ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 квітня 2007 р.
№ 4/319

Вищий  господарський суд  України у складі колегії  суддів:

головуючого судді
Кривди Д.С. –(доповідача у справі),

суддів:
Жаботиної Г.В.,
Уліцького А.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу
Обласного комунального підприємства “Компанія “Луганськвода”

на  постанову
Луганського апеляційного господарського суду від  22.01.2007 року

у справі
№4/319господарського суду Луганської області

за позовом
Обласного комунального підприємства “Компанія “Луганськвода”

до
Міського комунального підприємства “Благоустрій Жовтневого району”

про
стягнення суми,

за участю представників сторін від:

позивача:
не з’явились

відповідача:
Рубан О.Г. –за довіреністю від 02.01.2007р.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Луганської області від 17.11.2006р. (суддя Батюк Г.М.), залишеним без змін постановою Луганського апеляційного господарського суду від 22.01.2007р. (судді Бойченко К.І. –головуючий, Єжова С.С., Медуниця О.Є.) в задоволенні позовних вимог відмовлено.

В касаційній скарзі позивач просить скасувати постанову апеляційної інстанції та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги, посилаючись на порушення норм процесуального та матеріального права.

Колегія суддів, перевіривши наявні матеріали (фактичні обставини) справи на предмет правильності застосування місцевим та апеляційним господарськими судами норм матеріального і процесуального права, заслухавши пояснення присутнього в судовому засіданні представника відповідача, дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає задоволенню частково, з огляду на  наступне.

Позивач звернувся до господарського суду з позовом до відповідача про стягнення 271039,75грн. заборгованості по актам порушення Правил користування системами комунального водопостачання та водовідведення в містах і селах України від 15.02.2006р.

Місцевим господарським судом встановлено, що між позивачем та відповідачем був укладений договір на послуги на водопостачання й водовідведення №2084 від 01.01.2004р., на підставі якого Міське комунальне підприємство “Благоустрій Жовтневого району” є абонентом  Обласного комунального підприємства “Компанія “Луганськвода”. Згідно п.3.1 договору позивач через систему комунального  водопостачання й водовідведення надає відповідачу  в обсязі погодженому щомісячним графіком поставки питної води (доповнення до договору №2) у точці підключення систем відповідача.

Правила користування системами комунального водопостачання і водовідведення в містах і селищах України, затверджені наказом Держжитлокомунгоспу України № 65 від 01.07.1994 року, запроваджують порядок користування питною водою з комунальних водопроводів і приймання стічних вод до комунальної каналізації та визначають взаємовідносини між об'єднаннями, виробничими управліннями водопровідно-каналізаційного господарствами або іншими експлуатаційними організаціями, комбінатами комунальних підприємств (надалі - Водоканал) та абонентами міських, районних, селищних водопроводів і каналізацій на території України.. Дотримання цих Правил є обов'язковим для всіх осіб, підприємств, установ, організацій, що користуються комунальними водопроводами і каналізаціями, незалежно від їхньої відомчої належності і форми власності та Водоканалу (п. п. 1. 1., 1. 2.).

Виходячи з п. 9.6. Правил при виявлені представником Водоканалу витоку води в мережах абонента внаслідок їх пошкодження або нераціонального водокористування, коли водолічильник на вводі відсутній або не працює з вини абонента, Водоканал виконує розрахунок витрат води у такому порядку: за пропускною здатністю труби вводу при швидкості руху води в ній 2 м/сек. та дією її повним перерізом протягом 24 годин за добу. Розрахунок проводиться за фактичний час витоку води по день її ліквідації. якщо час, протягом якого відбувався витік, встановити не вдається, то розрахунок здійснюється за останній поточний місяць. Наявність витоку оформлюється актом відповідно до п. 12. 15. цих Правил.

Виходячи з п. 12.15 Правил, акт, що засвідчує виявлені порушення Правил та оформлений відповідно до вимог даного пункту Правил, є підставою для розрахунків за водокористування відповідно до п. 9. 6. Правил.

Відмовляючи в позові, суди виходили з того, що акти, на які відповідач посилається, як на підставу позовних вимог, не відповідають вимогам п.12.15 щодо оформлення.

Так, згідно даного пункту Правил у разі виявлення представником водоканалу порушень вимог цих Правил актом встановлюються терміни їх усунення. Акт оформлюється за підписами представника водоканалу та представника організації, що обстежується, або громадянина, який володіє будинком на праві приватної власності. Якщо останні відмовляються підписати акт, він підписується представником водоканалу, і в акті робиться відповідний запис про таку відмову.

Разом з тим, суди попередніх інстанцій не встановили, в чому полягає така невідповідність актів вимогам, передбаченим п.12.15 Правил користування системами комунального водопостачання і водовідведення в містах і селищах України.

Господарськими судами при розгляді справи не оцінювалась правильність розрахунку витрат води; не встановлювалось чи були в будинках, зазначених в актах, лічильники, чи є різниця між заявленою кількістю води за договором і використаною кількістю води.

Також суди не розглянули доводи відповідача, викладені, зокрема, у відзиві (а.с.81 т.2), про те, що МКП “Благоустрій Жовтневого району”  не є споживачем (абонентом) водопостачання й водовідведення по адресах, зазначених в актах витоку води, складених позивачем.

За вказаних обставин юридична оцінка щодо відсутності правових підстав для задоволення позовних вимог зроблена судами без всебічного, повного та об'єктивного з'ясування всіх фактичних обставин справи, що мають значення для правильного вирішення спору.

Оскільки передбачені процесуальним законом межі перегляду справи в касаційній інстанції не дають їй права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати нові докази або додатково перевіряти докази, рішення місцевого господарського суду та постанова апеляційної інстанції підлягають скасуванню, а справа –направленню на новий розгляд до господарського суду першої інстанції. При новому розгляді справи слід врахувати наведене і вирішити спір відповідно до закону.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 108, 1115, 1117, п.3 ч.1 ст.1119, 11110, ст.11111, 11112 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України,  –

П О С Т А Н О В И В :

Касаційну скаргу задовольнити частково.

Постанову Луганського апеляційного господарського суду від 22.01.2007р. та рішення господарського суду Луганської області від 17.11.2006р. у справі №4/319 скасувати, а справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

Головуючий суддя                                                                        Д.Кривда

Судді                                                                                            Г.Жаботина

А.Уліцький