СЕВАСТОПОЛЬСЬКИЙ  АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ   СУД
Постанова

Іменем України

27 березня 2007 року

Справа № 2-5/8837-2006

Севастопольський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді                                                  Сотула В.В.,

суддів                                                                      Гонтаря В.І.,

Прокопанич Г.К,

за участю представників сторін:

позивача:  Толкачова Володимира Володимировича, довіреність № 01-02/2007   від 29.01.07,  (товариство з обмеженою відповідальністю "Каравелла");

відповідача: Привалової Інни Віталіївни, довіреність №  01/3683  від 29.12.06,  (Фонд майна Автономної Республіки Крим);

розглянувши апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Каравелла" на рішення господарського суду Автономної Республіки Крим (суддя    Гаврилюк М.П.) від 26 січня 2007 року у справі № 2-5/8837-2006

за позовом           товариства з обмеженою відповідальністю "Каравелла"

(вул. Свєрдлова, 13, місто Феодосія, 98100)

(пер. Елеваторний, 7 місто  Сімферополь, Автономна Республіка Крим, 95000, для "ТОВ "Каравелла")

до           Фонду майна Автономної Республіки Крим

(вул. Севастопольська, 17, місто Сімферополь, Автономна Республіка Крим, 95015)

про спонукання укласти додаткову угоду

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Автономної Республіки Крим від 26 січня 2007 року у справі № 2-5/8837-2006 (суддя  Гаврилюк М.П.) товариству з обмеженою відповідальністю "Каравела"   відмовлено в  задоволенні позову до Фонду майна Автономної Республіки Крим про спонукання  укласти додаткову угоду.

Позивач, не погодившись з рішенням господарського суду, звернувся до Севастопольського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення суду, посилаючись на неповне з’ясування судом обставин, що мають значення для справи, порушенням норм матеріального і процесуального права, та постановити нове рішення, яким заявлений  позов задовольнити.

Основні аргументи апеляційної скарги  є такі:

- суд не дослідив питання суттєвості зміни чинного земельного  законодавства у  зв’язку з набранням законної сили нового Земельного кодексу України,  оскільки це   змінило для позивача обставини, пов’язані з  порядком отриманням в користування земельної ділянки та строком здійснення будівельних робіт, що призвело  до неправильного застосування статті 652 Цивільного кодексу України.

- суд не врахував обставини, встановлені судовою інстанцією у справі № 2-8/6136-2004, при розгляді якої брали участь ті самі сторони, що і у даній справі, чим порушив статтю 35 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши справу повторно, в порядку статті 101 Господарського процесуального кодексу України судова колегія встановила наступне.

09.11.2000 між Фондом майна Автономної Республіки Крим та товариством з обмеженою відповідальністю "Каравелла" було укладено договір купівлі –продажу об’єкту незавершеного будівництва – основної частини цеху дитячого харчування площею 8602,3 кв. м., з’єднувальної галереї і устаткування, що знаходиться на балансі Дирекції об’єктів що будуються, Сімферопольського консервного заводу ім. Першого Травня в м. Сімферополі по вул. Севастопольській.

Договір посвідчений приватним нотаріусом 09.11.2000, внесений в реєстр за № 9577 ( арк.с. 19-21,зворот).

30.03.2001 сторонами укладена додаткова угода, відповідно до якої були внесені зміни до назви договору та переліку відчуженого майна.

За актом прийому-передачі від 04.04.2000 товариство з обмеженою відповідальністю "Каравелла" прийняло майно, яке є предметом договору купівлі-продажу від 09.11.2000.

Згідно пункту 5.1.договору, покупець зобов’язаний завершити будівництво та введення в експлуатацію об’єкту приватизації до 2004 року з можливою зміною профілю.

Позивач листом від 01.03.2006 (арк.с. 22) звернувся до відповідача з пропозицією про внесення змін до  пункту 5.1 договору купівлі-продажу об’єкта незавершеного будівництва в частині перенесення строків закінчення  будівництва об’єкта до 01.01.2008, мотивуючи це наявністю встановлених нормативів будівництва і необхідністю отримання дозвільних документів.

Однак, Фонд майна Автономної Республіки Крим  відповіді на цей лист позивачу не надав,  у  зв’язку з чим позивач  звернувся  до господарського суду  з позовом про спонукання товариства з обмеженою відповідальністю "Каравелла"  укласти додаткову угоду  до  договору № 5977 від 09.11.2000.

В позові  сторона просила внести зміни до пункту 5.1 договору  купівлі-продажу № 5977 від 09.11.2000 об’єкта незавершеного будівництва частини перенесення строків закінчення будівництва об’єкта  - основної частини цеху дитячого харчування, площею 8602,3 кв. м., з’єднувальної галереї і устаткування, що знаходилось на балансі Дирекції об’єктів що будуються, Сімферопольського консервного заводу ім. Першого Травня в м. Сімферополі по вул. Севастопольській, встановивши новий строк –01.01.2008 (арк.с. 5-7).

Заявою про уточнення позовних вимог від 03.07.2006 (арк.с. 40-43) позивач просив суд змінити пункт 5.1 договору купівлі-продажу № 5977 від 09.11.2000 вищевказаного об’єкта, встановивши новий строк закінчення  будівництва об’єкта –01.01.2009 року.

Рішенням господарського суду Автономної Республіки Крим від 26 січня 2007 року у справі № 2-5/8837-2006 товариству з обмеженою відповідальністю "Каравела"   відмовлено в  задоволенні позову у зв’язку з тим, що  судом не встановлені  істотні зміни обставини при виконанні  відповідачем договору купівлі-продажу № 5977 від 09.11.2000.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши представників сторін, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права та відповідність висновків суду обставинам справи, судова колегія вважає, що оскаржуване  рішення підлягає скасуванню, виходячи з наступного.

Загальний порядок зміни та розірвання господарського договору встановлений статтею 188 Господарського кодексу України, відповідно до якої  зміна та розірвання господарських договорів в односторонньому порядку не допускаються, якщо інше не передбачено законом або договором.

Сторона договору, яка вважає за необхідне змінити або розірвати договір, повинна надіслати  пропозиції  про  це  другій стороні за договором.

Сторона  договору,  яка одержала пропозицію про зміну чи розірвання договору, у  двадцятиденний  строк після  одержання пропозиції повідомляє другу сторону про результати її розгляду. У разі   якщо  сторони  не  досягли  згоди щодо зміни (розірвання) договору або у разі неодержання відповіді у встановлений строк з урахуванням часу поштового обігу, заінтересована сторона має право передати спір на вирішення суду.

Відповідно до статті 652 Цивільного кодексу України у разі істотної зміни обставин, якими сторони керувались при укладенні договору, договір може бути змінений або розірваний за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті зобов’язання.

Зміна обставин є істотною, якщо вони змінились настільки, що, якби сторони могли це передбачити, вони не укладали б договір або укладали б його на інших умовах.

Якщо сторони не досягли згоди щодо приведення договору у відповідність з обставинами, які істотно змінились, або щодо його розірвання, договір може бути розірваний, а з підстав, встановлених частиною четвертою цієї статті, - змінений за рішенням суду на вимогу заінтересованої сторони за наявності одночасно таких умов:

1) в момент укладення договору сторони виходили з того , що така зміна обставин не настане;

2) зміна обставин зумовлена причинами, які заінтересована сторона не могла усунути після їх виникнення при всій турботливості та обачності, які від неї вимагались;

3) виконання договору порушило б співвідношення майнових інтересів сторін і позбавило б заінтересовану сторону того, на що вона розраховувала при укладенні договору;

4) із суті договору або звичаїв ділового обороту не випливає, що ризик зміни обставин несе заінтересована сторона.

Зміна договору у зв’язку з істотною зміною обставин, згідно ч.4 статті 652 Цивільного кодексу України,  допускається за рішенням суду у виняткових випадках, коли розірвання договору суперечить суспільним інтересам або потягне за собою шкоду, яка значно перевищує затрати, необхідні для виконання договору на умовах, змінених судом.

Можливість зміни договорів купівлі - продажу державного майна передбачена  Положенням „Про внесення змін до договорів купівлі-продажу державного майна”, затвердженим  наказом Фонду державного майна України 29.10.1998 № 2041 (арк.с.133-139) і зареєстрованим в Мінюсті України 11.11.1998 за № 717/3157,  за умовою  повної оплати вартості  об’єкта  купівлі –продажу. Проте,  позивачем була виконана ця умова, що  відповідачем не заперечується.

Пунктом 3.1 зазначеного Положення передбачено, що зміни до договорів купівлі-продажу стосовно  перенесення термінів  виконання зобов'язань на більш пізній строк у порівнянні з терміном, установленим договором, вносяться за таких умов: достатня обґрунтованість потреби внесення таких змін; недопущення зменшення фактичних обсягів зобов'язань, яке може статися внаслідок  можливих  протягом  періоду їх виконання інфляційних процесів.

Матеріали справи свідчать про те, що закінчити будівництво  об’єкта в строк, обумовлений договором,  було неможливо  у зв’язку з відсутністю у позивача правовстановлюючих документів на земельну ділянку, на якій знаходиться  спірний  об’єкт.

Судова колегія вважає, що при укладанні договору позивач не міг передбачити той факт, що протягом тривалого часу Сімферопольською міською радою не було прийнято рішення щодо виділення позивачу земельної ділянки під придбаний об’єкт,  без  наявності якого проведення  будівельних робіт, в силу статті 22 Закону України „Про основи містобудування” і статті  29 Закону України „Про  планування  і  забудову територій”, заборонено.

При цьому,  вина покупця у невиконанні зобов’язань за  пунктом 5.1 договору купівлі - продажу  відсутня,  так як позивач вчинив всі передбачені законом дії, направлені на отримання відповідного рішення.

Дана обставина підтверджена постановами Севастопольського апеляційного господарського суду від 14.10.2004 (справа № 2-8/6136 -2004, арк.с. 56-58)  та від 27.03.2007 ( справа № 2-13/655-2007, арк.с. 128-132).

Також  судовою колегією  встановлено, що  позивач до подання  цього позову  неодноразово звертався  до Фонду майна АР Крим з клопотанням  про внесення  змін  до договору купівлі-продажу № 5977 від 09.11.2000 об’єкта незавершеного будівництва  в частині продовження  строку закінчення  будівництва  цього об’єкта.

Вказана  обставина  підтверджується  зверненнями ТОВ „Каравела” як до  спливу строку, встановленого пунктом 5.1 договору (див. постанову Севастопольського апеляційного господарського суду від 14.10.2004 у  справі № 2-8/6136 -2004, арк.с.57зворот), так и листом  позивача  від 01.03.2006 (арк.с. 22), отриманого Фондом АР Крим 03.03.2006 (арк.с.114).

Крім того, судом апеляційної інстанції встановлено, що  позивач  двічі  отримував дозвіл на продовження строку закінчення будівництва спірного об’єкта від органу місцевого самоврядування (лист заступника голови виконавчого комітету Сімферопольської міської ради  від 30.10.2003 (арк.с. 99) та рішення виконавчого комітету Сімферопольської міської ради від 28.07.2005 № 1418  (арк.с.24 ).

Судова колегія вважає, що позивач достатнє  обґрунтував потрібність  внесення  змін в договір  відносно  змін строків закінчення  будівництва  об’єкта приватизації, так як вимоги про визначення нового строку закінчення  будівництва спірного об’єкта  були засновані  виключно  на чинних  технічних стандартах та нормативах  будівництва (арк.с. 25-29 ).

Враховуючи,  що всі умови, передбачені статтею 652 Цивільного кодексу України, мали місце бути, судова колегія вважає, що  позов ТОВ „Каравела” про спонукання укласти додаткову угоду підлягає задоволенню.

Посилання Фонду майна АР Крим на пункт 2.2 Положення неспроможні, оскільки, як встановлено  судовими інстанціями при розгляді справ № 2-8/6136-2004 і 2-13/655-2007, вини покупця у невиконанні  умов договору купівлі-продажу № 5977 від 09.11.2000 об’єкта незавершеного будівництва немає.

Також, згідно пункту 2.3  цього Положення, пункт 2.2  даного документа не стосується випадку, коли  така угода  до договору укладається на виконання рішення суду.

За таких обставин,  доводи апеляційної скарги визнаються судовою колегією  обґрунтованими, у зв’язку  з чим рішення суду першої інстанції  підлягає скасуванню, а позовні вимоги ТОВ „Каравела” – задоволенню.

Керуючись статтями 101, пунктом 2 статті 103, пунктом 4 частини1 статті 104, 105  Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Каравелла" задовольнити.

2. Рішення господарського суду Автономної Республіки Крим від 26 січня 2007 року у справі № 2-5/8837-2006 скасувати.

3. Позов товариства з обмеженою відповідальністю "Каравелла" задовольнити, змінив пункт 5.1 договору  купівлі-продажу  № 5977 від 09.11.2000, укладеного між  Фондом майна Автономної Республіки Крим  та товариством з обмеженою відповідальністю "Каравелла", встановив строк завершення будівництва та введення об'єкта в експлуатацію - 01.01.2009 року, з можливістю зміни  профілю.

Головуючий суддя                                                            В.В.Сотула

Судді                                                                                          В.І. Гонтар

Г.К. Прокопанич