодавством. До суду не надано належних доказів того, що відповідні вільні місця, про які зазначено у вищевказаних звітах форми 3-ПН відповідних структурних підрозділів відповідача, були пристосовані для працевлаштування інвалідів. Відповідач не надав навіть доказів того, що ці робочі місця були заброньовані на підприємстві для  працевлаштування інвалідів. Це стосується й тих робочих місць, про які зазначено у інформаціях Стахановського департаменту   відповідача (списки з переліком вільних робочих місць, на які можуть працевлаштуватись інваліди (а.с.143-144 том ІV). В зазначених звітах та інформаціях відсутні відомості саме про створення (пристосування) цих вільних робочих місць для працюючих інвалідів.

За довідками Управління праці та соціального захисту населення Первомайської міської ради від 26.10.06 № 04-2835 (а.с.109 том І), від 11.10.06 № 10-2676 (а.с.148 том ІІІ), від 23.11.06 № 09-3457 (а.с.65 том ІV) Первомайський департамент Світлічанського регіонального виробничого управління та Світлічанське регіональне виробниче управління ОКП “Компанія “Луганськвода”надавало інформацію про наявність вільних робочих місць для працевлаштування 3-х інвалідів, але як вбачається з матеріалів справи, ці відомості документально не підтверджені. Відповідна інформація станом на 01.10.05 (а.с.65а том ІV) надіслана до управління праці та соціального захисту населення Первомайським міським центром зайнятості із листом від 05.10.05 № 9/03-2021 (а.с.66 том ІV), та не є інформацією про створення відповідачем робочих місць для працевлаштування інвалідів, тим більше, ця інформація надіслана до управління праці та соціального захисту населення не відповідачем (відповідним структурним підрозділом відповідача), а місцевим центром зайнятості.

За довідками Управління праці та соціального захисту населення Лутугинської райдержадміністрації від 12.10.06 № 4853 (а.с.84 том ІІ), від 27.10.06 № 5140 від 07.11.06 № 5338 (а.с.48,74 том ІІІ), 28.11.06 № 5756 (а.с.98 том ІV) Лутугинський департамент Південного регіонального виробничого управління надавало інформацію про те, що  у І, ІІ, ІV кварталах 2005 року на підприємстві працювало 3 інваліда, тобто підприємство створило ці 3 робочих місця для працевлаштування інвалідів, та інформувало про посаду (робоче місце), де може бути в подальшому використана праця інвалідів при наявності вакансій та фінансування (тобто під умовою) –оператор пульта дистанційного керування 0,5 ставки, повідомляло, що в цілому підприємство не може використовувати працю інвалідів по основних професіях, оскільки вони віднесені до професій зі шкідливими умовами (а.с.99-101 том ІV); за ІІІ квартал така інформація не надавалась. Вказана інформація не є інформацією про створення робочих місць для працевлаштування інвалідів.

Відповідач надав до суду копії звітів форми 3-ПН за 2005 рік, підписаних Світлічанським регіональним виробничим управлінням ОКП “Компанія “Луганськвода”(а.с.23-36,83,84 том V), із зазначенням у звітах станом на січень-лютий, квітень, червень-вересень 2005 про вільні робочі місця для працевлаштування інвалідів, але доказів направлення чи вручення місцевому центру зайнятості цих звітів суду не надано, не надані для огляду  оригінали цих звітів. При цьому, як зазначалось вище, Первомайський міський центр зайнятості (довідки від 06.10.06 № 9/03-2050 (а.с.43 том І),  від 27.10.06 № 9/03-2258 (а.с. 37 том ІІ), повідомив, що Світлічанським регіональним виробничим управлінням ОКП “Компанія “Луганськвода”у 2005 році не надавалась інформація про створення (пристосування) робочих місць для працевлаштування інвалідів, а також про вільні робочі місця та вакантні посади, на яких може використовуватись праця інвалідів.

Первомайський міський центр зайнятості надав до суду 7 звітів Первомайського департаменту відповідача , з яких вбачається, що останній  надавав  звіти за формою 3-ПН з інформацією про вільні робочі місця та вакантні посади, на яких може використовуватись праця інваліда у червні та вересні 2005 (а.с.38-44 том ІІ).

Відповідач надав до суду звіти Первомайського департаменту відповідача із відмітками про отримання їх Первомайським центром зайнятості, з яких вбачається, що відповідач  надавав  звіти за формою 3-ПН з інформацією про вільні робочі місця та вакантні посади, на яких може використовуватись праця інваліда у серпні та вересні 2005 (а.с.101-116 том V).

Відповідач не надав суду жодних доказів того, що на підприємстві відповідача підписаний наказ, яким затверджено провести атестацію відповідних вільних робочих місць для працевлаштування інвалідів, проведена атестація таких робочих місць.

Під час розгляду справи позивач подав уточнення розрахунку суми позову (а.с. 73., т. 4) та заяву про часткову відмову від заявлених вимог в сумі 76189 грн. 19 коп. (а.с. 20, т. 5).

Часткова відмова від позовних вимог прийнята місцевим господарським судом.

Постановою господарського суду Луганської області від 31.01.07 у справі №3/410ад позов задоволено частково, стягнуто з відповідача 685702 грн. 71 коп. в решті заявлених вимог провадження у справі закрито.

Перевіривши матеріали справи, повноту встановлення обставин, правильність їх юридичної оцінки та застосування місцевим господарським судом норм матеріального права, апеляційний господарський суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Відповідно до статті 19 Закону № 875 для  підприємств,  установ,  організацій, у тому числі підприємств, організацій громадських організацій інвалідів, фізичних осіб,  які використовують найману працю, установлюється норматив робочих місць для працевлаштування інвалідів у розмірі чотирьох відсотків середньооблікової   чисельності штатних працівників  облікового  складу  за рік, а якщо працює від 8 до 25 осіб, - у кількості одного робочого місця.

Частиною першою статті 18 Закону № 875 і пунктом 10 Положення № 314 передбачено, що працевлаштування інвалідів здійснюється органами Міністерства праці України, Міністерства соціального захисту населення України, місцевими радами, громадськими організаціями інвалідів з урахуванням побажань, стану здоров”я інвалідів, їхніх здібностей і професійних навичок відповідно до висновків МСЕК.

Наказом Державного комітету статистики України від 06.07.1998 № 244, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 17.07.1998 за № 464/2904, затверджено Інструкцію щодо заповнення державної статистичної звітності за формами № 3-ПН „Звіт про наявність вільних робочих місць (вакантних посад) та потребу в працівниках” і № 4-ПН „Звіт про вивільнення працівників” (що діяла у період виникнення спірних правовідносин), відповідно до підпункту 2.1 пункту 2 якої:

- звіт за формою № 3-ПН подається підприємствами, незалежно від форм власності і господарювання, місцевому центру зайнятості 28 числа щомісячно;

- у разі потреби термінового заміщення наявних вільних робочих місць, що виникли у міжзвітний період у зв”язку зі звільненням працівників, дані про ці місця  подаються додатково, в міру їх виникнення;

- в графі 4 звіту за формою № 3-ПН проставляється наявність вільних робочих місць (вакантних посад) в рахунок річної броні, встановленої місцевими державними адміністраціями, для працевлаштування громадян, які потребують соціального захисту і не здатні на рівних умовах конкурувати на ринку праці, а також для пенсіонерів, учнів, студентів, інвалідів. Наявність вільних робочих місць (вакантних посад) зазначається щодо кожної категорії громадян окремо під встановленими шифрами (інваліди мають шифр „14”).

Отже, законодавство України обов”язок з безпосереднього працевлаштування інвалідів покладає на центральний орган виконавчої влади з питань праці та соціальної політики, органи місцевого самоврядування, громадські організації інвалідів, але цьому мають передувати певні дії підприємств (об”єднань), установ і організацій зі створення робочих місць для інвалідів та з відповідного інформування зазначених органів з метою працевлаштування інвалідів.

Підприємства розробляють заходи щодо створення робочих місць для  інвалідів,  включають їх до колективного договору, інформують центри зайнятості,  місцеві органи соціального захисту населення та  відділення  Фонду соціального захисту інвалідів про створення (пристосування)  робочих  місць  для  працевлаштування інвалідів (пункт 5 Положення № 314).

Пунктом 14 Положення № 314 передбачено, що підприємства у межах доведеного нормативу створюють за власні кошти робочі місця для працевлаштування інвалідів; щорічно до 1 лютого року, що настає за звітним, подають відділенням Фонду  соціального захисту інвалідів відомості про середню річну заробітну плату на підприємстві,  середньооблікову чисельність штатних працівників облікового складу та про кількість працюючих інвалідів; інформують державну службу зайнятості  та  місцеві   органи соціального  захисту населення про вільні робочі місця та вакантні посади, на яких може використовуватися праця інвалідів; створюють для інвалідів умови праці з урахуванням індивідуальних програм реабілітації, забезпечують соціально-економічні гарантії, передбачені чинним законодавством; розробляють і затверджують інструкцію  про  робоче місце інваліда.

Пунктом 3 Положення № 314 встановлено, що робоче місце інваліда  вважається створеним, якщо воно відповідає встановленим вимогам робочого місця  для  інвалідів відповідної  нозології,  атестоване спеціальною комісією підприємства  за участю представників МСЕК, органів Держнаглядохоронпраці, громадських   організацій  інвалідів,  і введено в дію шляхом працевлаштування на ньому інваліда.

Як свідчать матеріали справи та встановлено судом першої інстанції відповідачем не вжиті передбачені чинним законодавством заходи по забезпеченню працевлаштування інвалідів у 2005 році, відповідач та його структурні підрозділи належним чином не інформували відповідні місцеві центри зайнятості, та місцевий орган соціального захисту населення та відділення Фонду соціального захисту інвалідів про створення (пристосування) робочих місць для працевлаштування інвалідів; інформація про наявність вільних робочих місць для працевлаштування інвалідів надавалась нерегулярно  та лише деякими структурними підрозділами підприємства відповідача.

Відповідачем не надано доказів, що підтверджують створення робочих місць для інвалідів, проведення атестації створених робочих місць для інвалідів в порядку передбаченому пунктом 3 Положення 314.

Відповідно до статті 20 Закону № 875 підприємства, установи, організації, у тому числі підприємства, організації громадських організацій інвалідів, фізичні особи, які використовують найману працю, де середньооблікова чисельність працюючих інвалідів менша, ніж установлено нормативом, передбаченим статтею 19 цього Закону, щороку сплачують відповідним відділенням Фонду соціального захисту інвалідів адміністративно-господарські санкції, сума яких визначається в розмірі середньої річної заробітної плати на відповідному підприємстві, установі, організації, у тому числі підприємстві,  організації громадських організацій інвалідів, фізичної особи, яка використовує найману працю, за кожне робоче місце, призначене для  працевлаштування  інваліда  і  не зайняте інвалідом.

Згідно з пунктом 4 Порядку № 1767 суми штрафних санкцій перераховуються  підприємствами в дохід державного бюджету. Штрафні санкції сплачуються підприємствами самостійно не пізніше 15 квітня року,  що настає за звітним.

У разі несплати штрафних санкцій в установлений термін відділення Фонду вживають заходів щодо їх стягнення у судовому порядку (пункт 11 Порядку № 1767).

За таких обставин місцевий господарський суд дійшов обгрунтованого висновку про доведеність позивачем виникнення зобов”язання відповідача по сплаті штрафних санкцій, з урахуванням заяви про часткову відмову від заявлених вимог, у сумі  685702 грн. 71 коп.

Доводи апеляційної скарги судовою колегією відхиляються, оскільки вони не грунтуються на законі та спростовуються матеріалами справи. Відповідно до пункту 4 статті 17 Кодексу адміністративного судочинства України компетенція адміністративних судів поширюється на спори за зверненням суб'єкта владних повноважень у випадках, встановлених законом.

Отже компетенція адміністративних судів поширюється на даний спір.

Зазначена правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 17.01.2006 у справі за позовом Запорізького обласного відділення Фонду інвалідів до ТОВ „Кільце” про стягнення 35766 грн. штрафних санкцій.

На підставі викладеного, судова колегія Луганського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Обласного комунального підприємства „Компанія „Луганськвода” залишає без задоволення, а постанову господарського суду Луганської області від 31.01.2007 у справі №3/410ад без змін.

У судовому засіданні проголошені вступна та резолютивна частини ухвали.

Повний текст ухвали виготовлений та надісланий сторонам у п”ятиденний строк.

Керуючись статтями 196, п.1 ч.1 ст.198, ст. 200, п.1 ч.1 ст. 205, 206 та розділом VII „Прикінцеві та перехідні положення” Кодексу адміністративного судочинства України, Луганський апеляційний  господарський суд

УХВАЛИВ:

1. Апеляційну скаргу Обласного комунального підприємства „Компанія „Луганськвода” на постанову господарського суду Луганської області від 31.01.2007 у справі №3/410ад залишити без задоволення.

2. Постанову господарського суду Луганської області від 31.01.2007 у справі №3/410ад залишити без змін

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом одного місяця після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції.

Головуючий суддя                                                            Р.Є. Якушенко

Суддя                                                                                Л.І. Бородіна

Суддя                                                                                 Л.В. Іноземцева