ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" лютого 2007 р.                Справа № АС-37/33-07

вх. № 753/4-37

Суддя господарського суду Харківської області Прохоров С.А.

за участю секретаря судового засідання Альошин В.В.

представників сторін

позивача - Максимюк І.Ю. дов. № 244 від 21.11.2006 року

відповідача - не з’явився

по справі за позовом  ТОВ "Букмекерська контора "Марафон", м. Київ

до  ДВС Харківської області, м. Харків

про скасування постанови про відмову у відкритті виконавчого провадження,   зобов'язання відкрити виконавче провадження та прийняти до виконання виконавчий лист про стягнення  1120,50 грн.

ВСТАНОВИВ:

ТОВ "Букмекерська контора " Марафон" звернулось до господарського суду зі скаргою  на постанову державного  виконавця про  скасування постанови про відмову у відкритті виконавчого провадження, зобов 'язання відкрити виконавче провадження та прийняти до виконання виконавчий лист та стягнення 1120,50 грн.

Представник позивача в судовому засіданні підтримує заявлені позовні вимоги в повному обсязі та просить суд їх задовольнити. 25.01.2007 року подав письмові пояснення по справі.

Представник відповідача в призначене судове засідання не з’явився, витребуваних судом документів не надав, про час та місце слухання справи був повідомлений, про причини неявки суду не повідомив.

Суд вислухавши пояснення уповноваженого представника позивача, дослідивши надані до матеріалів справи документи встановив наступне.

27.11.2006р. за вихідним № 888 на адресу Державної виконавчої служби Харківської області, разом з заявою про відкриття виконавчого провадження, було направлено виконавчий лист про стягнення з Державної податкової інспекції у Київському районі м. Харкова на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Букмекерська контора «Марафон» 536,41 грн. судових витрат, пов'язаних з розглядом справи і 584,09 грн. судового збору, у тому числі за розгляд апеляційної скарги 194,70 грн., виданий 24.11.2006р. Господарським судом Харківської області по справі № АС-27/500-06 за позовом ТОВ «Букмекерська контора «Марафон» до Державної податкової інспекції у Київському районі м. Харкова про визнання дій незаконними та відшкодування шкоди.

21.12.2006р. на адресу ТОВ «Букмекерська контора «Марафон» надійшла постанова державного виконавця відділу примусового виконання рішень ДВС Харківської області від 12.12.2006р. № 2248/3-01 про відмову у відкритті виконавчого провадження (відмову у прийнятті до провадження виконавчого документу).

У зазначеній постанові державний виконавець посилається на пункти 6, 7 статті 26 Закону України «Про виконавче провадження», але позивач вважає що таке посилання є протиправним, оскільки не відповідає вимогам закону щодо захисту прав стягувача у процесі виконання судового рішення.

Відповідно до п. З ст. 19 Закону України «Про виконавче провадження» у виконавчому документі повинні бути зазначені місцезнаходження боржника та стягувача юридичних осіб, а також їхній ідентифікаційний код як суб'єктів господарської діяльності.

У виконавчому листі, виданому 24.11.2006р. Господарським судом Харківської області з явним порушенням вимог статті 19 Закону України «Про виконавче провадження, зазначені данні були відсутні. Але свою заяву про відкриття виконавчого провадження ТОВ "Букмекерська контора "Марафон" (далі - Стягувач) направляло на фірмовому бланку в якому зазначено як місцезнаходження Стягувача так і його ідентифікаційний код як суб'єкта господарської діяльності.

До того ж, текст самої заяви мав в собі відомості щодо місцезнаходження Стягувача та Боржника - Державної податкової інспекції у Київському районі м. Харкова.

Відповідно до ст. 5 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов'язаний вживати заходів примусового виконання рішень неупереджено, своєчасно, повно вчиняти виконавчі дії. Заходи, щодо своєчасного і повного виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення, державний виконавець здійснює у спосіб і порядок, визначені виконавчим документом.

В оскаржуваній постанові державний виконавець посилається на п. 7 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження», в якому йде мова щодо наявності інших обставин, передбачених законом, за яких виключається можливість здійснення виконавчого провадження в наслідок чого державний виконавець відмовляє у відкритті виконавчого провадження та посилається на ч. 2 ст. 9 Закону України «Про виконавче провадження», де зазначено, що виконання рішень про стягнення коштів з рахунків, на яких обліковуються кошти Державного бюджету України та місцевих бюджетів або з бюджетних установ, здійснюється органами Державного казначейства України в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ст. 5 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець здійснює необхідні заходи, щодо своєчасного і повного виконання рішення, у спосіб і порядок, визначені виконавчим документом. У наданому до ДВС Харківської області виконавчому листі визначено, що стягнення слід провести з Державної податкової інспекції у Київському районі м. Харкова - яка є територіальним підрозділом Державної податкової адміністрації України, що є центральним органом державної виконавчої влади.

Відповідно до ст. 20-1 Закону України «Про виконавче провадження» на відділ примусового виконання рішень державної виконавчої служби Автономної Республіки Крим, областей та міст Києва і Севастополя покладається виконання рішень за якими боржниками є територіальні підрозділи центральних органів державної влади, місцеві суди, міські або районні ради чи районні державні адміністрації, міські, районні, міжрайонні, інші прирівняні до них прокуратури, військові прокуратури гарнізонів, а також інші територіальні підрозділи органів державної влади.

Стягненню коштів в порядку, передбаченому ст. 9 Закону України «Про виконавче провадження», на що посилається державний виконавець, повинно передувати прийняття рішення про зміну способу і порядку виконання судового рішення на підставі ст. 263 Кодексу адміністративного судочинства України, а також видання відповідного виконавчого документу на підставі прийнятого рішення. Рішення про зміну способу і порядку виконання судового рішення по справі № АС-27/500-06 судом не приймалось, а отже, державний виконавець у своїй постанові про відмову у відкритті виконавчого провадження не мав права посилатися на п. 7 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження», як на підставу для відмови у відкритті виконавчого провадження.

Зважаючи на вищезазначене, суд вважає позовні вимоги позивача обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Керуючись статтями   128,160, 163 ,181 Кодексу адміністративного судочинства України , суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Позовну заяву задовольнити.

2. Скасувати постанову державного виконавця відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби Харківської області від 12.12.2006р.   № 2248/3-01 про відмову у відкритті виконавчого провадження.

3. Зобов’язати  Державну  виконавчу  службу  Харківської області  відкрити  виконавче провадження та прийняти до виконання виконавчий лист, виданий 24.11.2006р. Господарським судом Харківської області по справі № АС-27/500-06 за позовом ТОВ «Букмекерська контора «Марафон» до Державної податкової інспекції у Київському районі м. Харкова про визнання дій незаконними та відшкодування шкоди.

Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси чи обов*язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку постанову суду першої інстанції повністю або частково.

Про апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції спочатку подається заява. Обгрунтування мотивів оскарження і вимоги до суду апеляційної інстанції викладаються в апеляційній скарзі.

Заява про апеляційне оскарження та апеляційна скарга подаються до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Заява про апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції подається  протягом десяти днів з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі –з дня складення в повному обсязі.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Постанова суду першої інстанції, якщо не встановлено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення  строку подання заяви про апеляційне оскарження, встановленого цим Кодексом, якщо таку заяву не було подано.

Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була  подана у строк, встановлений цим Кодексом, постанова суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення цього строку.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Примусове виконання судових рішень в адміністративних справах здійснюється в порядку, встановленому Законом України “Про виконавче провадження”.

Повний текст постанови складено та підписано 10.02.2007 року.

Суддя                                                                                            Прохоров С.А.