ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  УКРАЇНИ
УХВАЛА

27 квітня 2007 р.
№ 23/376-05-11410

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів: Божок В.С., Костенко Т.Ф., Коробенко Г.П.,

розглянувши касаційну скаргу
Товариства з обмеженою відповідальністю "ВЕСТА СЕРВІС"

на постанову
Одеського апеляційного господарського суду від 18.04.2006р.

у справі
господарського суду Одеської області

за  позовом
Державної податкової інспекції в Овідіопольському районі Одеської області

до
Товариства з обмеженою відповідальністю "ВЕСТА СЕРВІС"

про
стягнення заборгованості

ВСТАНОВИВ:

Подана Товариством з обмеженою відповідальністю "ВЕСТА СЕРВІС" касаційна скарга від 05.04.2007 р. б/н (зареєстровано ВГСУ за № 5239-Д 2.3/6.3/96 від 25.04.2007 р.) про перегляд в касаційному порядку постанови Одеського апеляційного господарського суду від 18.04.2006р. не відповідає вимогам розділу ХІІ1 ГПК України з наступних підстав.

ТОВ "ВЕСТА СЕРВІС" подано касаційну скаргу безпосередньо до Вищого господарського суду України.

Разом з тим, відповідно до частини 1 статті 109 ГПК України, касаційна скарга подається до Вищого господарського суду України через місцевий чи апеляційний господарський суд, який прийняв оскаржуване рішення чи постанову. Цей порядок покликаний забезпечити надходження касаційної скарги до Вищого господарського суду України разом зі справою для здійснення судом касаційної інстанції своїх процесуальних повноважень щодо перевірки юридичної оцінки обставин справи та повноти їх встановлення судами.

Враховуючи, що касаційна скарга ТОВ "ВЕСТА СЕРВІС" надійшла безпосередньо до суду касаційної інстанції без справи, факт подання оскаржувачем цієї скарги не через місцевий або апеляційний господарський суд створює перешкоди для розгляду скарги по суті та є підставою для її повернення у відповідності до п. 2 ч. 1 ст. 1113 ГПК України.

Дотого ж, ТОВ "ВЕСТА СЕРВІС" до скарги не додано документів, що підтверджують сплату державного мита у встановленому розмірі.

Так, виходячи зі змісту п.п. “г” п.2 ст.3 Декрету Кабінету Міністрів України “Про державне мито” ставки державного мита встановлюються із апеляційних та  касаційних скарг на рішення та  постанову  суду в розмірі 50% ставки, що  підлягає  сплаті, у разі подання заяви, для розгляду спору в першій інстанції, а із спорів майнового характеру –50% ставки, обчисленої виходячи з оспорюваної суми.

Проте, в порушення зазначеної норми Декрету Кабінету Міністрів України як вбачається з доданої до касаційної скарги квитанції від 11.04.2007р. №01 ТОВ "ВЕСТА СЕРВІС" сплачено державне мито лише в розмірі 42,50 грн., а необхідно 243, 20 грн.

Колегія суддів також зауважує на тому, що скаржником пропущений встановлений ст.110 ГПК України строк для подання касаційної скарги.

Клопотання скаржника про відновлення процесуального строку не містить роз’яснення причин пропуску і підстав, з яких заявник вважає ці причини поважними.

Керуючись ст.ст. 86, 110, 111, п.2 ч.1 ст.1113 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд  України

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу ТОВ "ВЕСТА СЕРВІС" на постанову Одеського апеляційного господарського суду від 18.04.2006р. зі справи  №23/376-05-11410 повернути заявнику.

Повернути ТОВ "ВЕСТА СЕРВІС" з Державного бюджету України державне мито у сумі 42, 50 грн., сплаченого за квитанцією від 11.04.2007р. №01, у зв’язку із поверненням касаційної скарги.

Головуючий суддя                                                                      В.С. Божок

Судді:                                                                                       Т.Ф. Костенко

Г.П. Коробенко