ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" квітня 2007 р.                                                            Справа № 47/99-07

вх. № 2558/5-47

Суддя господарського суду

при секретарі судового засідання

за участю представників сторін:

позивача - Цимбалюк С.В. за довіреністю б/н від 21.02.2007р., Шахнер Є.М. за довіреністю №56/13 від 05.03.2007р.  відповідача - Старжинський В.С. за довіреністю №15-юр від 05.03.2007р. 3-ї особи не з"явився

розглянувши справу за позовом УНДІ лісового господарства та агролісомеліорації ім. Г.М. Висоцького,м. Харків

до  Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельний центр - 21", м. Харків 3-я особа Державне підприємство "Жовтневе лісове господарство" Харківського ОУЛГ

про розірвання договору

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовною заявою в якій просить суд розірвати договір №88 від 01.08.2005р., що укладений між позивачем та відповідачем. Крім того, позивач просить покласти на відповідача судові витрати, у вигляді сплаченого держмита у розмірі 85,00грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу у розмірі 118 грн.

Представник 3-ї особи надав через канцелярію господарського суду 02.03.2007р. письмові пояснення, які були прийняті судом та залучені до матеріалів справи.

Представник відповідача 19.03.2007р. надав через канцелярію суду відзив на позовну заяву, в якому проти позову заперечує та просить суд призначити судову будівельно-товарознавчу експертизу та при прийнятті рішення направити окрему ухвалу суду про невиконання наказу №388 голові держ. комітету лісового господарства України. Заявлені клопотання були прийняті судом до розгляду.

У судовому засіданні призначеному на 19.03.2007р. в порядку ст. 77 ГПК України було оголошено перерву до 21.03.2007р. для можливості надання сторонами додаткових документів.

Представник 3-ої особи 21.03.2007р. надав суду відзив на позовну заяву, який було прийнято судом та залучено до матеріалів справи.

Представник ТОВ "Будівельний центр-21" надав через канцелярію господарського суду 18.04.2007р. зустрічну позовну заяву в якій просить суд стягнути з відповідача на користь позивача моральної шкоди у розмірі 4000,00грн., неодержаного прибутку у розмірі 327,90грн. та судові витрати.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 18.04.2007р. було повернуто зустрічну позовну заяву та додані до неї документи без розгляду.

Розглянувши матеріали справи та вислухавши пояснення представників сторін, господарським судом встановлено, що між позивачем та відповідачем 01.08.2005р. було укладено договір №88 долевої участі у будівництві житлового будинку, розташованого за адресою: м. Харків, пров. Ізумрудний,1. В якості долевої участі за даним договором позивач доручає, а відповідач приймає на себе обов’язок по виконанню будівельно-монтажних робіт, об’єм, характер і вартість яких визначається кошторисом.

За умовами п.9.1. спірного договору №88 передбачалося, що до початку робіт і виконання зобов’язань, визначених розділом 4 даного договору, позивач надає відповідачу копії документів, завірених належним чином, що підтверджують право позивача на власність об’єкту незавершеного будівництва. Також, п.9.2. договору передбачав, що у випадку виникнення податкових зобов’язань в процесі передачі об’єкту незавершеного будівництва з балансу 3-ї особи на баланс позивача, відповідач приймає на себе зобов’язання по їх відшкодуванню. Таким чином, суд приходить до висновку, що сторони договору №88 домовилися, що останній набирає чинності лише з моменту передачі предмету даного договору на баланс позивача, що в подальшому повинно підтверджуватися відповідними документами.

Дослідивши в судовому засіданні спірний договір №88 судом було також встановлено, що розділом 4 даного договору встановлювалися обов’язки сторін. Одним із таких обов’язків був обов’язок позивача передати (доручити) відповідачу певні повноваження (по довіреності).

Як пояснив в судовому засіданні представник позивача, жодних документів, а тим самим довіреності відповідачу не видавалося. Аналогічні пояснення було надано і представником відповідача.

Таким чином, відповідач самовільно в 2005 році замовив технічний висновок спеціалістів „Про стан основних будівельних конструкцій об’єкту незавершеного будівництва" та приступив до робіт на об’єкті незавершеного будівництва – житловий будинок по пров. Ізумрудний,1 в м. Харкові.

Судом встановлено, що строк виконання зобов’язань по договору №88 сторонами було встановлено до 30.12.2005р. Згідно з наданими поясненнями сторін та матеріалами справи вбачається, що сторони спірного договору вчасно не приступили до виконання прийнятих на себе зобов’язань та не виконали їх у строк, встановлений в договорі №88.

З огляду на вищезазначене, суд вважає за необхідне відмітити, що відповідачем було порушено ч.1 ст.193 Господарського кодексу України, яка зобов’язує суб’єктів господарювання та інших учасників господарських правовідносин виконувати господарські зобов’язання належним чином у відповідності з законом, іншими правовими актами та договором.

Крім того, сторони пояснили суду, що кошторис витрат по виконанню будівельно-монтажних робіт на об’єкті незавершеного будівництва не складався та сторонами не погоджувався.

В дотримання ст.188 ГК України, позивач 13.01.2006р. направив листа №20 відповідачу з вимогою приступити до виконання прийнятих на себе зобов’язань по договору №88, а саме сплатити податкові зобов’язання або ж договір буде вважатися недійсним. Відповідно до листа  №6 від 13.01.2006р., позивач отримав відповідь з відмовою.

Суд не приймає доводи відповідача щодо визнання даного договору недійсним на підставі ст.ст. 203,215,227 ЦК України, оскільки визнання договору недійсним із зазначених підстав можливо лише при недотриманні сторонами умов викладених в даних нормах ЦК України.

Як було встановлено, сторони договору наперед домовилися щодо комплексу прав та обов’язків по проведенню будівельно-монтажних робіт на об’єкті незавершеного будівництва – житловий будинок по пров. Ізумрудному, 1 в м. Харкові, при умові знаходження його на балансі позивача та відповідним чином оформили своє волевиявлення, уклавши договір №88.

Відповідно до  ч. 2  ст. 651 ЦК України договір може бути  змінено або  розірвано за рішенням суду на вимогу  однієї із сторін  у разі істотного порушення  договору другою стороною та в інших випадках,  встановлених договором  або законом.

Відповідно до вимог ст. 32 Господарського процесуального кодексу України: доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі  яких господарський   суд   у  визначеному  законом  порядку  встановлює наявність  чи  відсутність  обставин, на яких грунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Згідно ст.43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об’єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Зважаючи на вищевикладене  та те, що відповідач  значною мірою  позбавляє позивача того на що він розраховував при укладанні вищезазначеного договору, позовні вимоги позивача в частині  розірвання договору №88 долевої участі у будівництві житлового будинку, розташованого за адресою: м. Харків, пров. Ізумрудний,1, що укладений між сторонами обґрунтовані, відповідають вимогам діючого законодавства та підлягають задоволенню.

19.03.2007р. відповідачем було заявлене клопотання про призначення судової будівельно-товарознавчої експертизи та направленні окремої ухвали суду про невиконання наказу №388 голові держ. комітету лісового господарства України.

Позивач та представник 3-ї особи проти заявленого відповідачем клопотання заперечують, тому суд вважає за необхідне відмовити в його задоволенні, як у необгрунтованому.

Відповідно до статті 49 Господарського процесуального кодексу України державне мито у розмірі, передбаченому статтею 3 Декрету Кабінету Міністрів України “Про державне мито”, що становить 85,00грн. та згідно зі статтею 44 Господарського процесуального кодексу України, Постановою Кабінету Міністрів України від 29.03.2002р. № 411 судові витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу у сумі 118 гривень слід покласти на відповідача з вини якого спір доведено до суду.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ч.2 ст. 651, Цивільного кодексу України, ст. 193, ст.188 ГК України, статтею 3 Декрету Кабінету Міністрів України “Про державне мито”, Постановою Кабінету Міністрів України від 29.03.2002р. № 411, статтями 1, 12, 33, 43, 44, 49, ст.ст. 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. В задоволення клопотання відповідача про призначення судової будівельно-товарознавчої експертизи та направленні окремої ухвали суду про невиконання наказу №388 голові держ. комітету лісового господарства України.

2. Позов задовольнити повністю.

3. Розірвати договір №88 від 01.08.2005року, що укладений між Українським ордена "Знак пошани" науково-дослідним інститутом лісового господарства та агролісомеліорації ім. Г.М.Висоцького та Товариством з обмеженою відповідальністю "Будівельний центр-21".

4. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельний центр-21" (61060, м. Харків, просп. 50 років СРСР, 30-а, р/р7999 в №1 ХГРУ "Приватбанк", МФО 351533, код ОКПО 32868441) на користь Українського науково-дослідного інституту лісового господарства та агролісомеліорації ім. Г.М.Висоцького (61024, м. Харків, вул. Пушкінська, 86, р/р 0137 в УДК Харківській області, МФО 851011, )  державне мито у розмірі 85 грн. та витрати на інформаційно – технічне забезпечення судового процесу у розмірі 118 грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Повний текст рішення підписано 25.04.2007р.

Суддя