ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

20.02.07                                                                                           Справа  № 5/1614-13/272 А

м. Львів

Львівський апеляційний господарський суд в складі колегії:

Головуючого - судді                                                  Галушко Н.А.

суддів                                                                      Процик Т.С.

Юрченко Я.О.

розглянув апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «ХХХ», с. Заріччя Жидачівського району від 15.11.2006 року (далі ТзОВ «ХХХ», с. Заріччя)

на постанову Господарського суду Львівської області від 19.10.2006 року

у справі № 5/1614-13/272А

за позовом: ТзОВ «ХХХ», с. Заріччя

до відповідача: Державної податкової інспекції у Жидачівському районі,  м. Жидачів (далі ДПІ у Жидачівському районі, м. Жидачів)

про визнання нечинним податкового повідомлення - рішення

За участю представників:

від позивача –ХХХ –представник

від відповідача –ХХХ –головний державний податковий інспектор юридичного відділу

Права та обов’язки представникам сторін відповідно до ст.ст. 49, 51 КАС України роз’яснено.

Постановою Господарського суду Львівської області від 19.10.2006 року у справі № 5/1614-13/272А відмовлено у задоволенні позовних вимог ТзОВ «ХХХ», с. Заріччя про визнання нечинним податкового повідомлення –рішення ДПІ у Жидачівському районі № 1011 від 12.01.2006 року.

Приймаючи постанову господарський суд першої інстанції виходив з того, що податковою інспекцією на підставі акту перевірки правомірно винесено податкове повідомлення –рішення № /0/18 від 12.01.2006 року про сплату ТзОВ «ХХХ»податкового зобов’язання за платежем з податку на додану вартість у сумі 5318,50 грн..

ТзОВ «ХХХ»подано апеляційну скаргу від 15.11.2006 року, в якій просить постанову суду скасувати та прийняти нову, якою задоволити позовні вимоги повністю, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права. Зокрема, скаржник зазначає, що при прийнятті постанови господарським судом неповно з’ясовано обставини, що мають значення для справи та невірно застосовано норми Закону України «Про податок на додану вартість»та Кодексу адміністративного судочинства України.

Розглянувши матеріали справи, апеляційної скарги, заслухавши пояснення та заперечення представників сторін, суд апеляційної інстанції встановив наступне:

ТзОВ «ХХХ»заявлено позов про визнання нечинним податкового повідомлення –рішення ДПІ у Жидачівському районі № 1011 від 12.01.2006 року.

Судом першої інстанції встановлено, що відповідачем проведено планову документальну перевірку з дотримання вимог податкового та валютного законодавства ТзОВ «ХХХ», про що складено акт від 10.01.2006 року за № 02/23-2/30772131. На підставі даного акту перевірки податковим органом прийнято податкове повідомлення –рішення від 12.01.2006 року № /0/18 (а. с. 5), яким позивачу визначено податкове зобов’язання по податку на додану вартість в сумі 5318,50 грн.

При прийняті постанови апеляційний господарський суд виходив з наступного:

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем оскаржено податкове повідомлення –рішення № 1011 від 12.01.2006 року, якому правової оцінки судом першої інстанції не надано.

Однак, з прийнятого судового рішення вбачається, що суд першої інстанції вийшов за межі розгляду справи та надав правову оцінку податковому повідомленню –рішенню № /0/18 від 12.01.2006 року, яке позивачем не оскаржується.

Згідно з п. 2 ст. 11 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, і не може виходити за межі позовних вимог.

Відповідно до п. 1 ст. 161 КАС України під час прийняття постанови суд вирішує чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються.

Крім цього, як вбачається з матеріалів справи, позивачем подано клопотання про відкладення розгляду справи у зв’язку з неможливістю забезпечення явки уповноваженого представника та необхідністю представити додаткові докази і доповнення позовних вимог, з метою повного та всебічного розгляду справи, а також для надання позивачу можливості скористатися правом на захист своїх прав та інтересів.

Проте, у своїй постанові суд першої інстанції зазначив, що дане клопотання судом не приймається в зв’язку з його необґрунтованістю і непідтвердженістю.

Судова колегія не може погодитись з даним висновком суду першої, інстанції, оскільки відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 128 КАС України суд відкладає розгляд справи в разі неприбуття в судове засідання позивача, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, якщо від нього не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності.

За таких обставин, апеляційний господарський суд прийшов до висновку про те, що постанову Господарського суду Львівської області слід скасувати.

Позивачем подано позов про визнання нечинним податкового повідомлення –рішення № 1011 від 12.01.2006 року. Однак, в судовому засіданні з’ясовано, що таке податкове повідомлення – рішення податковим органом не приймалося, в зв’язку з чим дане рішення не породжує для позивача жодних обов’язків та не порушує його прав. За таких обставин відсутні підстави для задоволення позову та визнання нечинним податкового повідомлення –рішення № 1011 від 12.01.2006 року.

Скаржник в апеляційній скарзі просить визнати недійсним податкове повідомлення –рішення № /0/18 від 12.01.2006 року. Однак, така вимога по своїй суті є зміною позовних вимог, що на стадії апеляційного оскарження суперечить ч. 3 ст. 195 КАС України.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 69, 71, 86, 198, 202, 205, 207 КАС України, -

Львівський апеляційний господарський суд П О С Т А Н О В И В:

1.          Апеляційну скаргу ТзОВ «ХХХ»задоволити частково.

2.          Скасувати постанову Господарського суду Львівської області від 19.10.2006 року у даній справі.

В позові про визнання нечинним податкового повідомлення –рішення №1011 від 12.01.206 року відмовити.

3.          Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку, згідно із ст. 212 КАС України.

Головуючий-суддя                                                            Галушко Н.А.

Суддя                                                                                Процик Т.С.

Суддя                                                                                Юрченко Я.О.