ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

10.05.07                                                                                           Справа  № 10/202

Львівський апеляційний господарський суд в складі колегії :

Головуючого–судді -    Юркевича М.В.

Суддів                             Городечна М.І.

Кузь В.Л.

Розглянув апеляційну скаргу Державної виконавчої служби у місті Ужгород

на ухвалу господарського  суду Закарпатської області від 28.02.2007 року

у справі № 10/202

за заявою:  Відкритого акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Закарпатгаз» м. Ужгород

до Державної виконавчої служби у місті Ужгород

про скасування постанови ДВС від 25.12.2005 року

за позовом: ДК «Укртрансгаз» НАК «Нафтогаз України»в особі філії управління магістральних газопроводів «Прикарпаттрансгаз»м. Івано-Франківськ

до відповідача: Відкритого акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Закарпатгаз»м. Ужгород

про стягнення 87 794,72 грн.

З участю представників :

Від стягувача –не з’явився

Від боржника –Коваль А.Ф. –заст. голови правління

Від ДВС –не з’явився

Права та обов’язки сторін передбачені ст. ст. 22, 28 ГПК України роз’яснено, заяви про відвід суддів не поступали, клопотання про технічну фіксацію судового процесу не надходили.

Ухвалою господарського суду Закарпатської області від 28.02.2007 року по справі № 10/202 задоволено скаргу Відкритого акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Закарпатгаз»м. Ужгород, визнавши неправомірною постанову Державної виконавчої служби у місті Ужгород від 25.12.2006 року про стягнення з боржника - Відкритого акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Закарпатгаз»виконавчого збору в сумі 7 582,99 грн. при виконанні наказу господарського суду Закарпатської області від 20.10.2006 року.

Державна виконавча служба у місті Ужгород не погоджується з даною ухвалою суду,  просить переглянути її в порядку апеляційного провадження, скасувати, а в задоволені скарги Відкритого акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Закарпатгаз»відмовити з огляду на наступні обставини і підстави:

- 16.02.2007 року державним виконавцем було винесено постанову про закінчення виконавчого провадження, в зв’язку з тим, що відповідно до заяви стягувача боржником заборгованість за наказом суду виконана. При цьому, відповідно до ч. 7 ст. 46 Закону України «Про виконавче провадження», 16.02.2007 року державним виконавцем винесено постанову про виділення в окреме провадження постанови про стягнення з божника виконавчого збору від 25.12.2006 року;

- Відповідно до п. 8 ч. 2 ст. 3 Закону України «Про виконавче провадження»постанови державного виконавця про стягнення виконавчого збору, витрати на проведення виконавчих дій та накладення штрафу є окремими виконавчими документами та підлягають виконанню державною виконавчою службою;

- В зв’язку з тим, що боржник вчасно не сплатив суму боргу згідно наказу № 10/202 виданого 20.12.2006 року господарським судом Закарпатської області в строк встановлений для добровільного виконання, сплата виконавчого збору на користь держави є обов’язковою (ст. 46 Закону України «Про виконавче провадження»);

- Стаття 46 Закону України «Про виконавче провадження»визначає перелік підстав при виконанні яких постанова про стягнення з божника виконавчого збору може бути скасована і серед них відсутня така підстава, як виконання рішення суду боржником після закінчення строку на добровільне виконання рішення суду. Навпаки, відповідно до ч. 7 ст. 46 цього ж закону у разі, коли виконавче провадження закінчено, а виконавчий збір не стягнуто, постанова про стягнення з божника виконавчого збору виділяється в окреме виконавче провадження і підлягає виконанню в порядку, встановленому Законом України «Про виконавче провадження»;

- Виконавчий збір це не плата за послуги державної виконавчої служби, обов’язок його сплатити не залежить від того чи вчинялися державною виконавчою службою дії по виконанню виконавчого документа чи ні. Обов’язок по сплаті виконавчого збору виникає у боржника тільки в разі пропущення встановленого строку на вчинення дій по виконанню рішення суду чи інших органів. Статтею 46 Закону України «Про виконавче провадження»передбачено виділення постанови про стягнення з боржника виконавчого збору в окреме виконавче провадження, в разі коли виконавче провадження закінчено, а виконавчий збір не стягнуто.

ВАТ «Закарпатгаз»проти доводів апеляційної скарги заперечує, вважає їх безпідставними,  надуманими та такими, що не відповідають дійсності з підстав та мотивів викладених у своєму відзиві на апеляційну скаргу. Ухвалу місцевого господарського суду просить залишити без змін, апеляційну скаргу без задоволення.

Про час і місце розгляду справи сторони повідомлені ухвалою Львівського апеляційного господарського суду від 23.03.2007 року, направленою рекомендованою кореспонденцією. Ухвалою зобов’язано сторони забезпечити явку повноважних представників сторін. Державна виконавча служба у м. Ужгород явку свого представника в призначене судове засідання не забезпечила, хоча належним чином була повідомлена про час і місце проведення судового засідання, про що свідчить поштове повідомлення про вручення. Клопотання про відкладення розгляду справи апелянт не подав.

В ході перегляду оскарженої ухвали за наявними матеріалами та доказами в справі, Львівським апеляційним господарським судом  з’ясовано:

Рішенням господарського суду Закарпатської області від 09.10.2006 року по справі № 10/202 задоволено позов ДК «Укртрансгаз» НАК «Нафтогаз України»в особі філії управління магістральних газопроводів «Прикарпаттрансгаз», стягнувши з Відкритого акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Закарпатгаз» 74 962,35 грн. заборгованості та 867,62 грн. судових витрат.

На виконання даного рішення 20.12.2006 року господарським судом Закарпатської області видано наказ № 10/202, який стягувачем пред’явлено до виконання у ДВС у м. Ужгород.

07.11.2006 року Державною виконавчою службою у м. Ужгород винесено постанову про відкриття виконавчого провадження з виконання наказу № 10/202. Пунктом 2-им резолютивної частини даної постанови зобов’язано боржника в добровільному порядку  виконати рішення суду в строк до 14.11.2006 року.

16.11.2006 року боржник заявою за вих. № 07/3002 повідомив ДВС у м. Ужгород про те, що ВАТ «Закарпатгаз»включено до Реєстру підприємств паливно-енергетичного комплексу, які беруть участь у процедурі погашення заборгованості відповідно до Закону України «Про заходи, спрямовані на забезпечення сталого функціонування підприємств паливно-енергетичного комплексу»від 23.06.2005 року.

24.11.2006 року відповідно до повідомлення боржника та на підставі ст. ст. 34, 36 Закону України «Про виконавче провадження»ДВС у м. Ужгород було винесено постанову про зупинення виконавчого провадження № 9-686/06.

18.12.2006 року начальником ДВС у м. Ужгород при розгляді звернення стягувача № 06-198/юр/2428 від 06.12.2006 року стосовно дій державного виконавця з примусового виконання наказу суду № 10/202, здійснено перевірку правомірності зупинення даного виконавчого провадження.

За результатами перевірки 18.12.2006 року начальником ДВС була винесена постанова, якою скасовано постанову про зупинення виконавчого провадження від 24.11.2006 року. Пунктом 2-им резолютивної частини даної постанови зобов’язано державного виконавця вжити необхідних заходів по виконанню рішення суду.

Як вбачається із наявних матеріалів справи, боржником за період  з 01.12.2006 року по 28.12.2006 року в добровільному порядку було виконано рішення господарського суду Закарпатської області. Факт погашення заборгованості боржником підтверджено стягувачем (а.с. 94).

Враховуючи те, що рішення господарського суду виконане в повному обсязі, божником 28.12.2006 року була вручена державному виконавцю заява про закінчення виконавчого провадження.

25.12.2006 року державним виконавцем винесено постанову про стягнення з боржника виконавчого збору в сумі 7 582,99 грн., так як у строк наданий для добровільного виконання, рішення суду боржником не виконане. Проте, як вбачається із поданих боржником доказів, постанова про стягнення виконавчого збору була надіслана  боржнику тільки 03.01.2007 року (а.с. 90).

16.02.2007 року ДВС у м. Ужгород керуючись ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження»винесено постанову про закінчення виконавчого провадження на підставі повідомлення стягувача про погашення суми заборгованості боржником.

Боржник не погоджуючись з постановою ДВС про стягнення виконавчого збору від 25.12.2006 року оскаржив її до місцевого господарського суду.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи, наявні в ній докази, колегія Львівського апеляційного господарського суду вважає, що оскаржену ухвалу місцевого господарського суду слід залишити без змін, апеляційну скаргу –без задоволення. При цьому, судова колегія виходить із наступного:

Відповідно до ст. 46 Закону України «Про виконавче провадження» у разі невиконання рішення у строк, установлений для добровільного його виконання, з боржника постановою державного виконавця, яка затверджується начальником відповідного органу державної виконавчої служби, якому він безпосередньо підпорядкований, стягується виконавчий збір у розмірі 10 відсотків від фактично стягненої суми або вартості майна боржника, яке передане стягувачу за виконавчим документом.

З метою усунення недоліків у розгляді скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження, а також забезпечення правильного й однакового застосування норм законодавства, зокрема п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 26.12.2003 року № 14 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження»встановлено, що відповідно до статей 45, 46 Закону N 606-XIV витрати виконавчого провадження та виконавчий збір стягуються за постановою державного виконавця з боржника, якщо останній не виконав рішення добровільно в установлений для цього строк і воно було виконане примусово.

Як вбачається із поданих сторонами доказів, виконання рішення господарського суду Закарпатської області в примусовому порядку не відбувалось. Натомість, боржником ще до поновлення виконавчого провадження (так, як постановою від 24.11.2006 року виконавче провадження було зупинено), що не було вчасно з’ясовано ДВС,  за період з 01.12.2006 року по 28.12.2006 року в добровільному порядку було виконане рішення господарського суду шляхом перерахування коштів на поточний рахунок стягувача.

Виходячи з норм Закону України «Про виконавче провадження», а також враховуючи практику Вищого господарського суду України (постанова від 24.02.2005 року по справі № 25/69-03-2560, постанова від 17.03.2005 року № 9/321-03-10245 . . . ) та рекомендації (роз’яснення) Пленуму Верховного Суду України, апеляційний господарський суд не вбачає правових підстав, які б давали можливість державній виконавчій службі стягувати з божника виконавчий збір в даному випадку.

В силу статті 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Враховуючи вище наведене, Львівський апеляційний господарський суд погоджується з позицією суду першої інстанції, що постанова державного виконавця про стягнення з боржника виконавчого збору від 25.12.2006 року винесена безпідставно.

З огляду на викладене, керуючись ст.ст. 101, 103, 105 ГПК України, Львівський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. В задоволені апеляційної скарги Державної виконавчої служби у місті Ужгород відмовити.

2. Ухвалу  господарського суду Закарпатської області від 28.02.2007 року по справі № 10/202 залишити без змін.

3. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку.

4.Матеріали справи  № 10/202 повернути в господарський суд Закарпатської області.

Головуючий-суддя                                                     М.В.Юркевич

Суддя                                                                             М.І.Городечна

Суддя                                                                              В.Л.Кузь