донецький апеляційний господарський суд
Постанова

Іменем України

13.02.2007 р.                                                                            справа №45/312

Донецький апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого:

суддів

за участю представників сторін:

від позивача:
Петровський Д.О. (довіреність №246 від 22.12.06р.),

від відповідача:
Небера В.В. (довіреність №9 від 12.02.07р.),

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу
Акціонерного товариства закритого типу з іноземними інвестиціями "Екопрод А.Т." м.Волноваха

на рішення господарського суду

Донецької області

від
15.12.2006 року

по справі
№45/312 (Плотніцький Б.Д.)

за позовом
Товариства з обмеженою відповідальністю сільськогосподарське підприємство "Нібулон" м.Миколаїв

до
Акціонерного товариства закритого типу з іноземними інвестиціями "Екопрод А.Т." м.Волноваха

про
стягнення 840000,00 грн.

В С Т А Н О В И В:

У 2006 році позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю «НІБУЛОН», м.Миколаїв Миколаївської обл., звернувся з позовною заявою до господарського суду Донецької області до відповідача –Акціонерного товариства закритого типу з іноземними інвестиціями „Екопрод А.Т.”, м.Волноваха Донецької обл. стягнення 840 000,00грн.

Рішенням від 05.12.2006р. позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «НІБУЛОН», м.Миколаїв Миколаївської обл. були задоволені повністю. Судове рішення мотивоване тим, що згідно вимог ст.ст.526,530 Цивільного кодексу України та відзиву відповідача №601 від 01.11.2006р. господарський суд вважає, що відповідач порушив визначені договором зобов’язання. Пунктом 7.6 Договору №1212/2006 від 23.06.06р. передбачено, що у випадку порушення термінів поставки товару у кількості , зазначеній в додатках до договору, продавець (відповідач) сплачує покупцю (позивачу) штраф у розмірі 10% від суми договору, яка визначена в додатках. Загальна сума товару по договору №1212/2006 складає 8 400 000,00грн, штраф від суми непоставленого товару становить 840 000,00грн.

Відповідач, АТЗТ з іноземними інвестиціями „Екопрод А.Т.”, з прийнятим рішенням не згоден, вважає його прийнятим із неповним з'ясуванням обставин , із невідповідністю висновків, викладених у рішенні господарського суду обставинам справи, з порушенням норм матеріального та процесуального права України. Тому він звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить Донецький апеляційний господарський суд рішення господарського суду Донецької області від 05.12.2006р. скасувати та прийняти нове рішення.

Від позивача до суду надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому він з вимогами апеляційної скарги відповідача не погодився та просив рішення господарського суду залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

В судовому засіданні представники сторін підтримали свої позиції щодо апеляційної скарги.

Заявником апеляційної скарги судовій колегії надане клопотання про зупинення провадження по справі до вирішення пов’язаної з нею справою №40/427пд відповідно до вимог ст.79 ГПК України.

Вищевказане клопотання розглянуто та відхилено в зв’язку з тим, що апеляційною інстанцією переглядається правомірність винесення судом першої інстанції рішення від 05.12.06р., на який  момент відсутнє було будь-яке рішення про визнання недійсним договору, що є підставою позову, і таке рішення, прийняте після оскаржуваного судового акту не може бути підставою для його скасування відповідно до вимог ст.104 ГПК України. Відповідач має право після вирішення питання дійсності або недійсності договору (набрання законної сили рішення суду першої інстанції по справі №40/427пд), у випадку залишення в силі рішення першої інстанції звернутися до господарського суду Донецької області в порядку ст.ст.112-114 ГПК України про перегляд рішення за нововиявленими обставинами.

Судова колегія Донецького апеляційного господарського суду вважає за необхідне розглянути апеляційну скаргу, оскільки для з’ясування фактичних обставин справи достатньо матеріалів, що знаходяться в матеріалах справи №45/312, та наданих сторонами пояснень.

Колегія суддів Донецького апеляційного господарського суду у відповідності до ст.ст. 28-29 Закону Україну “Про судоустрій” та ст.101 ГПК України, на підставі встановлених фактичних обставин, переглядає матеріали господарської справи та викладені в скарзі доводи щодо застосування судом при розгляді справи норм матеріального та процесуального права, що мають значення для справи.

Відповідно до статті 101 Господарського процесуального кодексу України у процесі розгляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі доказами повторно розглядає справу.

Апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Відповідно до пункту 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 29.12.1976 року №5 “Про судове рішення”, рішення є законним тоді, коли суд, виконавши вимоги процесуального законодавства і всебічно перевіривши обставини справи, вирішив справу у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, а за їх відсутності  - на підставі закону, що регулює подібні відносини, або виходячи із загальних засад і змісту законодавства України.

Обґрунтованим визнається рішення, в якому повно відображено обставини, що мають значення для даної справи,  висновки суду про встановлені обставини справи і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються двосторонніми доказами, дослідженими в судовому засіданні.

Відповідно до пп. 2,3,4 ст. 129 Конституції України основними засадами судочинства є рівність усіх учасників судового процесу перед законом та судом, забезпечення доведеності вини, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у  доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно із ст. 4-2 ГПК України, правосуддя у господарських судах здійснюється на засадах рівності всіх учасників судового процесу перед законом і судом. Судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами.

Заслухавши пояснення представників сторін, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до статті 11 Цивільного кодексу України обов’язки виникають  з угод, передбачених законом, а також угод, хоч і не передбачених законом, але в силу загальних начал і змісту цивільного законодавства породжують цивільні права і обов’язки.

Як вбачається із матеріалів справи, 23.06.2006р. між сторонами був укладений договір №1212/2006 про поставку товару з додатками №1 та №2, якими були визначені кількість, ціна, строки поставки, строки оплати та відповідальність сторін.

Пунктом 7 Договору №1212/2006  Сторонами було обумовлена  відповідальність за порушення своїх зобов’язань, тобто сторонами зазначено, що порушенням зобов’язання є його невиконання або неналежне виконання з порушенням умов, визначених змістом  зобов’язання.

Згідно вимог ст.ст. 525,526 ЦК України одностороння відмова від зобов’язання не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом, зобов’язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору.

Стаття 530 Цивільного кодексу України передбачає, якщо у зобов’язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає  виконанню у цей строк (термін). Зобов’язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. При цьому, якщо строк (термін) виконання боржником  обов’язку не встановлений або визначений моментом  пред’явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов’язок у семиденний строк від дня пред’явлення вимоги, якщо обов’язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Відповідач порушив визначені договором №1212/2006 зобов’язання. Сторонами пунктом 7.6 договору №1212/2006 від 23.06.2006р. передбачено, що у випадку порушення термінів поставки товару  продавець сплачує покупцю штраф у розмірі 10% від суми договору. Загальна сума товару, яка мала бути поставлена згідно додатків №1, №2 до Договору №1212/2006 складає 8 400 000,00грн., тобто штраф, який складається із 10% від суми недопоставленого товару становить 840 000,00грн.  Оскільки досудовий порядок вирішення спорів не є конституційним, позивач мав право звернутися до суду з позовом про стягнення штрафних санкцій без пред’явлення претензії, тому що в додатках до договору, які підписані сторонами без зауважень та заперечень, сторони обумовили конкретний строк поставки товару, який в подальшому ними не змінювався. Договір у встановленому порядку  сторонам не розірваний.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, вислухавши пояснення сторін, судова колегія дійшла висновку, що:

Оскільки між сторонами по справі склалися господарські правовідносини, то до них слід застосовувати положення Господарського кодексу України, як спеціального акту законодавства, що регулює правовідносини у господарській сфері і положення Цивільного кодексу України, як загального акту законодавства.

Відповідно до абзацу 2 п.1 ст. 193 Господарського кодексу України, до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим кодексом.

Згідно з п.4 ст. 129 Конституції України, ст.ст. 33, 34 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Враховуючи вищевикладене, судова колегія вважає, що господарським судом Донецької області правомірно задоволені вимоги позивача щодо стягнення в відповідача суми штрафу за порушення терміну поставки товару у розмірі 840 000,00грн.

Доводи заявника апеляційної скарги щодо невиконання відповідачем свого договірного зобов’язання по поставці товару з причини невиконання позивачем п.10.8 Договору (при укладенні договору сторони були зобов’язані обмінятися право установчими документами) судова колегія відхиляє в зв’язку з тим, що  чинним законодавством України не передбачена можливість відмови боржника від свого обов’язку в такому випадку і посилання на норми ст.613 ЦК України є неправомірним.

Отже, відповідно до статті 47 Господарського процесуального кодексу України, судове рішення прийняте суддею за результатами дослідження усіх обставин справи.

З урахуванням вищевикладеного, судова колегія Донецького апеляційного господарського суду дійшла висновку, що відповідно до вимог статті 43 Господарського процесуального кодексу України  рішення господарського суду Донецької області від 05.12.2006 року у справі №45/312 ґрунтується на всебічному, повному та об’єктивному розгляді всіх обставин справи, які мають суттєве значення для вирішення спору, відповідає нормам матеріального та процесуального права, та підлягає залишенню в силі, а доводи апеляційної скарги не спростовують висновку суду.

Відповідно до ст.49 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті державного мита по апеляційній скарзі покладаються на скаржника.

Керуючись ст.ст. 33, 34, 43, 49, 99, 101, 103, 105 Господарського процесуального кодексу України, Донецький апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну  скаргу  Акціонерного  товариства  закритого   типу з іноземними   інвестиціями   „Екопрод А.Т.”,  м.Волноваха  Донецької обл.   на рішення господарського суду Донецької області від 05.12.2006 року у справі № 45/312 залишити без задоволення, рішення господарського суду Донецької області від 05.12.2006 року у справі № 45/312   –без змін.

Головуючий

Судді:

Надруковано: 5 прим.

1. позивачу

2. відповідачу

3 у справу

4 ДАГС