ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

02.04.07
Справа № 3/71-07.

За позовом          Товариства з обмеженою відповідальністю « Ресурс-Інвест » , м. Київ

до відповідача Товариство з обмеженою відповідальністю « Агрофірма «Хоружівка», с. Хоружівка Недригайлівського району Сумської області

про  стягнення  378 276  грн. 03  коп.

СУДДЯ        ЛЕВЧЕНКО П.І.

За участю представників сторін:

від позивача: Хіжняков І.В., довіреність № 02/03/07-04 від 02.03.2007 року ;

від відповідача: Бехал С.М., довіреність від 22.02.2007 року .

В засіданні приймала участь секретар судового засідання Ю.В.Литвиненко.

Суть спору : Позивач у своїй позовній заяви від 31.01.07 року просить  суд зобов’язати відповідача виконати свої зобов'язання по відвантаженню зерна позивачу , на підставі умов Договору купівлі-продажу № бн  від 26.04.2006 року та стягнути з відповідача на користь позивача штраф у розмірі 11 066 грн. 22 коп. , а також судові витрати пов’язані з розглядом даної справи .

У відзиві на позовну заяву від 22.02.2007 року відповідач на підставі Правил Міжнародної Торгівельної Палати від 01.01.2000 року « Інкотермс Офіційні правила тлумачення торговельних термінів Міжнародної торговельної палати» ( редакція 2 000 року ), ст. 230 ГК України , ст. 59, ст. 82, п.6 ч.1 ст. 83 ГПК України просить суд відмовити в задоволенні позовних вимог в частині стягнення з відповідача  штрафних санкцій в сумі 11 066 грн. 22 коп. та відстрочити виконання зобов'язання по відвантаженню зерна, що є предметом Договору , до листопада  2007 року  .

В процесі розгляду справи, позивач подав до суду  уточнену позовну заяву по даній справі, згідно якої просить розірвати договір купівлі-продажу № бн від 26 квітня 2006 року укладений між  ТОВ “Ресурс-інвест” ( позивачем ) та ТОВ АФ “Хоружівка” ( відповідачем ) та  стягнути з відповідача грошові кошти в розмірі 360 000 грн. 00 коп., перераховані позивачем  в рахунок закупівлі 620,689 тонн зерна 4 класу відповідно  до умов  договору купівлі-продажу № бн від 26 квітня 2006 року , а також штрафні санкції у розмірі 18 276 грн. 03 коп. передбачені п.6 ст. 231 ГК України та  судові витрати пов’язані з розглядом даної справи

У відзиві на уточнену позовну заяву позивача № 43 від 27.03.2007 року, відповідач  зазначив, що він не відмовляється від виконання  своїх зобов’язань по договору шляхом розрахунку з позивачем своєю продукцією та не бачить підстав для розірванні договору . Крім того, відповідач не визнає нарахування штрафних санкцій позивачем та вважає свої зобов'язання по договору виконаними .

Тому, відповідач просить суд відмовити позивачу в задоволенні його позовних вимог .

Згідно п.7 ухвали суду від 15.03.2007 року по даній справі , від «Біловодського КХП» надійшов лист № 207 від 28.03.2007 року № 207 з інформацією, що за запитуваний період на складі ВАТ»Біловодський КХП» зберігалась пшениця 4 класу в період з 23 липня 2006 року по 06 вересня 2006 року в кількості  1 168,547 тон, яка належала ТОВ АФ «Хоружівка» ( відповідачу ) .

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін та дослідивши наявні докази по справі, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню частково , виходячи з наступного :

26 квітня 2006 року  між продавцем – ТОВ АФ «Хоружівка» ( відповідачем ) та покупцем – ТОВ « Ресурс-Інвест »  ( позивачем ) по даній справі був укладений Договір купівлі продажу № бн від 26.04.2006 року  , згідно умов якого,  позивач здійснив попередню оплату за пшеницю зерно клас 4 (ДСТУ 3768:2004) в кількості  620,689 тон на загальну суму   360 000 грн. 00 коп., що підтверджується випискою банку  з особового рахунку позивача від 27.04.2006 року  і не заперечується відповідачем .

Згідно п.2.2  договору купівлі-продажу від 26.04.2006 року ,   відвантаження товару покупцю продавцем провадиться на протязі  восьми місяців з моменту надходження 100 % передплати  на розрахунковий рахунок  продавця .

В пункті 2.1  договору купівлі-продажу від 26.04.2006 року зазначено, що продавець постачає товар на умовах « EXW – франко – склад « ( Інкотермс – 2 000 ) зі складу продавця, який знаходиться на  Біловодському КХП с. Біловод Сумської області .

Таким чином , згідно п.п. 2.1 та 2.2. вищезазначеного договору позивач мав право  , у період з 27 квітня 2006 року по 27 грудня 2006 року забрати пшеницю зерно клас 4 (ДСТУ 3768:2004) в кількості  620,689 тон , яке є предметом договору , зі складу на Біловодському КХП .

Згідно довідки № 207 від 28.03.2007 року , ВАТ « Біловодський КХП» надало суду за підписом керівника та головного  бухгалтера , інформацію, що на складі ВАТ «Біловодський КХП» зберігалась пшениця 4 класу в період з 23 липня 2006 року по 06 вересня 2006 року в кількості  1 168,547 тон, яка належала ТОВ АФ «Хоружівка» , с. Хоружівка Недригайлівського району Сумської області .

Таким чином, відповідач не забезпечив виконання своїх зобов’язань за договірними зобов’язаннями , оскільки згідно п. 2.2 договору  він мав здійснити постачання товару зі складу, який знаходиться  на Біловодському КХП на протязі восьми місяців ( з 27.04.06 року  по 27.12.06 року ) , а вже після  06.09.2006 року товару на Біловодському  КХП вже не було і відповідач не міг виконати належним чином своїх зобов’язань за договором купівлі - продажу від 26.04.2006 року .

У своїх запереченнях проти позову відповідач  посилається  на умові «EXW – франко – склад» ( Інкотермс – 200 ) , однак  за тими умовами продавець ( Відповідач) зобов’язаний належним  чином сповістити покупцеві ( позивачеві ) про час і місце  надання товару  в його розпорядження . Відповідач  належним  не  сповіщав  позивача про час та місце надання товару  в розпорядження  останнього ( доказів такого сповіщення  відповідач суду не надав ) .

Згідно п.2 ( абз. 3 ) ч.1 ст. 664 ЦК України , товар вважається наданим у розпорядження покупця, якщо у строк , встановлений договором , він готовий до передання покупцеві у належному місці і покупець поінформований про це.

11.12.2006 року  позивач звернувся до  відповідача з претензією, згідно якої просить відповідача до 21 грудня 2006 року  письмово повідомити про дату відвантаження товару , але від відповідача відповіді на претензію позивач не отримав .

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов’язання повинні виконуватись  належним чином і відповідно до умов договору та вимог цього  Кодексу , інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог – відповідно до звичаїв ділового обороту  або інших вимог, що звичайно ставляться.

Таким чином, відповідач свої обов’язки по поставці пшениці 4 класу у кількості та строк визначені в п.2.2  договору купівлі-продажу від 26.04.2006 року  не виконав.

Позивач звернувся до суду з вимогою про розірвання договору  з позивачем та повернення раніше перерахованих сум в розмірі 360 000 грн. 00 коп.

Відповідач в відзиві зазначив , що не відмовляється від виконання своїх зобов’язань по договору шляхом розрахунку з позивачем своєю продукцією та не бачить підстав для розірвання договору  та для  повернення позивачеві суми попередньої оплати, а також для сплати штрафних санкцій і просить суд відмовити позивачеві повністю.

Така позиція відповідача є  необґрунтованою та неправомірною, оскільки суперечить обставинам та матеріалам справи, а також суперечить загальним  засадам цивільного законодавства , а саме : засадам справедливості, добросовісності та розумності, встановленим статтею 3 ЦК України .

Позивач за вищевикладених обставин  правомірно  посилається у своїй уточненій позовній заяві на ст. 220 ГК України, якою передбачено, що боржник, який прострочив  виконання господарського зобов'язання , відповідає перед кредитором за збитки, завдані простроченням, і за неможливість виконання , що випадково виникла після прострочення . Якщо внаслідок прострочення боржника виконання втратило інтерес для кредитора, він має право відмовитися від прийняття  виконання і вимагати відшкодування збитків .

Стягувана позивачем сума попередньої оплати, сплаченої ним відповідачу майже рік тому , є для позивача збитками, заподіяними йому відповідачем збитками заподіяними йому відповідачем внаслідок  невиконання своїх  договірних зобов’язань щодо відвантаження товару покупцю продавцем на  протязі восьми місяців з моменту надходження 100 % передплати на розрахунковий  рахунок продавця ( п. 2.2 договору ).

Аналогічна норма містить також у ст. 612 ЦК України , якою також передбачено, що якщо внаслідок прострочення  боржника виконання зобов'язання втратило інтерес для кредитора, він може відмовитися від прийняття виконання і вимагати  відшкодування збитків .

Статтею 652 ЦК України передбачено , що у разі  істотної зміни обставин, якими сторони  керувалися при укладанні  договору , договір може бути змінений або розірваний за згодою сторін. В даному разі зміна обставин є істотною, оскільки у передбачений договором строк відповідач товар позивачеві не відвантажив , а на даний час цей товар у відповідача відсутній. До того ж відсутній він у відповідача з 07.09.2006 року.

Якщо сторони не досягли згоди щодо розірвання договору , договір може бути розірваний за рішенням суду  ( ч.2 ст. 652 ЦК України )

Правомірність вимог позивача щодо вимог про повернення (стягнення) суми попередньої оплати випливає також з частини 2 статті 693 ЦК України , якою встановлено, що якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав  товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

Тому, правомірними та підлягаючими задоволенню є позовні вимоги позивача щодо розірвання договору купівлі-продажу від 26.04.2006 року та щодо повернення ( стягнення ) від відповідача на користь позивача суми попередньої оплати в розмірі 360 000 грн. 00 коп.

Поряд з цим, безпідставною та необґрунтованою є позовна вимога позивача, яка ґрунтується на ч. 6 ст. 231 ГК України , про стягнення з відповідача на користь позивача 18 276 грн. 03 коп. штрафних санкцій.

Керуючись ч.6 ст. 231 ГК України , позивач нарахував  відповідачеві згідно розрахунку штрафних санкцій ( а.с.48 ) станом на 15 березня 2007 року за 109 днів пеню в розмірі  подвійної облікової ставки НБУ за кожний день прострочення  виконання зобов’язань.

Однак, станом на 15 березня 2007 року відповідач мав перед позивачем зобов'язання  щодо відвантаження  товару позивачеві, а ч. 6 ст. 231 ГК України передбачає штрафні санкції за порушення грошових зобов’язань. До 15 березня 2007 року у відповідача не було грошових зобов’язань перед позивачем ні згідно договору купівлі-продажу від 26.04.2006 року, ні згідно претензії від 11.12.2006 року , в якій також йдеться про відвантаження товару відповідачем. Більш того, навіть первинна позовна заява від 31.01.2007 року містила вимогу позивача про зобов'язання відповідача виконати  свої зобов'язання по відвантаженню товару.

Умовами договору купівлі-продажу від 26.04.2006 року  відповідальність відповідача за невиконання чи несвоєчасне виконання своїх  зобов’язань за договором по відвантаженню товару не передбачена, не в п. 4.1 договору , а тому в задоволенні позовних вимог позивача щодо стягнення штрафних санкцій з відповідача в сумі  18 276 грн. 03 коп. суд відмовляє.

Згідно ст. 49 ГПК України на відповідача покладаються  витрати позивача по держмиту в сумі 3 685 грн. 00 коп. ( 3 600 грн. 00 коп. по майновим вимогам та 85 грн. 00 коп. по немайновим вимогам) , а також 118 грн. 00 коп. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Згідно ст. 46 ГПК України  з позивача в доход Державного бюджету стягується 85 грн. 00 коп. державного мита за немайнові вимоги  ( про розірвання  договору )

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 33, 34, 43, 44, 46, 49, 82-85 ГПК України, суд  –

В И Р І Ш И В :

1.          Позов задовольнити частково.

2.          Розірвати договір купівлі-продажу № бн від 26.04.2006 року  укладений між  Товариством з обмеженою  відповідальністю «Ресурс-Інвест» ( 01126, м. Київ , вул. Е.Потьє, 14-А ; код ЄДРПОУ 90) та  Товариством з обмеженою відповідальністю « Агрофірма «Хоружівка» ( 42130, Сумська область, Недригайлівський район, с. Хоружівка , вул. Центральна , 9 ; код ЄЛДРПОУ 05 ).

3.          Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю « Агрофірма «Хоружівка» ( 42130, Сумська область, Недригайлівський район, с. Хоружівка , вул. Центральна, 9 ; код ЄЛДРПОУ 05 ) на користь Товариства з обмеженою  відповідальністю  «Ресурс-Інвест» ( 01126, м. Київ , вул. Е.Потьє, 14-А ; код ЄДРПОУ 90)  суму попередньої оплати в розмірі 360 000 грн. 00 коп. , 3 685 грн. 00 коп. витрат по держмиту  та 118 грн. 00 коп.  витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу .

4.          Стягнути з Товариства з обмеженою  відповідальністю «Ресурс-Інвест» ( 01126, м. Київ , вул. Е.Потьє, 14-А ; код ЄДРПОУ 90) в доход державного бюджету м. Суми ( 22090200, символ звітності банку 095) держмито в сумі 85 грн. 00 коп.

5.          В іншій частині позовних вимог відмовити .

6.          Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

7.          Копію рішення надіслати сторонами по справі .

Повний текст рішення підписаний 02 квітня 2007 року .