СУД
СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.05.07                                                                                 Справа № 13/169

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю “ТОРЗІС”

до Товариства з обмеженою відповідальністю “ЛОГРУС-КЕМІКЛ”

про стягнення 28120 грн. 80 коп.

Суддя
Яресько Б.В.

За участю:
Секретар судового засідання Савенко В.Ю.

Від позивача
Єрмоленко Є.В. дов. б/н від 16.04.2007 р.

Від відповідача
Не прибув

ОБСТАВИНИ СПРАВИ: Позивач звернувся з позовом про стягнення заборгованості за векселем в сумі 28120 грн. 80 коп.

Позивач позов підтримав.

Відповідач відзив на позов і витребуванні документи не надав, участь свого представника у засіданнях не забезпечив, хоча належним чином був повідомлений про час і місце проведення засідань,

Відповідач не повідомив суд про наявність поважних причин, що перешкоджають йому забезпечити участь у судовому засіданні свого представника, в зв’язку з чим відповідно до ст. 75 ГПК України спір розглядається за наявними в справі матеріалами

Розглянувши документи і матеріали, додані до позовної заяви, заслухавши пояснення представників учасників судового процесу, всебічно і повно з’ясувавши всі обставини справи, оцінивши докази, які мають значення для вирішення спору, господарський суд,

ВСТАНОВИВ, що позивач є власником (векселедержателем) простого векселю № 68 від 31 березня 2004 року за яким відповідач зобов’язався заплатити ВАТ “Краситель” чи його наказу 28120 грн. 80 коп. 31 березня 2005 року.

Вексель містить належний індосамент ВАТ “Краситель” –платити наказу ТОВ “ТОРЗІС”.

Листом від 12 лютого 2007 року позивач запропонував відповідачу оплатити зазначений вексель та відповідачу був надісланий акт пред’явлення векселя к платежу, але відповіді або оплати векселя одержано  не було.

Позивач звернувся до господарського суду Луганської області з позовом в якому просить стягнути з відповідача заборгованість за векселем в сумі 28120 грн. 80 коп. обґрунтовуючи свої вимоги ст. 47, 78 Уніфікованого закону про переказні та прості векселі.

Відповідач заперечень роти позову, або доказів оплати заборгованості суду не надав.

Встановивши фактичні обставини справи, оцінивши доводи сторін та надані ними докази суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ст. 33, 34 Господарського  процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно ст. 43 Господарського  процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами.

Згідно ст. 16 Уніфікованого закону “Про переказні векселі та прості векселі”, запровадженого Женевською конвенцією 1930 року, власник переказного векселя вважається його законним держателем, якщо його право на вексель базується на безперервному ряді індосаментів.

Відповідно до ст. 77 Уніфікованого Закону “Про переказні та прості векселі”, до простих векселів застосовуються ті ж положення, що стосуються і переказних векселів.

Згідно ст. 78 цього закону векселедавець простого векселя зобов’язаний так само, як акцептант за переказним векселем.

Статтями 70 та 78 Уніфікованого Закону "Про переказні та прості векселі" передбачено, що векселедавець по простому векселю зобов'язаний також, як акцептант по переказному векселю, а позовні вимоги, які витікають із переказного векселя проти акцептанта, погашаються по закінченню трьох років з дня строку платежу.

У статті 21 Закону України “Про цінні папери і фондову біржу” зазначено, що вексель - цінний папір, який засвідчує безумовне грошове зобов'язання векселедавця сплатити після настання строку визначену суму грошей власнику векселя (векселедержателю).

Вимоги позивача є обґрунтованими, відповідають фактичним обставинам встановленим судом, не спростовані відповідачем.

З врахуванням цього позов підлягає задоволенню повністю.

Відповідно до ст. 44,49 Господарського процесуального кодексу України судові витрати покладаються на відповідача, а саме державне мито у сумі –281 грн. 21 коп. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу у сумі 118 грн. 00 коп.

Керуючись ст. 44,49, 75, 82-85 Господарського  процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю “ЛОГРУС-КЕМІКЛ” Луганська область, м. Рубіжне, вул. Леніна 3 ідентифікаційний код  31767686 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю “ТОРЗІС” Луганська область, вул. Оборонна 34/118 ідентифікаційний код  19064988 заборгованість за простим векселем № 8 виданого 31 березня 2004 року в сумі 28 120 грн. 80 коп., наказ видати.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його прийняття.

Суддя                                                                                 Б.В. Яресько