ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Справа №  07/651а
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" лютого
2007 р.

14год. 30хв., м. Черкаси

За
позовом прокурора м. Черкаси в інтересах держави в особі державної податкової
інспекції у м. Черкаси

до
приватного підприємця ОСОБА_1

про
стягнення 1997грн.

Суддя
Дорошенко М.В.

Секретар
судового засідання Долженкова І.М.

Представники сторін:

від
позивача: Ігнатенко С.М. -за довіреністю від 17.01.2007р.;

від
відповідача: ОСОБА_2.  -за довіреністю
від ІНФОРМАЦІЯ_1.

За
участю помічника прокурора м. Черкаси Білоглазенко В.О.

Заявлено
позов про стягнення з відповідача у доход бюджету 1997грн. фінансових санкцій
за порушення вимог Закону України від 06.07.1995р. №265/95-ВР „Про застосування
реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування
та послуг” (далі -Закон №265/95-ВР), у тому числі: 12грн. за непроведення
розрахункової операції через реєстратор розрахункових операцій, 340грн. за
невиконання щоденного друку фіскального звітного чека і 1645грн. за
невідповідність суми готівкових коштів на місці проведення розрахунків сумі
коштів, яка зазначена у денному звіті реєстратора розрахункових операцій.

В
обґрунтування позову прокурор вказав не несплату відповідачем у добровільному
порядку стягуваної суми фінансових санкцій, які були застосовані до відповідача
за рішенням позивача від ІНФОРМАЦІЯ_2.

У
засіданні суду прокурор і представник позивача позов підтримали.

Відповідач
через свого представника ОСОБА_2. проти позову заперечила, оскільки вважає
проведену працівниками державної податкової адміністрації в Черкаській області
перевірку безпідставною, а рішення позивача від ІНФОРМАЦІЯ_2 про застосування
фінансових - незаконним.

За
твердженням відповідача повідомлення про проведення державною податковою
адміністрацією в Черкаській області планової перевірки їй не надсилалося. Також
не були їй вручені під розписку направлення на позапланову перевірку і копія
наказу про її проведення. Рішення суду про проведення позапланової перевірки
відсутнє.

Крім
того, відповідач зазначила, що у приміщенні бару, де була проведена перевірка,
знаходилися дві каси, одна з яких була призначена для коштів за товари, які
продавалися із застосуванням реєстратора розрахункових операцій, а інша -для
коштів за товари, які продавалися без застосування реєстратора розрахункових
операцій. У ході перевірки при підрахунку наявних готівкових коштів у касі,
призначеній для коштів за товари, які продавалися із застосуванням реєстратора
розрахункових операцій, безпідставно були пораховані кошти із обох кас.

Відповідач
у запереченнях проти позову просить господарський суд визнати протиправним та
скасувати рішення позивача від ІНФОРМАЦІЯ_2 про застосування фінансових, а акт
перевірки, на підставі якого було прийняте це
рішення -визнати недійсним.

У
засіданні суду представник відповідача підтримала заперечення проти позову.

Дослідивши
наявні у справі письмові докази, заслухавши пояснення представників сторін,
господарський суд встановив наступне.

8
вересня 2006р. у барі, розташованому по вулиці ІНФОРМАЦІЯ_3, у якому відповідач
здійснювала підприємницьку діяльність з використанням реєстратора розрахункових
операцій, головним державним податковим ревізором-інспектором державної
податкової адміністрації в Черкаській області Гришком С.І. і старшим державним
податковим ревізором-інспектором державної податкової адміністрації в
Черкаській області Жвавим Є.В. на підставі направлень на перевірку від
ІНФОРМАЦІЯ_4 та ІНФОРМАЦІЯ_5 у присутності продавця відповідача ОСОБА_3. була
проведена перевірка позивача з питань дотримання нею вимог чинного
законодавства при здійсненні розрахункових операцій у сфері готівкового та
безготівкового обігу.

Перевіркою
було встановлено, що продавець відповідача ОСОБА_3. здійснила розрахункову
операцію за продані нею за готівку 150 грам горілки „Грааль” на суму 2грн.
40коп. Зокрема, продавець отримала від покупця готівку у сумі 50грн., видала
йому вказаний вище товар та здачу, але через реєстратор розрахункових операцій
цю розрахункову операцію не провела і відповідний розрахунковий документ не
видала.

Також
перевіркою була встановлена невідповідність суми готівкових коштів на місці
проведення розрахунків сумі коштів, яка зазначена у денному звіті реєстратора
розрахункових операцій. Сума невідповідності становила 331грн. 40коп., а без
урахування 2грн. 40коп. - суми розрахункової операції, не проведеної продавцем
відповідача через реєстратор розрахункових операцій під час проведення
перевірки, - 329грн. Про наявну на місці проведення розрахункових операцій суму
готівкових коштів був складений відповідний опис, у якому продавець ОСОБА_3.
своїм підписом засвідчила, що на місці проведення розрахунків готівкових
коштів, які не належать підприємцю ОСОБА_1, немає.

Крім
того, перевіркою було встановлено невиконання відповідачем щоденного друку
фіскального звітного чеку за ІНФОРМАЦІЯ_6.

За
результатами перевірки був складений акт від ІНФОРМАЦІЯ_7, у якому продавець
ОСОБА_3. зазначила, що на торговій точці знаходилося дві каси і, що надану їй
за товар купюру у 50 грн. вона розміняла у іншій касі, чек пробила не зразу, а
після купівлі товару і розміну грошей.

Встановлені
перевіркою факти були оцінені позивачем як порушення відповідачем вимог пунктів
1, 2, 9 та 13 ст. 3 Закону №265/95-ВР.

На
підставі акта від ІНФОРМАЦІЯ_7 позивач ІНФОРМАЦІЯ_8. прийняв рішення
ІНФОРМАЦІЯ_2, за яким вирішив застосувати до відповідача 1997грн. фінансових
санкцій, у тому числі:

12грн.
фінансових санкцій, передбачених п. 1 ст. 17 Закону №265/95-ВР за непроведення
розрахункової операції через реєстратор розрахункових операцій у п'ятикратному
розмірі вартості проданих товарів, на яку виявлена невідповідність (2грн.
40коп. х 5);

340грн.
фінансових санкцій, передбачених п. 4 ст. 17 Закону №265/95-ВР за невиконання
щоденного друку фіскального звітного чека у розмірі двадцяти неоподатковуваних
мінімумів доходів громадян (17грн. х 20);

1645грн.
фінансових санкцій, передбачених ст. 22 Закону №265/95-ВР за невідповідність
суми готівкових коштів на місці проведення розрахунків сумі коштів, яка
зазначена у денному звіті реєстратора розрахункових операцій у п'ятикратному
розмірі суми, на яку виявлено невідповідність (329грн. х 5).

Відповідач
оскаржувала рішення позивача від ІНФОРМАЦІЯ_2 в адміністративному порядку
спочатку до державної податкової адміністрації в Черкаській області, а потім до
Державної податкової адміністрації в Україні, проте обидві скарги відповідача
були залишені без задоволення, а рішення позивача від ІНФОРМАЦІЯ_2 -без змін.

У
судовому порядку відповідач рішення позивача від ІНФОРМАЦІЯ_2 не оскаржувала і
застосовану за ним суму фінансових санкцій у добровільному порядку не сплатила.

З
викладеного вбачається, що готівкові кошти підраховувалася продавцем
відповідача на місці проведення розрахункової операції за продані нею 150 грам
горілки.

Відповідно
до пункту 23 Порядку провадження торговельної діяльності та правил
торговельного обслуговування населення, затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 15.06.2006р. №833, забороняється зберігання на місці
проведення розрахунку (в касі, грошовому ящику, сейфі тощо) готівки, що не
належить суб'єкту господарювання, а також особистих речей касира чи інших
працівників.

Отже,
на місці проведення розрахунків за продані 150 грам горілки не повинні були
знаходитися кошти з іншої каси, у тому числі і з метою розміну грошей і
обов'язок забезпечення виконання цієї вимоги законодавство покладає на
відповідача. Відтак, доводи відповідача про те, що при підрахунку суми
готівкових коштів під час проведення обох перевірок були враховані кошти з
іншої каси є непереконливими. Вони ґрунтуються лише на твердженнях самого
відповідача та поясненнях її продавця. Це пояснення не відповідає вказаним в
акті перевірки обставинам.

Будь
яких інших доказів на спростування встановлених перевіркою фактів правопорушень
відповідач суду не надав.

Стаття
11 Закону України від 04.12.1990р. №509-ХІІ „Про державну податкову службу в
Україні” передбачає право органів державної податкової служби у випадках, в
межах компетенції та у порядку, встановлених законами України, здійснювати
контроль за додержанням порядку проведення готівкових розрахунків за товари
(послуги) у встановленому законом порядку, застосовувати до платників податків
фінансові (штрафні) санкції, стягувати до бюджетів та державних цільових фондів
суми недоїмки, пені у випадках, порядку та розмірах, встановлених законами
України.

Згідно
із ст. 11-1 Закону України від 04.12.1990р. №509-ХІІ „Про державну податкову
службу в Україні” перевірки в межах повноважень податкових органів, визначених
Законом №265/95-ВР, вважаються позаплановими перевірками.

Статтею
11-2 Закону України від 04.12.1990р. №509-ХІІ „Про державну податкову службу в
Україні” встановлено, що посадові особи органу державної податкової служби
вправі приступити до проведення планової або позапланової виїзної перевірки за
наявності підстав для їх проведення, визначених цим та іншими законами України,
та за умови надання платнику податків під розписку:

1)
направлення на перевірку, в якому зазначаються дата його видачі, назва органу
державної податкової служби, мета, вид (планова або позапланова), підстави,
дата початку та дата закінчення перевірки, посади, звання та прізвища посадових
осіб органу державної податкової служби, які проводитимуть перевірку.
Направлення на перевірку є дійсним за умови наявності підпису керівника органу
державної податкової служби, скріпленого печаткою органу державної податкової
служби;

2)
копії наказу керівника податкового органу про проведення позапланової виїзної
перевірки, в якому зазначаються підстави проведення позапланової виїзної
перевірки, дата її початку та дата закінчення.

Ненадання
цих документів платнику податків або їх надання з порушенням вимог,
встановлених частиною першою цієї статті, є підставою для недопущення посадових
осіб органу державної податкової служби до проведення планової або позапланової
виїзної перевірки.

Стаття
1 Закону №265/95-ВР передбачає, що реєстратори розрахункових операцій
застосовуються фізичними особами -суб'єктами підприємницької діяльності або
юридичними особами (їх філіями, відділеннями, іншими відокремленими
підрозділами), які здійснюють операції з розрахунків в готівковій та/або в
безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків,
жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі,
громадського харчування та послуг, а також уповноваженими банками та суб'єктами
підприємницької діяльності, які виконують операції купівлі-продажу іноземної
валюти.

Відповідно
до пунктів 1, 2, 9 і 13 ст. 3 Закону №265/95-ВР суб'єкти підприємницької
діяльності, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в
безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків,
жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі,
громадського харчування та послуг зобов'язані:

-
проводити розрахункові операції на повну суму покупки (надання послуги) через
зареєстровані, опломбовані у встановленому порядку та переведені у фіскальний
режим роботи реєстратори розрахункових операцій з роздрукуванням відповідних
розрахункових документів, що підтверджують виконання розрахункових операцій,
або у випадках, передбачених цим Законом, із застосуванням зареєстрованих у встановленому
порядку розрахункових книжок;

-
видавати особі, яка отримує або повертає товар, отримує послугу або
відмовляється від неї, розрахунковий документ встановленої форми на повну суму
проведеної операції;

-
щоденно друкувати на реєстраторах розрахункових операцій (за виключенням
автоматів з продажу товарів (послуг)) фіскальні звітні чеки і забезпечувати їх
зберігання протягом трьох років;

-
забезпечувати відповідність сум готівкових коштів на місці проведення
розрахунків сумі коштів, яка зазначена в денному звіті реєстратора
розрахункових операцій, а у випадках використання розрахункової книжки
-загальній сумі продажу за розрахунковими квитанціями, виданими з початку
робочого дня.

Стаття
15 Закону №265/95-ВР здійснення контролю за додержанням суб'єктами
підприємницької діяльності порядку проведення розрахунків за товари (послуги),
інших вимог цього Закону покладає на органи державної податкової служби України
шляхом проведення планових або позапланових перевірок згідно із законодавством
України.

Відповідно
до ст. 16 Закону №265/95-ВР планові або позапланові перевірки осіб, що
використовують реєстратори розрахункових операцій, розрахункові книжки або
книги обліку розрахункових операцій, здійснюються у порядку, передбаченому
законодавством України.

Пункт
1 ст. 17 Закону №265/95-ВР передбачає, що за порушення вимог цього Закону до
суб'єктів підприємницької діяльності, які здійснюють розрахункові операції за
товари (послуги), за рішенням відповідних органів державної податкової служби
України застосовуються фінансові санкції у таких розмірах:

- у
п'ятикратному розмірі вартості проданих товарів (наданих послуг), на які
виявлено невідповідність - у разі проведення розрахункових операцій на неповну
суму вартості проданих товарів (наданих послуг), у разі непроведення
розрахункових операцій через реєстратори розрахункових операцій, у разі не
роздрукування відповідного розрахункового документа, що підтверджує виконання
розрахункової операції, або проведення її без використання розрахункової
книжки.

Статтею
22 Закону №265/95-ВР встановлено, що у разі невідповідності суми готівкових
коштів на місці проведення розрахунків сумі коштів, яка зазначена в денному
звіті, а у випадках використання розрахункової книжки -загальній сумі продажу
за розрахунковими квитанціями, виданими з початку робочого дня, до суб'єктів
підприємницької діяльності застосовується фінансова санкція у п'ятикратному
розмірі суми, на яку виявлено невідповідність.

Кодекс
адміністративного судочинства України не передбачає можливості подання
відповідачем зустрічних вимог до позивача для спільного їх розгляду з первісним
позовом, тому заявлені відповідачем у запереченнях проти позову вимоги про
визнання протиправним та скасування рішення позивача від ІНФОРМАЦІЯ_2 та про
визнання недійсним акту перевірки не підлягають розгляду у цій справі разом з
позовом позивача..

З
огляду на викладені вище обставини та норми законодавства господарський суд
прийшов до таких висновків.

Проведена
перевірка позивача є позапланово. Податкові органи є компетентними органами щодо
проведення таких перевірок і застосування до господарюючих суб'єктів фінансових
санкцій, передбачених Законом №265/95-ВР. Рішення суду для проведення такої
перевірки не є обов'язковими. Сам факт невручення позивачу направлення на
перевірку і копії наказу про перевірку при фактичному допуску до її проведення
не має наслідком визнання незаконними нарахувань, здійснених за результатами
такої перевірки. Виявлені перевіркою факти правопорушень є доведеними.
Достатніх доказів на їх спростування відповідач не надав. Позивач правильно
застосував чинне законодавство до встановлених перевіркою фактів правопорушень.
Рішення позивача від ІНФОРМАЦІЯ_2 ні у адміністративному ні у судовому порядку
не було скасоване, тому підлягає виконанню відповідачем.

За
таких обставин адміністративний позов підлягає задоволенню повністю.

На
підставі викладеного, керуючись ст.ст. 160 -163 Кодексу адміністративного
судочинства України, господарський суд ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний
позов задовольнити повністю.

Стягнути
із приватного підприємця ОСОБА_1(АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1):

- в
доход бюджету через державну податкову інспекцію у м. Черкаси (вул. Хрещатик,
235, м. Черкаси, 18000, ідентифікаційний код 01292306) -1997грн. фінансових
санкцій;

- в
доход Державного бюджету України через державну податкову інспекцію у м.
Черкаси (вул. Хрещатик, 235, м. Черкаси, 18000, ідентифікаційний код 01292306)
для зарахування на реєстраційний рахунок УДК у м. Черкаси №0002 в
головному управлінні державного казначейства України в Черкаській області, МФО
854018, - 19грн. 97коп. судового збору.

Ця
постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Київського міжобласного
апеляційного господарського суду шляхом подання через господарський суд
Черкаської області заяви про апеляційне оскарження протягом десяти днів з дня
оголошення постанови і апеляційної скарги - протягом двадцяти днів після
подання такої заяви.

Ця
постанова набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про
апеляційне оскарження.

У
разі своєчасного подання заяви про апеляційне оскарження і неподання
апеляційної скарги у встановлений строк, ця постанова набирає законної сили
після закінчення строку подання апеляційної скарги.

У
разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає
законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

СУДДЯ
Дорошенко М.В.