ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"05" березня 2007 р.
Справа  № 1/77-07-1067

За позовом ТОВ „Компанія „Вища школа реклами”

до відповідача: ВАТ „Південгідроспецбуд”

про розірвання договору підряду, про стягнення 42 266,40 грн.

Суддя         Гарник Л.Л.

Представники:

від позивача: Фатєєва Я.А., на підставі довіреності;

від відповідача: Котович Г.М., на підставі довіреності.

Суть спору: позивач - ТОВ „Компанія „Вища школа реклами”, звернувся                            до господарського суду з позовною заявою до відповідача - ВАТ „Південгідроспецбуд”,        про розірвання договору підряду на виконання робіт з устрою тимчасової під’їзної дороги з дорожніх плит від 08.04.2005р. № 8/04/05, про стягнення заборгованості у розмірі      42 266,40 грн.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав.

Відповідач позовні вимоги не визнає з підстав, викладених у відзиві на позов.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд встановив:

08.04.2005р. сторони уклали договір № 8/04/05, відповідно до умов якого підрядник - ВАТ „Південгідроспецбуд”, за дорученням замовника – ТОВ „Компанія „Вища школа реклами”, зобов’язався виконати роботи з улаштування тимчасової під’їзної дороги                    з дорожніх плит з боку вул. Маразліївської до внутрішньобудинкового флігелю по вул. Канатній, 11 в м. Одесі згідно технічної документації й кошторису, затвердженого замовником.

У ході виконання зобов’язань за названим договором ВАТ „Південгідроспецбуд” пред’явило ТОВ „Компанія „Вища школа реклами” для оплати рахунок-фактуру                       від 08.04.2005р. № ДО-0000065 на суму 42 266,40 грн., який був оплачений згідно платіжного доручення від 14.04.2005р. № 18.

З огляду на ту обставину, що ВАТ „Південгідроспецбуд” протягом обумовленого сторонами строку не виконало визначені договором підряду від 08.04.2005р.                                 № 10/04/05 роботи, а претензію про розірвання названого договору та повернення отриманого авансу залишило без відповіді та виконання, ТОВ „Компанія „Вища школа реклами” згідно заявленого позову ставить питання про розірвання договору підряду                   в судовому порядку та стягнення суми отриманого підрядником авансу - 42 266,40 грн.

Розглянувши позовні вимоги про стягнення збитків та викладені з метою їх обґрунтування доводи, господарський суд дійшов висновку про те, що позов слід визнати необґрунтованим з наступних підстав.

Відповідно до умов укладеного сторонами договору підряду на виконання робіт з устрою тимчасової під’їзної дороги з дорожніх плит 08.04.2005р. № 8/04/05 замовник зобов’язався виконати обумовлені роботи згідно технічної документації й кошторису, затвердженого замовником (пункт 1.1); замовник передає підряднику дозвіл на виконання робіт (пункт 4.1).

Як свідчить текст укладеного сторонами договору підряду від 08.04.2005р. № 8/04/05 та встановлено під час розгляду справи, необхідність улаштування тимчасової під’їзної дороги до внутрішньобудинкового флігелю  по вул. Канатній, 11 в м. Одесі обумовлена веденням робіт щодо його демонтування на підставі укладеного сторонами  договору підряду від 05.04.2005р.  № 5/04/05.

Викладена обставина не заперечується сторонами, спір між ними з цього приводу відсутній.

За таких обставин, наявні підстави вважати, що обумовлені договором підряду                  на виконання робіт з устрою тимчасової під’їзної дороги від 08.04.2005р. № 8/04/05                    є супутніми й такими що пов’язані з роботами, обумовленими договором підряду                        на виконання робіт з розбирання внутрішньобудинкового флігелю від 14.04.2005р.                          № 10/04/05, а відтак - також потребують отримання в установленому порядку дозволу на їх виконання.

Законом України „Про архітектурну діяльність” від 20.05.99 р. № 687-ХІУ,                                а саме ч. 1 ст. 9 визначено, що будівництво (нове будівництво, реконструкція, реставрація, капітальний ремонт) об’єкта архітектури  здійснюється відповідно до затвердженої проектної документації, державних стандартів, норм і правил, місцевих правил забудови населення пунктів.

Порядок та умови надання дозволу на виконання будівельних робіт з нового будівництва, розширення, реконструкції, технічного переоснащення, реставрації                           та капітального ремонту об’єктів визначені Положенням про порядок надання дозволу                   на виконання будівельних робіт,  затвердженим Наказом Держбуду України 05.12.2000р.  № 273, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України  25.12.2000р. за  № 945/5166,  пунктом 5.1. якого передбачено, що виконання будівельних робіт на об’єктах без одержання дозволу або його завчасної перереєстрації, а також виконання                               не зазначених у дозволі будівельних робіт вважається самовільним і тягне за собою відповідальність згідно з чинним законодавством.

У ході судового розгляду встановлено, що позивач всупереч викладених норм чинного законодавства й положень договору підряду не передав відповідачу технічну документацію та отриманий в установленому порядку дозвіл на здійснення підрядних робіт.

Доказів зворотного позивач не надав, незважаючи на те, що такі були витребувані ухвалою господарського суду від 02.03.2007р.

Натомість, згідно представленого ВАТ „Південгідроспецбуд” журналу вхідної кореспонденції, на адресу останнього будь-яких листів від ТОВ „Компанія „Вища школа реклами” не надходило.

У цьому зв’язку господарський суд при вирішенні спору виходить з наступних норм чинного законодавства.

Згідно положень Господарського кодексу України за договором підряду на капітальне будівництво підрядник зобов’язується своїми силами і засобами на замовлення замовника побудувати і здати замовникові у встановлений строк визначений договором об’єкт відповідно до проектно-кошторисної документації або виконати зумовлені договором будівельні та інші роботи, а замовник зобов’язується передати підряднику затверджену проектно-кошторисну документацію, надати йому будівельний майданчик, прийняти закінчені будівництвом об’єкти і оплатити їх (частина 1 статті 318);                                 підрядник має право не братися за роботу, а розпочату роботу зупинити у разі порушення замовником своїх зобов’язань за договором, внаслідок якого початок або продовження робіт підрядником виявляються неможливими чи значно ускладненими (частина 3                статті 320).

Виходячи з викладених положень чинного законодавства й фактичних обставин справи, господарський суд вважає підставними дії підрядника-відповідача, який не розпочав виконувати підрядні роботи. При цьому слід визнати слушними твердження відповідача про те, що він був позбавлений правових підстав виконувати означені роботи при відсутності технічної документації та дозволу на їх проведення, обов’язок представлення яких покладений на позивача-замовника.

На таких підставах господарський суд позбавлений правових підстав вважати наявним з боку відповідача порушення умов договору підряду від 08.04.2005р. № 8/04/05, що у свою чергу унеможливлює застосування до спірних відносин сторін норми частини 2 статті 320 Господарського кодексу України, що на неї посилається позивач в обґрунтування заявленого позову.

Згідно частини 1 статті 218 Господарського кодексу України підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинене ним правопорушення у сфері господарювання.

Відсутність ознак протиправності в діях відповідача як складової господарського правопорушення унеможливлює його відповідальність.

Відповідно до статей 33, 34 Господарського процесуального кодексу України позивач повинен довести ті обставини, на які він посилається як на підставу своїх вимог, чого в даному випадку зроблено не було.

Згідно із статтею 1 названого кодексу позивачами є підприємства та організації,             що подали позов про захист свого порушеного чи оспорюваного права або охоронюваного законом інтересу. Юридична заінтересованість позивача у судовому процесі зобов’язує його довести як наявність спірних матеріальних правовідносин, так і ту суб’єктивну обставину, що його права порушені і на відповідача має бути покладено відповідальність                                 на передбачених законом підставах.

Аналізуючи положення чинного законодавства, матеріали справи і викладене вище, господарський суд дійшов висновку про те, що позов задоволенню не підлягає з підстав необґрунтованості та невідповідності нормам чинного законодавства.

Неправомірність позовних вимог про стягнення  у вигляді заборгованості суми невикористаного підрядником авансу - 42 266,40 грн. обумовлюється також тією обставиною, що посилаючись на норму частини 2 статті 320 Господарського кодексу України, згідно якої замовник має право вимагати розірвання договору та відшкодування збитків у разі, якщо підрядник не береться своєчасно за виконання договору або виконує роботу настільки повільно, що закінчення її до строку стає явно неможливим, позивач неправильно визначив правову природу стягуваних з відповідача коштів, оскільки ставить питання саме про стягнення боргу.

Згідно приписів статті 19 Конституції України, норми якої являються нормами прямої дії, правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.

Керуючись статтями 82-85 Господарського процесуального кодексу України,  суд

ВИРІШИВ:

1. У позові відмовити.

Рішення суду набирає законної сили в порядку ст. 85 ГПК України.

Рішення підписане 12.03.2007р.

Суддя                                                                                       Гарник Л.Л.