ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
суд Чернігівської області
________________________________________________________________________________________________
Тел. 7-38-36, факс 7-44-62
ПОСТАНОВА

"10" травня 2007 р.
Справа № 3/148

11 год. 00 хв.

За позовом  Управління Пенсійного фонду України в
Ріпкинському районі, 15000, смт. Ріпки, вул. Попудренка, 8

до  Суб'єкта підприємницької діяльності,
фізичної особи ОСОБА_1, АДРЕСА_1

про стягнення 170,00 грн.

Суддя               В. М. Репех

За участю секретаря судового
засідання   Карнабеди Т. О.

Представники
сторін :

від позивача:  Тужик А.В. -головний спеціаліст-юрисконсульт,
довіреність № 2211/06 від 16.11.2006 року.

від відповідача:  не з'явився

СУТЬ СПОРУ:

Управлінням Пенсійного фонду України
в Ріпкинському районі заявлено позов про стягнення з Суб'єкта підприємницької
діяльності, фізичної особи ОСОБА_1 170,00 грн. штрафних санкцій за неподання
розрахунку сум страхових внесків на обов'язкове державне пенсійне страхування,
яка станом на 01.03.2007 року відповідачем сплачена не була.

Відповідач не використав наданого
законом права на подання відзиву на позов та участь своїх представників у
судовому засіданні. Суд вважає, що дана обставина не перешкоджає розгляду справи,
оскільки про час та місце розгляду справи він повідомлений належним чином, про
що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення № НОМЕР_1, причини
неявки суду не повідомив.

Суд,  з'ясувавши обставини та докази по справі,
встановив наступне:

Суб'єкт підприємницької діяльності,
фізична особа ОСОБА_1 зареєстрована в управлінні Пенсійного фонду України в
Ріпкинському районі як платник страхових внесків на загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування.

Статтею 14 Закону № 1058 визначено
коло страхувальників, зокрема якими, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 14 цього
Закону є роботодавці: підприємства, установи і організації, створені відповідно
до законодавства України, незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання,
об'єднання громадян, профспілки, політичні партії (у тому числі філії,
представництва, відділення та інші відокремлені підрозділи зазначених
підприємств, установ, організацій, об'єднань громадян, профспілок, політичних
партій, які мають окремий баланс і самостійно ведуть розрахунки із
застрахованими особами), фізичні особи - суб'єкти підприємницької діяльності та
інші особи (включаючи юридичних та фізичних осіб - суб'єктів підприємницької
діяльності, які обрали особливий спосіб оподаткування (фіксований податок,
єдиний податок, фіксований сільськогосподарський податок, придбали спеціальний
торговий патент), які використовують працю фізичних осіб на умовах трудового
договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, або за
договорами цивільно-правового характеру, - для осіб, зазначених у пунктах 1,
10, 15 статті 11 цього Закону.

В статті 15 Закону України “Про
загальнообов'язкове державне пенсійне страхування” від 9 липня 2003 року N
1058-ІV визначено, що платниками внесків до солідарної системи є
страхувальники, зазначені в ст.14 цього Закону, зокрема, підприємства, установи
і організації,  створені відповідно до
законодавства  України,  незалежно
від  форми   власності,
виду діяльності  та  господарювання,  об'єднання громадян,  профспілки, політичні партії (у тому числі
філії,  представництва,  відділення та
інші відокремлені підрозділи зазначених підприємств,  установ, організацій,  об'єднань громадян,  профспілок,
політичних партій, які  мають  окремий
баланс  і  самостійно
ведуть  розрахунки  із застрахованими особами),  фізичні особи - суб'єкти підприємницької
діяльності  та  інші особи (включаючи юридичних та фізичних
осіб - суб'єктів підприємницької діяльності,
які обрали особливий спосіб оподаткування  (фіксований  податок,
єдиний  податок,  фіксований сільськогосподарський  податок,
придбали   спеціальний   торговий патент),   які
використовують  працю  фізичних
осіб  на  умовах трудового договору (контракту) або на
інших  умовах,  передбачених законодавством,  або за договорами цивільно-правового
характеру, - для осіб, зазначених у пунктах 1, 10, 15 статті 11 цього Закону.

Згідно п. 4 ч. 2 ст. 17 Закону №
1058 страхувальник зобов'язаний подавати звітність територіальним органам
Пенсійного фонду у строки, в порядку та за формою, встановленими Пенсійним
фондом.

Пунктом 11.11 Інструкції про
порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків
на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду
України, затвердженої постановою правління Пенсійного фонду України від
19.12.2003р. № 21-1 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України
16.01.2004р. за № 64/8663 (надалі - Інструкція), платники страхових внесків
щомісяця складають у двох   примірниках
розрахунок суми страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування, у якому зазначають самостійно обчислені суми страхових внесків за
формою згідно з додатком 23 цієї Інструкції. Оригінал
розрахунку  подається платником до органу
Пенсійного фонду за місцезнаходженням платника. Розрахунки подаються
зазначеними платниками до органу Пенсійного
фонду для реєстрації за базовий звітний період, що дорівнює
календарному   місяцю, - не пізніше ніж
через 20 календарних днів із дня закінчення цього періоду. Платники страхових
внесків мають право не пізніше ніж за 10 днів до  закінчення строку подання документів
надіслати їх органу Пенсійного фонду поштою з повідомленням про вручення за
порядком оформлення зазначених поштових відправлень, установленим Кабінетом
Міністрів України.

Розрахунок подається  платником
незалежно  від  стану його фінансово-господарської діяльності
(п.11.13 Інструкції).

Відповідно до підпункту 5 частини 9
ст. 106 Закону № 1058 виконавчі органи Пенсійного фонду України застосовують
штрафні санкції за неподання,
несвоєчасне подання, подання не за встановленою формою або подання  недостовірних відомостей, що використовуються
в системі персоніфікованого  обліку та
іншої звітності, передбаченої законодавством, до територіальних органів
Пенсійного фонду накладається штраф у розмірі 10 відсотків суми страхових
внесків, які були сплачені або підлягали сплаті за відповідний звітний період,
за кожний повний або неповний місяць затримки подання відомостей,  звітності, але не менше десяти
неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а в разі повторного протягом року
такого порушення - у розмірі 20 відсотків зазначених сум та не менше 20
неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Частинами 13 -15 ст. 106 Закону №
1058 визначено, що про нарахування пені та накладення штрафів,  передбачених частинами  дев'ятою
і  десятою  цієї
статті, посадові особи виконавчих органів Пенсійного фонду в
порядку,  встановленому правлінням
Пенсійного фонду, виносять рішення, які протягом трьох робочих  днів
із  дня  їх
винесення надсилаються страхувальнику, банку чи організації, яка
здійснює виплату і доставку пенсій.

Начальником управління Пенсійного
фонду України в Ріпкинському районі було винесено рішення № НОМЕР_2 про
застосування до відповідача штрафної санкції в сумі 170,00 грн. за неподання
розрахунку сум страхових внесків на обов'язкове державне пенсійне страхування в
строки, встановлені законодавством. Дане рішення було отримане відповідачем
17.06.2006р. (повідомлення про вручення № НОМЕР_3).

Станом на 01.03.2007 року  сума штрафної санкції відповідачем сплачена
не була.

Позивачем була направлена
відповідачу вимога № НОМЕР_4 на загальну суму, що складається із боргу зі
сплати штрафної санкції 170,00 грн. Дана вимога була отримана відповідачем
10.03.2007 року, про що свідчить повідомлення про вручення № НОМЕР_5. Вимога
про сплату суми штрафної санкції протягом 10-ти днів відповідачем не
оскаржувалась, вона вважається узгодженою.

Оскільки відповідач визначену
рішенням суму штрафних санкцій добровільно не сплатив, саме рішення не
оскаржив, позивач звернувся з відповідною позовною заявою до господарського
суду.

За таких обставин позовні вимоги є
обґрунтованими і підлягають задоволенню в повному обсязі.

Керуючись ст.ст.69, 70, 71, 72, 86,
87, 94, 158, 160-163, 167, 186, 254, 255, пунктом 6 розділу VII Кодексу
адміністративного судочинства України суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити.

Стягнути з Суб'єкта підприємницької
діяльності, фізичної особи ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_6)
на користь Управління Пенсійного фонду України в Ріпкинському районі (смт.
Ріпки,  вул. Попудренка, 8, р/р
216 в Ріпкинському відділенні ВАТ “Державний ощадний банк України”,
МФО 343165) 170,00 грн. заборгованості зі сплати штрафної санкції.

Відповідно до
статті 186 Кодексу адміністративного судочинства України  заява
про  апеляційне  оскарження
постанови  суду першої інстанції
подається протягом десяти днів з дня її проголошення,  а в разі
складення   постанови  у  повному  обсязі
відповідно  до статті 160 цього
Кодексу -  з  дня
складення  в  повному
обсязі. Апеляційна  скарга  на
постанову  суду першої інстанції
подається протягом  двадцяти  днів
після  подання  заяви
про   апеляційне оскарження.

Згідно
статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України постанова суду першої
інстанції  набирає законної сили
після  закінчення строку подання заяви
про апеляційне оскарження,  встановленого
цим Кодексом, якщо таку заяву не було подано.

Якщо було подано  заяву
про  апеляційне  оскарження,
але апеляційна  скарга  не
була  подана  у
строк,  встановлений  цим Кодексом,
постанова  суду  першої
інстанції  набирає законної сили
після закінчення цього строку.

У
разі  подання  апеляційної скарги судове рішення,  якщо його
не  скасовано,  набирає
законної  сили   після
закінчення апеляційного розгляду справи.

Постанова суду,  яка набрала законної сили,  є обов'язковою для осіб,  які беруть
участь  у  справі,
для  їхніх правонаступників,  а також для всіх органів,  підприємств, установ та організацій,
посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій
території України.

Обставини,  які
були  встановлені постановою,  що набрала законної  сили,
в  одній  адміністративній   справі
не   можуть оспорюватися в іншій
судовій справі за участю тих самих сторін.

Суддя
В. М. Репех

Повний текст постанови підписаний