ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М      У К Р А Ї Н И

27.03.2007                                                           Справа № 9/84-АП-07

м.Херсон, зал судового засідання № 322, 10 год. 20 хв.

Господарський суд Херсонської області у складі судді  Ребристої С. В. при секретарі Кузьменко Н.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом Приватного підприємства "Банс", м.Херсон

до Державної податкової інспекції у м.Херсоні, м.Херсон

про визнання нечинним податкового повідомлення-рішення

За участю представників сторін:

від позивача –Плесняєва-Іващенко С.М. –представник, дор. від 26.02.2007р.;

від відповідача –не прибув.

Суть спору: позивач-ПП «БАНС»звернувся до суду з позовною заявою в якій просить визнати нечинним податкове повідомлення-рішення №/0 від 19.01.2007р. ДПІ у м.Херсоні про зменшення суми бюджетного  відшкодування  з податку на додану вартість в сумі 589093 грн. 00 коп.

Свої позовні вимоги позивач обгрунтовує невідповідністю положенням податкового законодавства  висновків, викладених відповідачем в акті перевірки від 25.01.07 №15/23-7/32617959 на підставі  якого ДПІ у м.Херсоні було прийнято податкове повідомлення-рішення №/0 від 19.01.2007р. про зменшення суми бюджетного  відшкодування податку на додану вартість в сумі  589093 грн. 00 коп. з тих підстав, що вона не була фактично сплачена постачальникам товарів у попередньому податковому періоді.

Позивач стверджує, що ним у рядку 3 додатку 3 до декларації за жовтень 2006р. зазначено фактично сплачену суму податку в розмірі 750159 грн. 00 коп., а  Закон України «Про податок на додану вартість»  не обмежує бюджетне відшкодування звітного періоду тільки частиною такого від'ємного значення, сплата якої мала місце у попередньому податковому періоді постачальникам  товарів (послуг) і не обмежує суму податку, що увійшла до податкового кредиту, сумою саме попереднього податкового періоду.

Відповідач проти позову заперечує, вважає позовні вимоги необгрунтованими і пояснив суду, що згідно з податковою декларацією з податку на додану вартість (вх.№166682 від 20.11.2006р.) за жовтень 2006р. позивачем заявлено до відшкодування 600000 грн.  податку на додану вартість. Згідно даних декларації за жовтень 2006р. та розрахунку суми бюджетного відшкодування, наданих до податкового органу залишок від'ємного значення попереднього податкового періоду за вирахуванням суми податку на додану вартість, яка підлягає сплаті до бюджету за підсумками поточного звітного періоду, складає 753655 грн.; сума податкового кредиту попереднього податкового періоду (рядок 17 податкової декларації з податку на додану вартість попереднього податкового періоду) складає 12414 грн. 00 коп.; сума податкового кредиту попереднього податкового періоду, фактично сплачена отримувачем товарів (послуг) у попередньому податковому періоді постачальникам таких товарів (послуг) складає 750159 грн. 00 коп..

ДПІ у м.Херсоні проведено документальну виїзну  позапланову перевірку позивача з питань достовірності нарахування суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість за жовтень 2006р.. В ході перевірки  податковим органом було встановлено, що сума податкового кредиту ПП «Банс»попереднього податкового періоду, фактично сплачена отримувачем товарів (послуг) у попередньому податковому періоді постачальникам   таких товарів (послуг), складає –10907 грн. Сума, що заявлена до бюджетного відшкодування на розрахунковий рахунок підприємства, складає –600000 грн. не була фактично сплачена постачальникам товарів у попередньому податковому періоді.

В обгрунтування своїх заперечень відповідач посилається на положення п.п.7.7.1 та 7.7.2 п.7.7 ст. 7 Закону №168  «Про податок на додану вартість»та  Порядок заповнення та подання декларацій з податку на додану вартість, затвердженого наказом ДПА України від 30.05.1997р.№166 (у редакції наказу ДПА України від 15.06.2005р. №213) і вважає, що у позивача відсутні законні підстави на відшкодування суми ПДВ у розмірі 589093 грн.

Представник позивача проти доводів відповідача заперечує.

У судовому засіданні  06.03.2007р. оголошувалась перерва до 09 год. 50 хв. 27.03.2007р.  з підстав, передбачених ст. 150 КАС України.

У судове засідання  27.03.2007р. представник відповідача-суб'єкта владних повноважень не прибув, про причини своєї неявки суд не інформував, не зважаючи на ті обставини, що він належним чином був повідомлений про дату, час та місце проведення наступного судового засідання по справі.

За  таких обставин розгляд справи здійснюється  на підставі наявних в ній доказів, відповідно до  ч.4 ст. 128 КАС України.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача суд,

В С Т А Н О В И В:

Позивачем – ПП “БАНС” заявлено позовні вимоги про визнання недійсним податкового повідомлення-рішення ДПІ у м.Херсоні №/0 від 19.01.2007р.  про зменшення суми бюджетного  відшкодування  з податку на додану вартість в сумі 589093 грн. 00 коп.

Матеріали справи свідчать, що 27.03.2006р. посадовою особою відповідача-старшим державним податковим ревізором-інспектором сектору організації перевірок відшкодування ПДВ відділу контрольно-перевірочної роботи Петровою Т.А.  було проведено  виїзну позапланову перевірку ПП “БАНС”  з питань достовірності нарахування суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість на рахунок платника у банку за період жовтень-2006 року. Та складено акт №15/23-7/32617959 від 15.01.07р. в якому зафіксовано, порушення ведення податкового обліку, яке виразилося в тому, що сума податкового кредиту ПП “БАНС” попереднього податкового періоду, фактично сплачена отримувачем товарів (послуг) у попередньому податковому періоді постачальникам таких товарів (послуг), складає –10907 грн. Сума, що заявлена до бюджетного відшкодування на розрахунковий рахунок підприємства складає  600000 грн., не була фактично сплачена постачальникам товарів у попередньому податковому періоді.

Від”ємне значення сформовано за рахунок придбання послуг по будівництву лазнево-оздоровчого комплексу, ТМЦ, обладнання, посуду, меблів, комп”ютерної та оргтехніки починаючи з березня 2004р.

На підставі даного акту перевірки ДПІ у м.Херсоні позивачу було зменшено суму, що підлягала бюджетному відшкодуванню  в розмірі 589093 грн. та прийнято відповідне податкове повідомлення-рішення ДПІ у м.Херсоні №/0 від 19.01.2007р.

Проаналізувавши заявлені позовні вимоги з наданими документальними доказами суд дійшов висновку що  за заявленим предметом позов підлягає задоволенню в повному обсязі.

Так, згідно  положень  п.п. 7.4.1 п. 7.4 ст. 7 Закону України «Про податок на додану вартість»(далі Закон), податковий кредит звітного періоду складається із сум податків, сплачених (нарахованих) платником податку у звітному періоді у зв'язку з придбанням товарів (робіт, послуг), вартість яких відноситься до складу валових витрат виробництва (обігу) та основних фондів чи нематеріальних активів, що підлягають амортизації.

Відповідно до п.п. 7.7.1 п. 7.7 ст. 7 Закону, сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов'язання звітного податкового періоду та сумою податкового кредиту такого звітного податкового періоду.

При від'ємному значенні суми, розрахованої згідно з підпунктом 7,7.1 цього пункту, така  сума враховується у зменшення суми податкового боргу з цього податку, що виник за попередні податкові періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до закону), а при  його відсутності - зараховується до складу податкового кредиту наступного податкового  періоду.

У відповідності з пп. 7.7.2, якщо у наступному податковому періоді сума, розрахована згідно з підпунктом 7.7.1 цього пункту, має від'ємне значення, то:

а) бюджетному відшкодуванню піддягає частина такого від'ємного значення, яка

дорівнює сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів (послуг) у попередньому

податковому періоді постачальникам таких товарів (послуг);

б) залишок від'ємного значення після бюджетного відшкодування включається до складу податкового кредиту наступного податкового періоду.

Отже, визначальним для бюджетного відшкодування є фактична сплата отримувачем товарів (послуг) у попередньому податковому періоді постачальникам таких товарів (послуг). І не обмежена податковим кредитом саме попереднього звітного періоду.

Як зазначено вище, залишок від'ємного значення після бюджетного відшкодування також включається до складу податкового кредиту наступного податкового періоду, і є податковим кредитом наступного звітного періоду.

Викладене підтверджується  і Порядком заповнення та подання податкової декларації з податку на додану вартість, затвердженим наказом ДПА України  від 30.05.1997р. N 166, у редакції наказу  від 15.06.2005р. N 213, зареєстрований в Міністерстві юстиції України 30 червня 2005р. за N 702/10982 - якщо в наступному звітному податковому періоді різниця між сумою податкових зобов'язань і сумою податкового кредиту, з урахуванням залишку такого від'ємного значення  минулого звітного (податкового ) періоду, що включається до складу податкового кредиту  поточного звітного (податкового) періоду, має від'ємне значення, то платником  податку разом з податковою декларацією подається Розрахунок суми бюджетного відшкодування (додаток 3 до податкової декларації з податку на додану вартість).

Матеріали справи свідчать, що згідно до додатку №3 до  декларації за жовтень 2006р. сума податкового кредиту попереднього податкового періоду, фактично сплачена постачальникам становить 750159 грн.. Сума  заявленого до бюджетного відшкодування ПДВ  становить 600000 грн. та не перевищує суму, фактично сплачену постачальникам товарів.

З огляду на викладене суд дійшов висновку  про обгрунтованість позовних вимог, податкове повідомлення-рішення ДПІ у м.Херсоні №/0 від 19.01.2007р. про зменшення  ПП «БАНС»суми бюджетного  відшкодування з податку на додану вартість в сумі 589093 грн.00 коп. підлягає визнанню нечинним, так як  прийняте з порушенням вимог податкового законодавства.

Органи державної влади, їх посадові особи зобов”язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 69 КАС України встановлено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обгрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх особ та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів. Докази суду надають особи, які беруть участь у справі.

Відповідно до положень   ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких грунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень суб”єкта владних повноважень обов”язок щодо доказування правомірності свого рішення покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Понесені позивачем судові витрати в розмірі  3 грн. 40 коп. підлягають поверненню йому з Державного бюджету.

У судовому засіданні проголошено вступну та резолютивну частини постанови та повідомлено представника позивача про  час і місце виготовлення постанови суду в повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.94, 98, 158, 160-163, 167, п. 6 Прикінцевих та перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1.Позов задовольнити  повністю.

2.Визнати нечинним податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у м.Херсоні (м.Херсон, вул.І.Кулика,143-а) №/0 від 19.01.2007р. про зменшення  Приватному підприємству «БАНС»(73000  м. Херсон, вул.Петренка,25, ) суми бюджетного  відшкодування  з податку на додану вартість в розмірі 589093 грн.00 коп.;

3. Повернути Приватному підприємству «БАНС»(73000  м. Херсон, вул.Петренка,25, )  з Державного бюджету 3 грн. 40 коп. судового збору.

Постанова набирає  законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо таку заяву не було подано. Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у строк, встановлений Кодексом адміністративного судочинства України постанова або ухвала суду  першої інстанції набирає законної сили після закінчення цього строку. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано набирає законної сили після апеляційного розгляду справи.

Заява про  апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до ст. 160 КАС України –з дня складення в повному обсязі. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження. Апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про  апеляційне оскарження, якщо скарга подається у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя                                                                  С.В. Ребриста

Постанову складено у повному обсязі  28.03.2007р.