ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.05.2007                                                                                   Справа № 16/33-07

Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі колегії  суддів:

головуючого судді
Ясир Л.О. (доповідача)

суддів
Герасименко І.М., Пруднікова В.В.

при    секретарі    судового засідання:

Корх Д.В.

за  участю   представників
від позивача:

від відповідача:
сторін:
Бойко Володимир Анатолійович, довіреність №б/н  від 16.10.06,  представник;
представник  в судове засідання не з’явився. Про час та місце судового засідання повідомлений належним чином.

розглянувши у відкритому
судовому засіданні
апеляційну скаргу
товариства з обмеженою відповідальністю “ЕНЕРГО –МИГ” м. Дніпропетровськ

на рішення

господарського суду
від
Дніпропетровської області
20.02.07р.

у справі

№ 16/33-07

за позовом           товариства з обмеженою відповідальністю “Українська гірничо –

металургійна компанія” м. Київ

до                           товариства з обмеженою відповідальністю “ЕНЕРГО –МИГ”

м. Дніпропетровськ

про               стягнення 124 599 грн. 80 коп.

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю “Українська гірничо –металургійна компанія” м. Київ  звернулось до господарського суду Дніпропетровської області з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю “ЕНЕРГО –МИГ” м. Дніпропетровськ   про стягнення з останнього основного  боргу в сумі 79 814 грн. 66 коп., інфляційних втрат в сумі  9654 грн. 99 коп., 3% річних  в сумі 2556 та пені в сумі 6931 грн. 85 коп. (з урахуванням  заяви про уточнення позовних вимог).

Позовні вимоги обґрунтовані невиконанням відповідачем умов  укладеної між сторонами мирової угоди від 02.11.05р. та простроченням ним виконання  грошового зобов’язання.

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 20.02.07р. по справі №16/33-07  (суддя Загинайко Т.В.) позов задоволено частково з посиланням на обґрунтованість та доведеність позивачем своїх вимог.

Не погодившись з рішенням суду, товариство з обмеженою відповідальністю “ЕНЕРГО –МИГ” м. Дніпропетровськ    звернулось з апеляційною скаргою, просить рішення скасувати, в позові відмовити. Заявник апеляційної скарги вважає, що господарським судом при прийнятті спірного рішення порушені норми матеріального та процесуального права, зокрема, вимоги статті 78 Господарського процесуального кодексу України, статті 20 Господарського кодексу України.

Заслухавши представника позивача, обговоривши доводи апеляційної скарги та перевіривши матеріали справи, судова колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції  та підтверджено матеріалами справи сторони 02.11.05р. уклали мирову угоду по справі №16/219 за позовом товариства з обмеженою відповідальністю “Українська гірничо –металургійна компанія” м. Київ  до товариства  з обмеженою відповідальністю “ЕНЕРГО –МИГ” м. Дніпропетровськ про стягнення 105 247 грн. 28 коп., яку затверджено  ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 03.11.05р.

Згідно з умовами мирової угоди  відповідач визнав  вимоги позивача про стягнення заборгованості за договором №165-тр від 06.01.03р. в сумі 105 247 грн. 28 коп. та судових витрат в сумі 1172 грн. 72 коп.  загальна сума боргу становить 106 419 грн. 55 коп. , яку відповідач зобов’язався перерахувати у встановлені строки рівними сумами.

В будь –якому випадку погашення боргу повинно бути проведено в строк до 31.12.05р.

Але у встановлені мировою угодою строки відповідач заборгованість не погасив, що стало підставою для звернення позивача з позовом.

За своєю правовою суттю мирова угода є правочином, поняття якого викладено в статті 202 Цивільного кодексу України, відповідно до якої, зокрема,

-           правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

-           правочини можуть бути односторонніми та дво - чи багатосторонніми

(договори).

-          дво - чи багатостороннім правочином є погоджена дія двох або більше

сторін.

Правочин  як дія, яка породжує цивільні права та обов’язки, є підставою для виникнення зобов’язань між сторонами.

Уклавши мирову угоду, відповідач зобов’язався сплатити позивачу певну суму у встановлені в угоді строки, а у позивача виникло  право вимагати від відповідача сплати цієї суми.

За приписами  статті 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідач  лише  частково та з прострочкою виконав своє  зобов’язання, перерахувавши 24.01.06р.  суму 26 604 грн. 89 коп. Заборгованість товариства з обмеженою відповідальністю “ЕНЕРГО –МИГ” м. Дніпропетровськ  перед товариством  з обмеженою відповідальністю “Українська гірничо –металургійна компанія” м. Київ   становить  79 814 грн. 66 коп.

Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Борг з урахуванням індексу інфляції становить 89 230 грн. 21 коп. (з 01.01.06р. по 31.12.06р.), 3% річних –2 556 грн. 26 коп. (з 01.01.06р. по 31.12.06р.).

Пунктом  3 мирової угоди від 02.11.05р. передбачено, що у разі  порушення відповідачем зобов’язань за даною мировою угодою  відповідач сплачує позивачу пеню  у розмірі подвійної  облікової ставки Національного банку України, що діяла на момент прострочення, від суми боргу за кожен день прострочення.

Сума пені з урахуванням вимог частини 6 статті 232 Господарського кодексу України становить 2359 грн. 45 коп.

Отже, борг з урахуванням індексу інфляції в сумі 89 230 грн. 21 коп., річні в сумі 2556 грн.26 коп. та пеня в сумі 2359 грн. 45 коп.  стягнуті місцевим господарським судом обґрунтовано.

Доводи відповідача , з яких  оскаржується судове рішення, є помилковими, виходячи з  наступного.

Закінчення судового розгляду  справи шляхом  припинення провадження  по справі здійснюється  при затвердженні мирової угоди. Але вказана обставина не змінює  правової суті мирової угоди як зобов’язання , яке повинно бути виконано у спосіб та строки, встановлені ним.

Згідно з частиною першою  статті  16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Одними із способів захисту порушеного права відповідно до частини другої  вказаної норми  є примусове виконання обов’язку в натурі. Аналогічна норма міститься і в статті 20 Господарського кодексу України.

Саме з такою вимогою і звернувся до суду позивач.

Предметом його позову є вимога про стягнення боргу, а не вимога про видачу наказу про примусове виконання зобов’язання внаслідок ухилення боржника від виконання мирової угоди.

Отже, доводи скаржника не спростовують висновків місцевого господарського суду, тому підстави для зміни чи скасування  судового рішення відсутні.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст.101, 103, 105 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю “ЕНЕРГО –МИГ” м. Дніпропетровськ   - залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Дніпропетровської  області від 20.02.07р.   по справі №16/33-07-  залишити без змін.

Головуючий                                                                 Л.О. Ясир

Суддя                                                                                І.М. Герасименко

Суддя                                                                           В.В. Прудніков