ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

06.03.07                                                                                           Справа № 4/237-6/22

За позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю „Оверко”, м.Львів

до відповідача:  Колективного підприємства „Незабудка” Дрогобицької райспоживспілки, с.Уріж

про: стягнення  1373грн. 43коп.

Суддя  Гоменюк З.П.

Представники:

від позивача: Шипка О.Р. - предст.

від  відповідача не з’явився

Представнику позивача, роз’яснено зміст ст.22 ГПК України, а саме його процесуальні права та обов’язки, зокрема, права заявляти відводи.

Суть спору: На розгляд господарського суду Львівської області Товариством з обмеженою відповідальністю „Оверко” подано позов до Колективного підприємства „Незабудка” Дрогобицької райспоживспілки про стягнення 959грн. 17коп. основного боргу, 219грн. 67коп. пені, 151грн. 28коп. інфляційних втрат та 43грн. 31коп. 3% річних.

Ухвалою суду від 09.02.2007р. за даним позовом судом порушено провадження у справі та призначено її розгляд на 20.02.2007р. У зв’язку з неявкою представника відповідача в судове засідання 20.02.2007р. розгляд справи було відкладено на 06.03.2007р.

В судовому засіданні 06.03.2007р. представником позивача подано заяву № 1452 про зменшення позовних вимог у зв’язку з добровільною сплатою відповідачем  частини основного боргу та просить стягнути 259грн. 18коп. заборгованості за поставлений товар, 151грн. 28коп. інфляційних втрат та 3% річних в сумі 43грн. 31коп.

Відповідач в судове засідання повторно не з”явився, письмового пояснення на позов не подав, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи.

Відповідно ст.75 ГПК України суд вважає за можливе розглянути позов при відсутності представника відповідача, за наявними у справі матеріалами, яких достатньо для встановлення обставин справи і вирішення спору по суті.

Розглянувши матеріали справи та заслухавши пояснення представника позивача, суд встановив наступне:

22.10.2005 року між ТзОВ „Оверко” та Колективним підприємством „Незабудка” Дрогобицької райспоживспілки  було укладено договір купівлі-продажу № 00051, відповідно до якого позивач зобов’язувався поставити, а відповідач прийняти та своєчасно оплатити товар в асортименті. Позивачем по накладній № Ср-0000940 від 26.10.2005р. передано відповідачу товар на загальну суму 1209грн. 17коп., за який він розрахувався частково. Станом на час подання позову до суду неоплаченою залишилась заборгованість в сумі 959грн. 17коп.  Однак, враховуючи заяву про зменшення позовних вимог в зв”язку з сплатою відповідачем частини основного боргу в сумі 750грн. 00коп., що підтверджується банківськими виписками № 60 від 09.02.2007р., № 61 від 14.02.2007р. та прибутковим касовим ордером від 14.11.2006р. Таким чином, заборгованість відповідача перед позивачем за поставлений товар становить 259грн. 18коп.

За прострочку виконання грошового зобов”язання позивач просить відповідно до п.5.4 договору  стягнути пеню за кожен день прострочення в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що становить 219грн. 67коп.

Розглянувши дану вимогу, суд прийшов до висновку, що вона не підлягає задоволенню, оскільки в долученій до матеріалів справи видатковій накладній № Ср-0000940 від 26.10.2005р., не зазначено, що умовою продажу товару був договір, натомість вказано : попередня оплата, без замовлення). Враховуючи вказану обставину, суд прийшов до висновку, що  зобов’язання між сторонами  не носили договірного характеру, а отже, домовленості  про стягнення пені, у випадку  не виконання грошового зобов’язання між ними не було, тому  вимога про стягнення пені в сумі 219 грн.67 коп. є безпідставною та задоволенню не підлягає.

Згідно ч.2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов’язання, на вимогу кредитора зобов’язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до представленого розрахунку сума інфляційних втрат становить 151грн. 28коп., а сума 3% річних  - 43грн. 31коп.

З огляду на викладене, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню частково - в частині стягнення 259грн. 18коп. основного боргу, 151грн. 28коп. інфляційних втрат та 43грн. 31коп. 3% річних. Враховуючи сплату відповідачем частини основного боргу в сумі  750грн. 00коп. –провадження у справі в цій частині підлягає припиненню, в частині стягнення 219грн. 67коп.  пені - відмовити.

Судові витрати покладаються на відповідача повністю.

Керуючись ст.ст.33,43,49, п.1.1.ст.80, ст.ст.82,84 ГПК України, господарський суд -

В И Р І Ш И В:

1. Позов задоволити частково.

2. Стягнути  з   Колективного підприємства „Незабудка” Дрогобицької райспоживспілки, с.Уріж вул. Шевченка, 5 Дрогобицького району Львівської області (р/р 4511 в філії АКБ „Укрсоцбанк” м. Дрогобич, МФО 325592, ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю „Оверко”, м.Львів, вул.Чернівецька, 17 ( р/р 6001 в ЛФ КБ „Надра”, МФО 325978, ) 259грн. 18коп. основного боргу, 151грн. 28коп. інфляційних втрат, 43грн. 31коп. 3% річних, 102грн. 00коп. витрат по сплаті державного мита та 118грн. витрат за інформаційно-технічне забезпечення судового процесу. Наказ видати відповідно до вимог ст.116 ГПК України.

3. В частині стягнення частини основного боргу в сумі 750грн. 00коп. –провадження у справі припинити.

4. В частині стягнення пені в сумі 219грн. 67коп. –відмовити.

Суддя