ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.01.2007                                                                                   Справа № 3/268

Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого:   судді Науменко І.М. –доповідач

суддів: Білецької Л.М., Голяшкіна О.В.

при секретарі судового засідання: Клименко Ю.І.

За участю представників сторін:

від відповідача: Димура Олександр Олексійович, довіреність №197  від 06.11.06,  начальник служби безпеки;

від відповідача: Малчанов Микола Іванович, довіреність №177  від 29.10.06,  начальник юридичного відділу;

Представник позивача у судове засідання не з"явився, про час та місце судового засідання повідомлений належним чином.

розглянувши матеріали апеляційної скарги відкритого акціонерного товариства „Новогородківський „Райагрохім”, Кіровоградська область на рішення господарського суду Кіровоградської області від 13.11.06р.  у справі № 3/268

за позовом   відкритого акціонерного товариства „Новогородківський „Райагрохім”, Кіровоградська область

до :   Дочірнього підприємства „Автотрейдінг-Кіровоград” закритого акціонерного товариства „Атолл Холдінг”, м. Кіровогрд

про  стягнення 58200,00 грн.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Кіровоградської області від 13.11.06р. у справі № 3/268 (суддя Болгар Н.В.) в позові відмовлено.

Приймаючи оскаржуване рішення суд першої інстанції виходив з того, що позовні вимоги не ґрунтуються на нормах законодавства і позивач не міг бути продавцем автомобіля за договором, укладеним з гр.. Жиліком В.І.

Не погодившись з рішенням господарського суду від 13.11.06р., позивач звернувся до Дніпропетровського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою в якій просить скасувати рішення господарського суду та задовольнити позов, посилаючись на те, що судом невірно застосовано норми матеріального права, а саме відповідно до ст.. 656 ЦК України, предметом договору купівлі-продажу може бути товар, який є у продавця на момент укладення договору або буде створений (придбаний,набутий) продавцем у майбутньому.

В своєму відзиві на апеляційну скаргу відповідач вважає доводи викладені в апеляційній скарзі безпідставними, а рішення законним та обґрунтованим, просить залишити його без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Колегія суддів Дніпропетровського апеляційного господарського суду, дослідивши матеріали справи, вивчивши апеляційну скаргу, заслухавши представників відповідача вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

ДП "Автотрейдінг-Кіровоград" - продавець та ВАТ "Новгородківський "Райагрохім" - покупець уклали договір № 11/11/05/АТ-К від 11.11.05, за умовами якого ДП "Автотрейдінг-Кіровоград" зобов'язалося продати (передати право користуватися, володіти та розпоряджатися) товар - автомобіль Octavia A5 2,OTDI-PD/103kW AG (колір 1В1В CA) вартістю 161 800 грн. ( з ПДВ) на складі продавця у м. Кіровоград на протязі 65 банківських днів з моменту підписання договору, ВАТ "Новгородківський "Райагрохім" зобов'язалося провести оплату автомобіля. За умовами п. п. 3.2, 5.1 договору факт приймання-передачі товару оформлюється двостороннім актом приймання-передачі, і право власності на товар переходить від продавця до покупця у момент підписання сторонами акту приймання-передачі товар, що не протирічить ч. 1 ст. 334 Цивільного кодексу України.

Згідно з ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання,, що виникають з підстав, встановлених ст. 11 цього Кодексу, має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до вимог закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України. Такі норми містить ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України.

11.11.05  та 15.11.05 позивач перерахував на банківський рахунок відповідача суми 158 000 грн., З 800 грн., тобто всього - 161 800 грн.

Зобов'язання продавця по передачі покупцеві автомобіля у строк, визначений п. 3.1 договору № 11/11/105/АТ-К від 11.11.05, належним чином виконані не були, передача автомобіля відбулася 20.02.06, що не заперечується обома сторонами. Передача продавцем автомобіля підтверджується актом приймання-передачі 20.02.06.

З 20.02.06 ВАТ "Новгородківський "Райагрохім" стало власником автомобіля Octavia A5 2,OTDI-PD/103kW AG (колір IB IB CA), оплата за який ним здійснена у сумі 161 800грн. Свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу видано позивачу органом ДАІ 25.02.06.

03.02.06    ВАТ    "Новгородківський    "Райагрохім"         продавець    уклало    з

громадянином Жиліком В.Я. - покупцем договорі купівлі-продажу автомобіля Skoda Octavia A5 2,OTDI-PD/103kW AG (колір 1В1В CA), за умовами якого продавець зобов'язався передати товар протягом 10-ти днів з моменту підписання договору, але у будь-якому разі не пізніше 13.02.06 по акту приймання-передачі, покупець зобов'язався на протязі 3-х днів з дати підписання договору сплатити 10 000 грн., 190 000 грн. - у день складання сторонами акту приймання-передачі автомобіля, всього -200 000 грн. та набути право власності на автомобіль з моменту підписання акту приймання-передачі. У п. 7.3 такого договору сторони обумовили, що за прострочення продавцем терміну передачі товару покупцеві, продавець несе майнову відповідальність у вигляді сплати на користь покупця штрафу у розмірі 10 процентів від суми договору. По квитанції до прибуткового касового ордера № 11 ВАТ "Новгородківський "Райагрохім" одержало від гр. Жиліка В.І. 10 000 грн. (в т.ч. ПДВ) як оплату за автомобіль згідно п. 2.2.1 договору купівлі-продажу від 03.02.06.

14.02.06 громадянин Жилік В.І. звернувся до позивача з письмовою вимогою негайно передати йому автомобіль та сплатити 20 000 грн.

ВАТ "Новгородківський "Райагрохім" листом від 14.02.06 за вих. № 12 повідомив громадянина про згоду сплатити штраф і просив відстрочити передачу автомобіля до 16.02.06.

За видатковим касовим ордером від 14.02.06 ВАТ "Новгородківський "Райагрохім" передав громадянину Жиліку В.І. 20 000 грн. штрафу згідно п. 7.3 договору купівлі-продажу автомобіля від 03.02.06 р.

На підставі претензії гр. Жиліка В.І. від 17.02.06 про відмову від одержання автомобіля, строк передачі якого закінчився, вимогу повернути 10 000 грн., ВАТ "Новгородківський "Райагрохім" по видатковому касовому ордеру 17.02.06 повернув 10 000 грн. гр. Жиліку В.Я.

Посилаючись на ст. ст. 193, 224, 225 Господарського кодексу України позивач просив стягнути з відповідача збитки у загальній сумі 58 000 грн., вважаючи, що такими є 20 000 грн. штрафу, які виплачені за претензією гр. Жиліка В.І., 38 200 грн. прибутку, які ВАТ "Новгородківський "Райагрохім" розраховував одержати при продажу автомобіля громадянину, як різницю між 200 000 грн. - вартості автомобіля по договору купівлі-продажу автомобіля від 03.02.06 та 161 800 грн. - вартості автомобіля по договору № 11/11/05/АТ-К від 11.11.05.

Судова колегія вважає, що суд першої інстанції не звернув уваги на той факт, що одностороння відмова від виконання умов договору є порушенням зобов’язань і неправомірною поведінкою відповідача.

Предметом даного спору є вимога позивача до відповідача сплатити суму збитків, завдану порушенням умов договору. Відшкодування збитків регламентується п.4 ст. 611 ЦК України, у якій йдеться про те, що у разі порушення зобов’язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема відшкодування збитків моральної шкоди. Збитками є: 1) витрати, яких зазнала особа у зв’язку зі знищенням своєї речі, а також втрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних умов та обставин, якби її право не було порушено (упущена вигода).

До того ж при винесенні оскаржуваного рішення судом першої інстанції було невірно застосовано норми матеріального права, а саме ст. 656 ЦК України, згідно якої предметом договору купівлі-продажу може бути товар, який є у продавця на момент укладення договору або буде створений (придбаний, набутий) продавцем у майбутньому. Положення даної статті не обмежують предмет договору купівлі-продажу лише товаром, який є у продавця на момент укладення договору. Правовий режим предмета договору купівлі-продажу поширюється також на товар, який буде створений (придбаний, набутий) продавцем у майбутньому. За таких обставин, судова колегія вважає, що висновки суду про те, що позивач не був власником автомобіля, а тому не мав права на його відчуження прямо протиріч ять положенням ст.. 656 ЦК України.

Таким чином судом першої інстанції при винесенні оскаржуваного рішення було невірно застосовано норми матеріального права, що згідно п.4 ст. 104 ГПК України є підставою для скасування рішення.

Керуючись ст.ст.101, 103-105 ГПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Рішення господарського суду Кіровоградської області від 13.11.06р. № 3/268 скасувати.

Апеляційну скаргу відкритого акціонерного товариства „Новгородківський „Райагрохім”, Кіровоградська область –задовольнити.

Позов задовольнити.

Стягнути з дочірнього підприємства „Автотрейдінг-Кіровоград” закритого акціонерного товариства „Атолл Холдінг” (25000, м. Кіровоград, вул. Жовтневої революції, 31а; р/р 260074611 в АППБ „Аваль” м. Кіровограда, МФО 323538, ) на користь відкритого акціонерного товариства „Новгородківський Райагрохім” (28200, Кіровоградська область, Новгородківський район, смт. Новгородківка, вул. Кірова, 1; р/р №886 в КФ „Укрексімбанк” м. Кіровоград, МФО 323389, ) збитки у сумі –58200,00 грн.; 582,00 грн. –державного мита за розгляд справи в суді першої інстанції, 118,00 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу; 291,00 грн. –витрат на держмито за розгляд апеляційної скарги.

Видачу наказу доручити господарському суду Кіровоградської області.

Постанова може бути оскаржена до Вищого господарського суду України.

Головуючий суддя                                                                              І.М. Науменко

Суддя                                                                                         Л.М. Білецька

Суддя                                                                                                   О.В. Голяшкін