ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

"15" травня 2007 р.
Справа № 37/4-793/1

Колегія суддів Одеського апеляційного господарського суду у складі:

Головуючого судді:   Петрова М.С.

суддів: Колоколова С.І., Разюк Г.П.

при секретарі судового засідання: Бухтіяровій О.Г.,

за участю представників сторін:

від прокуратури: Кащенко В.А., посвідчення № 206 від 28.08.2001р.

від ДП „НЕК „Укренерго”: Піпко А.М., довіреність № 35 від 19.01.2007р.

від від Міністерства палива та енергетики України, а також відповідача: не з’явилися, про час і місце судового засідання належним чином повідомлені

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу заступника прокурора Київського району м. Одеси

на ухвалу  господарського суду Миколаївської області від 13.03.2007р.

по справі №37/4-793/1

за позовом заступника прокурора Київського району м. Одеси в інтересах держави в особі Міністерства палива та енергетики України, Державного підприємства  „Національна енергетична компанія „Укренерго”, в особі відокремленого підрозділу „Держенергонагляд у Південному регіоні

до Миколаївської обласної інфекційної лікарні

про стягнення 680 грн. штрафу

В С Т А Н О В И Л А:

06.03.07 р. заступник прокурора Київського району м. Одеси в інтересах держави в особі Міністерства палива та енергетики України, Державного підприємства  „Національна енергетична компанія „Укренерго”, відокремленого підрозділу „Держенергонагляд у Південному регіоні (далі по тексту Заступник прокурора) звернувся до господарського суду Миколаївської області із позовом до  Миколаївської обласної інфекційної лікарні (далі по тексту Інфекційна лікарня) про стягнення з останнього 680 грн. штрафу за порушення законодавства про електроенергетику.

Ухвалою господарського суду Миколаївської області від 13.03.2007 року (суддя Дубова Т.М.)  на підставі п.1 ч.1 ст.109 КАС України у відкритті провадження в адміністративній справі за позовом Заступника прокурора відмовлено з огляду на те, що заява Заступника прокурора не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства, оскільки нормами КАС України не передбачено представництво юридичних осіб їх відокремленими підрозділами.

Крім того, на думку господарського суду 1 інстанції Заступник прокурора неправильно визначив орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах, який набуває у справі статусу позивача, так як таким органом є Міністерство палива та енергетики України, а не його   юридичні особи.

Не погоджуючись з ухвалою господарського суду, Заступник прокурора  звернувся до Одеського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати оскаржену ухвалу та направити позовну заяву з доданими до неї документами до господарського суду Миколаївської області для розгляду по суті. При цьому в апеляційній скарзі Заступник прокурора просив розглянути її керуючись статтями ГПК України, але в судовому засіданні його представник уточнив апеляційну скаргу та просив розглядати її у відповідності із нормами КАС України.

На думку Заступника прокурора він згідно із положеннями п.4 мотивувальної частини рішення Конституційного суду України №3-рп/99 від 8.04.99 р. у справі за конституційним поданням Вищого арбітражного суду України і Генеральної прокуратури України щодо офіційного тлумачення положень ст.2 АПК України правомірно визначив орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах –Міністерство палива та енергетики України і Державне підприємство Національна енергетична компанія України „Укренерго”, оскільки інтереси держави можуть збігатися цілком чи частково, не збігатися зовсім з інтересами державних органів, державних підприємств чи організацій, з інтересами господарюючих товариств із часткою державної власності в статутному фонді. Крім того, держава може вбачати свої інтереси не тільки в їх діяльності, але й у діяльності приватних підприємств, товариств.

До того ж Заступник прокурора зазначає на те, що звертаючись із позовом він достатньо обґрунтував у чому саме полягає порушення інтересів держави, які відповідно із вищезазначеним рішенням Конституційного суду визначаються прокурором самостійно. Так, штраф, який Заступник прокурора просив стягнути з відповідача, Інспекцією Держенергонагляду накладено на останнього за порушення законодавства в галузі електроенергетики і стягується на користь держбюджету України. Електроенергетика як галузь народного господарства країни є провідною, стратегічно важливою і від її сталого функціонування залежить національна безпека України. Загроза національній безпеці України безпосередньо торкається інтересів держави, тому Заступник прокурора вважає, що його дії по зверненню із даним позовом цілком відповідають вимогам ст.121 Конституції України, ст.36-1 Закону України „Про прокуратуру”, ст.60 КАС України.

Представник ДП „НЕК „Укренерго” в судовому засіданні підтримав апеляційну скаргу Заступника прокурора.

Відповідач у запереченнях на апеляційну скаргу просив залишити її без задоволення, а оскаржену ухвалу суду без змін, вважаючи її обґрунтованою та відповідаючею вимогам чинного законодавства.

Одночасно відповідач у запереченнях на апеляційну скаргу просив апеляційний суд розглянути апеляційну скаргу в порядку письмового провадження без його присутності, однак інші учасники судового процесу заперечували проти цього, тому апеляційна скарга розглянута в судовому засіданні.

Дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, вислухавши пояснення представників Заступника прокурора та ДП „НЕК „Укренерго”, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Пунктом 2 ст. 121 Конституції України на прокуратуру України покладається представництво інтересів громадянина або держави в суді у випадках, визначених законом.

Відповідно до ст. 361 Закону України "Про прокуратуру" підставою представництва в суді держави є наявність порушень або загрози порушень економічних, політичних та інших державних інтересів внаслідок протиправних дій (бездіяльності) фізичних або юридичних осіб, що вчиняються у відносинах між ними і державою.

Згідно з ч. 2 ст.60 КАС України прокурор здійснює в суді представництво інтересів громадянина або держави в порядку, встановленому цим Кодексом та іншими законами, і може здійснювати представництво на будь-якій стадії адміністративного процесу.

Конституційний суд України в рішенні від 08.04.1999 року (далі - рішення КСУ) визначив, що прокурор чи його заступник у кожному конкретному випадку самостійно визначає з посиланням на законодавство, на підставі якого подається позов, в чому саме відбулося чи може відбутися порушення матеріальних чи інших інтересів держави, обґрунтовує у позовній заяві необхідність їх захисту та зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах. При цьому інтереси держави можуть збігатися повністю, частково, або не збігатися зовсім з інтересами державних органів, державних підприємств та організацій чи з інтересами господарських товариств з часткою державної власності у статутному фонді. Держава може вбачати свої інтереси не тільки в їх діяльності, але й в діяльності приватних підприємств, товариств.

Пунктом 2 резолютивної частини рішення КСУ визначено, що під поняттям орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах, треба розуміти орган державної влади або орган місцевого самоврядування, який законом наділений повноваженнями органу виконавчої влади.

Як вбачається із позовної заяви Заступника прокурора, останній звернувся із позовом в інтересах держави в особі Міністерства палива та енергетики, ДП „НЕК „Укренерго”, ВП „Держенергонагляд у Південному районі”.

Відповідно із ст.9 Закону України „Про електроенергетику” державний нагляд в електроенергетиці здійснюють Державна інспекція з експлуатації електричних станцій і мереж та Державна інспекція з енергетичного нагляду за режимами споживання електричної та теплової енергії у порядку, встановленому КМ України.

Згідно із п.1 Положення „Про державний енергетичний нагляд за режимами споживання електричної і теплової енергії”, затвердженого постановою КМ України від 7.08.96 р. №929 ( у редакції постанови КМ України від 13.02.2006 р. №131) ( далі по тексту Положення №929) державний енергетичний нагляд за режимами споживання електричної і теплової енергії, технічним станом та організацією експлуатації електричних, теплових, тепловикористовуючих установок та мереж суб’єктів електроенергетики, суб’єктів відносин у сфері теплопостачання і споживачів електричної енергії здійснює державна інспекція  з енергетичного нагляду за режимами споживання електричної і теплової енергії (Держенергонагляд).

Пунктом 5 Положення №929 передбачено, що Держенергонагляд підпорядковується Мінпаливенерго в частині виконання функцій, покладених на нього цим Положенням. До складу Держенергонагляду входять: головна організація –Державна інспекція з енергетичного нагляду за режимами споживання електричної і теплової енергії; Державні інспекції з енергетичного нагляду за режимами споживання електричної і теплової енергії у регіонах; Державні інспекції з енергетичного нагляду за режимами споживання електричної і теплової енергії в Автономній республіці Крим, областях, м. м. Києві та Севастополі.

Сам же Держенергонагляд відповідно із п.6.5 Статуту ДП „НЕК „Укренерго” є відокремленим підрозділом останнього і не являється юридичною особою. В свою чергу Державна інспекція з енергетичного нагляду за режимами споживання електричної і теплової енергії в Миколаївській області згідно із п.1.1 Положення про Державну інспекцію з енергетичного нагляду за режимами споживання електричної і теплової енергії в Миколаївській області є структурним підрозділом відокремленого підрозділу „Держенергонагляд у Південному регіоні” ДП „НЕК „Укренерго”.

Враховуючи, те що Заступник прокурора звернувся із позовом про стягнення з відповідача в доход Держбюджету України штрафу у сумі 680 грн., накладеного на останнього Державною інспекцією з енергетичного нагляду за режимами споживання електричної і теплової енергії в Миколаївській області, яка є структурним підрозділом відокремленого підрозділу „Держенергонагляд у Південному регіоні” ДП „НЕК „Укренерго”, що організаційно підпорядковується ДП „НЕК Укренерго”, а щодо виконання функцій, покладених на неї як на Держенергонагляд, підпорядковується Міністерству палива та енергетики України, судова колегія вважає, що Заступник прокурора правомірно визначив в якості позивачів Міністерство палива та енергетики України і ДП „НЕК „Укренерго”.

Судова колегія також вважає, що Заступник прокурора при зверненні із позовом в інтересах держави достатньо обґрунтував у чому полягає порушення відповідачем інтересів держави.

Згідно із п.3 Положення №929 –метою енергетичного нагляду є сприяння забезпечення сталого функціонування об’єднаної енергетичної системи України, сфери теплопостачання, енергетичної безпеки держави шляхом здійснення контролю за дотриманням суб’єктами електроенергетики, суб’єктами відносин у сфері теплопостачання та споживачами електричної енергії вимог нормативно-правових актів у сфері виробництва, постачання та споживання електричної  і теплової енергії.

Враховуючи те, що енергетика є провідною, стратегічно важливою галуззю України і від її сталого функціонування залежить національна безпека України, а загроза національній безпеці України безпосередньо торкається інтересів держави, тому звернення Заступника прокурора із даним позовом цілком відповідає вимогам ст.121 Конституції України, ст.36-1 Закону України „Про прокуратуру”, ст.60 КАС України, так як дії Держенергонагляду по накладенню штрафу на відповідача направлені на забезпечення сталого функціонування об’єднаної енергетичної системи України.

За таких обставин апеляційна скарга Заступника прокурора підлягає задоволенню, оскаржена ухвала скасуванню, а позовну заяву із доданими до неї документами слід направити до господарського суду Миколаївської області для розгляду по суті.

Керуючись ст. ст.195,196,199,202,205,206 КАС України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

1. Апеляційну скаргу заступника прокурора Київського району м. Одеси задовольнити.

2. Ухвалу господарського суду Миколаївської області від 13.03.2007 р. скасувати.

3. Позовну заяву заступника прокурора Київського району м. Одеси із доданими до неї матеріалами направити до господарського суду Миколаївської області для розгляду по суті.

Відповідно до ст. 254 КАС України ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку, встановленому ст.ст. 211, 212 КАС України.

Головуючий суддя                                                          Петров М.С.

Суддя                                                                                 Разюк Г.П.

Суддя                                                                                Колоколов С.І.