ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

"26" березня 2007 р.
Справа № 6/506/06

Колегія суддів Одеського апеляційного господарського суду у складі:

судді-доповідача Пироговського В.Т.,

суддів Картере В.І., Жекова В.І.,

секретар судового засідання Буравльова О.М.,

за участю представників сторін в засіданні суду 22.03.2007р.,26.03.2007р.:

від позивача Лемле Н.В.,

від відповідача Чаричанський П.О.

розглянула апеляційну скаргу

ДПІ у Центральному районі м. Миколаєва

на постанову господарського суду Миколаївської області

від 07.12.2006р.

по справі № 6/506/06

за позовом ТОВ ВКП „Кредо”

до ДПІ у Центральному районі м. Миколаєва

про скасування податкового повідомлення-рішення.

Розгляд справи згідно із приписами п.6 Розділу VІІ та п.1 ч.1 ст.17 КАС України здійснено в порядку, встановленому цим Кодексом.

Ухвалою Одеського апеляційного господарського суду від 26.01.2007р. відкрито апеляційне провадження по даній справі за апеляційною скаргою ДПІ у Центральному районі м. Миколаєва.

Ухвалою Одеського апеляційного господарського суду від 30.01.2007р. розгляд справи в апеляційному порядку призначено на 06.03.2007р.

Вказані ухвали надіслані сторонам 30.01.2007р., тобто останні повідомлені про дату, час і місце засідання суду, що підтверджується повідомленнями про вручення поштового відправлення.

Ухвалою Одеського апеляційного господарського суду від 06.03.2007р. у зв’язку із відсутністю за сімейними обставинами судді ОАГС Картере В.І. розгляд справи призначено на іншу дату, а саме на 22.03.2007р.

За правилами ст.150 КАС України в засіданні суду 22.03.2007р. оголошено перерву до 26.03.2007р.

Згідно із приписами ст.160 КАС України у судовому засіданні 26.03.2007р. проголошено вступну та резолютивну частини судового рішення.

ТОВ ВКП „Кредо” звернулось до господарського суду Миколаївської області із позовною заявою про визнання протиправним та скасування повністю податкового повідомлення-рішення ДПІ у Центральному районі  м. Миколаєва від 07.06.2006р. № /0.

Постановою місцевого господарського суду від 31.10.2006р. (суддя Ткаченко О.В.) скасовано податкове повідомлення-рішення ДПІ у Центральному районі м. Миколаєва від 07.06.2005р. № /0, стягнуто з держбюджету на користь позивача 3,4 грн. судових витрат.

Судове рішення вмотивоване тим, що положення Закону України „Про ПДВ” не передбачають можливість зменшення суми бюджетного відшкодування з підстав, встановлених в акті перевірки.

Не погоджуючись із вказаною постановою, ДПІ у Центральному районі     м. Миколаєва звернулась до Одеського апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою, в якій просить судове рішення скасувати як необґрунтоване, у позові відмовити, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права.

Зокрема, скаржник вважає, що в порушення приписів п.1.8 ст.1 Закону України „Про ПДВ” не надано належної правової оцінки ненадходженню до бюджету сум ПДВ, на які зменшено від’ємне значення податкового зобов’язання за наслідками проведеної перевірки.

В запереченнях на апеляційну скаргу ТОВ ВКП „Кредо” просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржувану постанову –без змін, додаючи, що апелянтом надано помилкове тлумачення приписів спеціального закону з питань оподаткування ПДВ, т.я. жодна вимога закону не зобов’язує покупця товару безпосередньо сплачувати податок до бюджету.

Розглянувши матеріали справи, оцінивши наявні докази, вислухавши пояснення представників сторін, колегія судів встановила наступне:

ДПІ у Центральному районі м. Миколаєва проведена виїзна планова перевірка ТОВ ВКП „Кредо” з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.10.2002р. по 30.09.2005р., за результатами якої складено акт від 25.05.2006р. № 78/23-600/13845029.

Вказаним актом встановлено порушення підприємством приписів п.1.8 ст.1, п.п.7.4.1 п.7.4, п.п.7.7.5 п.7.7 ст.7 Закону України „Про ПДВ” від 03.04.1997р. № 168/97-ВР із змінами та доповненнями, а саме товариством завищено суму бюджетного відшкодування в січні та березні 2005р. в загальному розмірі 231 551 грн.

До наведеного висновку суб’єкт владних повноважень дійшов, з’ясувавши в ході перевірки, що рішенням Солом’янського районного суду    м. Києва від 25.11.2005р. визнано недійсними установчі документи та свідоцтво про реєстрацію платника ПДВ виробника продукції (брухт чорного металу) –ТОВ „Фінсоюзавто”. Крім того, в акті перевірки зазначено про те, що ТОВ „Фінсоюзавто” мало договірні правовідносини з ТОВ „Компанія КМК-ЛТД”, тобто не є постачальником товару, придбаного ТОВ ВКП „Кредо”. При цьому, дослідивши первинні бухгалтерські документи, у тому числі накладні, податкові накладні, платіжні доручення, орган ДПС вказав на належне проведення господарських операцій на суму 1 100 000 грн. (ПДВ –183 333,33 грн.) та на суму 815 000 грн. (ПДВ –135 833,33 грн) між ТОВ ВКП „Кредо” та його контрагентом –ПП „Експомет”, а також між ПП „Експомет” та ТОВ „Компанія КМК-ЛТД” (постачальник продукції за угодою з ПП „Експомет”).

За вищеназвані порушення, на підставі акту перевірки та згідно із            п.п. „б” п.п.4.2.2 п.4.2 ст.4, п.п.17.1.3 п.17.1 ст.17 Закону України „Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами”, ч.1 ст.111 Закону України „Про державну податкову службу в Україні” ДПІ у Центральному районі м. Миколаєва оформлено та надіслано податкове повідомлення-рішення від 07.06.2006р. № /0, яким зменшено суму бюджетного відшкодування з ПДВ на 231 551 грн. (січень 2005р. –183 333 грн., березень 2005р. –48 218 грн.) та визначено податкове зобов’язання з ПДВ у вигляді штрафних санкцій в сумі 115 775,5 грн. (січень 2005р. –91 666,5 грн., березень 2005р. –24 109 грн.).

Не погодившись з прийнятим відповідачем податковим повідомленням-рішенням, підприємство в порядку апеляційного оскарження неодноразово зверталось до органів ДПС різного рівня із скаргами, які залишені без задоволення, а акт ненормативного характеру –без змін.

Вважаючи, що податкове повідомлення-рішення від 07.06.2006р.                  № /0 прийнято з порушенням норм податкового законодавства України, ТОВ ВКП „Кредо” звернулось до господарського суду Миколаївської області із позовною заявою про визнання його протиправним та скасування, яка задоволено з мотивів, викладених в описовій частині цієї ухвали.

Перевіривши правильність застосування місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права, повноту, об’єктивність дослідження наявних доказів, судова колегія вбачає підстави для задоволення апеляційної скарги з огляду на таке:

Відповідно до вимог п.п.7.4.1 п.7.4 ст.7 Закону України „Про ПДВ” від 03.04.1997р. № 167/97-ВР в редакції, чинній в періодах, за які здійснено зменшення бюджетного відшкодування, податковий кредит звітного періоду складається із сум податків, сплачених (нарахованих) платником податку у звітному періоді у зв’язку з придбанням товарів (робіт, послуг), вартість яких відноситься до складу валових витрат виробництва (обігу) та основних фондів чи нематеріальних активів, що підлягають амортизації. Суми податку на додану вартість, сплачені (нараховані) платником податку у звітному періоді у зв’язку з придбанням (спорудженням) основних фондів, що підлягають амортизації, включаються до складу податкового кредиту такого звітного періоду, незалежно від строків введення в експлуатацію основних фондів, а також від того, чи мав платник податку оподатковувані обороти протягом такого звітного періоду.

Згідно із приписами п.п.7.4.5 п.7.4 ст.7 вказаного Закону України не дозволяється включення до податкового кредиту будь-яких витрат по сплаті податку, що не підтверджені податковими накладними чи митними деклараціями, а при імпорті робіт (послуг) –актом прийняття робіт (послуг) чи банківським документом, який засвідчує перерахування коштів в оплату вартості таких робіт (послуг). У разі коли на момент перевірки платника податку органом державної податкової служби суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними цим підпунктом документами, платник податку несе відповідальність у вигляді фінансових санкцій, установлених законодавством, нарахованих на суму податкового кредиту, не підтверджену зазначеними цим підпунктом документами.

В аспекті наведених норм права та змісту Закону України „Про ПДВ” в цілому Одеський апеляційний господарський суд дійшов висновку, що виникнення права платника податку на податковий кредит є наслідком фактичного проведення господарської операції, яка є об’єктом оподаткування ПДВ, за наявності первинних документів бухгалтерського обліку в підтвердження такого проведення, у тому числі податкових накладних.

З метою з’ясування вказаних обставин судовою колегією в засіданні 22.03.2007р. зобов’язано ТОВ ВКП „Кредо” надати первинні бухгалтерські документи в підтвердження отримання придбаного товару, здійснення розрахунків за продукцію, тощо.

Суб’єктом господарювання виконано в повному обсязі вимоги апеляційного господарського суду та надано для залучення до матеріалів справи договори купівлі-продажу відходів чорних металів, акти прийому, накладні, податкові накладні, банківські виписки про рух коштів, тобто в повному обсязі підтверджено фактичне виконання господарських операцій з ПП „Експомет” та правову обґрунтованість віднесення сум ПДВ до податкового кредиту. Крім того, позивачем надано вантажні митні декларації про вивезення в подальшому придбаного брухту чорних металів за межі митної території України, суми ПДВ у вартості якого включено ТОВ ВКП „Кредо” до розділу „Податковий кредит” податкових декларацій за січень та березень 2005р.

Не приймаються до уваги доводи органу ДПС, викладені, зокрема, в акті перевірки та апеляційній скарзі, оскільки та обставина, що за рішенням суду визнано недійсними установчі документи та свідоцтво про реєстрацію платника ПДВ виробника продукції, який взагалі не мав жодних цивільних правовідносин з позивачем, згідно спеціального закону з питань оподаткування ПДВ (за умови фактичного проведення господарської операції та належного її документального оформлення) не передбачає можливість зменшення суми бюджетного відшкодування, про що вірно вказано господарським судом першої інстанції, який скасував незаконне податкове повідомлення-рішення.

Відтак, мотиви, з яких подана апеляційна скарга, не спричиняють відмову в задоволенні позову та зміну або скасування оскаржуваного судового рішення, у зв’язку з чим останнє як постановлене без порушення приписів матеріального та процесуального права підлягає залишенню без змін, проте виправленню підлягає описка в резолютивній частині постанови щодо дати спірного в рамках провадження по даній адміністративній справі акту індивідуальної дії.

Керуючись ст.ст.150,160,162,195,196,198,200,205,206 КАС України,                        колегія суддів

Ухвалила:

Постанову господарського суду Миколаївської області від 07.12.2006р. зі справи № 6/506/06 залишити без змін, апеляційну скаргу –без задоволення, виклавши абзац перший резолютивної частини постанови в наступній редакції: „Скасувати податкове повідомлення-рішення ДПІ у Центральному районі             м. Миколаєва від 07.06.2006р. № /0”.

Ухвала в порядку ст.254 КАС України набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку.

Суддя-доповідач

В.Т. Пироговський

Судді

В.І. Картере

В.І. Жеков