ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Кіровоградської області
РІШЕННЯ

"07" лютого 2007 р.
Справа №  4/25

Господарський суд Кіровоградської області в складі судді Хилька Ю.І. розглянув у судовому засіданні справу  №  4/ 25

за позовом:  відкритого  акціонерного  товариства “Олександрійський   хлібозавод” м.Олександрія

до товариства  з  обмеженою  відповідальністю “ Фірма “Людмила”,  м.Олександрія  Кіровоградської  області

про стягнення   955   грн. 64  коп.

Представники сторін :

від позивача: участі  не  брали.

від відповідача:  участі  не  брали. Про час та місце розгляду  справи   відповідач  належним чином  повідомлений  у  відповідності  до вимог  Інструкції  з  діловодства в  господарських  судах  України ( повідомлення  №115493 вручене  відповідачу   29.01.2007 р.- а.с.37).

СУТЬ  СПОРУ:

Заявлено позов про стягнення заборгованості в  розмірі  955   грн. 64  коп.  з  товариства  з  обмеженою  відповідальністю “ Фірма “Людмила”  за  поставлений  товар, з  яких сума  боргу  в  розмірі   923  грн. 80  коп., 3%  річних в  розмірі  13  грн. 36 коп., штраф  в  розмірі  2% на  суму  18  грн. 48  коп.

Представник позивача вимоги підтримав повністю  та  надав  до  суду клопотання в якому просить суд провести розгляд справи без присутності свого представника.

Відповідач позовні вимоги не заперечив, докази сплати заборгованості до суду не надав.

Розглянувши матеріали справи, проаналізувавши встановлені   факти  та  відповідні  до них  правовідносини, господарський суд,-

ВСТАНОВИВ:

Між  сторонами 17.07.2006 року   укладено  договір   № 505   поставки  хлібобулочних та кондитерських виробів  (в  подальшому   договір).

Відповідно до п.1.1 цього  договору  позивач  свої  зобов'язання перед відповідачем виконав  повністю,  провівши  поставку макаронних виробів на загальну суму 1108, 80 грн. відповідно до товарно - транспортних накладних № 5563 від 17.07.2006 року та № 7459 від 22.09.2006 року.

Пункт 6.1 договору передбачав, що розрахунок повинен проводитись відповідно до товарно - транспортних накладних і здійснюється у безготівковому або готівковому порядку одразу після отримання продукції.

Відповідачем  проведено розрахунок у сумі 185 грн. за поставку по товарно - транспортній накладній № 7459 від 22.09.2006 року  в  повному  обсязі  та  частково проплачено  20 коп. на погашення  заборгованості за поставлений  товар  по    товарно – транспортній   накладній   № 5563 від 17.07.2006 року .

Виходячи з викладеного сума боргу відповідача по справі перед  позивачем   складає 923, 80 грн. в зв'язку з нездійсненням розрахунку по ТТН № 5563 від 17.07.2006 року.

23.10.2006  позивачу  надійшло клопотання  відповідача  яким  він  зобов'язувався  провести   погашення заборгованості  до   01.11.2006 року.

Претензія  позивача  про погашення  заборгованості  від   21.12.2006 року за № 426 залишена відповідачем без задоволення  та відповідного реагування.  Від  проведення  звірки взаєморозрахунків  відповідач  ухиляється.

Розглянувши  матеріали  справи та  проаналізувавши  правовідносини, що виникли  між учасниками спору,  господарський суд  приходить до переконання, що позовні  вимоги  підлягають  до  повного  задоволення.

За  приписом   ст. 265  Господарського  кодексу  України до  правовідносин поставки,  які не  врегульовані цим  кодексом, застосовуються  відповідні  положення  Цивільного  кодексу  України про  договір  купівлі-продажу.

Таким  чином,   між  сторонами  виникли  правовідносини, що  підпадають  під  дію     глави  54  Цивільного  кодексу  України.

Так, згідно  ст.712 Цивільного  кодексу України  за   договором  поставки  продавець (постачальник),  який  здійснює  підприємницьку  діяльність зобов'язується  передати у  встановлений  строк (строки)  товар  у  власність  покупця для  використання  його  у підприємницькій  діяльності  або в  інших  цілях, не  пов'язаних  з особистим,  сімейним   або  іншим подібним використанням,  а  покупець  зобов'язується  прийняти  товар  і  сплатити  за  нього  певну  грошову  суму.  До договору  поставки  застосовуються  загальні  положення  про  купівлю-продаж,  якщо  інше  не встановлено  договором,  законом  або не випливає  з  характеру  відносин  сторін.

Як вбачається  із  матеріалів  справи   відповідач   прийняв  поставлений  позивачем  товар та  неналежно виконав своє зобов'язання щодо проведення розрахунку за поставлену продукцію та має борг перед позивачем  на суму  923грн. 80 коп.

Суд вважає, що між сторонами досягнуто згоди по всіх істотних умовах договору, наявні договірні відносини у відповідності до вимог ст.ст. 11, 639,655,691 ЦК України  підтверджують що це  саме  договір купівлі-продажу. Специфікація товару, кількість, якість, ціна, порядок розрахунків - визначені в товарно-транспортних накладних.

У відповідності до ч. 3 ст. 692 ЦК України, у разі прострочення оплати товару, продавець має право вимагати оплати товару та сплати процентів за користування чужими грошовими коштами , а тому на підставі ст. 614 ЦК України та ст. 625 ЦК України відповідач в зв'язку з простроченням грошового зобов'язання повинен сплатити 3 % річних від простроченої суми боргу що складає 13 грн. 36 коп. виходячи з наданого позивачем  розрахунку  за  пенріод  з  17 липня   по   грудень  2005 року  включно  (а.с. 4).

Згідно до п. 11.1 договору  за невиконання покупцем умов п. 6.01 договору   щодо розрахунків  за отриманий товар одразу після отримання товару    покупець зобов'язаний сплатити штраф в розмірі 2 % від суми не оплаченого товару.  Позивачем  нарахована сума штрафу в  розмірі    18 грн. 48   коп. правильно  та підлягає  до стягнення з відповідача  повністю.

Позивач передав майно  повністю в кількості, передбаченій  умовами  договору,  а відповідач прийняв товар, але не розрахувався за нього, тим самим не виконавши свої зобов’язання.

Згідно ст.526 ЦК України зобов’язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк. Саме невиконання умов договору з боку відповідача і стало причиною звернення позивача до суду за захистом свого порушеного права.

Відповідач вимоги позивача не заперечив, доказів належного виконання зобов’язання суду не надав. Відповідачем не оспорюється  факт  отримання   товару.

Спір  фактично виник  через  небажання    відповідача  провести  оплату   отриманого від  позивача  та  використаного  на  власний  розсуд  товару. Укладений   між сторонами  договір та  норми   діючого  законодавства  не містять підстав для  звільнення   відповідача від  обов'язку  оплатити отриманий  товар.

Документів, що підтверджують повний розрахунок по договору з позивачем відповідач не представив. Позивач правомірно просить стягнути наявний основний борг  в  розмірі 923 грн. 80 коп.,  на  підставі ст. 526 ЦК України   3%  річних в сумі 13 грн. 36 коп. та 2%  в  сумі  18  грн.48  коп.на підставі п. 11.1 договору.

Згідно ст. 49 ГПК України судові витрати належить покласти на  відповідача повністю.

Крім  того,    господарський  суд  вважає за  необхідне  використати  своє  право  та  покласти на  відповідача державне  мито та  відшкодування  витрат   на  інформаційно-технічне  забезпечення  судового  процесу,  оскільки  спір  виник   внаслідок  неправильних  дій  відповідача. Господарським  судом  приймається  до уваги, що  спір  виник  через  невиконання  відповідачем  своїх  зобов'язань   за   договором,  що  привело  до  необхідності  позивачу  звернутися  до  суду за  захистом  свого  законного  права і  він  поніс  додаткові  витрати,  пов'язані  зі  сплатою  державного  мита  та  витрат  на  інформаційно-технічне  забезпечення  судового  процесу.

Керуючись  ст.ст. 34,49, 82,  84 ГПК  України, господарський суд,

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити  повністю.

Стягнути з  товариства  з  обмеженою  відповідальністю “Фірма “Людмила”  м.Олександрія  Кіровоградської  області  вул. Пролетарська, 37 - А  р/р 5021 в ПІБ м. Олександрія, МФО 323215, код 20635605 на  користь товариства  з  обмеженою відповідальністю “Олександрійський хлібозавод” м.Олександрія  Кіровоградської  області   вул. Клари Цеткін, 11  р/р 260091636 в АППБ "Аваль", м. Олександрії, МФО 323538, код 00378738 заборгованість  за отриманий  товар  в розмірі 923  грн. 80 коп., 3%  річних в сумі 13 грн. 36 коп. та 2%  в  сумі  18  грн.48  коп. на  загальну  суму   955  грн. 64 коп.,   суму  сплаченого  державного  мита в   розмірі  102  грн.  та  витрат  по  оплаті  вартості  інформаційно-технічного забезпечення  судового процесу в  розмірі  118  грн.

Наказ видати.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його прийняття.

Сторони у справі протягом цього строку мають право подати апеляційну скаргу до апеляційного суду на вказане рішення через господарський суд Кіровоградської області.

Суддя

Ю. І. Хилько