донецький апеляційний господарський суд
Постанова

Іменем
України

27.02.2007 р.
справа №43/353пд

Донецький апеляційний господарський
суд у складі колегії суддів:

головуючого:

суддів

за участю представників сторін:

від позивача:

не з'явився,

від відповідача:

не з'явився,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу

суб'єкта підприємницької діяльності -
фізичної особи ОСОБА_1,  м. Горлівка
Донецької області

на рішення господарського суду

Донецької області

від

28.12.2006 року

по справі

№ 43/353пд (суддя І.В.Зубченко)

за позовом

суб'єкта підприємницької
діяльності - фізичної особи ОСОБА_1, м. Горлівка Донецької області

до

Горлівської міської ради, м.
Горлівка Донецької області

про

визнання договору оренди
земельної ділянки від 23.06.2004р. недійсниму частині застосування
коефіцієнту використання земельної ділянки на коефіцієнт "5"

В С Т А Н О В
И В:

Рішенням господарського суду
Донецької області від 26.12.2006р. по справі № 43/353пд відмовлено в
задоволенні позову суб'єкта підприємницької діяльності - фізичної особи ОСОБА_1
м. Горлівка (далі - позивач) до Горлівської міської ради, м. Горлівка (далі -
відповідач) про визнання договору оренди земельної ділянки (реєстраційний
НОМЕР_1) від 23.06.04р. недійсним в частині застосування коефіцієнту
використання земельної ділянки на коефіцієнт „5"  за недоведеністю.

Не погоджуючись з прийнятою
постановою, позивач по справі, суб'єкт підприємницької діяльності - фізична
особа  ОСОБА_1 звернувся до Донецького
апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить суд
скасувати рішення місцевого господарського суду та вирішити спір по суті. В
обґрунтування своїх вимог посилається на ст.ст. 203, 377,  415, 626 Цивільного кодексу України, ст.ст.
15, 21  Закону України «Про оренду
землі».

Вказує на те, що відповідно до ч. 3
ст. 50 Цивільного кодексу України якщо договір
було укладено  до державної
реєстрації підприємницької діяльності , то він має чинність для особи, яка в
подальшому легалізувала себе як підприємець. Заявник скарги звертає також увагу
суду на те, що судом першої інстанції не прийнято рішення стосовно вимоги
позивача про визнання за позивачем статусу підприємця у спірному договорі.

Відповідач у відзиві на апеляційну
скаргу вимоги скаржника не визнав. Просить суд
рішення місцевого господарського суду залишити без змін, а апеляційну
скаргу - без задоволення.

Відповідно  до положень
ст. 81-1 Господарського процесуального кодексу України  здійснювалась
фіксація судового процесу за допомогою технічних засобів.

Вивчивши матеріали справи, доводи
заявника скарги, суд  встановив наступне:

Суб'єкт підприємницької діяльності
- фізична особа  ОСОБА_1 звернувся до
господарського суду Донецької області з позовом до Горлівської міської ради
про  визнання договору оренди земельної
ділянки (реєстраційний НОМЕР_1) від 23.06.04р. недійсним у частині застосування
коефіцієнту використання земельної ділянки на коефіцієнт „5"  та визнати за позивачем  статус підприємця у спірному договорі. Вказує
на  невідповідність договору оренди
земельної ділянки від 23.06.2004р. приписам чинного законодавства.

Як вбачається з матеріалів справи,
між  громадянином ОСОБА_1  та Горлівською міською радою 23.06.2004р.
було укладено договір оренди земельної ділянки, згідно п.1 якого, орендодавець
- Горлівська міська рада надає, а орендар - громадянин ОСОБА_1 приймає в
строкове платне користування земельну ділянку загальною площею 0,2654 га на
підставі рішення виконкому Горлівської міської ради від 21.04.2004р. НОМЕР_2,
що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1. Земельна ділянка передається в оренду
разом з будівлями, які належать громадянину ОСОБА_1. на праві власності згідно
договору купівлі-продажу від 18.04.2002р. НОМЕР_3.

Стороною у вищеназваному  договорі - орендарем є фізична особа
-громадянин, а не суб'єкт підприємницької діяльності, який є позивачем у
справі.

Передачу в оренду земельної ділянки
саме громадянинові підтверджено й п. 4 додатку № 3 до рішення виконкому міської
ради від 31.04.2004р. НОМЕР_2.

Власником будівель, які знаходяться
на ділянці, що передана в оренду, за договором від 18.04.2006р. є також
громадянин ОСОБА_1.

Як вірно зазначив суд першої
інстанції, фізична особа - громадянин в розумінні глави 4 Цивільного кодексу
України та фізична особа - підприємець за главою 5 Цивільного кодексу України є
різними особами,  які мають різний обсяг
прав та обов'язків та різне правове регулювання та не можуть бути поєднані в
одному зобов'язанні.

В даному випадку  фізична особа - підприємець не є стороною за
договором або особою, яка фактично використовує земельну ділянку, оскільки
права на тимчасове користування земельною ділянкою належать лише громадянинові.

Заявник в апеляційній скарзі
стверджує, що відповідно до  ч. 3 ст. 50
Цивільного кодексу України якщо договір
було укладено  до державної
реєстрації підприємницької діяльності, то він має чинність для особи, яка в
подальшому легалізувала себе як підприємець та звертає увагу суду на те, що
судом першої інстанції не прийнято рішення стосовно вимоги позивача про визнання
за позивачем статусу підприємця у спірному договорі.

Матеріали справи (а.с 6.) містять
належним чином завірену копію свідоцтва про державну реєстрацію фізичної особи
- підприємця ОСОБА_1, з якої вбачається, що позивач набув статусу підприємця
11.04.1997 року.

Разом з тим,  договір оренди земельної ділянки між
громадянином  ОСОБА_1  та Горлівською міською радою укладено
23.06.2004 року, тобто набуття громадянином ОСОБА_1 статусу підприємця
передувало укладенню спірного договору.

Позивач вказує, що до укладення
договору сторони не доходили згоди щодо складових розміру  орендної плати. Тому застосування
відповідачем у Договорі коефіцієнту на рівні „5” на думку позивача,  є недійсним. Разом з тим, спірний договір
підписано сторонами належним чином.

Вказаний договір  відповідно до вимог ст.. 203 Цивільного
кодексу України укладено на підставі вільного волевиявлення учасників
правочинну та є погодженням дії двох сторін. Це
юридичний факт, який породжує ті правові наслідки, які бажали сторони та
які відповідають вимогам закону.

Відповідно до ст. 21 Закону України
„Про оренду землі” , ст. 19 Закону України „Про плату за землю” розмір орендної
плати встановлюється  за згодою сторін у
договорі оренди. Встановлений договором розмір орендної плати не протирічить
вимогам діючого законодавства. Відмова від договору чи внесення змін до нього
можлива лише за наявності взаємної згоди сторін.

Відповідно до ст. 1 Господарського
процесуального кодексу України до господарського суду за захистом свого
порушеного або оспорюваного права або охоронюваних законом інтересів мають
право звертатися громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без
створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб'єкта
підприємницької діяльності.

Позивачем, суб'єктом
підприємницької діяльності -фізичною особою ОСОБА_1 не доведено суду яким саме
чином порушені його права та інтереси за договором, оскільки він не наділений
правами або обов'язками за спірним договором.

Крім того, як вірно зазначив суд
першої інстанції,  господарським судом
Донецької області 23.05.2006р. прийнято рішення по справі № 44/156пн за позовом
Суб'єкта підприємницької діяльності - фізичної особи ОСОБА_1 м. Горлівка до
Горлівської міської ради, м. Горлівка про зобов'язання укласти додаткову угоду до
спірного договору. Цим рішенням  в
задоволенні позову відмовлено з аналогічних підстав і вказане рішення набрало
законної сили на момент розгляду справи № 43/353пд.  Рішенням по справі № 44/156пн вже було
встановлено  відсутність порушень прав та
інтересів позивача договором оренди від 23.06.2004р.

Виходячи з викладеного, судова
колегія не вбачає підстав для скасування рішення місцевого господарського суду.

На підставі викладеного та
керуючись ст.ст. 99, 101-103, 105 Господарського процесуального кодексу
України, колегія суддів Донецького апеляційного господарського суду, -

П О С Т А Н О
В И Л А:

Апеляційну скаргу суб'єкта
підприємницької діяльності - фізичної особи ОСОБА_1, м. Горлівка на рішення
господарського суду Донецької області від 28.12.2006р. по справі № 43/353пд -
залишити без задоволення.

Рішення господарського суду
Донецької області від 28.12.2006р. по справі № 43/353пд за позовом суб'єкта
підприємницької діяльності - фізичної особи ОСОБА_1, м. Горлівка до Горлівської
міської ради, м. Горлівка про визнання договору оренди земельної ділянки від
23.06.2004р. недійсним у частині застосування коефіцієнту використання
земельної ділянки на коефіцієнт "5" - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня
її прийняття. Постанову апеляційної інстанції може бути оскаржено до Вищого
господарського суду України у касаційному порядку через апеляційний
господарський суд.

Результати розгляду апеляційної
скарги оголошенні в судовому засіданні.

Головуючий

Судді:

Надруковано: 4 прим.

1- позивачу

1- відповідачу

1-у справу

1-ДАГС