ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №  07/1330а
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" квітня 2007 р.

15год., м. Черкаси

За адміністративним позовом приватного підприємства „Імпексагро”

до державної податкової інспекції у м. Черкаси

про визнання нечинними податкових повідомлень-рішень

Суддя Дорошенко М.В.

Секретар судового засідання Долженкова І.М.

Представники сторін:

від позивача: Юрченко Т.Д. за довіреністю12.02.2007р.;

від відповідача: Рябокінь З.Р. за довіреністю від 23.01.2007р., Малижева Л.Ю. –за довіреністю від 06.04.2007р.

Заявлено адміністративний позов про визнання нечинними податкових повідомлень-рішень відповідача :

від 1912.2006р. №/0, за яким позивачу була зменшена сума бюджетного відшкодування з податку на додану вартість за жовтень 2006р. на 32995грн.;

від 16.01.2007р. №000022304/0, за якими позивачу була зменшена сума бюджетного відшкодування з податку на додану вартість за листопад 2006р. на 2365грн.;

від 08.02.2007р. №/0, за якими позивачу була зменшена сума бюджетного відшкодування з податку на додану вартість за грудень 2006р. на 24265грн.

В обґрунтування позову позивач вказав на невідповідність вимогам пп. 7.7.1 та пп. 7.7.2 п. 7.7 ст. 7 Закону України від 03.04.1997р. №168/97-ВР „Про податок на додану вартість” в редакції Закону України 25.03.2005р. №2505-IV (далі - Закон №168/97-ВР) висновків актів перевірок, на підставі яких були прийняті спірні податкові повідомлення-рішення, зокрема, щодо завищення позивачем суми бюджетного відшкодування з податку на додану вартість за жовтень, листопад і грудень 2006р.

У засіданні суду представник позивача позов підтримала з викладених у ньому підстав.

Відповідач проти позову заперечив, оскільки на відміну від позивача вважає, що правильно застосував пп. 7.7.1 та пп. 7.7.2 п. 7.7 ст. 7 Закону №168/97-ВР.

Представники відповідача у засіданні суду підтримали заперечення проти позову.

Дослідивши наявні у справі письмові докази, заслухавши пояснення представників сторін, господарський суд встановив наступне.

30 липня 2003р. Христинівська районна державна адміністрація провела державну реєстрацію позивача як юридичної особи.

31 липня 2003р. Христинівська міжрайонна державна податкова інспекція узяла позивача на податковий облік, а 10.01.2004р. зареєструвала його платником податку на додану вартість.

16 червня 2005р. державним реєстратором Христинівської районної державної адміністрації Кибою В.М. була проведена державна реєстрація змін до установчих документів позивача, відповідно до яких місцем знаходження позивача стала: вулиця Лазарєва, буд. 6, м. Черкаси.

Після проведення державної реєстрація змін до установчих документів позивача останній став на податковий облік і зареєструвався як платник податку на додану вартість у Черкаській об’єднаній державній податковій інспекції, правонаступником якої відповідно до наказу державної податкової адміністрації в Черкаській області від 11.03.2006р. №37 стала державна податкова інспекція у м. Черкаси.

У грудні 2006р. відповідачем була проведена позапланова виїзна документальна перевірка достовірності суми бюджетного відшкодування позивача з податку на додану вартість за жовтень 2006р. За результатами цієї перевірки був складений акт від 11.12.2006р. №1034/23-408/32550659.

Перевіркою було встановлено, що позивач у податковій декларації з податку на додану вартість та у розрахунку суми бюджетного відшкодування за жовтень 2006р. включив до суми, яка підлягає бюджетному відшкодуванню, суму фактично сплаченого відповідачем у вересні 2006р. податку на додану вартість, яка на 32995грн. перевищує від’ємне значення різниці між сумою податкового зобов’язання та сумою податкового кредиту за вересень 2006р, що за висновком перевірки є порушенням вимог пп. пп. 7.7.1 та пп. 7.7.2 п. 7.7 ст. 7 Закону №168/97-ВР, яке призвело до завищення відповідачем суми бюджетного відшкодування за жовтень 2006р. на 32995грн.

На підставі акта від 11.12.2006р. №1034/23-408/32550659 відповідач прийняв і надіслав позивачу спірне податкове повідомлення-рішення від 19.12.2006р. №/0, за яким, посилаючись на пп. „б”, „в” пп. 4.2.2 п. 4.2 ст. 4 Закону України від 21.12.2000р. №2181-ІІІ „Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами” (далі –Закон №2181-ІІІ), зменшив позивачу суму бюджетного відшкодування з податку на додану вартість за жовтень 2006р. на 32995грн.

У грудні2006р., січні 2007р. відповідачем була проведена позапланова виїзна документальна перевірка достовірності суми бюджетного відшкодування позивача з податку на додану вартість за листопад 2006р. За результатами цієї перевірки був складений акт від 11.01.2007р. №29/23-408/32550659.

Перевіркою було встановлено, що позивач у податковій декларації з податку на додану вартість та у розрахунку суми бюджетного відшкодування за листопад 2006р. включив до суми, яка підлягає бюджетному відшкодуванню, суму фактично сплаченого відповідачем у жовтні 2006р. податку на додану вартість, яка на 2365грн. перевищує від’ємне значення різниці між сумою податкового зобов’язання та сумою податкового кредиту за жовтень 2006р, що за висновком перевірки є порушенням вимог пп. пп. 7.7.1 та пп. 7.7.2 п. 7.7 ст. 7 Закону №168/97-ВР, яке призвело до завищення відповідачем суми бюджетного відшкодування за листопад 2006р. на 2365грн.

На підставі акта від 11.01.2007р. №29/23-408/32550659 відповідач прийняв і надіслав позивачу спірне податкове повідомлення-рішення від 16.01.2007р. №/0, за яким, посилаючись на пп. „б”, „в” пп. 4.2.2 п. 4.2 ст. 4 Закону №2181-ІІІ, зменшив позивачу суму бюджетного відшкодування з податку на додану вартість за листопад 2006р. на 2365грн.

У лютому 2007р. відповідачем була проведена позапланова виїзна документальна перевірка достовірності суми бюджетного відшкодування позивача з податку на додану вартість за грудень 2006р. За результатами цієї перевірки був складений акт від 08.02.2007р. №230/23-408/32550659.

Перевіркою було встановлено, що позивач у податковій декларації з податку на додану вартість та у розрахунку суми бюджетного відшкодування за грудень 2006р. включив до суми, яка підлягає бюджетному відшкодуванню, суму фактично сплаченого відповідачем у листопаді 2006р. податку на додану вартість, яка на 24265грн. перевищує від’ємне значення різниці між сумою податкового зобов’язання та сумою податкового кредиту за листопад 2006р, що за висновком перевірки є порушенням вимог пп. 7.7.1 та пп. 7.7.2 п. 7.7 ст. 7 Закону №168/97-ВР, яке призвело до завищення відповідачем суми бюджетного відшкодування за грудень 2006р. на 24265грн.

На підставі акта від 08.02.2007р. №230/23-408/32550659 відповідач прийняв і надіслав позивачу спірне податкове повідомлення-рішення від 08.02.2007р. №/0, за яким, посилаючись на пп. „б”, „в” пп. 4.2.2 п. 4.2 ст. 4 Закону №2181-ІІІ, зменшив позивачу суму бюджетного відшкодування з податку на додану вартість за грудень 2006р. на 24265грн.

Позивач спірні податкові повідомлення-рішення в адміністративному порядку не оскаржив і повністю визнав встановлені перевірками обставини включення ним до суми бюджетного відшкодування за жовтень, листопад, грудень 2006р. відповідних сум сплаченого позивачем у попередні звітні періоди податку на додану вартість.

Пункт 1.8 ст. 1 Закону №168/97-ВР термін „бюджетне відшкодування” визначає як суму, що підлягає поверненню платнику податку з бюджету у зв'язку з надмірною сплатою податку у випадках, визначених цим Законом.

Підпункт 7.7.1 п. 7.7 ст. 7 Закону №168/97-ВР містить такі положення:

„Сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов'язання звітного податкового періоду та сумою податкового кредиту такого звітного податкового періоду.

При позитивному значенні суми, розрахованої згідно з підпунктом 7.7.1 цього пункту, така сума підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету у строки, встановлені законом для відповідного податкового періоду.

При від'ємному значенні суми, розрахованої згідно з підпунктом 7.7.1 цього пункту, така сума враховується у зменшення суми податкового боргу з цього податку, що виник за попередні податкові періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до закону), а при його відсутності - зараховується до складу податкового кредиту наступного податкового періоду”.

Підпунктом 7.7.2 п. 7.7 ст. 7 Закону №168/97-ВР встановлено таке:

„Якщо у наступному податковому періоді сума, розрахована згідно з підпунктом 7.7.1 цього пункту, має від'ємне значення, то:

а) бюджетному відшкодуванню підлягає частина такого від'ємного значення, яка дорівнює сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів (послуг) у попередньому податковому періоді постачальникам таких товарів (послуг);

б) залишок від'ємного значення після бюджетного відшкодування включається до складу податкового кредиту наступного податкового періоду”.

Із системного аналізу приведених вище норм слідує, що сума податку на додану вартість, яка підлягає бюджетному відшкодуванню, визначається як частина суми, що має від’ємне значення, розрахованої у поточному податковому періоді згідно з пп. 7.7.1 п. 7. ст. 7 Закону №168/97-ВР, яка (частина) дорівнює сумі податку, фактично сплаченій платником податку у попередньому звітному періоді постачальникам товарів (послуг). Тобто вказану частину треба визначати не від від’ємного значення різниці між сумою податкового зобов’язання та сумою податкового кредиту за попередній звітний період (рядок 18.2 податкової декларації попереднього звітного періоду), а від суми, яка має від’ємне значення, розрахованої за правилами, встановленими пп. 7.7.1 п. 7. ст. 7 Закону №168/97-ВР, у поточному звітному періоді (рядок 23 податкової декларації поточного звітного періоду).

У даному випадку заявлені позивачем за жовтень, листопад, грудень 2006р. до відшкодування із бюджету суми податку на додану вартість були визначені ним у відповідності з вимогами пп. 7.7.1 та пп. 7.7.2 п. 7.7 ст. 7 Закону №168/97-ВР, тому спірні податкові повідомлення-рішення є незаконними.

За таких обставин адміністративний позов підлягає задоволенню. Відповідно до ч.1 ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України позивачу підлягають відшкодуванню із Державного бюджету України витрати на сплату судового збору у сумі 3грн. 40коп.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 160 -163 Кодексу адміністративного судочинства України, господарський суд ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати нечинними податкові повідомлення-рішення державної податкової інспекції у м. Черкаси від 1912.2006р. №/0, від 16.01.2007р. №000022304/0, від 08.02.2007р. №/0.

Стягнути з Державного бюджету України на користь приватного підприємства „Імпексагро” (вул. Лазарєва, буд. 6, м. Черкаси, 18003, ідентифікаційний код 32550659) –3грн. 40коп. витрат на сплату судового збору.

Ця постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Київського міжобласного апеляційного господарського суду шляхом подання через господарський суд Черкаської області заяви про апеляційне оскарження протягом десяти днів з дня оголошення постанови і апеляційної скарги - протягом двадцяти днів після подання такої заяви.

Ця постанова набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження.

У разі своєчасного подання заяви про апеляційне оскарження і неподання апеляційної скарги у встановлений строк, ця постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

СУДДЯ                                                                                          Дорошенко М.В.