ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.03.07                                                                                                            Справа №  20/94/07

Суддя

За позовом Відкритого акціонерного товариства “Автрамат”, м.Харків

до Відкритого акціонерного товариства “Південдизельмаш”, Запорізька область, м.Токмак

про стягнення суми 40 319,14 грн.

Суддя  Гандюкова Л.П.

Представники сторін:

Від позивача – Павловський Р.О. (довіреність № б/н від 16.01.2007р.);

Від відповідача –не з’явився

СУТНІСТЬ СПОРУ:

Заявлений позов про стягнення з відповідача на користь позивача суми боргу за поставлену продукцію за договором № 16000070 від 17.01.2006р. з урахуванням пені, встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3 % річних від простроченої суми, в розмірі 40319,14 грн.

Ухвалою господарського суду від 19.02.2007р. позовна заява прийнята до розгляду,  порушено провадження у справі № 20/94/07,  судове засідання  призначено на 14.03.2007р.

За згодою представника позивача у судовому засіданні 14.03.2007р. оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Позивач підтримує  позовні вимоги, викладені у позовній заяві, та на підставі договору, ст.173,220,222,229-230 ГК України, ст.ст. 11,610-612,624-625 ЦК України просить позов задовольнити.

Відповідач у судове засідання не з’явився, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином. Направив суду письмовий відзив та витребувані судом документи. Відповідно до відзиву ВАТ “Південдизельмаш” вважає, що підлягають задоволенню позовні вимоги у розмірі 35 319,14 грн. Сума до стягнення зменшена, так як відповідачем 5 000 грн. перераховано 23.02.2007р. платіжним дорученням №269. Борг не погашений у зв’язку з тяжким фінансовим станом на підприємстві.

Суд визнав можливим розглянути справу на підставі ст.75 ГПК України у відсутність відповідача, за наявними в ній матеріалами, оригінали яких оглянуті в судовому засіданні.

Розглянувши матеріали справи та вислухавши пояснення представника позивача, суд

ВСТАНОВИВ:

17.01.2006р. між Відкритим акціонерним товариством “Автрамат” (постачальник, позивач у справі) та Відкритим акціонерним товариством “Південдизельмаш” (покупець, відповідач у справі) був укладений договір № 16000070, за яким  із врахуванням додаткової угоди  № 1 від 20.07.2006р. до нього постачальник зобов’язався поставити, а покупець - прийняти і оплатити продукцію. Вид продукції: поршні.

Відповідно до п.2.2 договору (з урахуванням додаткової угоди № 1 від 20.07.2006р.) загальна сума договору становить 259140,00 грн.  з урахуванням ПДВ - 310968,00 грн.

Згідно з п.п. 3.1, 4.2,  договору, форма оплати –50% передплата, яка провадиться в формі банківського переводу за виставленим рахунком постачальника за три дні до відвантаження продукції та 50% - в формі банківського переводу на протязі  5-ти банківських днів після відвантаження продукції постачальником.

Як свідчать матеріали справи, відповідно до щомісячної заявки покупця постачальником було виписано рахунок-фактуру №00048606 від 06.10.2006р на загальну суму 42962,40 грн.

17.11.2006р. покупцю поставлено 420 одиниць продукції, що підтверджується товарною накладною №110595 від 17.11.2006р., довіреністю серія ЯНБ №262686 від 16.11.2006р.

Проте, як слідує з матеріалів справи, відповідач лише частково сплатив грошові кошти за рахунком-фактурою №00048606, перерахувавши на поточний рахунок позивача 5000 грн., що підтверджується реєстром кредитових платіжних документів від 13.12.2006р.  Внаслідок чого у нього виникла заборгованість перед позивачем за поставлену продукцію в сумі  37 962,40 грн.

10.01.2007р. на адресу відповідача була направлена претензії №002-юр щодо сплати поставленої продукції, на яку відповідач відповіді не надав.

Згідно з ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України , ст. 193 Господарського кодексу України,  зобов’язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших правових актів, а за відсутності таких умов та вимог – відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов’язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов’язанні встановлено строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно з ст.ст. 11, 509 ЦК України підставою виникнення цивільних прав і обов’язків (зобов’язань), які мають виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до вказівок закону, договору є договір.

Відповідач не надав суду доказів виконання зобов’язання і перерахування позивачу заявленої суми основного боргу. Однак, після порушення судом провадження у справі сплатив суму 5000 грн., що підтверджується  платіжним дорученням №269 від 23.02.2007р., актом звірки від 02.03.2007р..

Таким чином, вимоги про стягнення з Відкритого акціонерного товариства “Південдизельмаш” на користь Відкритого акціонерного товариства “Автрамат” суми  основного  боргу  підлягають   задоволенню  частково,  з  відповідача  стягується  сума

32 962,40 грн. основного боргу, провадження в частині стягнення 5000 грн. припиняється на підставі п.1-1. ч.1 ст.80 ГПК України.

Позивач також просить стягнути з відповідача суму 686,40 грн. інфляційних відшкодувань та суму 379,62 грн. -3% річних.

Статтею 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов’язання, на вимогу кредитора зобов’язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення,  а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший  розмір процентів не встановлений договором або законом.

Вимоги про стягнення  втрат від інфляції грошових коштів в сумі 686 грн. 40 коп. та річних процентів в сумі 379 грн. 62 коп. задоволенню підлягають частково, оскільки перевіривши розрахунок позивача, суд вважає, що позивачем допущено арифметичну помилку, у тому числі неправильно зазначено індекс інфляції у січні 2007р. 100,9%, в той час як він становив 100,5%. Стягненню підлягає сума 533,18 грн. інфляційних відшкодувань та сума 212,17 грн. –3% річних.

Крім того, позивачем заявлені вимоги про стягнення з відповідача пені в розмірі 1290,72 грн.

Пунктом 9.3 договору передбачено, що у випадку несвоєчасного здійснення оплати  покупець сплачує пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від вартості несплаченої в строк продукції за кожен день прострочки, починаючи з першого дня до спливу встановленого строку.

Відповідно до вимог Закону України “Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань” платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Розмір пені обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Факт порушення зобов’язання відповідачем суд вважає  встановленим, однак перевіривши розрахунок позивача, суд також вважає, що ним допущено арифметичну помилку (37962,40грн. х 17% : 365 х 68 дн. = 1202,32 грн.), у зв’язку з чим вимоги про стягнення пені підлягають задоволенню частково в сумі 1202,32 грн.

Відповідно до ст. 49 ГПК України судові витрати покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених вимог, при цьому суд враховує, що сума 5000 грн. сплачена відповідачем після порушення провадження у справі, тому він також зобов’язаний відшкодувати витрати позивачу на державне мито в цій частині.

Керуючись ст.ст. 22, 49, 75, 82-85, п.1-1 ч.1 ст.80 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Відкритого акціонерного товариства “Південдизельмаш” (71700, Запорізька область, м. Токмак, вул. Леніна, 1, п/р 7091  ТО ЗРУ КБ “Приватбанк”, МФО 313399, )  на користь Відкритого акціонерного товариства “Автрамат” (61830, м. Харків, Салтівське шосе, 43, п/р 260012735 у ВАТ “Мегабанк” м.Харків, МФО 351629, ) суму 32926 грн. 40 коп. основного боргу, суму 533 грн. 18 коп. втрат від інфляції, суму 212 грн. 17 коп. –3 % річних, суму 1202 грн. 32 коп. пені, суму 399 грн. 10 коп. витрат на державне мито та суму 116 грн. 80 коп. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Провадження в частині стягнення 5000 грн. основного боргу припинити за відсутністю предмету спору.

В іншій частині позову відмовити.

Суддя                                                      Л.П. Гандюкова

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня підписання. Рішення оформлено і підписано у повному обсязі  23. 04. 2007 р.