ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" лютого 2007 р.                                                                   Справа № А4/042-07

Суддя господарського суду Київської області Попікова О.В., розглянувши справу

За позовом
Управління Пенсійного фонду України у Таращанському районі,
м. Тараща

до
Товариства з обмеженою відповідальністю виробничої аграрно-промислової компанії “Мотор-Агро”, с. Станишівка, Таращанський р-н

про
стягнення 13551,95 грн.

секретар судового засідання: Холоденко Н.О.

за участю представників:

від позивача
Бутенко Н.А., за дов. від 16.02.07р. №32;

від відповідача
не з’явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належно.

На підставі ч. 3 ст. 160 КАС України в судовому засіданні 16.02.2007р. о 11 год. 50 хв. проголошено вступну та резолютивну частини постанови. Виготовлення постанови у повному обсязі відкладено на 19.02.2007р., про що повідомлено сторін після проголошення вступної та резолютивної частини постанови.

Обставини справи:

Управлінням Пенсійного фонду України у Таращанському районі 15.01.07р. заявлено позов про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю виробничої аграрно-промислової компанії “Мотор-Агро”, яке є платником збору на обов‘язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду 13551,95 грн. заборгованості. Позовні вимоги обґрунтовані приписами пункту 3 статті 106 Закону України „Про загальнообов‘язкове державне пенсійне страхування” з огляду на те, що станом на 01.01.07р. відповідач має заборгованість зі сплати страхових внесках на загальнообов’язкове державне пенсійне страхування в розмірі 13551,95 грн.

Ухвалою господарського суду Київської області від 29.01.07р. відкрито провадження у даній адміністративній справі.

Від Товариства з обмеженою відповідальністю виробничої аграрно-промислової компанії “Мотор-Агро” на адресу господарського суду Київської області надійшов лист від 14.02.07р. № 47 в якому останні зазначає, що проти позову Управління Пенсійного фонду України у Таращанському районі не заперечує. Окрім цього зазначає, що заборгованість зі сплати внесків на загальнообов‘язкове державне пенсійне страхування виникла у зв’язку з специфікою сільськогосподарського виробництва та відсутністю необхідних коштів для сплати внесків.

Враховуючи, що представник відповідача в судове засідання не з'явився, хоча про день, час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином ухвалою суду, справа відповідно до частини 4 статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України розглядається за наявними в ній матеріалами, без участі представника відповідача.

Розглянувши матеріали справи та заслухавши пояснення представника позивача, суд,

встановив:

Згідно приписів статті 1 Закону України „Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування” № 400/97-ВР від 26.06.1997 р. (із змінами та доповненнями), платниками збору на обов'язкове державне пенсійне страхування є суб'єкти підприємницької діяльності незалежно від форм власності, їх об'єднання, бюджетні, громадські та інші установи та організації, об'єднання громадян та інші юридичні особи, а також фізичні особи-суб'єкти підприємницької діяльності, які використовують працю найманих працівників.

Відповідно до вимог статті 3 вказаного Закону, збір на обов'язкове державне пенсійне страхування платники збору сплачують до Пенсійного фонду України в порядку, визначеному законодавством України.

Згідно статті 17 Закону України „Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування” № 1058-IV від 09.07.2003 р. (із доповненням), страхувальник (роботодавець та інші особи, які відповідно до цього Закону сплачують страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування) зобов'язаний нараховувати, обчислювати і сплачувати в установлені строки та в повному обсязі страхові внески.

Відповідно вимог статті 20 Закону України „Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування” № 1058 , страхувальники зобов'язані сплачувати страхові внески, нараховані за відповідний базовий звітний період, не пізніше ніж через 20 календарних днів із дня закінчення цього періоду.

Відповідно до підпункту 7 пункту 5 Положення про Пенсійний фонд України, затвердженого Указом Президента України від 01.03.2001 N 121/2001, Пенсійний фонд має право стягувати з платників страхових внесків несплачені суми страхових внесків.

Абзацом 8 частини третьої статті 106 Закону України „Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування” передбачено право органу Пенсійного фонду на звернення до суду чи господарського суду з позовом про стягнення недоїмки.

Заборгованість відповідача –Товариства з обмеженою відповідальністю виробничої аграрно-промислової компанії “Мотор-Агро” підтверджується наявними в матеріалах справи: копіями розрахунків сум страхових внесків на загальнообов’язкове державне пенсійне страхування, що підлягають сплаті за жовтень, листопад 2006р., які підписані керівником та гол. бухгалтером відповідача, завірені їх печаткою та самостійно подані до пенсійного фонду; копіями корінців вимог.

Відповідно до п.8.3 Інструкції про порядок обчислення і сплати і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов‘язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, позивачем було направлено відповідачу вимогу від 05.12.06р. № Ю 140 про необхідність сплатити заборгованість по страхових внесках на загальнообов‘язкове державне пенсійне страхування в розмірі 7816,11 грн., основна заборгованість (08.12.06р. вручена відповідачу) та вимогу від 03.01.07р. № Ю 140 про необхідність сплатити заборгованість по страхових внесках на загальнообов‘язкове державне пенсійне страхування в розмірі 5735,84 грн., основна заборгованість (05.01.07р. вручена відповідачу).

В порушення вимог пункту 3 статті 106 Закону України „Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування” відповідач не погасив заборгованість протягом 10 робочих днів із дня одержання вимоги.

Враховуючи викладені норми чинного законодавства та всебічно розглянувши матеріали справи, господарський суд дійшов висновку про правомірність заявлених позовних вимог, і відповідно позов підлягає задоволенню в повному розмірі.

Судові витрати розподіляються відповідно до ч. 4 статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України.

Враховуючи наведене, керуючись статтею 124 Конституції України, статтями 71, 94, 158 –163, Кодексу адміністративного судочинства України, господарський суд

постановив:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю виробничої аграрно-промислової компанії “Мотор-Агро” (09500, Київська обл., Таращанський р-н, с. Станишівка, код 34233205) на користь Управління Пенсійного фонду України у Таращанському районі (09500, Київська обл., м. Тараща, вул. Леніна, 3, код 22202715, МФО 322669; р/р 21 в ГУ Ощадбанку по м. Києву та Київській області) –13551 (тринадцять тисяч п’ятсот п’ятдесят одну гривню) 95 коп. заборгованості.

Постанова відповідно до ч. 1 ст. 254 КАС України набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, встановленого цим Кодексом, якщо таку заяву не було подано.

Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів з дня її складення в повному обсязі за правилами, встановленими ст.  ст.  185-187 КАС України.

Суддя                                                                                                 Попікова О. В.

Дата складення та підписання постанови в повному обсязі –19 лютого 2007 року.