ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

05.02.07                                                                                           Справа  № А-10/147-А-15/307

Львівський апеляційний господарський суд у складі колегії:

судді-доповідача                                                                                              Краєвської М.В.

суддів:                                                                                                         Давид Л.Л.

Кордюк Г.Т.

при секретарі судового засідання –Кирись З.Л.

розглянувши апеляційну скаргу Всеукраїнської видавничої православної місії УПЦ КП без номера та без дати

на постанову Господарського суду Івано-Франківської області від 04.12.2006 р.

у адміністративній справі № А-10/147-А-15/307

за позовом Всеукраїнської видавничої православної місії УПЦ КП, м.Чернівці

до Івано-Франківської міської ради, м.Івано-Франківськ

про визнання протиправним п.п. 1.12 п.1 рішення Івано-Франківської міської ради від 03.08.2006 р.

За участю представників:

від позивача –Гупало Т.В. (представник, довіреність № 12 від 10.01.2007 р. в матеріалах справи);

від відповідача –не з”явився

Представнику позивача роз”яснено його права й обов”язки, передбачені ст.ст.49, 51 Кодексу адміністративного судочинства України (далі –КАС України). Заяв про відвід суддів і секретаря судового засідання не поступало.

Протокол судового засідання від 05.02.2007 р. ведеться з дотриманням вимог п.2 1 розділу УП “Прикінцеві та перехідні положення” КАС України без забезпечення повного фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

За розпорядженням судді-доповідача від 05.02.2007 р. функції секретаря судового засідання виконує помічник судді.

Розпорядженням заступником голови суду від 05.02.2007 р. проведено зміни в складі колегії суддів (знаходиться в матеріалах справи).

Постановою Господарського суду Івано-Франківської області від 04.12.2006 р. у адміністративній справі № А-10/147-А-15/307 (головуючий-суддя Деделюк Б.В., судді: Максимів Т.В., Фанда О.М.) в задоволенні адміністративного позову відмовлено повністю. Постанова суду мотивована тим, зокрема, що дозвіл на будівництво громадського закладу представництва місії на вул.Валовій поруч будинку № 7 на вул.Грушевського в м.Івано-Франківську надано позивачу згідно з рішенням виконкому Івано-Франківської міської ради № 392 від 25.09.2001 р., яке втратило чинність 25.09.2003 р. З цього часу позивач фактично втратив право на отримання дозволу на виконання будівельних робіт.

У позивача на час прийняття спірного рішення було відсутнє право на поновлення дозволу на будівництво та на отримання дозволу на виконання будівельних робіт у зв”язку з відсутністю належних документів, які посвідчують право користування земельною ділянкою заг. пл. 0, 1926 га, яка відводилась для будівництва й обслуговування громадського закладу, оскільки надання земельної ділянки саме такої площі здійснено на підставі п.4.5 рішення Івано-Франківського міськвиконкому № 248 від 19.06.2001 р., з яких 0, 0632 га надано в постійне користування з видачею державного акту на право постійного користування землею (п.4.5.1 даного рішення), а 0, 1294 га –у тимчасове користування терміном на 2 роки.

Оскільки п.3.25 рішення виконкому Івано-Франківської міськради від 25.09.2001 р. № 392 про надання позивачу дозволу на будівництво втратив чинність і у відповідача відсутні належні правові підстави для здійснення будівництва, то суд прийшовдо висновку, що спірне рішення не може порушувати законні права чи інтереси позивача незалежно від підстав його прийняття.

Позивач з з даною постановою не погодився, подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову місцевого господарського суду скасувати та прийняти нову постанову, якою позовні вимоги задоволити повністю, з підстав неповного з”ясування обставин справи та неправильного застосування норм матеріального права.

Свої вимоги скаржник обгрунтовує тим, зокрема, що прийняття самого рішення “Про втрату чинності попередніх рішень, прийнятих виконавчим комітетом Івано-Франківської міської ради” 03.08.2006 р. свідчить про те, що п.3.25 рішення від 25.09.2001 р. № 392 діяв і вважався Івано-Франківською міськрадою чинним; у суді першої інстанції не досліджено та не знайшло відображення в постанові той факт, що у результаті прийняття спірного рішення позивачу заподіяно значних матеріальних збитків, так як здійснена оплата виготовленої проектної документації будівництва, отримані технічні умови електро-, газо-, водопостачання та водовідведення, висновок експерта з питань охорони праці на відповідність проектної документації на будівництво і ін. дозволи, здійснена пайова участь у розвитку інженерно-транспортної інфраструктури міста згідно з договором від 25.12.2005 р.; підставою для визнання п.3.25 рішення від 25.09.2001 р. № 392 таким, що втратив чинність рішенням Івано-Франківської міської ради, визнано відсутність можливості влаштування будівельного майданчика, місць для складування будівельних матеріалів та під”їзних шляхів для спецтехніки, а не перебіг двохрічного терміну від дня отримання дозволу на будівництво об”єкта містобудування.

Івано-Франківська міська рада вимоги ухвали Львівського апеляційного господарського суду від 11.01.2007 р. не виконала, документально обґрунтованого письмового заперечення на апеляційну скаргу суду не представила, своїм конституційним правом на захист не скористалася, хоча належним чином і своєчасно була повідомлена про час та місце проведення судового засідання, а направила факсограму від 02.02.2007 р. № 75 ю, в якому просила суд апеляційної інстанції відкласти перегляд справи в зв'язку із неможливістю забезпечити явку свого представника в зв'язку з відпусткою та тимчасовою непрацездатністю та з метою подання нових доказів, які свідчать про відсутність повноважень представника позивача на представництво та ведення справи.

Зважаючи  на  те,  що  про  час  і  місце перегляду справи Івано-Франківська міська рада  була повідомлена належним чином,  надання повноважень на  представництво  інтересів  сторони  в  процесі  необмежено будь-яким певним колом осіб, явка сторін ухвалою суду не визнавалася обов”язковою, а також враховуючи наявність письмових матеріалів щодо повноважень представника позивача, а також те, що судом першої інстанції такі повноваження перевірялися та були предметом дослідження на вимогу відповідача, клопотання останнього про відкладення розгляду справи Львівським апеляційним господарським судом відхиляється.

Розглянувши апеляційну скаргу, вивчивши матеріали справи, оцінивши наявні в ній докази, заслухавши пояснення представників позивача, колегія Львівського апеляційного господарського суду вважає, що апеляційну скаргу Всеукраїнської видавничої православної місії УПЦ КП слід задоволити повністю, постанову Господарського суду Івано-Франківської області від 04.12.2006 р. у адміністративній справі № А-10/147-А-15/307 та прийняти нову постанову, якою позов задоволити повністю.

При цьому колегія виходила з наступного.

05.09.2006 р. Всеукраїнська видавнича православна місія УПЦ КП звернулася до місцевого господарського суду з позовом про визнання протиправним п.п. 1.12 п.1 рішення 7-ої сесії 5-го демократичного скликання Івано-Франківської міської ради Івано-Франківської області від 03.08.2006 р. № 392 “Про втрату чинності попередніх рішень, прийнятих виконавчим комітетом Івано-Франківської міської ради”, якою визнано таким, що втратив чинність пункт 3.25 рішення виконавчого комітету міської ради від 25.09.2001 р. № 392 про дозвіл Всеукраїнській видавничій православній місії УПЦ КП на будівництво громадського закладу (Представництва Місії) на вул.Валовій поруч будинку № 37 на вул.Грушевського з причин відсутності можливості влаштування будівельного майданчика, місць для складування будматеріалів та під’їзних шляхів для спецтехніки (а.с.8, Том 1/Всього - 3).

Підставами для визнання акта недійсним  є  невідповідність його  вимогам  чинного  законодавства  та/або  визначеній  законом компетенції  органу,  який  видав  цей  акт.

Обов'язковою  умовою визнання  акта  недійсним є також порушення у зв'язку з прийняттям відповідного  акта  прав   та   охоронюваних   законом   інтересів підприємства   чи   організації  -  позивача  у  справі.  Якщо  за результатами   розгляду   справи   факту   такого   порушення   не встановлено,  у  господарського  суду  немає  правових  підстав  для задоволення позову.

Відмовляючи позивачу в задоволенні його вимог, місцевий господарський суд мотивував її тим, що оскаржуване позивачем рішення Івано-Франківської міської ради не порушує його законні права чи охоронювані інтереси з підстав відсутності у позивача належних правових підстав для здійснення будівництва.

Проте такий висновок місцевого господарського суду суперечить нормам матеріального права з питань містобудування та забудови територій і спростовується наявними у справі матеріалами.

Як вбачається з навних у справі матеріалів, пунктом 1.14 рішення виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради від 20.06.2000 р. № 290 «Про матеріали управління архітектури і містобудування міськвиконкому»(а.с.10, Том 1/Всього - 3) Всеукраїнській видавничій православній місії УПЦ КП дозволено проведення проектно-пошукових робіт для будівництва громадського закладу на вул. Валовій поруч будинку № 37 на вул. Грушевського, а згідно з п.2 цього рішення надано дозвіл на підготовку матеріалів попереднього погодження місць розташування земельних ділянок.

На виконання даного рішення Управлінням архітектури та містобудування Івано-Франківської міської ради було видано Архітектурно-планувальне завдання (АПЗ) реєстраційний № 15 від 13.07.2000 р., затверджене головним архітектором м. Івано-Франківська, начальником управління архітектури та містобудування О. Микуляком 13.07.2000 р.

Рішенням виконавчого комітету Івано-Франківської ради № 204 від 19.05.2001 р. «Про матеріали міського відділу земельних ресурсів»Всеукраїнській видавничій православній місії УПЦ КП погоджено матеріали попереднього погодження місця розташування земельної ділянки, а саме: на вул.Валовій поруч будинку № 37 на вул. Грушевського пл.0,0250 га для будівництва громадського закладу за рахунок земель запасу міської ради, а рішенням виконавчого комітету Івано-Франківської ради № 248 від 19.06.2001 р. «Про матеріали міського відділу земельних ресурсів»Всеукраїнській видавничій православній місії УПЦ КП затверджено проект відведення земельної ділянки площею 0,1926 га на вул. Валовій поруч будинку № 37 на вул. Грушевського за рахунок земель запасу міської ради зокрема  згідно з п.4.5.1 рішення земельну ділянку площею 0,0632 га надати в постійне користування для будівництва та обслуговування громадського закладу з видачею державного акту на право постійного користування землею, а згідно з п.4.5.2 рішення земельну ділянку площею 0,1294 га надати в тимчасове користування терміном на 2 роки, для обслуговування громадського закладу  (представництва Місії) та благоустрою прилеглої території.

Відповідно до п.3.25 рішення виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради від 25.09.2001 р. № 392 «Про матеріали управління архітектури і містобудування міськвиконкому»дозволено Всеукраїнській видавничій православній місії УПЦ КП –будівництво громадського закладу (представництва Місії) на вул.Валовій поруч будинку № 37 на вул.Грушевського. (Дозвіл на проектно пошукові роботи –рішення міськвиконкому № 290 від 20.06.2000 р. п.1.14), а також зобов’язано скаржника до початку робіт розробити та погодити у встановленому порядку проектну документацію на будівництво та реконструкцію. Приступати до початку будівництва після отримання в міській інспекції Держархбудконтролю дозволу на виконання будівельних робіт, а будівництво здійснювати в терміни, визначені проектами організації робіт.

Крім того 08.04.2001 р. між ТзОВ «Голіаф»та Всеукраїнською видавничою православною місією КП Івано-Франківської області було укладено договір № 9 від 08.04.2001 р., за яким ТзОВ «Голіаф»прийняло на себе зобов’язання по виконанню проекту адміністративного будинку Всеукраїнської видавничої православної місії КП в м. Івано-Франківську на вул. Валовій.

Відповідно до Протоколу засідання архітектурно-містобудівної ради управління містобудування і архітектури облдержадміністрації від 19.04.2001 р. було вирішено погодити проект прибудови адмінприміщення Всеукраїнської видавничої православної місії на вул.Валовій в м. Івано-Франківську та доручено Обласній інспекції архітектурно-будівельного контролю, враховуючи стислі терміни будівництва та паралельність проектування і будівництва, видати дозвіл на проведення попередніх будівельно –монтажних робіт даного об'єкту.

В подальшому ТзОВ «Голіаф»листом № 175/81 від 12.11.2003 р. року повідомив скаржника про те, що в зв’язку з тим, що виконавець проекту поїхав у тривале службове відрядження, ТзОВ «Голіаф»не має можливості виконати взяті на себе зобов’язання по виконанню проекту адміністративного будинку в м. Івано-Франківську на вул. Валовій.

За таких обставин скаржник змушений був відмовитись від укладеного договору № 9 від 08.04.2001 р., про що сторони уклали угоду про припинення дії цього договору від 16.12.2003 р. та звернулись з пропозицією до Івано-Франківської філії Українського державного науково-дослідного інституту проектування міст «Діпромісто»завершити виготовлення проекту громадського закладу на вул. Валовій в м. Івано-Франківську.

Враховуючи неможливість завершення ТзОВ «Голіаф»розпочатої роботи над проектом будівництва адміністративного будинку в м. Івано-Франківську по вул. Валовій апелянтом було укладено договір № 4826-04-24 від 16.02.2004 р., за яким Всеукраїнська видавнича православна місія УПЦ КП (замовник за договором) доручила, а Івано-Франківська філія державного підприємства Українського державного науково-дослідного інституту проектування міст «Діпромісто»(виконавець за договором) прийняла на себе зобов’язання щодо виготовлення проектної документації: робочий проект громадського закладу на вул. Валовій в місті Івано-Франківську.

10.06.2004 р. на засіданні архітектурно-містобудівельної ради управління містобудування та архітектури облдержадміністрації за результатами розгляду робочого проекту громадського закладу на вул. Валовій в м. Івано-Франківську було прийнято рішення, оформлене у вигляді Протоколу № 8 від 10.06.2004 р., затвердженого начальником управління містобудування та архітектури облдержадміністрації 14.06.2004 р., про те, щоб проектом будівництва передбачити почергову його реалізацію: 1-а черга –громадський заклад (представництво місії), 2-а черга –блок житлових приміщень для працівників місії; привести площу забудови поверхів та поверховість громадського закладу (представництва місії) у відповідність до погоджених раніше проектних пропозицій; доопрацювати всі фасади, особливо звернути увагу на парадну сторону прибудови, її кутового завершення; доопрацювати проект організації будівництва та погодити його з всіма відповідними службами і зацікавленими організаціями; після внесення в робочу документацію всіх змін та експертного висновку, проект надати в робочому порядку повторно на розгляд архітектурно-містобудівної ради.

11.06.2004 р. листом № 8/376 Івано-Франківська філія державного підприємства Українського державного НДІ проектування міст «Діпромісто»повідомила позивача про те, що, враховуючи результати розгляду проектних матеріалів 10.06.2004 р. на архітектурно-технічній раді головного управління містобудування і архітектури Івано-Франківської області, Івано-Франківська філія ДП Українського державного НДІ проектування міст «Діпромісто»вимушена припинити подальшу розробку проекту громадського блоку місії на вул. Валовій в м. Івано-Франківську з тих причин, що рішення міськвиконкому від 20.06.2000 р. № 290 не відповідає завданню скаржника стосовно проектування житлового блоку; закінчився термін дії архітектурно –планувального завдання.

В зв'язку із цим Управління архітектури і містобудування виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради розглянуло питання щодо архітектурного вирішення надбудови житлових приміщень над будівництвом представництва місії і за результатами розгляду листом від 03.11.2004 р. № 2004/01-12/29 інформувало позивача, що у вересні 2004 року виконавчим комітетом розглядалося питання стосовно надання Всеукраїнській православній місії дозволу на будівництво представництва місії на вул.Валовій з надбудовою житлових приміщень і позитивного рішення прийнято не було, а тому виконавчий комітет міської ради вважає за доцільне залишити своє рішення від 25.09.2001 р. № 390 (пункт 3.25) в попередній редакції без надання дозволу на надбудову житлових приміщень над представництвом місії на вул. Валовій.

За таких обставин, Управлінням архітектури та містобудування Івано-Франківської міської ради було повторно видано Архітектурно-планувальне завдання (АПЗ) реєстраційний № 58 від 28.04.2005 р., затверджене головним архітектором м.Івано-Франківська, начальником управління архітектури та містобудування 28.04.2000 р. та погоджене Державною службою охорони культурної спадщини 27.05.2005 р.

Як вбачається з матеріалів справи, в зв’язку з прийняттям вищевказаного рішення  архітектурно-технічною радою головного управління містобудування і архітектури Івано-Франківської області, а також в зв’язку з видачею нового архітектурно-планувального завдання між Всеукраїнською видавничою православною місією та Івано-Франківською філією державного підприємства Українського державного науково-дослідного інституту проектування міст «Діпромісто»було укладено договір № 4826-04-24/05-317 від 20.10.2005 р. на виготовлення проектної документації, за яким скаржник доручив Івано-Франківській філії ДП Українського державного НДІ проектування міст «Діпромісто»виготовлення проектної документації «Робочий проект громадського закладу (Представництво місії) на вул. Валовій в м. Івано-Франківську».

На виконання вищевказаного договору на виготовлення проектної документації, Івано-Франківською філією  Українського державного науково-дослідного інституту проектування міст «Діпромісто»було виготовлено робочий проект громадського закладу (Представництва Місії) на вул. Валовій в м. Івано-Франківську, який 19.12.2005 р. був погоджений на засіданні архітектурно-містобудівної ради управління містобудування та архітектури облдержадміністрації та переданий   Всеукраїнській видавничій православній місії по накладній від 24.02.2006 р.

Відповідно до Висновку Державного підприємства Івано-Франківська обласна служба Української державної інвестиційної експертизи від 21.04.2006 р. вищевказаний робочий проект громадського закладу «Представництва Місії»на вул. Валовій в м. Івано-Франківську  відповідає чинній нормативній базі і рекомендується до затвердження з такими техніко-економічними показниками: площа забудови -  470,6 м. кв., будівельний об’єм –10024,0 м. куб., в т.ч. нижче 0,000 –1412,0 м. куб., загальна площа 2150,0 м. кв., корисна площа 1664,0 м. кв., поверховість –4 пов.

Таким чином враховуючи, що робочий проект громадського закладу (Представництва Місії) на вул. Валовій в м. Івано-Франківську пройшов усі необхідні погодження, заступником Головного архутектора міста Івано-Франківська 21.04.2006 р. вказана проектна документація та фасад будівлі були погоджені, в зв'язку із чим Державною інспекцією архітектурно-будівельного контролю Івано-Франківської області видано дозвіл № 34 від 28.04.2006 р. на виконання Всеукраїнською видавничою православною місією будівельних робіт по влаштуванню громадського закладу (Представництва Місії) на вул.Валовій в м. Івано-Франківську з строком дії до липня місяця 2007 року, а виконавчим комітетом Івано-Франківської міської ради видано ордер № 130 від 19.05.2006 р. на проведення земляних робіт.

За таких обставин скаржник у встановленому законом порядку набув право на здійснення будівельних робіт з будівництва представництва місії.

Однак, всупереч наведеному вище, за наявності всіх необхідних позитивних висновків та затвердженого проекту будівництва, діючих дозволів на проведення будівельних робіт і ордера на здійснення земляних робіт, орган місцевого самоврядування прийняв оспорюване рішення, яким фактично зневолював право скаржника на проведення будівництва.

Зокрема, пунктом 1.12 рішення 7-ої сесії п’ятого демократичного скликання від 03.08.2006 року «Про втрату чинності попередніх рішень, прийнятих виконавчим комітетом Івано-Франківської міської ради»вирішено вважати таким, що втратив чинність п. 3.25 рішення виконавчого комітету міської ради від 25.09.2001 р. № 392 про дозвіл Всеукраїнській видавничій православній Місії УПЦ КП на будівництво громадського закладу (Представництва Місії) на вул. Валовій поруч будинку № 37 на вул. Грушевського, з причини відсутності можливості влаштування будівельного майданчика, місць для складування будматеріалів та під’їзних шляхів для спецтехніки.

Така мотивація спірного рішення сесії Івано-Франківської міської ради не відповідає наявним у справі матеріалам. Так, зокрема, відповідно до п.21 рішення виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради від 21.07.2004 р. № 300 «Про матеріали міського управління земельних ресурсів»було вирішено додатково передати в оренду, терміном на два роки, земельну ділянку площею 0,0221 га на вул. Грушевського поруч будинку № 33 товариству з обмеженою відповідальністю «Макс»для розміщення механізмів при будівництві багатоквартирного житлового будинку з вбудованими приміщеннями соцкультпобуту за рахунок земель загального користування міської ради, а також зобов’язано ТзОВ фірму «Макс»не чинити перешкод для проїзду через вказану земельну ділянку суміжним землекористувачам.

На виконання вищевказаного рішення виконавчого комітету 02.12.2004 р. між Івано-Франківською міською радою та ТзОВ «Макс»було укладено договір оренди землі, за яким ТзОВ «Макс»прийняв в строкове платне користування земельну ділянку пл. 0,0221 га для розміщення механізмів при будівництві багатоквартирного житлового будинку з вбудованими приміщеннями соцкультпобуту, яка знаходиться на вул. Грушевського поруч будинку № 33.

Згідно з п. 21 даного договору земельні сервітути та обмеження встановлені щодо земельної ділянки в п.1 договору після їх державної реєстрації є обов’язковими для ТзОВ «Макс», який повинен забезпечити цілодобовий доступ до існуючих на території ділянки інженерних мереж для їх ремонту, обслуговування, дотримуватись правил використання земель в охоронній зоні мереж, не чинити перешкод при будівництві нових, врахувати право проходу та проїзду транспортних засобів та інші земельні сервітути.

Як вбачається з наявних у справі картографічних матеріалів, земельна ділянка надана в користування ТзОВ «Макс»земельна ділянка межує з земельною ділянкою, наданою скаржнику під будівництво, а, отже, посилання Івано-Франківської міської ради в спірному рішенні сесії на відсутність можливості влаштування будівельного майданчика, місць для складування будматеріалів та під’їзних шляхів для спецтехніки не відповідає фактичним обставинам справи. Дана обставина також підтверджується листом начальника обласного головного Управління земельних ресурсів № 32-06-27/1343 від 30.06.2005 р., в якому зазначено, що заїзд до земельної ділянки, визначений відповідними картографічними матеріалами, а також рішенням міськвиконкому від 21.07.2004 р. № 300, де зобов’язано ТзОВ «Макс»не чинити перешкод для проїзду суміжним землекористувачам.

Крім того, посилання Івано-Франківської міської ради на відсутність відповідного погодження Інституту гірського лісництва на влаштування заїзду через земельну ділянку, яка знаходиться в їх користуванні, до уваги не приймається, оскільки в матеріалах справи відсутні докази заборони Інституту гірського лісництва на проїзд через їх земельну ділянку.

Також колегія суддів зазначає, що  згідно з ч.2 ст. 31 Закону України “Про місцеве самоврядування в Україні”, до відання виконавчих органів міських рад (за винятком міст районного значення), крім повноважень, зазначених у пункті “б” частини першої цієї статті, належить також видача забудовникам архітектурно-планувальних завдань та технічних умов на проектування, будівництво, реконструкцію будинків і споруд.

Аналогічні положення містяться і в ст. 14 Закону України “Про основи містобудування”, згідно з якою виконавчі органи міських рад у містах обласного значення забезпечують надання замовнику вихідних даних (архітектурно-планувального завдання, завдання на проектування і технічних умов) для проектування об’єктів архітектури.

Єдина процедура розроблення і надання замовникам архітектурно-планувального завдання та технічних умов щодо інженерного забезпечення об’єкта архітектури, склад вихідних даних на проектування, визначення розміру плати за їх видачу встановлюється Порядком надання архітектурно-планувального завдання та технічних умов щодо інженерного забезпечення об’єкта архітектури і визначення розміру плати за їх видачу, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 20 грудня 1999 року N 2328 "Про порядок надання архітектурно-планувального завдання та технічних умов щодо інженерного забезпечення об’єкта архітектури і визначення розміру плати за їх видачу".

Відповідно до вказаного Порядку в архітектурно-планувальному завданні повинні бути визначені опис меж земельної ділянки, погоджених місцевими землевпорядними органами, відомості про містобудівні та інженерно-геологічні умови земельної ділянки згідно з містобудівною документацією або даними відповідних організацій, вимоги до граничних відстаней розташування об’єкта архітектури стосовно меж земельної ділянки, червоних ліній, існуючих будинків і споруд, інші планувальні обмеження, а також повинні містити схему визначення площ, що підлягають забудові і благоустрою, з урахуванням нормативів та визначенням планувальних обмежень розміщення історико-культурних, санітарно-охоронних зон тощо, а у технічних умовах зазначаються місце приєднання до відповідних інженерних мереж, вимоги до обладнання вузлів приєднання.

Як вбачається з Архітектурно-планувального завдання № 58 від 28.04.2005 р., затвердженого в.о. головного архітектора м. Івано-Франківська –начальника управління архітектури та містобудування 28.04.2005 р., площа земельної ділянки під забудову орінтовно повинна становити 0,06 га, об'єкт проектування розташований в межах існуючої забудови центральної частини міста, в т.ч. пам'ятниками архітектури місцевого значення, суміжний землекористувач –Івано-Франківська міська рада.

Згідно з п.5.2 вказаного АПЗ будівництво можливе на прилеглій території, а згідно з п.8.1.3 проект інженерного обладнання і підготовка території слід скласти і підготовити у відповідності з порядком, прийнятим Івано-Франківським міськвиконкомом, нормативами забудови. Аналогічні вимоги містилися і в Архітектурно-планувальному завданні № 16 від 13.07.2000 р., затвердженому Головним архітектором м. Івано-Франківська –начальником управління архітектури та містобудування  13.07.2000 р.

Пунктом 8.3.2 АПЗ передбачено під'зд до об'єкту з вул. Грушевського.

Будівництво (реконструкція) об’єктів здійснюється на підставі розроблених відповідних проектних рішень з організації будівництва і технології виконання робіт, які відображаються у проекті організації будівництва.

Згідно з п. 6.2 ДБН А.2.2-3-2004 “Проектування. Склад, порядок розроблення, погодження та затвердження проектної документації для будівництва” робочий проект є інтегруючою стадією проектування і складається з двох частин —затверджувальної та робочих креслень. Затверджувальна частина підлягає погодженню, експертизі та затвердженню, а робочі креслення розробляються для будівництва об’єкта. Затверджувальна частина складається з пояснювальної записки, виконаної у скороченому відносно проекту обсязі, визначеному залежно від виду будівництва і функціонального призначення об’єкта, кошторисної документації, розділу організації будівництва та креслень.

З робочих креслень Альбому 2 “Проект організації будівництва” Робочого проекту Громадського закладу (Представництва Місії) на вул. Валовій в м. Івано-Франківську, проектом визначено тимчасові проїзди та обмеження роботи крану під час будівництва, місця підключення тимчасового водопроводу та ліній електропередач.

Зазначене вище спростовує висновок суду щодо відсутності можливості влаштування будівельного майданчика, місць для складування будматеріалів та під’їзних шляхів для спецтехніки.

Слід також зазначити, що згідно з діючими будівельними нормами та правилами питання влаштування будівельного майданчика та складування будівельних матеріалів покладається на підрядника будівництва, який вирішує його у  межах погоджених проектних рішень з цього питання та відповідно до вибору способу будівництва з огляду на обмежені площі забудови земельної ділянки в розрізі існуючих будівель, що межують з об'єктом будівництва.

Проте доказів того, що підрядна організація не може провести таке будівництво відповідач суду не представив, а отже не можна стверджувати про те, що саме будівництво не може бути проведене з підстав, зазначених в оспорюваному рішенні Івано-Франківської міської ради.

Земельна ділянка для будівництва громадського закладу (представництва Місії) на вул. Валовій поруч з будинком № 37 на вул. Грушевського в м. Івано-Франківську, як свідчать матеріали справи, згідно зі схемою охорони пам’яток архітектури та історичного середовища міста входить у межі зон строгого режиму реконструкції, забудови та планувальної структури і регулювання висотності забудови міста.

Відповідно до наказу Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України № 41 від 26.02.2001 р. „Про затвердження Порядку визначення меж зон охорони пам’яток” охоронна зона –це територія, що виділяється для збереження і   відтворення   найближчого   історичного  середовища  пам'ятки, головним чи суттєвим елементом  якого  є  пам'ятка,  та  створення оптимальних умов її огляду.

Охоронна зона також забезпечує належне функціонування  пам'ятки,  охорону   від   вібрацій, забруднень, підтоплення та інших негативних техногенних і природних впливів. В охоронній зоні  нова  забудова  за  висотою,  розмірами  в  плані, масштабністю,  архітектурними  формами, підпорядковується пам'яткам та їх історичному середовищу. Зона регулювання забудови -  це забудована чи призначена під забудову територія за межами охоронної зони,  на  яку  поширюється композиційний  вплив  пам'ятки.

Ця зона призначена для збереження особливостей   візуального   сприйняття   пам'ятки,   охорони і відновлення її активної ролі в композиції і пейзажі міста, селища, села, виконує функції буферної, перехідної та синтезуючої зони  у  взаємодії  пам'ятки  з новими об'єктами довкілля.

У зоні регулювання забудови нова  забудова  регламентується  за  висотою, розмірами в плані, масштабністю.

Згідно з ст.12 Земельного кодексу України до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належить інформування населення щодо вилучення (викупу), надання земельних ділянок.

Аналогічні положення закріплені і в Законі України „Про планування та забудову територій”, так відповідно до ст. 18 вказаного Закону для врахування громадських і  приватних  інтересів  виконавчі органи    сільських,    селищних,   міських   рад,   Київська   та Севастопольська міські державні адміністрації в межах повноважень, визначених законом     протягом двох  тижнів після прийняття рішення про розроблення відповідної містобудівної документації,  місцевих правил  забудови повідомляють  через  засоби  масової  інформації  про  початок  їх розроблення, а також про форми, місце і строк подання фізичними та юридичними особами пропозицій щодо цієї документації;  протягом місяця   після  завершення  розроблення  відповідної містобудівної документації,  місцевих правил забудови повідомляють через  засоби  масової  інформації  про місце їх розгляду,  форми, місце  і  строк  подання  пропозицій   (зауважень),   порядок   їх обговорення; оприлюднюють через  засоби  масової  інформації  рішення  про затвердження містобудівної документації,  місцевих правил забудови та змін до них, а також дають роз'яснення про їх зміст; інформують про  правові,  економічні  та  екологічні наслідки планування території,  а також  про  порядок  врахування  законних інтересів  та  вимог власників або користувачів земельних ділянок, будівель і споруд, що оточують місце будівництва.

Розділом 12 Типових регіональних правил забудови, затверджених наказом Держбуду України 10.12.2001 N 219, зареєстрованих у Міністерстві  юстиції України 3 січня 2002 року за N 4/6292, врегульовано питання надання дозволів на будівельні роботи, зокрема, згідно з п.12.1 Правил місцеві органи державного архітектурно-будівельного контролю здійснюють контроль за веденням будівництва об’єктів незалежно від форм власності, відомчого підпорядкування та джерел фінансування із залученням у разі необхідності інших органів державного нагляду.

Порядок та процедури, терміни видачі, перелік необхідних документів для отримання дозволу на виконання будівельних робіт з нового будівництва, розширення, реконструкції, технічного переоснащення, реставрації та капітального ремонту об’єктів визначаються згідно з Положенням про порядок надання дозволу на виконання будівельних робіт, затвердженим наказом Держбуду від 05.12.2000 р. N 273 та зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.12.2000 р. за N 945/5166.

Рішенням Івано-Франківської обласної ради від 22.11.2002 р. № 86-4/2002 затверджено Правила забудови населених пунктів Івано-Франківської області, погоджені Держбудом України 16.08.2002 р. за №1/8-446 (далі - Правила забудови).

Додатком № 9  до Правил забудови  “Номенклатура об'єктів архітектури, на проектування яких архітектурно-планувальне завдання підлягає погодженню з управлінням містобудування та архітектури облдержадміністрації, затвердженої розпорядженням голови облдержадміністрації від 02.02.2000 р. № 61”, до переліку таких об'єктів віднесено важливі в містобудівному значенні об'єкти соціально-культурного призначення, що розташовуються в центральній частині населеного пункту.

Як свідчать матеріали справи, зокрема Історико-архітектурна довідка на ділянку в районі збігу вулиць Грушевського та Валової, видана Державним науково-реставраційним управлінням Управління містобудування та архітектури облдержадміністрації 05.08.2005 р. № 97/07-6, об'єкт будівництва, який підлягав зведенню на земельній ділянці на вул. Валовій поруч з будинком № 37 на вул. Грушевського в м. Івано-Франківську, відноситься до таких об'єктів і розміщується в центральній частині міста в історичній зоні “Вали”, межує з пам'ятником 2000-річчя Християнства, який розташований на проміжній терасі насипного валу Станіславської фортеці.

Крім цього, відповідно з вимогами ДБН Б.1.1-4-2002 „Склад, зміст, порядок розроблення погодження та затвердження містобудівної документації” містобудівне обгрунтування до містобудівної документації у випадку запланованого розміщення об’єкта у зоні охорони пам’яток архітектури та містобудування місцевого значення погоджується з управлінням містобудування та архітектури облдержадміністрації, а тому в такому випадку дозвіл на проведення будівництва видається саме Інспекцією державного архітектурного будівельного контролю при управлінні містобудування та архітектури відповідної облдержадміністрації, що спростовує твердження відповідача про те, що дозвіл на проведення будівельних робіт повинен був видаватися  Інспекцією державного архітектурного будівельного контролю міста, а не обласною державною адміністрацією.

Висновок місцевого господарського суду про те, що позивач втратив право на будівництво об'єкту в зв'язку із втратою чинності дозволу на будівництво, наданого йому згідно з п.3.25 рішення виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради від 25.09.2001 р. № 392 «Про матеріали управління архітектури і містобудування міськвиконкому», оскільки не приступив до будівництва об'єкту протягом двох років з моменту отримання такого дозволу, є невірним та таким, що спростовується наявними у справі матеріалами.

Так, Порядок надання дозволу на будівництво, у тому числі нових об'єктів містобудування, регулюється статтею 24 Закону України від 20.04.2000 N 1699-III “Про планування і забудову територій”.

Пунктом 6.11 Правил забудови встановлено, що відповідно до ст. 24 Закону України “Про планування і забудову територій” у разі прийняття місцевою радою рішення про надання земельної ділянки із земель державної чи комунальної власності для розміщення об'єкта містобудування в порядку, визначеному земельним законодавством, зазначене рішення одночасно є дозволом на будівництво цього об'єкта і дає право замовнику на отримання вихідних даних на проектування та здійснення проектно-вишувальних  робіт. Дозвіл на будівництво об'єктів містобудування надається замовнику на підставі позитивного комплексного висновку відділу містобудування та архітектури районної державної адміністрації (виконавчого комітету  міської ради).

Аналогічні приписи закріплені і в ст. 24 Закону України “Про планування і забудову територій”.

Частино 1 статті 24 Закону України “Про планування і забудову територій” визначено, що фізичні та юридичні особи, які мають намір здійснити будівництво об’єктів містобудування на земельних ділянках, що належать їм на праві власності чи користування, зобов’язані отримати від виконавчих органів відповідних рад, Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій, у разі делегування їм таких повноважень відповідними радами, дозвіл на будівництво об’єкта містобудування.

Аналіз вказаної статті Закону дає підстави дійти висновку, що законодавством врегульовано два випадки отримання дозвілу на будівництво, один з яких полягає в наданні такого дозволу органом місцевого самрядування шляхом прийняття відповідного рішення про це в разі, якщо особа, яка має намір здійснити будівництво, володіє земельною ділянкою на праві власності чи користування. Другий випадок передбачає отримання такого дозволу в разі, якщо особа, яка бажає здійснити будівництво, не має в користуванні такої земельної ділянки або належної їй на праві власності. В такому випадку орган місцевого самворядування приймає рішення про надання такій особі в порядку, визначеному земельним законодавствам, відповідної земельної ділянки з цільовим призначенням –для здійснення будівництва, і таке рішення, як зазначено вище, є одночасно дозволом на будівництво, тобто законодавство в такиму випадку не передбачає обов'язкової умови отримання окремого дозволу органу місцевого самворядування на здійснення будівництва, так як такий дозвіл фактично підтверджує раніше наданий дозвіл шляхом прийняття рішення про виділення та надання земельної ділянки під здійснення будівництва.

Як зазначено вище, рішенням виконавчого комітету Івано-Франківської ради № 248 від 19.06.2001 р. «Про матеріали міського відділу земельних ресурсів»Всеукраїнській видавничій православній місії УПЦ КП затверджено проект відведення земельної ділянки площею 0,1926 га на вул. Валовій (поруч будинку № 37 на вул. Грушевського) за рахунок земель запасу міської ради, і  згідно з п.4.5.1 цього рішення земельну ділянку площею 0,0632 га надано в постійне користування для будівництва та обслуговування громадського закладу (представництва місії) з видачею державного акту на право постійного користування землею.

Вказане рішення виконавчого комітету Івано-Франківської ради № 248 від 19.06.2001 р. відповідно до ч. 1 ст. 24 Закону України “Про планування і забудову територій” є одночасно і дозволом на будівництво об’єкта містобудування, яке в установленому законом порядку не скасовано, недійсним (неправомірним) не визнано, а, отже, є чинним.

Згідно з п.15 ст. 24 Закону України “Про планування і забудову територій”  у разі, якщо фізична або юридична особа не розпочала будівельні роботи протягом двох років від дня отримання дозволу на будівництво об’єкта містобудування, цей дозвіл втрачає чинність.

Пункт 6.12 Правил забудови деталізує порядок втрати чинності такого рішення, зокрема, відповідно до цього пункту, власники або користувачі земельних ділянок можуть розпочати будівельні роботи на земельній ділянці після одержання документа, що посвідчує право власності або право користування землею та отримання дозволу відповідної  державної архутектуро-будівельної інспекції згідно з Положенням про порядок надання дозволу на виконання будівельних робіт, а якщо фізична або юридична особа не розпочала будівельні роботи протягом двох років від дня отримання дозволу на будівництво об'єкта містобудування, цей дозвіл визнається недійсним.

Проте в матеріалах справи відсутні докази того, що п. 3.25 рішення виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради від 25.09.2001 р. № 392 «Про матеріали управління архітектури і містобудування міськвиконкому»в установленому порядку був визнаний недійсним, і таких доказів відповідач суду не представив.

Відповідно до ч.5 ст.24 Закону України від 20.04.2000 р. N 1699-III “Про планування і забудову територій” дозвіл на будівництво дає право замовникам на отримання вихідних даних на проектування, здійснення проектно-вишукувальних робіт та отримання дозволу на виконання будівельних робіт у порядку, визначеному цим Законом, а в частині 14 цієї статті Закону зазначається, що дозвіл на будівництво об’єкта містобудування не дає права на початок виконання будівельних робіт без одержання відповідного дозволу місцевої інспекції державного архітектурно-будівельного контролю.

Положення про порядок надання дозволу на виконання будівельних робіт, затверджене наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України від 05.12.2000 N 273, зареєстроване в Міністерстві юстиції України 25.12.2000 р. за N 945/5166, встановлює не порядок надання дозволу на будівництво, а саме порядок надання дозволу на виконання будівельних робіт, який в свою чергу видається за наявності дозволу на будівництво за затвердженої проектної документації.

Проектна  документація, як зазначено вище, затверджена  заступником Головного архутектора міста Івано-Франківська 21.04.2006 р.

Згідно з п. 12.3 Правил дозвіл на виконання будівельних робіт — це документ, що засвідчує право забудовника та підрядника на виконання будівельних робіт, підключення об’єкта будівництва до інженерних мереж та споруд, видачу ордерів на проведення земляних робіт, який надається і реєструється інспекціями державного архітектурно-будівельного контролю.

Такий ордер на підставі дозволу на виконання будівельних робіт № 34 від 28.04.2006 р., виданого Інспекцією ДАБК Івано-Франківської області Управління містобудування та архітектури Івано-Франківської ОДА, було видано виконавчим комітетом Івано-Франківської міської ради № 130 від 19.05.2006 р.

Такі дії органів місцевого самоврядування та виконавчої влади, пов'язані з погодженням проектної документації та видачі відповідних дозволів, передбачених чинним законодавством з питань планування та забудови територій, свідчать про те, що дозвіл на будівництво на цей момент був чинний і органом місцевого самоврядування не оспорювався, так як за відсутності такого дозволу (втрати його чинності чи визнання його недійсним) унеможливлювалося вчиняти зазначені вище юридично значимі дії.

Не може погодитися колегія суддів і з висновком місцевого господарського суду про неможливість здійснення позивачем будівництва на земельній ділянці площею 0,0632 га, наданої згідно з п. 4.5.1 рішення виконавчого комітету Івано-Франківської ради № 248 від 19.06.2001 р. «Про матеріали міського відділу земельних ресурсів», та яка знаходиться у позивача на праві постійного землекористування згідно з Державним актом на право постійного користування землею серія І-ІФ №002761, виданим 05.09.2001 р. Івано-Франківською міською радою, зареєстрованим 14.09.2001 р. в Книзі записів державних актів на право постійного користування землею за № 436, оскільки, як зазначено вище,  відповідно до Архітектурно-планувального завдання (АПЗ) реєстраційний № 58 від 28.04.2005 р., затвердженого головним архітектором м. Івано-Франківська, начальником управління архітектури та містобудування 28.04.2000 р. та погодженого Державною службою охорони культурної спадщини 27.05.2005 р., на підставі якого було розроблено та затверджено проект будівництва –громадський заклад (Представництво Місії) на вул.Валовій в м. Івано-Франківську, орієнтовна площа забудови, визначена проектом, становила  0,06 га, що підтверджує можливість здійснення позивачем будівництва площею забудови 0,0575 га на земельній ділянці площею 0, 0632 га.

Таким чином висновок місцевого господарського суду про відсутність у позивача належних правових підстав для здійснення будівництва спростовується наведеним вище, а відтак колегія суддів не може погодитися з судом першої інстанції про те, що оскаржуване позивачем рішення Івано-Франківської міської ради не порушує законні права чи охоронювані інтереси позивача, так як із прийняттям цього рішення позивач втратив можливість проводити будівельні роботи, дозвіл на проведення яких отримав у встановленому законом порядку на підставі погодженої проектної документації, і такий дозвіл на проведення будівельних робіт на момент прийняття оспорюваного рішення, як і дозвіл на виконання земляних робіт, були чинними.

Що стосується повноваження представника місії на ведення справи та право на подання апеляційної скарги, колегія суддів зазначає наступне.

Згідно з Статутом Всеукраїнської видавничої православної місії УПЦ КП, схваленим і затвердженим святішим Патріархом Київським і всієї Руси-України Філаретом 26.01.1995 р., зареєстрованим Державним комітетом України у справах  релігії 01.02.1996 р. (а.с.21-25, Том 1/Всього - 3), місія заснована патріаршою канцелярією УПЦ КП (п.1.1).

Місія має всі права юридичної особи, зокрема, набуває майнові та особисті немайнові права, несе відповідні обов'язки, укладає договори, виступає в суді від свого імені.

Роботою місії згідно з п.5.1 Статуту керує голова місії, який призначається засновником і представляє місію в зносинах з державними установами та іншими юридичними особами. Голова місії має право першого підпису на всіх документах місії, укладає від її імені договори, угоди, контракти, видає довіреності, виконує інші дії, пов'язані з організацією роботи місії.

Указом УПЦ КП  Святішого Патріарха Київського і всієї Руси –України Володимира  від 26.01.1995 р. № 45 (а.с.27, Том 1/Всього - 3) Романчак Олександру Григорівну призначено Головою Галицько—Буковинського видавничого відділу УПЦ КП, якій дано дозвіл (благословення) на організацію і реєстрацію видавництва, а указом УПЦ КП  Святішого Патріарха Київського і всієї Руси –України Філарета від 05.12.1995 р. № 680 (а.с.28, Том 1/Всього - 3) Романчак О.Г. призначена головою місії.

Відповідно до статей 80, 95 та 108 ЦК України юридичною особою є організація, створена і зареєстрована в установленому законом порядку.

Згідно з ст. 92 ЦК України орган або особа, яка відповідно до установчих документів юридичної особи чи закону виступає від її імені, зобов’язана діяти в інтересах юридичної особи, добросовісно і розумно та не перевищувати своїх повноважень.

Також відповідно до статей 13 і 14 Закону України “Про свободу совісті та релігійні організації” (далі —Закон) релігійні громади одержують правоздатність юридичної особи з моменту реєстрації їх статуту (положення) у обласній, Київській і Севастопольській міських державних адміністраціях, а в Автономній Республіці Крим —в Уряді цієї республіки. Релігійні центри, управління, монастирі, релігійні братства, місії та духовні навчальні заклади визнаються юридичними особами з моменту реєстрації їх статутів (положень) у державному органі України у справах релігій.

Як визначає стаття 7 Закону, релігійні організації діють відповідно до своєї ієрархічної та інституційної структури, обирають, призначають і замінюють персонал згідно зі своїми статутами (положеннями). Тому репрезентувати релігійні організації у їх правовідносинах можуть лише повноважні представники, що обрані, призначені відповідно до статутних вимог релігійної організації.

Як з'ясовано вище, засновником місії є патріарша канцелярія УПЦ КП, роботою місії згідно з п.5.1 Статуту керує голова місії, який призначається засновником, а указом УПЦ КП  Святішого Патріарха Київського і всієї Руси –України Філарета від 05.12.1995 р. № 680 (а.с.28, Том 1/Всього - 3) Романчак О.Г. призначена головою місії.

Таким чином звільнити Романчак О.Г. з посади керівника місії може виключно її засновник.

Відповідач як на підставу своїх доводів щодо втрати Романчак О.Г. своїх повноважень як керівника місії посилається на те, що указом Івано-Франківського єпархіального Управління УПЦ КП від 20.06.2006 р. № 19 Романчак О.Г. звільнена від обов'язків президента Місії.

Проте такі доводи відповідача є помилковими, а сам указ не може бути прийнятий судом апеляційної інстанції до уваги як належний доказ у справі, оскільки Івано-Франківське єпархіальне Управління УПЦ КП не є засновником місії, тим більше, що в самому указі йдеться не про Всеукраїнську видавничу православну місію УПЦ КП, а про Івано-Франківську Православну місію Української Православної Церкви - Київський Патріархат.

Згідно з ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких грунтуються її вимоги та заперечення, що відповідачем зроблено не було.

Отже, з огляду на вищевикладене, колегія Львівського апеляційного господарського суду вважає, що доводи скаржника документально обгрунтовані, базуються на законодавстві, що регулює дані правовідносини, а тому підлягають    задоволенню.

Керуючись п. 6, 7 Прикінцевих та перехідних положень, ст.ст.94, 195, 196, 198, 202, 207, 209 КАС України, - Львівський апеляційний господарський суд ПОСТАНОВИВ:

1.          Апеляційну скаргу задоволити.

2.          Постанову Господарського суду Івано-Франківської області від 04.12.2006 р. у адміністративній справі № А-10/147-А-15/307 скасувати. Прийняти нову постанову.

3.          Позов задоволити повністю. Визнати протиправним та скасувати пп. 1.12 п. 1 рішення 7-ої сесії 5-го демократичного скликання Івано-Франківської міської ради Івано-Франківської області від 03.08.2006 р. № 392 “Про втрату чинності попередніх рішень, прийнятих виконавчим комітетом Івано-Франківської міської ради”, якою визнано таким, що втратив чинність пункт 3.25 рішення виконавчого комітету міської ради від 25.09.2001 р. № 392 про дозвіл Всеукраїнській Видавничій православній місії УПЦ КП на будівництво громадського закладу (Представництва місії) на вул. Валовій поруч будинку № 37 на вул. Грушевського, з причин відсутності можливості влаштування будівельного майданчика, місць для складування будматеріалів та під’їзних шляхів для спецтехніки.

4.          Судові витрати за розгляд справи в місцевому господарському суді та перегляд справи в апеляційному господарському суді покласти на Івано-Франківську міськраду.

5.          Постанова може бути оскаржена в касаційному порядку.

6.          Справу повернути в Господарський суд Івано-Франківської області.

Суддя-доповідач                                                                                                   Краєвська М.В.

Суддя                                                                                                                        Давид Л.Л.

Суддя                                                                                                                        Кордюк Г.Т.