Господарський суд
Житомирської області
————————————————————————————————————————
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Від "08" червня 2007 р.
Справа № 14/2911

Господарський суд Житомирської області у складі:

Головуючого судді Костриці О.О.

за участю представників сторін:

від позивача за первісним позовом (відповідача за зустрічним позовом) не з'явився

від відповідача за первісним позовом (позивача за зустрічним позовом) Головієнко К.В. - представник за дорученням

Розглянув у відкритому судовому засіданні справу за позовом Відкритого акціонерного товариства "Старт" (с. Катюжанка Вишгородського району)

до Фермерського господарства "Нона" (с. Биків Брусилівського району)

про стягнення 3358,96 грн.

та за зустрічним позовом Фермерського господарства "Нона" (с. Биків Брусилівського району)

до Відкритого акціонерного товариства "Старт" (с.Катюжанка Вишгородського району Київської області)

про визнання недійсною угоди оренди приміщень від 07.07.2004р. та стягнення 13332,80 грн.

Відповідно до ст. 77 ГПК України, в засіданні суду 04.06.2007р. оголошувалась перерва до 08.06.2007р.

Позивачем за первісним позовом пред'явлено позов про стягнення на його користь з відповідача за первісним позовом 3358,96 грн., з яких: 2973,68 грн. основного боргу, 265,62 грн. пені, 83,79 грн. інфляційних нарахувань, 35,87 грн. 3%річних.

Представник позивача за первісним позовом в судовому засіданні 03.04.2007р. позовні вимоги підтримав в повному обсязі.

В судовому засіданні 04.06.2007р. відповідач за первісним позовом первісні позовні вимоги не визнав.

17.11.2006р. на адресу господарського суду від відповідача за первісним позовом надійшов зустрічний позов, в якому він просить визнати недійсною угоду оренди приміщень та території від 07.07.2004р., а також стягнути з ВАТ "Старт" на його користь 13332,80 грн., з яких: 7332,80 грн. матеріальних збитків у подвійному розмірі, 1000,00грн. витрат на юридичні послуги, 5000,00 грн. моральної шкоди.

Ухвалою від 27.11.2006р. господарський суд Житомирської області прийняв зустрічний позов для спільного розгляду з первісним.

В судовому засіданні 15.01.2007р. представник відповідача за зустрічним позовом подав відзив на зустрічну позовну заяву, в якому зустрічні позовні вимоги не визнав, з підстав викладених у ньому (а.с.96-100 том 1).

Представник позивача  за зустрічним позовом в судовому засіданні 04.06.2007р. зустрічні позовні вимоги підтримав.

Відповідач за зустрічним позовом свого представника в засідання суду 04.06.2007р. не направив, хоча про час та місце розгляду справи повідомлений своєчасно та належним чином.

Заслухавши пояснення представника відповідача за первісним позовом (позивача за зустрічним позовом), дослідивши матеріали справи, господарський суд,-

ВСТАНОВИВ:

Як стверджує у своїй позовній заяві Відкрите акціонерне товариство "Старт" (позивач за первісним позовом, відповідач за зустрічним позовом) між ним та Фермерським господарством "Нона" (відповідач за первісним позовом, позивач за зустрічним позовом) було укладено угоду оренди приміщень та території ВАТ "Старт" від 07.07.2004р. (а.с. 32-35), згідно умов якої, позивач за первісним позовом передав відповідачу за первісним позовом у тимчасове користування територію загальною площею 5000 кв. метрів.

Суд вважає, що вищезазначений договір по своїй суті є договором оренди земельної ділянки, оскільки відповідно до ст. 1 Закону України "Про планування і забудову території", під поняттям територія розуміється частина  земної  поверхні  у  визначених   межах (кордонах) з властивими їй географічним положенням,  природними та створеними діяльністю  людей  умовами  та  ресурсами,  а  також  з повітряним простором та розташованими під нею надрами.

Крім того, з умов спірного договору не вбачається що позивачем за первісним позовом передавались у користування відповідачу за первісним позовом будь - які приміщення.

Позивач за первісним позовом мотивує свої вимоги, тим що згідно з п. 4.2 вищезазначеної угоди, відповідач за первісним позовом зобов'язався перераховувати орендну плату щомісяця не пізніше 10 числа місяця за звітним місяцем, визначеної за перший місяць після укладення договору оренди, яка становить 264,17грн.

На думку позивача за первісним позовом, відповідач за первісним позовом свої зобов'язання належним чином не виконав, внаслідок чого, станом на день пред'явлення позову до суду, утворилась заборгованість по орендній платі перед позивачем за первісним позовом за період з липня 2004р. по вересень 2005р. в сумі 3666,40 грн.

Разом з тим, згідно ст.ст. 1,2 ГПК України, підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб'єкта підприємницької діяльності (далі - підприємства та організації), мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів.

Отже звернення до суду можливе лише за наявності порушеного права.

Зміст позовної заяви свідчить, що позивач за первісним позовом фактично звернувся до суду за захистом свого права користування земельною ділянкою. Проте, ним не наведено господарському суду достатніх правових підстав, які б свідчили про наявність у нього права користування зазначеною земельною ділянкою.

Відповідно до ст. 125 Земельного кодексу України, право власності та право постійного користування на земельну ділянку виникає після одержання її власником або користувачем документа, що посвідчує право власності чи право постійного користування земельною ділянкою та його державної реєстрації. Право на оренду земельної ділянки виникає після укладення договору оренди і його державної реєстрації. Приступати до використання земельної ділянки до встановлення її меж у натурі (на місцевості), одержання документа, що посвідчує право на неї, та державної реєстрації забороняється.

У відповідності до ст. 126 ЗК України, право власності на земельну ділянку і право постійного користування земельною ділянкою посвідчується державними актами. Форми державних актів затверджуються Кабінетом Міністрів України.

Право оренди землі оформляється договором, який реєструється відповідно до закону.

Як на підставу виникнення права користування спірною земельною ділянкою позивач за первісним позовом посилається на державний акт на право користування землею серії Б № 087210 (а.с. 102-107 том 1), що видавався Київському радіозаводу для ведення підсобного господарства на території Абрамівської сільської ради.

Проте, як вбачається з матеріалів справи, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 29.05.1996р. № 569 (а.с. 108 том 1), Київський радіозавод був реорганізований шляхом поділу його цілісного майнового комплексу для створення на його базі нових підприємств, які відображені в додатку до зазначеної постанови (а.с. 109 том 1). У вищезазначеному додатку існує також Завод телевізійних вузлів, правонаступником якого є ВАТ "Старт" (а.с. 10 том 1). Отже, як стверджує позивач за первісним позовом державний акт на право безстрокового користування землею, виданий Київському радіозаводу пройшов процес реструктуризації в частині зміни землекористувача і був замінений на ВАТ "Старт".

Разом з тим, позивач за первісним позовом не надав суду доказів, які б свідчили про те, що саме Завод телевізійних вузлів, як одне з переліку підприємств, визначених у додатку до постанови Кабінету Міністрів України від 29.05.1996р. № 569, є користувачем земельної ділянки, яка була посвідчена за Київським радіозаводом у відповідності до державного акту серії Б № 087210.

Крім того, документи, що посвідчують право користування землею за Відкритим акціонерним товариством "Старт" також не виготовлялись. Земельно - кадастрова документація на вказану земельну ділянку до відповідних установ не надходила, вищевикладене підверджується також листами Вишгородського районного відділу земельних ресурсів за №1282 від 12.10.2006р. (а.с. 81 том 1) та за №152 від 08.02.2007р. (а.с. 131 том 1), листом Київської регіональної філії Державного підприємства "Центр державного земельного кадастру при Державному комітеті України по земельних ресурсах" за № 859 від 12.04.2007р. (а.с. 1 том 2), листом Управління з контролю за використанням та охороною земель у м.Києві та Київській області за №072872/обл. від 25.05.2007р. (а.с. 11 том 2).

Відповідно до ст. 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Позивач за первісним позовом не навів господарському суду достатніх правових підстав, які б свідчили про наявність у нього права користування зазначеною земельною ділянкою.

З огляду на викладене в задовленні первісного позову належить відмовити.

Позивач за зустрічним позовом вимоги про визнання недійсним договору оренди приміщень та території від 07.07.2004р. та стягнення з відповідача за зустрічним позовом на його користь 13332,80 грн., з яких: 7332,80 грн. матеріальних збитків у подвійному розмірі, 1000,00 грн. витрат на юридичні послуги, 5000,00 грн. моральної шкоди, обгрунтовує наступним:

По-перше, в момент укладання договору оренди приміщень та території від 07.07.2004р., у відповідача за зустрічним позовом були відсутні документи, які посвідчують право власності чи право постійного користування на земельну ділянку площею 5000 кв.м.

На думку позивача за зустрічним позовом, відповідач за зустрічним позом не мав ніяких правових підстав для укладання договору оренди приміщень та території від 07.07.2004р. та передачі в оренду позивачу за зустрічним позовом земельної ділянки площею 5000 кв.м.

Позивач за зустрічним позовом вважає, що відповідач за зустрічним позовом здійснив обманні дії в активній формі, повідомивши, що вищезазначена земельна ділянка  належить йому на праві користування, навмисно ввівши в оману позивача за зустрічним позовом.

По-друге, в договорі оренди приміщень та території від 07.07.2004р. , відповідачем за зустрічним позовом не була зазначена істотна умова, яка визначена ст. 15 Закону України “Про оренду землі”, а саме: не визначено місце розташування об'єкта, а також відсутні такі невід'ємні частини договору оренди землі як: план або схема земельної ділянки, яка передається в оренду; акт визначення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості); акт приймання-передачі об'єкта оренди; проект відведення земельної ділянки.

Таким чином, позивач за зустрічним позовом вважає, що в момент вчинення правочину відповідач за зустрічним позовом не дотримався вимог встановлених частинами 1, 3, 5 ст. 203 ЦК України, а недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вказаних вище вимог є підставою для визнання правочину недійсним (ст.215 ЦК України).

По-третє, відповідно ч.2 ст.203 ЦК України сторона, яка застосувала обман, зобов'язана відшкодувати другій стороні збитки у подвійному розмірі та моральну шкоду, що завдані у зв'язку з вчиненням цього правочину.

Таким чином, на думку позивача за зустрічним позовом відповідач за зустрічним позовом повинен відшкодувати на його користь 7332,80 грн. матеріальної шкоди та 5000,00 грн. моральної шкоди, яка полягає у приниженні відповідачем за зустрічним позовом ділової репутації позивача за зустрічним позовом перед місцевими органами влади.

Суд вважає обґрунтованими вимоги позивача за зустрічним позовом про визнання недійсним договору оренди приміщень та території ВАТ "Старт" від 07.07.2004 року з наступних підстав.

Згідно ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів, відповідно до частини 2 зазначеної статті є визнання правочину недійсним.

У відповідності до частини першої ст. 203 ЦК України, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства. Уклавши спірний договір оренди приміщень та території від 07.07.2004р., який по своїй суті є договором оренди земельної ділянки, відповідач за зустрічним позовом порушив вимоги спеціального закону, що регулює відносини оренди землі – Закону України “Про оренду землі”.

Відповідно до ст. 4 Закону України "Про оренду землі", орендодавцями земельних ділянок є громадяни та юридичні особи, у власності яких перебувають земльні ділянки, або упоноважені особи.

Як вже зазначалося вище, позивач за первісним позовом не навів господарському суду достатніх правових підстав, які б свідчили про наявність у нього права користування зазначеною земельною ділянкою.

Крім того, як вбачається з поданої суду копії зазначеного договору, він не містить істотної умови, визначеної ст. 15 Закону України “Про оренду землі”, зокрема: не визначено місця розташування об'єкта. Крім того, невід'ємною частиною договору оренди землі є: план або схема земельної ділянки, яка передається в оренду; кадастровий план земельної ділянки з відображенням обмежень (обтяжень) у її використанні та встановлених земельних сервітутів; акт визначення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості); акт приймання-передачі об'єкта оренди; проект відведення земельної ділянки, яких Відкрите акціонерне товариство "Старт" суду не надало.

Відповідно до ч. 2 ст. 15 Закону України “Про оренду землі”, відсутність у договорі оренди землі однієї з істотних умов, а також порушення вимог статтей 4 - 6, 11, 17, 19 цього Закону є підставою для відмови в Державній реєстрації договору оренди, а також для визнання договору недійсним відповідно до закону.

Відповідно до статті 215 Цивільного кодексу України підставами для недійсності                    правочину  є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами вимог, встановлених ст.203 цього Кодексу, зокрема зміст правочину суперечить цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства; особа, яка вчиняє правочин, не має необхідний обсяг цивільної дієздатності;…

Враховуючи вищевикладене, а також той факт, що відповідач за зустрічним позовом не мав  повноважень  на укладання такого договору, договір підлягає визнанню недійсним.

Відповідно до ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

З огляду на викладене, позивач довів суду достатність підстав для визнання договору оренди недійсним.

Разом з тим, суд вважає вимоги позивача за зустрічним позовом в частині стягнення на його користь з відповідача за зустрічним позовом 7332,80 грн. матеріальних збитків у подвійному розмірі, 1000,00 грн. витрат на юридичні послуги, 5000,00 грн. моральної шкоди, такими, що не підлягають задоволенню, з наступних причин.

Відповідно до п. 3 Постанови пленуму Верховного Суду України "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" від 31.03.1995 року № 4, під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань,  або інших негативних  явищ,  заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв'язку з ушкодженням здоров'я, у порушенні права власності (в тому числіінтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв'язку з незаконним перебуванням  під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв'язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.

На підставі п. 5 Постанови пленуму, підставою для настання цивільно-правової відповідальності про відшкодування моральної (немайнової) шкоди є: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діям заподіювача та вини останнього в її заподіянні.

Відсутність хоча б однієї з зазначених підстав веде до неможливості настання відшкодування моральної шкоди. Позивач за зустрічним позовом не надав суду доказів, того що відповідач за зустрічним позовом своїми діями створив підстави для приниження ділової репутації позивача за зустрічним позовом перед державними органами влади, а також понесення втрат немайнового характеру. У діях ВАТ "Старт" не виявлені та не встановлені ознаки протиправної поведінки.

З матеріалів справи також не вбачється, того  що відповідач за зустрічним позовом навмисно ввів позивача за зустрічним позовом в оману щодо обставин, які мають істотне значення, тому вимога про визнання спірного договору недійсним та стягнення матеріальних збитків у подвійному розмірі, з підстав введення позивача за зустрічним позовом в оману, є необгрунтованою.

Позивач за зустрічним також не надав суду доказів, які б свідчили про понесення ним витрат на оплату юридичних послуг.

Враховуючи викладене, суд вважає вимоги позивача за зустрічним позовом, такими, що підлягають частковому задоволенню: визнати недійсним договір оренди приміщень та території від 07.07.2004р., укладений між Відкритим акціонерним товариством "Старт" та Фермерським господарством "Нона". В частині стягнення 7332,80 грн. матеріальних збитків у подвійному розмірі, 1000,00 грн. витрат на юридичні послуги, 5000,00 грн. моральної шкоди, заявлених в зустрічному позові, необхідно відмовити.

Судові витрати у справі покладаються на відповідача за зустрічним позовом пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Крім того, суд вважає за необхідне стягнути з позивача за зустрічним позовом в дохід державного бюджету України суму державного мита, яка не була сплачена ним у встановленому чинним законодавством порядку.

Керуючись ст.ст. 44, 49, 82-84 ГПК України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

1. В задоволенні первісного позову відмовити.

2. Зустрічний позов задовольнити частково.

3.  Визнати недійсним договір оренди приміщень та території від 07.07.2004р., укладений між Відкритим акціонерним товариством "Старт", Київська область, Вишгородський район, с.Катюжанка, вул. Заводська, 1 та Фермерським господарством "Нона", Житомирська область, Брусилівський район, с. Биків.

4. Стягнути з Фермерського господарства "Нона", Житомирська область, Брусилівськиий район, с. Биків, ідентифікаційний код 30700573 в дохід державного бюджету України - 31,33 грн. державного мита.

5. Стягнути з Відкритого акціонерного товариства "Старт", Київська область, Вишгородський район, с.Катюжанка, вул. Заводська, 1, ідентифікаційний код 24222952 на користь Фермерського господарства "Нона", Житомирська область, Брусилівський район, с. Биків, ідентифікаційний код 30700573 - 85,00 грн. витрат по сплаті державного мита.

6. В решті зустрічного позову відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його прийняття.

Суддя
Костриця О.О.