ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

12.04.07 р.                                                                               Справа № 35/523

Колегія суддів господарського суду Донецької області у складі:

Донець О.Є. – головуючий,  судді Ломовцева Н.В., Мартюхіна Н.О.

розглянув у відкритому судовому засіданні суду справу

за позовом: Відкритого акціонерного товариства „Маріупольський металургійний комбінат ім.Ілліча”, м.Маріуполь

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю „Комплект”, м.Маріуполь

про стягнення 51785,33 грн.

За участю представників:

від позивача: Кіор А.І., Каршенов Д.П. –дов.

від відповідача: Гуревич М.А. - дов.

СУТЬ СПОРУ:

У грудні 2005 р. до господарського суду Донецької області звернулось Відкрите акціонерне товариство „Маріупольський металургійний комбінат ім.Ілліча”, м.Маріуполь, до Товариства з обмеженою відповідальністю „Комплект”, м.Маріуполь, про стягнення 51785,33 грн.

Під час розгляду справи позивач збільшив розмір позовних вимог та просив суд стягнути з відповідача борг у сумі 60573,36 грн., пеню в розмірі 3687,64 грн.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на договір №2924 на спільне використання технологічних мереж основного споживача від 26.06.01р. з додатками, платіжні вимоги – доручення, копії „Фактичних витрат”, розрахунок позовних вимог, копії актів прийому-передачі, претензію, на невиконання відповідачем умов договору.

09.02.06р. відповідач надав відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що позовні вимоги визнає частково в частині стягнення боргу за передачу електричної енергії  в сумі 5315,46 грн., а проти стягнення боргу за надання послуг по компенсації перетоків реактивної енергії  заперечує, посилаючись на необґрунтованість позовних вимог.

27.03.06р. відповідач надав відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що проти  стягнення боргу за надання послуг по компенсації перетоків реактивної енергії заперечує, посилаючись на необґрунтованість позовних вимог.

Рішенням господарського суду Донецької області від 27.03.06 р. позовні вимоги задоволені частково – в сумі 5315,46 грн.

Постановою Донецького апеляційного господарського суду від 19.09.06 р. апеляційну скаргу Відкритого акціонерного товариства „Маріупольський металургійний комбінат ім.Ілліча”, м.Маріуполь, на зазначене рішення залишено без задоволення, рішення без змін.

Постановою Вищого господарського суду України від 14.12.06 р. касаційну скаргу Відкритого акціонерного товариства „Маріупольський металургійний комбінат ім.Ілліча”, м.Маріуполь, вищезазначені рішення та постанову скасовано, справу направлено на новий розгляд до господарського суду Донецької області.

У постанові Вищого господарського суду зазначено, що поза увагою передніх судових інстанцій були залишені визначений договром № 2924 від 26.06.01 р. порядок розрахунків за перетоки реактивної електричної енергії при технологічному користуванні електромережами, платіжні вимоги позивача на оплату реактивної електричної енергії, факт транспортування електроенергії через електромережі відповідача цеху механо-ремонтних робіт і автоколони № 4 транспортного цеху позивача.

Під час нового розгляду справи позивач уточнював позовні вимоги, просив суд стягнути з відповідача 60573,36 грн. – суму заборгованості за договором № 2924 за період з червня 2004 р. по січень 2006 р. та пеню в сумі 2367,86 грн. (заява № 09/1-2/5-86 від 20.03.07 р.), надав суду письмові пояснення № 19 р/46 від 01.02.07 р. щодо визначення обсягу та вартості використаної реактивної електроенергії цеху механізації ремонтних робіт та автоколони № 4.

Відповідач під час нового розгляду справи позову не визнав повністю, посилаючись у своїх відзивах та письмових поясненнях на необгрунтованість позовних вимог у зв”язку з тим, що договір № 2924 не містить всіх істотних умов, є нікчемним та неукладеним, на неправильний розрахунок ціни позову, на відсутність доказів направлення позивачем відповідачеві рахунків, на неузгодженість тарифів сторонами, односторонню заміну позивачем прибору обліку електроенергії, на те, що звіти про використану електричну енергію не містять даних про прибор обліку.

Розпорядженням заступника голови господарського суду Донецької області розгляд справи призначено колегіальним складом суду.

У судовому засіданні оголошувались перерви з 06.02.07 р. до 26.02.07 р., з 27.03.07 р. до 12.04.07 р.

Дослідивши матеріали справи та вислухавши пояснення представників сторін, суд ВСТАНОВИВ:

26 червня 2003 р. позивачем (Основний споживач) та відповідачем (Субспоживач) підписано договір № 2924 на спільне використання технологічних мереж основного споживача (далі-Договір), відповідно до умов якого позивач зобов”язується забезпечити передачу електричної енергії в межах величин, дозволених Субспоживачеві до використання, а Субспоживач – своєчасно сплачувати за використання електричної мережі, одержані послуги, в тому числі, за послуги з компенсації перетоків реактивної електричної енергії (п.1.1 Договору).

Відповідно до п. 4.1. договору  Субспоживач зобов”язаний здійснити оплату за використання електричних мереж Основного споживача (позивача) за розрахунковий період. Розрахунок плати за використання електричних мереж основного споживача (позивача) здійснюється відповідно додатку №5 „Порядок розрахунків” та додатку №7 „Порядок розрахунку оплати обґрунтованих витрат споживача на передачу електричної енергії”. Плата за використання електричних мереж Основного споживача вноситься Субспоживачем на підставі рахунку, отриманого від Основного споживача. Тривалість періоду для оплати отриманого рахунку складає 5 днів.

Відповідно до п.4.2. договору, Субспоживач зобов’язаний здійснити оплату за надані послуги по компенсації перетоків реактивної енергії на межі балансової придатності електромереж, згідно з додатком №9 „Порядок розрахунків за перетоки реактивної електроенергії”.

Згідно із п.7.4. договору, на підставі показників приладів обліку електричної енергії оформлюються документи: акт про об’єм переданої електричної енергії,  акт про результати замірів електричної потужності.

Пунктом 8.2.1 Договору передбачена відповідальність Субспоживача за прострочку платежів, встановлених п.4.1 Договору, у вигляді пені в розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожний день прострочення.

Згідно із п.10.4 Договору, він укладається до 31.12.04 р., набирає чинності з дня його підписання та вважається продовженим на наступний календарний рік, якщо за місяць до закінчення цього строку жодна з сторін не заявить про розірвання Договору або про його перегляд.

Відповідно до п.3 Додатку № 5 до Договору „Про порядок проведення розрахунків між Основним споживачем та Субспоживачем”, Основний Споживач на підставі показників розрахункових лічильників виставляє рахунок за спільне використання електричних мереж у звітному періоді за тарифами, розрахованими та затвердженими у встановленому порядку, зазначеними у додатку № 7.

Згідно із п.4 додатку № 5 до Договору тариф за спільне використання електричних мереж враховує фактичні витрати Основного споживача, узгоджується із Субспоживачем, а у випадку недосягнення згоди – з територіальним предстаництвом НКРЕ й доводиться Субспоживачеві письмовим повідомленням на наступний розрахунковий період.

Відповідно до п.5 додатку № 5, плата за спільне використання електричних мереж вноситься Субспоживачем на підставі рахунку, отриманого від Основого споживача.

Згідно із п.6 додатку № 6 до Договору, Субспоживач сплачує рахунки протягом 5 операційних днів з моменту отримання рахунку.

Додатком № 9 до Договору „Порядок розрахунків за перетоки реактивної електричної енергії” передбачені формули визначення плати за споживання та генерацію реактивної електричної енергії, характеристики точок обліку реактивної електричної енергії, обов”язок Споживача щодо реєстрації показань лічильників реактивної електричної енергії (п.п.5, 6, 8, 10.3 додатку № 9).

Пунктом 9 додатку № 9  до Договору передбачено, що Споживач зобов”язаний здійснювати письмовим повідомленням передачу показників розрахункових електричних лічильників реактивної електричної енергії за розрахунковий період „згідно з графіком додатку №__до Договору.” Зазначеним пунктом не визначено, про який самий додаток йдеться у даному випадку.

Порядок та строки сплати за перетоки реактивної електричної енергії додатком № 9 до Договору не визначено.

Суть позову полягає у вимогах про стягнення з відповідача 60573,36 грн. – суми заборгованості за Договором за період з червня 2004 р. по січень 2006 р. та 2367,86 грн. – суми пені.

Відповідач під час нового розгляду справи проти задоволення позову заперечив повністю, посилаючись на необгрунтованість позовних вимог у зв”язку з тим, що договір № 2924 не містить всіх істотних умов, є нікчемним та неукладеним, на неправильний рорахунок ціни позову, на відсутність доказів направлення позивачем відповідачеві рахунків, на неузгодженість тарифів сторонами, односторонню заміну позивачем прибору обліку електроенергії, на те, що звіти про використану електричну енергію не містять даних про прибор обліку.

Згідно із ст.4-2) Господарського процесуального кодексу України, правосуддя у господарських судах здійснюється на засадах рівності всіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Відповідно до ст.4-3) зазначеного кодексу, судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності.

Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами.

Статтею ст.33 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Згідно із ст.43 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

Відповідно до п.1.2 Правил кристування електричною енергією (далі-Правила), затверджених постановою НКРЕ України від 31.07.96 р. № 28 із змінами та доповненнями, внесеними постановами НКРЕ України від 22.08.02 р. № 928 та від 12.05.03 р. № 391, які діяли на час підписання Договору, договір  про  спільне  використання технологічних електричних мереж основного споживача - угода двох сторін (основний споживач і субспоживач),  що є документом певної форми, який встановлює зміст та   регулює   правовідносини   між  сторонами  під  час  передачі електричної  енергії  технологічними  мережами основного споживача для потреб субспоживача.

За своєю правовою природою Договір від 26.06.03 р. № 2924 є договором про спільне використання технологічних електричних мереж основного споживача в розумінні вищезазначених Правил.

Пунктом 1.6 Правил передбачено, що відносини  між  споживачами  та  субспоживачами, у тому числі  їх  взаємна  відповідальність,  регулюються  договором  про спільне  використання  технологічних  електричних  мереж основного споживача,  що  укладається  між  ними на основі типового договору.

Згідно із п.5.4 Правил, відносини сторін в умовах виникнення аварійних ситуацій та   дефіциту   паливно-енергетичних   ресурсів,   а  саме:  рівні споживання  електричної  енергії та потужності, участь споживача у графіках аварійних обмежень та відключень, порядок їх застосування - визначаються нормативними документами та умовами договору.

Пунктом 6.16 Правил визначені істотні та обов”язкові умови договору про спільне використання технологічних електричних мереж основного споживача, а саме:

1) обсяг   передачі   електричної   енергії   та   договірної (граничної) величини потужності;

2) режими постачання;

3) гарантований  рівень  надійності   електропостачання   (за категорією надійності електропостачання);

4) повні назви основного споживача і субспоживача;

5) місце і дата укладення договору;

6) дозволена та приєднана потужність субспоживача;

7) умови визначення вартості послуг з передачі;

8) умови  та  порядок  плати   за   компенсацію   перетікання реактивної  електроенергії  як  адресного  економічного  стимулу у випадку споживання та генерування реактивної енергії і  потужності(за необхідності);

9)   порядок   розрахункового   обліку   обсягів   споживання електричної  енергії та вимірювання рівня потужності (у тому числі у  випадку  пошкодження  або  тимчасової  відсутності  відповідних розрахункових   засобів   обліку),   споживання   та   генерування реактивної   енергії,   контролю   показників  якості  електричної енергії;

10)  порядок  розрахунків  за  використання електричних мереж основного  споживача;  порядок  надання  даних  щодо  використаної субспоживачем електричної енергії;

11) порядок оплати за перевищення рівня потужності;

12)  умови  дії  договору  у  разі  відсутності  у  споживача договору про постачання або про купівлю-продаж електричної енергії та/або у випадку відключення споживача за борги чи з інших причин;

13) інші     умови     (години    максимальних    навантажень енергосистеми;   умови,   за   яких   проводиться    розвантаження енергосистеми; час і тривалість ремонту електромереж);

14) поштові і банківські реквізити сторін;

15)   підписи   керівників   або   їх  заступників,  завірені печатками.

Відповідно до п.6.17 Правил, невід'ємними   частинами    договору    про    технічне забезпечення    електропостачання   споживача   та   про   спільне використання технологічних електричних мереж є:

1) акт    про    розмежування    балансової   належності   та експлуатаційної відповідальності сторін;

2)  відомості  про  засоби  комерційного  обліку  активної та реактивної електричної енергії;

3)  схема  електропостачання,  зазначення  точок приєднання і ліній, що живлять струмоприймачі субспоживача;

4) акт аварійної та технологічної броні електропостачання (за наявності);

5)  порядок  розрахунку  втрат  електричної  енергії в мережі споживача   (субспоживача)  за  умови  встановлення  розрахункових засобів обліку не на межі балансової належності.

Пунктом 6.18 Правил передбачено, що договір    про   спільне використання   технологічних електричних   мереж    основного    споживача    узгоджується    з постачальником електричної енергії у частині дотримання показників якості електричної енергії,  режимів  споживання  та  застосування обмеження постачання  електричної  енергії  у разі заборгованості субспоживача за електричну енергію.

Згідно із п.7.8 Правил, покази  розрахункових засобів обліку знімаються представником постачальника електричної енергії (електропередавальної організації) та підтверджуються споживачем відповідно до договору. За  домовленістю  сторін  у  договорі може бути передбачений інший порядок зняття показів розрахункових засобів обліку.

Тривалість періоду для оплати отриманого рахунку зазначається у  договорі або на платіжному повідомленні і має не перевищувати 5 операційних  днів  з  дня  отримання  рахунку  для споживачів, які оплачують  електричну  енергію самостійно, і 10 операційних днів з дня  отримання  рахунку  для споживачів, які здійснюють розрахунки через свою територіально відокремлену головну організацію.

Відповідно до п.7.12 Правил, обсяг   електричної   енергії,   спожитої основним споживачем,   визначається  як  різниця  між  обсягом  електричної енергії,  визначеним  за  показами  розрахункового  засобу  обліку основного споживача, та обсягом електричної енергії, визначеним за засобом  обліку  субспоживача,  з  урахуванням  втрат  електричної енергії,   пов'язаних   із  спільним  використанням  технологічних електричних мереж основного споживача.

Пунктами 7.18, 7.19 Правил встановлено, що відшкодування   обгрунтованих   витрат   з  утримання технологічних  електричних  мереж  основного споживача оплачується відповідно  до  договору  про  спільне  використання технологічних електричних  мереж і враховує фактичні витрати основного споживача на утримання цих електричних мереж та рівень рентабельності, що не перевищує рівня, встановленого нормативними документами НКРЕ.

Субспоживачі  оплачують основному споживачу відповідно до  договору  про  спільне  використання технологічних електричних мереж  вартість  обгрунтованих  витрат  на утримання технологічних електричних мереж.

Згідно із п.7.20 Правил, обгрунтовані   витрати   на   утримання   технологічних електричних  мереж  відшкодовуються основному споживачу відповідно до його кошторису витрат на здійснення цієї діяльності.

Для  складання  кошторису  витрат  на утримання технологічних електричних  мереж  основного  споживача застосовуються нормативи,які  затверджені  для  електропередавальних  організацій. Галузеві нормативи з основної діяльності підприємства - основного споживача до  цього  виду  діяльності не застосовуються. При цьому до витрат основного  споживача  на утримання технологічних електричних мереж відносяться   лише   ті   витрати,  які  безпосередньо  стосуються вказаного виду діяльності.

У  разі  послідовного  використання технологічних електричних мереж  декількох  споживачів  основні  споживачі мають включати до кошторису  частину  витрат  на утримання технологічних електричних мереж   попереднього  споживача  пропорційно  до  обсягу  передачі електричної енергії в електричні мережі наступних субспоживачів.

Відповідно до п.7.21 Правил, у договорі про спільне використання технологічних електричних мереж основного споживача мають бути зазначені технологічні втрати електричної енергії в електричних мережах основного споживача, визначені розрахунковим шляхом.

Пунктом 7.23 Правил передбачено, що умови   та   порядок  надання  послуг  з  компенсації перетікання  реактивної  електричної енергії та розрахунку розміру плати за компенсацію перетікання реактивної електричної енергії як адресного  економічного  стимулу визначаються електропередавальною організацією  згідно  з  розрахунками,  що здійснюються виходячи з параметрів, схеми та характерного режиму роботи електричних мереж, технічних   даних   електроустановок   споживача   відповідно   до методичних рекомендацій, які затверджуються Мінпаливенерго України у  відповідності  до  наданих  законодавством  України повноважень зазначеному  органу  виконавчої  влади (Методики обчислення плати за  перетікання  реактивної електроенергії),  та зазначаються у договорі.

Порядок   розрахунків  розміру  плати  за  надання  послуг  з компенсації   перетікання   реактивної   електричної  енергії  між основним споживачем та його субспоживачами визначається відповідно до Методики обчислення плати за перетікання реактивної електричної енергії та зазначається в договорі,  що укладається між ними.

Наявні в матерілах справи копія договору та додатків до нього не містить умов, передбачених наступними пунктами Правил: п.5.4 щодо рівня споживачння електричної енергії та потужності в умовах виникнення аварійних ситуацій та дефіциту паливно-енергетичних ресурсів, п.6.16 щодо умов визначення вартості послуг з передачі електричної енергії та п.7.18, 7.20 Правил щодо визначення фактичних витрат основного споживача на утримання технологічних електричних мереж (відсутні узгоджені критерії визначення та конкретні показники зазначених величин, узгоджений сторонами обгрунтований кошторис витрат), п.6.16 Правил стосовно порядку плати за компенсацію перетікання реактивної електричної енергії.

Додаток № 9 до Договору не містить умов про те, яким документом оформлюється обсяг перетоків реактивної електричної енергії, який документ є підставою для їх сплати та який термін сплати.

Пунктом 9 додатку № 9 не визначений додаток, який містить графік передачі показників розрахункових електролічильників реактивної електричної енергії.

В матеріалах справи відсутні докази узгодження сторонами конкретного тарифу за спільне використання електричних мереж.

У порушення приписів п.6.18 Правил Договір не містить даних про його узгодження з постачальником електричної енергії.

Відповідно до ст.153 Цивільного кодексу УРСР, який діяв на час підписання Договору, договір вважається укладеним, якщо між сторонами у формі, що вимагається у належних випадках, досягнуто згоди з усіх істотних умов.

Суттєвими є ті умови договору, які визначені такими за законом або необхідні для договорів даного виду, а також всі ті умови, стосовно яких за заявою однієї з сторін має бути досягнуто згоди.

Статтею 181 Господарського кодексу України, який діє на час розгляду справи, також передбачено, що у разі якщо сторони не досягли згоди з усіх істотних умов господарського договору, такий договір вважається неукладеним (таким, що не відбувся).

З огляду на вищенаведене, враховуючи, що докази узгодження сторонами усіх істотних умов договору відсутні, суд дійшов висновку про те, що Договір не може вважатись укладеним в розумінні ст.153 Цивільного кодексу України УРСР.

Отже, договір є неукладеним.

На інші підстави для позову, аніж Договір, позивач не посилається.

За змістом ст.83 Господарського процесуального кодексу України, приймаючи рішення, суд не має права виходити за межі позовних вимог, якщо про це не має клопотання заінтересованої сторони.

Відповідних клопотань від сторін під час розгляду справи до суду не надходило.

За даних обставин, у задоволенні позову, підставою якого визначено договір, який є неукладеним, слід відмовити як у частині основної вимоги – щодо стягнення заборгованості за Договором, так і у частині додаткової вимоги – щодо стягнення пені.

При цьому суд враховує також, що в матераліх справи відсутні докази направлення відповідачеві рахунків, про які йдеться у додатку № 5 до Договору, та платіжних вимог-доручень, на які посилається позивач, та які не передбачені Договором.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд також приймає до уваги, що у письмових поясненнях № 198/46 від 01.02.07 р., наданих на вимогу суду у зв”язку із зауваженнями Вищого господарського суду України, що містятьтся у постанові від 14.12.06 р. по справі № 35/523, позивач зазначив, що визначити вартість перетоків реактивної енергії в мережі цеху механізації ремонтних робіт і автоколони № 4 неможливо.

Судові витрати покладаються на позивача.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.4-2, 4-3, 33, 43, 44, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України,  ст.153 Цивільного кодексу УРСР, суд

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову – відмовити повністю.

Вступну та резолютивну частини рішення оголошено 12.04.07 р.

Повний текст рішення підписано 17.04.07 р.

Суддя                                                                         Донець О.Є.

Н.В.Ломовцева

Н.О.Мартюхіна

Надруковано 3 примірника:

1 – позивачу;

1- відповідачу;

1- у справу