СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

29 березня 2007 р.

Справа № П-3/50

за
позовом заступника прокурора міста Івано-Франківська в інтересахдержави

в
особі Івано-Франківської міської ради,
76004, вулиця Грушевського, 21, місто Івано-Франківськ

до
відповідача  приватного підприємця
ОСОБА_1,  АДРЕСА_1

Представники:

Від відповідача:  ОСОБА_1 - підприємець, (свідоцтво про
державну реєстрацію НОМЕР_1)

СУТЬ СПОРУ:  про
зобов"язання укласти договір оренди та відшкодування збитків.

Ухвалою суду від 30.08.2006 року суд
повернув позовну заяву без розгляду з посиланням на п. 3 ст. 63 ГПК України,
маючи на увазі, що цивільно правові угоди, якою є договір оренди землі,
укладаються при наявності згоди двох сторін. Такий висновок випливає із
ст. 187 ГК України. Стаття 1 ГПК України передбачає право сторін звертатись до
суду, але не з метою зобов"язати суд вчинити якусь дію, а за захистом
порушених прав. Таким чином, звертаючись до суду - сторона повинна
обгрунтувати та подати докази, що свідчать про наявність порушеного права.
Прокурор звертаючись до суду з вимогою про зобов"язання укласти договір -
не подав суду доказів та не обгрунтував: наявність правових підстав для примусового
укладення договору та відмову сторони від укладення такого договору.

Крім того, в позовній заяві заявлена
вимога про відшкодування збитків без зазначення суми цих збитків, а в
матеріалах позовної заяви подано тільки довідку про розрахунок орендної плати
за землю.

Відсутність обгрунтованого
розрахунку стягуваної чи оспорюваної суми відповідно до п. 3 ст. 63 ГПК України
є вже підставою для повернення позовної заяви.

Проте, прокуратурою не було взято до уваги
зауваження суду та не вжито заходів по детальнішому вивченню та доопрацюванню
матеріалів позову, а прокуратура міста звернулась з апеляційною скаргою на
ухвалу суду, внаслідок чого апеляційний суд зобов"язав суд першої
інстанції розглянути позов по суті.

Судом першої інстанції проведено два
судові засідання (09.02.2007 року та 06.03.2007 року), про дату проведення яких
сторони належним чином повідомлені. Проте, в обидва судові засідання
представники позивача (прокуратури) не з"явились, вимоги ухвали суду про
подачу суду доказів щодо направлення проекту договору іншій стороні та її
відмова в укладенні такого договору, сам проект договору в матеріали справи та
детальніший розрахунок суми збитків - позивачем (прокуратурою) не виконані.

Жодних клопотань щодо відкладення
розгляду справи, тощо - суду не поступило. За таких обставин спір розглядається
за наявними матеріалами справи з урахуванням пояснень, поданих суду
відповідачем.

При цьому судом встановлено:

позовна заява заступника прокурора
міста Івано-Франківська з вимогою укласти договір оренди земельної ділянки на
АДРЕСА_2 площею 0,1908 га поступила до суду 21.08.2006 року.

Натомість, відповідач подав суду договір
оренди землі (площею 0,1908 га по АДРЕСА_2), який укладено та посвідчено
нотаріусом 17 березня 2006 року, а 7 серпня 2006 року договір зареєстровано у
Івано-Франківському міському відділі Івано-Франківської регіональної філії
центру ДЗК при Держкомземі України.

Таким чином, на момент звернення
прокурора до суду - договір оренди був укладений, а отже вимоги прокуратури в
частині договірного спору є безпідставними, необгрунтованими, а отже такими, що
не підлягають до задоволення.

Щодо вимог майнового характеру, то
необхідно врахувати:

Відповідно до тексту позовної
заяви: "... внаслідок володіння і користування земельною ділянкою на
АДРЕСА_2 сума орендної плати, яку повинен був сплатити відповідач станом на 1
серпня 2006 року становить 235 22 грн. За змістом ч. 2 ст. 22 Цивільного
кодексу України, вказана сума є збитками, що заподіяні територіальній
громаді".

Проте, висновки, зроблені
прокуратурою не відповідають фактичним обставинам справи та вимогам діючого
законодавства з огляду на наступне:

- прокуратурою не подано доказів
фактичного використання земельної ділянки відповідачем, або часу, з якого
розпочалось використання земельної ділянки відповідачем, тобто розрахунок так
званих позивачем збитків зроблено без зазначення конкретного терміну.
Відсутність доказів цієї обставини спору унеможливлює визначити розмір збитків
за схемою, як це пропонує прокуратура (оскільки збитки ототожнено з орендною
платою, а оредна плата є строкове користування).

- посилання заступника прокурора
міста Івано-Франківська на ч. 2 ст. 22 Цивільного кодексу не є підставою для
задоволення вимоги про стягнення збитків, оскільки вказана частина норми права
передбачає, що саме слід вважати збитками, але ч. 1 ст. 22 Цивільного кодексу
зазначає, що особа, якій завдано збитків має право на їх відшкодування, але
тільки у результаті порушення її цивільного права.

Відповідно до позовної заяви такими
порушеннями позивач вказує:

- не укладення договору оренди;

- володіння і користування
земельною ділянкою безоплатно.

Проте, відсутнє законодавство, яке би
передбачало обов"язок сторони укласти договір оренди землі в примусовому
порядку. Тобто, цей вид цивільно правових угод базується на волі сторін і
сторона може відмовитися від укладення договору оренди землі внаслідок чого
така відмова не може розцінюватися як порушення права позивача.

До того ж, відповідно до рішення
міської ради -

1) терміни укладення договору не
передбачені;

2) договір фактично укладено.

Щодо використання земельної ділянки
без оплати, то такі дії є порушенням прав позивача з огляду на ст. 2 ЗУ
"Про плату за землю", яка передбачає, що використання землі  в Україні є платним.

Проте, плата за землю може бути у
вигляді земельного податку або орендної плати.                                           Тобто, достатньо сплачувати один вид
платежу для того, щоб не порушувати прав землевласника. Відповідач по справі, є
платником Єдиного податку, про що свідчить свідоцтво про сплату єдиного податку
НОМЕР_2. Відповідно до Указу Президента України від 03.07.1998 року "Про
спрощену систему оподаткування, обліку та звітності суб"єктів малого
підприємництва" суб"єкти малого підприємництва, які сплачують єдиний
податок, не є платниками плати (податку) за землю (ст. 6 Указу).

За таких обставин, відповідач і в тому
випадку, коли він користується земельною ділянкою, сплачуючи єдиний податок -
не порушує прав землевласника по тій підставі, що він користується земельною
ділянкою безоплатно.

Орендна плата за землю здійснюється тільки на правах договору оренди.
Проте, прокуратурою не доказано, що відповідач ухиляється або відмовився
(матеріали справи свідчать протилежне) від укладеного договору, або уклав такий
договір з порушенням будь-яких встановлених з приводу цього термінів.

Відповідно до ст. 1166
підставою відповідальності за завдання будь-якої шкоди є:

- неправомірне рішення;

- неправомірна дія;

- неправомірна бездіяльність.

В спірному випадку прокуратурою
жодної із цих підстав стосовно відповідача не доведено.

Крім того, згідно
ст. 26 ЗУ "Про плату за землю" платники несуть відповідальність,
передбачену Земельним кодексом України та Законами України. Підстави
відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам визначені ст. 156
Земельного кодексу України. Проте, жодна із цих підстав не наведена та не
доведена.

Отже, з урахуванням наведених
обставин та вимог діючого законодавства - вимоги прокуратури є недослідженими,
недостатньо вивченими та безпідставними.

Матеріали справи та хід розгляду
справи в суді дає підстави суду для прийняття окремої ухвали суду в порядку ст.
90 ГПК України.

Враховуючи викладене та
керуючись ст. 124 Конституції України, ст. 26 ЗУ "Про плату за
землю", ст. 6 Указу Президента України від 03.07.1998 року "Про
спрощену систему оподаткування, обліку та звітності суб"єктів малого
підприємництва", ст. 156 Земельного кодексу України, ст. 49, 82-84
Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

в
позові відмовити.

Рішення
господарського суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку
з дня його прийняття, у разі, якщо в судовому засіданні було оголошено лише
вступну та резолютивну частину рішення, воно набирає законної сили після
закінчення десятиденного строку з дня підписання повного рішення, оформленого
відповідно до статті 84 Господарського процесуального кодексу України.

рішення підписане 06.04.07р.

Виготовлено
в АС "Діловодство суду"

________________