ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" лютого 2007 р.
Справа №  13/261

Господарський суд   Черкаської
області в складі: головуючого -судді
Скиби Г.М., при секретарі  Дяченко
Т.В., розглянувши в судовому засіданні
справу   за позовом   прокурора м. Черкаси в інтересах держави в
особі  Черкаської міської ради    м.Черкаси, вул.Б.Вишневецького, 36

до
приватного підприємця ОСОБА_1
АДРЕСА_1

Ш
особа без самостійних вимог на стороні відповідача -І- ПП «Лідер-СВ», м.
Черкаси, вул. Гагаріна, 55, кімн. 66;

ІІ - ТОВ «Т і Є», м. Київ, пр-т
Возз'єднання, 19

про  зобов'язання звільнення самовільно
зайнятої  земельної ділянки,

за
участю представників сторін:

прокурор:
Архипенко О.А. - старший помічник прокурора -за посадою;

від
позивача:  Житнікова Т.А. -за довіреністю
№ 29-901-21 від 11.01.2007р. в судове                засідання 16. 02. 2007р. не
з»явилася;

від відповідача:ОСОБА_2. -за нотаріально
посвідченою довіреністю ІНФОРМАЦІЯ_1.

В судовому засіданні оголошувалася
перерва  з 16.02.2007 року по 19.02.2007
року до 10 години.

Розглянувши наявні матеріали справи,
заслухавши пояснення прокурора та представників позивача та відповідача,  господарський суд ВСТАНОВИВ:

Відповідно до ст.118 Конституції
України, виконавчу владу в областях і районах здійснюють місцеві
державні адміністрації. Аналогічні положення закріплено в ст.1 Закону України
"Про місцеві державні адміністрації".

Відносини місцевого самоврядування
врегульовано спеціальним Законом  України
-  «Про місцеве самоврядування в
Україні».

Відповідно до ст. 78 Земельного
Кодексу України, земля в Україні може перебувати у приватній, комунальній та державній
власності.

Статтею 80 Земельного Кодексу
встановлено, що до суб'єктів права власності на землю належать територіальні
громади, які реалізують це право безпосередньо або через органи місцевого
самоврядування, - на землі комунальної власності, а також держава,
яка реалізує це право через відповідні органи державної влади - на землі
державної власності.

Згідно статті 83 Земельного кодексу
України, у комунальній власності перебувають усі землі в межах населених
пунктів, крім земель приватної та державної власності, а також земельні
ділянки за їх межами, на яких розташовані об'єкти комунальної власності.

Відповідно до ст. 84 Земельного
кодексу України, у державній власності перебувають усі землі України, крім
земель комунальної та приватної власності. Право державної власності На
землю набувається і реалізується державою в особі Кабінету Міністрів України,
Ради Міністрів Автономної республіки Крим, обласних, Київської та
Севастопольської міських, районних державних адміністрацій відповідно до
закону.

Суб'єктами права державної
власності на землю відповідно до ст.14 Конституції України виступає держава,
яка реалізує це право через відповідні органи державної влади. Органами
державної виконавчої влади, які від імені держави у межах наданої їм
Конституцією України Компетенції (ст.116) реалізують право державної власності
на землю, є Кабінет Міністрів України, підпорядковані йому міністерства і
відомства як центральні органи виконавчої влади. Кабінет Міністрів України
надані йому повноваження щодо реалізації права державної власності на землю
здійснює у формі розпорядження та управління державними землями і регулювання
земельних відносин, які визначені ст.13 Земельного Кодексу. Виконавчу владу в
областях і районах, а також у містах Києві та Севастополі здійснюють місцеві
державні адміністрації, їх повноваження як суб'єктів права державної власності
на землю визначені Конституцією України (ст.119) і Законом України "Про
місцеве самоврядування в Україні". Розпорядчі й управлінські регулюючі
повноваження ради  як суб'єкта права
комунальної  власності визначені також
Земельним Кодексом України (ст. 17).

Відповідно до інформації, державним
інспектором відділу державного контролю за використанням та охороною земель
ІНФОРМАЦІЯ_2 було проведено перевірку дотримання вимог чинного законодавства
про землю відповідачем, за результатами якої було винесено припис НОМЕР_1 з
вимогою  усунути порушення.

Постановою від 28.04.2006р.  ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної
відповідальності за ст. 53-1 КУпАП та накладено штраф у розмірі 34 грн.
Незважаючи на неодноразові перевірки, відповідачем на момент розгляду справи
порушення земельного законодавства відповідачем не усунуті.

Прокурор вказує, що згідно п. 2 ст.
121 Конституції України на органи прокуратури покладено представництво
інтересів громадян або держави в суді у випадках, визначених законом. Статтею
36-1 Закону України "Про внесення змін до Закону України "Про
прокуратуру" передбачено, що однією із підстав представництва у суді
інтересів держави є наявність порушень або загрози порушень економічних та
інших державних інтересів внаслідок протиправних дій фізичних або юридичних
осіб.

Представник відповідача проти
позовних вимог заперечив та вказав, що він є неналежним відповідачем по справі,
оскільки ОСОБА_1. не є ні орендарем, ні
власником спірного об'єкту, а лише здійснює там підприємницьку
діяльність на орендованих торгівельних площах
згідно договору про спільну діяльність від ІНФОРМАЦІЯ_3.

П. 2 договору передбачає, що при
здійсненні підприємницької діяльності, підприємці використовують майно,
орендоване приватним підприємством «Лідер СВ». Власником кіоску по бульв.
Шевченка в м. Черкаси є ТОВ «Т і Є», яке згідно договору оренди  № 161 від 03.04.2006р. передало його в
строкове платне тимчасове володіння і користування приватному підприємству
«Лідер СВ».

З метою укладення договору оренди
земельної ділянки, що знаходиться по бульвару
Шевченка в м. Черкаси та дотримання вимог земельного законодавства
приватне підприємство «Лідер СВ»звернулося до Виконавчого комітету  Черкаської міської ради з заявою від
27.09.2007р. про надання в довгострокову оренду
земельних ділянок загальною площею 65 кв.м. під розміщення торгівельних
кіосків. Клопотання не розглянуто, договори оренди землі власником землі не
підписані - не з вини ПП «Лідер СВ».

Прокурором в судовому засіданні
заявлено клопотання про залучення до участі в справі в якості другого
відповідача приватного підприємства
«Лідер СВ».

Клопотання прокурора задоволенню не
підлягає, оскільки воно є необґрунтованим, змінює підставу та предмет спору
одночасно, та не містить сформульованої позовної вимоги до приватного
підприємства «Лідер СВ»і не вказує на порушення прав власника землі саме ПП
«Лідер СВ».

Інших доказів, якими сторони
обґрунтовують свої вимоги та заперечення -суду не подано.

Оцінюючи зібрані докази,
господарський суд дійшов висновку:

ОСОБА_1. не є користувачем спірної
земельної ділянки, не розміщував на ділянці об'єкти нерухомості;

Відповідач не є власником спірного
майна - кіосків. Питання власності на майно має досліджуватися окремо за
правилами цивільного позовного провадження;

ОСОБА_1. лише орендує торгові площі
об'єкта нерухомості;

Протоколи та постанови стосовно
ОСОБА_1 про вчинення ним правопорушення в сфері земельних відносин не є доказом
порушення Сімоновим земельного законодавства, оскілки  вказані протоколи не містять даних про
відношення ОСОБА_1 до об'єктів нерухомості, не підтверджено порушення саме
ОСОБА_1. вимог земельного законодавства. Постанова про накладення
адміністративного стягнення на ОСОБА_1 не є фактом, що не  потребує доказування;

Прокурором не доведені обставин,
які вказують на безпідставне користування земельною ділянкою підприємцем
ОСОБА_1. та порушують інтереси держави в особі Черкаської міської ради як
державного органу, уповноваженого здійснювати контроль за використанням та
охороною земель;

В судовому засіданні представником
відповідача подано всі необхідні докази, які вказують, що відповідач є
неналежною стороною в процесі;

Між власником землі - Черкаською
міською радою та  ПП «Лідер СВ»укладено
угоду про відшкодування власнику землі заподіяних збитків. Угода зареєстрована
в управлінні земельних ресурсів за ІНФОРМАЦІЯ_4 Вказана угода дійсна, не
заперечена сторонами, не спростована прокурором в належний спосіб. Прокурор не
дав оцінку вказаній угоді та не з'ясував взаємовідносини сторін;

Вимоги прокурора та позивача
необґрунтовані, не підтверджені належними доказами у відповідності до вимог ст.
33 ГПК України, тому у суду немає правової підстави для задоволення вимог позивача.
В позові належить відмовити.

Судові витрати належить покласти на
позивача повністю відповідно до вимог ст. 49 ГПК України та не стягувати.

Керуючись ст.ст. 49, 82, 84 ГПК
України, Господарський суд

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову відмовити повністю.

Рішення набирає законної сили після
закінчення десятиденного строку з дня підписання рішення, оформленого
відповідно до вимог ст. 84 ГПК України. Сторони у справі протягом цього строку
мають право подати апеляційну скаргу до апеляційного суду на вказане рішення
через господарський суд Черкаської області.

Примірник рішення направити прокурору
Черкаської області до відому.

Суддя
Г.М.Скиба