Господарський суд
Житомирської області
______________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Від "07" червня 2007 р.                                                     Справа № 16/1484

Господарський суд Житомирської області у складі:

Судді Гансецького В.П.

при секретарі Байдала І.Г.

за участю представників сторін

від позивача Дударко О.П., дор. №30 від 30.05.07р.

від відповідача не з'явився

Розглянув у відкритому судовому засіданні в м.Житомирі справу за позовом Управління Пенсійного фонду України в Любарському районі Житомирської області (смт.Любар)

до Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Юрівське" (с.Юрівка Любарського району)

про стягнення 12265,15 грн.

Позивач звернувся з позовом про стягнення на свою користь з відповідача 12265,15 грн. недоїмки по сплаті страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

Представник позивача в судовому засіданні позов підтримала в сумі 8265,15 грн. недоїмки по сплаті страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, оскільки решта боргу відповідачем сплачена.

Відповідач відзиву на позов не подав, свого представника в судове засідання не направив, хоча про час та місце розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином.

Нез'явлення представника відповідача, належним чином повідомленого про час та місце розгляду справи не є перешкодою для прийняття рішення у справі.

Заслухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, господарський суд,-

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до ст.14 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.03р. №1058-ІV (далі Закон), страхувальниками відповідно до цього Закону, крім інших, є: роботодавці: підприємства, установи і організації,  створені відповідно до законодавства  України,  незалежно  від  форми   власності,   виду діяльності  та  господарювання,  об'єднання громадян,  профспілки, політичні партії (у тому числі філії,  представництва,  відділення та  інші відокремлені підрозділи зазначених підприємств,  установ, організацій,  об'єднань громадян,  профспілок,  політичних партій, які  мають  окремий  баланс  і  самостійно  ведуть  розрахунки  із застрахованими особами),  фізичні особи - суб'єкти підприємницької діяльності  та  інші особи (включаючи юридичних та фізичних осіб - суб'єктів підприємницької діяльності,  які обрали особливий спосіб оподаткування (фіксований податок, єдиний податок, фіксований сільськогосподарський  податок,  придбали   спеціальний   торговий патент),   які   використовують  працю  фізичних  осіб  на  умовах трудового договору (контракту) або на інших  умовах,  передбачених законодавством,  або за договорами цивільно-правового характеру, - для осіб, зазначених у пунктах 1, 10, 15 статті 11 цього Закону; колективні та орендні підприємства,  сільськогосподарські кооперативи та фермерські  господарства,  у  тому  числі  ті,  які обрали особливий спосіб оподаткування (фіксований податок,  єдиний податок,  фіксований   сільськогосподарський   податок,   придбали спеціальний торговий патент),  - для осіб,  зазначених у пункті  2 статті 11 цього Закону.

Відповідно до ч.1 ст.15 Закону, платниками страхових внесків до солідарної системи є страхувальники, зазначені в статті 14 цього Закону, і застраховані особи, зазначені в частині першій статті 12 цього Закону.

Відповідно до п.6 ч.2 ст.17 і ч.6 ст.20 Закону, страхувальник зобов'язаний нараховувати, обчислювати і сплачувати в установлені строки та в повному обсязі страхові внески. Страхувальники зобов'язані сплачувати страхові внески, нараховані за відповідний базовий звітний період, не пізніше ніж через 20 календарних днів із дня закінчення цього періоду.

Відповідно до ч.3 ст.18 Закону, страхові внески є цільовим загальнообов'язковим платежем, який справляється на всій території України в порядку, встановленому цим Законом.

Відповідно до абз.6 ч.6 ст.20 Закону, перерахування страхових внесків здійснюється страхувальниками одночасно з одержанням (перерахуванням) коштів на оплату праці (виплати доходу), у тому числі в безготівковій чи натуральній формі або з виручки від реалізації товарів (послуг).

Відповідно до ч.10 і ч.12 ст.20 Закону, якщо страхувальники несвоєчасно або не в повному обсязі сплачують страхові внески, до них застосовуються фінансові санкції, передбачені цим Законом. Страхові внески підлягають сплаті незалежно від фінансового стану платника страхових внесків.

Відповідач зареєстрований у позивача як платник страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування 20.03.2000р. за №12040094 і відповідно до вимог зазначеного Закону, а також Інструкції "Про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України", затвердженої постановою правління ПФУ від 19.12.03р. №21-1, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 16.01.04р. за №64/8663, зобов'язаний сплачувати збір (внески) до Фонду у визначених цими нормативними актами порядку та розмірі.

Внаслідок неналежного виконання відповідачем свого обов'язку, станом на день вирішення спору, утворилась заборгованість перед позивачем за грудень 2005р., 2006р., січень-березень 2007р. в сумі 8265,15 грн. недоїмки по сплаті страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, що підтверджується розрахунком суми страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування за грудень 2005р., 2006р., січень-березень 2007р.(а.с.7-38), довідкою позивача №2108/11 від 06.06.07р.(а.с.44), підписаним сторонами актом звірки заборгованості станом на 07.06.07р.(а.с.45).

Відповідно до ч.2 ст.106 Закону, суми страхових внесків своєчасно не нараховані та/або не сплачені страхувальниками у строки, визначені ст.20 цього Закону, в тому числі обчислені територіальними органами Пенсійного фонду у випадках, передбачених ч.3 ст.20 цього Закону, вважаються простроченою заборгованістю із сплати страхових внесків (далі - недоїмка) і стягуються з нарахуванням пені та застосуванням фінансових санкцій.

Відповідно до ч.1 ст.105 Закону, страхувальники мають право на оскарження дій (бездіяльності) виконавчих органів Пенсійного фонду та їх посадових осіб у порядку підлеглості до вищого органу або посадової особи, а також у судовому порядку.

При невиконанні обов'язку по сплаті нарахованих сум, орган Пенсійного фонду має право звернутись з позовом до господарського суду.

Відповідач  позов не оспорив, доказів сплати решти боргу не надав.

Враховуючи викладене, господарський суд вважає позовні вимоги обгрунтованими, заявленими відповідно до чинного законодавства та такими, що підлягають задоволенню в сумі - 8265,15 грн. недоїмки по сплаті страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

В стягненні решти боргу відмовити у зв'язку з його сплатою відповідачем.

Судові витрати по сплаті судового збору стягненню не підлягають відповідно до ч.4 ст.94 КАС України.

На підставі Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.03р. №1058-ІV, Інструкції "Про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України", затвердженої постановою правління ПФУ від 19.12.03р. №21-1, керуючись ст.ст. 158-163, 167 КАС України, господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Юрівське", 13105, с.Юрівка Любарського району Житомирської області, ідентифікаційний код 03744818:

- на користь Управління Пенсійного фонду України в Любарському районі Житомирської області, 13100, смт.Любар Житомирської області, вул.Леніна,52, ідентифікаційний код 20405058 - 8265,15 грн. недоїмки по сплаті страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

3. В решті позову відмовити.

Постанова господарського суду може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня її проголошення шляхом подачі заяви, а в разі складення постанови суду у повному обсязі відповідно до ст.160 Кодексу адміністративного судочинства України - з дня складення в повному обсязі.

Апеляційна скарга на постанову суду може бути подана протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Постанова господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, встановленого КАС України, якщо таку заяву не було подано. Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у строк, встановлений КАС України, постанова суду набирає законної сили після закінчення цього строку. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя

Дата виготовлення постанови в повному обсязі 07.06.07р.

Віддрукувати: 3 прим.:

1 - у справу,

2,3 - сторонам.