ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
____________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 квітня 2007 р.                                                                                                       Справа № 12/191-07

за позовом: Прокурора Тульчинського р-ну (23300, Вінницька обл., смт. Тиврів, вул. Шевченка, 5), в інтересах держави, в особі Управління Пенсійного фонду України у Тиврівському районі Вінницької обл. (23300, Вінницька обл., смт. Тиврів, вул. Леніна, 40-А, ідент.код 20097444)

до: Малого приватного підприємства "Левада" (Вінницька обл., смт. Тиврів, вул. Забужжя, 6, ідент.код 20119526)

про стягнення 2997,65 грн.

Суддя господарського суду

Секретар судового засідання

Представники :

позивача     :   Соломон В.А.- за дорученням

прокурора : Жовмір І.І.- по посвідченню

відповідача :   не з"явився

ВСТАНОВИВ :

Подано позов про стягнення 3250,33 грн. заборгованості зі сплати страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, що утворилась станом на 27.02.2007р., в тому рахунку: 2472,87 грн. недоїмки, 464,04 грн. штрафу та 313,42 грн. пені.

Заявою № 565 від  23.04.07р. прокурор зменшив суму позовних вимог в зв"язку з частковою сплатою відповідачем суми заборгованості. Станом на день розгляду справи клопоче про стягнення з відповідача 2997,65 грн. заборгованості зі сплати страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, в тому рахунку: 2236,39 грн. недоїмки, 450,60 грн. штрафу та 310,60 грн. пені. Дана заява прийнята судом.

В судовому засіданні 26.04.07р. представники прокурора та позивача позовні вимоги з урахуванням заяви про зменшення позовних вимог підтримали.

Відповідач правом участі в судовому засіданні 26.04.07р. не скористався. Про дату, час та місце слухання справи повідомлений належним чином повісткою суду, про що свідчить повідомлення про вручення рекомендованої кореспонденції відповідачу 07.04.07р. за № 365135. Позов у сумі 2997,65 грн. визнав, про що свідчить подана ним заява (арк. справи 85) про визнання позовних вимог в сумі 2997,65 грн. та розгляд справи без участі його представника. Визнання відповідачем заборгованості до Фонду засвідчується також підписаним ним актом звірки взаєморозрахунків станом на 23.04.07р.

З пояснень представників прокурора та позивача та наданих матеріалів вбачається таке.

На день розгляду справи за відповідачем рахується заборгованість зі сплати страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування в сумі 2997,65 грн. (2236,39 грн. недоїмки, 450,60 грн. штрафу та 310,60 грн. пені), яка утворилась станом на 27.02.2007р., і не сплачена на день розгляду справи.

Наведене стверджується:

-          звітними документами відповідача;

- рішеннями про застосування фінансових санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) страхувальниками страхових внесків, у тому числі донарахованих страхувальниками або органом Пенсійного фонду з доказом його вручення відповідачу;

- витягами з катки особового рахунку страхувальника;

-          вимогами про сплату боргу з доказом вручення їх відповідачу;

- розрахунком ціни позову;

- платіжними дорученнями №79/1357/03 від 07.03.07р. та № 77/1357/03 від 07.03.07р.;

- довідками про сплату страхових внесків відповідачем;

-          актами звірки взаєморозрахунків станом на 27.02.07р. та станом на 23.04.07р.;

-          іншими матеріалами справи.

Заслухавши пояснення представників прокурора та позивача, дослідивши і оцінивши надані докази, суд дійшов такого висновку.

Наявність заборгованості зі сплати збору на обов'язкове державне пенсійне страхування в сумі 2997,65 грн. стверджується матеріалами справи та визнається відповідачем, про що свідчить подана ним заява про визнання 2997,65 грн. заборгованості до Фонду.

Недоїмка по сплаті платежів виникла, в зв'язку з невиконанням відповідачем вимог Закону України від 09.07.2003 р. № 1058-ІУ "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" (далі - Закон № 1058) про сплату внесків до ПФУ.

Відповідно до ст. 106 Закон України від 09.07.2003 р. № 1058-ІУ "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" (далі - Закон № 1058) суми страхових внесків своєчасно не нараховані та/або не сплачені страхувальниками у строки, визначені статтею 20 цього Закону, в тому числі обчислені територіальними органами Пенсійного фонду у випадках, передбачених частиною третьою статті 20 цього Закону, вважаються простроченою заборгованістю із сплати страхових внесків (далі - недоїмка) і стягуються з нарахуванням пені та застосуванням фінансових санкцій.

Згідно з ч. 5 п. 7 Положення “Про Пенсійний фонд України”, затвердженого Указом Президента України від 01.03.2001 р. № 121/2001 р. та п. 7 ст. 64 Закону України “Про загальнообов’язкове державне пенсійне страхування” Пенсійний фонд України має право стягувати з платників страхових внесків несплачені суми страхових внесків.

Територіальні  органи  Пенсійного  фонду  за формою і у строки, визначені правлінням Пенсійного фонду, надсилають страхувальникам, які мають недоїмку, вимогу про її сплату. Вимога про сплату недоїмки є виконавчим документом.

У разі якщо страхувальник, який одержав вимогу територіального органу Пенсійного фонду про сплату недоїмки і протягом десяти робочих днів після її отримання не сплатив зазначену у вимозі суму недоїмки разом з застосованою до нього фінансовою санкцією, включеною до вимоги, або не узгодив вимогу з відповідним органом Пенсійного фонду, або не оскаржив вимогу в судовому порядку, а також у разі якщо страхувальник узгодив вимогу, але не сплатив узгоджену суму недоїмки протягом десяти робочих днів після отримання узгодженої вимоги, відповідний орган Пенсійного фонду звертається в установленому законом порядку і подає вимогу про сплату недоїмки до відповідного підрозділу державної виконавчої служби. У зазначених випадках орган Пенсійного фонду також має право звернутися до суду чи господарського суду з позовом про стягнення недоїмки.

Відповідачеві вручено вимоги про сплату боргу, що стверджується корінцями вимог, з доказами вручення їх відповідачу.

Відповідач вимоги органу ПФУ не оскаржив, виниклу заборгованість не погасив.

Згідно з ч. 5 п. 7 Положення "Про Пенсійний фонд України", затвердженого Указом Президента України від 01.03.2001 р. № 121/2001 р. та п. 7 ст. 64 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" Пенсійний фонд України має право стягувати з платників страхових внесків несплачені суми страхових внесків.

З урахуванням наведеного, позов підлягає задоволенню в сумі 2997,65 грн.

Керуючись розділом VII, ст.ст. 7,71,86,94ч.4,158,162,163,167,255,257 КАС України,-

ПОСТАНОВИВ :

Позов задовольнити.

Стягнути з Малого приватного підприємства "Левада" (Вінницька обл., смт. Тиврів, вул. Забужжя, 6, ідент.код 20119526, р/р 260045164 в ВОД ВАТ "Райффайзен банк Аваль", МФО 302247) - на користь Управління Пенсійного фонду України у Тиврівському районі Вінницької обл. (23300, Вінницька обл., смт. Тиврів, вул. Леніна, 40-А, ідент.код 20097444, р/р 0103 в ОПЕРУ Ощадбанк м. Вінниця МФО 302076) - 2997,65 грн. заборгованості зі сплати страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, в тому рахунку: 2236,39 грн. недоїмки, 450,60 грн. штрафу та 310,60 грн. пені).

Відповідно до ст. 186 КАС України постанова може бути оскаржена протягом 10 днів з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до ст. 160 цього Кодексу - з дня складення в повному обсязі шляхом подачі заяви про апеляційне оскарження. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження. При цьому апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження , якщо скарга подається у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження. Заява про апеляційне оскарження та апеляційна скарга подаються до суду апеляційної інстанції через суд , який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Відповідно до ст. 254 КАС України постанова набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження. Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у строк, встановлений цим Кодексом, постанова або ухвала суду першої інстанції набирає сили після закінчення цього строку.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя

Повний текст постанови складено 03.05.07р.