ГОСПОДАРСЬКИЙ  С У Д
Кіровоградської області
У Х В А Л А

"15" травня 2007 р.                                                               Справа № 17/118

Господарський суд Кіровоградської області в складі судді Таран С.В., розглянувши матеріали справи № 17/118

за позовом: управління Пенсійного фонду України в Маловисківському районі, м. Мала Виска Маловисківського району Кіровоградської області

до відповідача: приватного підприємства "Світлана", м. Мала Виска Маловисківського району Кіровоградської області

про стягнення 583,39 грн.

ПРЕДСТАВНИКИ:

від позивача - Жигалов Т.М., довіреність №8  від 03.10.06р., головний спеціаліст-юрисконсульт;

від відповідача - участі не брали.

Управлінням Пенсійного фонду України в Маловисківському районі подано позов про стягнення з   приватного підприємства "Світлана" заборгованості по сплаті страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування в сумі 583,39 грн. за період з січня місяця 2007 р. по лютий місяць 2007 р.

Відповідач до суду не з’явився,  хоча належним чином  був сповіщений про час та місце  проведення судового засідання, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення № 1482170 від 11.04.07 р. (а.с. 14), позов не заперечив, витребувані документи господарським судом не подав.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, оцінивши наявні в матеріалах справи та досліджені в судовому засіданні докази, господарський  суд встановив наступне.

Відповідно до Положення про управління Пенсійного фонду України в  районах, містах і районах у містах, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 30.04.2002 року №8-2, управління Пенсійного фонду України в Маловисківському районі є органом Фонду, підвідомчим головному управлінню Фонду в Кіровоградській області, що разом утворюють систему органів Фонду, яке здійснює управління фінансами пенсійного забезпечення в межах району.

Згідно п. 2.2 вказаного Положення управління контролює надходження збору та інших платежів до Фонду від підприємств, установ, організацій та громадян, збирає у встановленому порядку відповідну звітність, проводить планові та позапланові перевірки фінансово-бухгалтерських документів, звітів та інших документів щодо правильності обчислення та сплати збору.

Управління має право вживати в установленому законодавством порядку заходів, спрямованих на стягнення не внесених своєчасно сум збору разом з нарахованою пенею, а також застосовувати штрафні санкції відповідно до законодавства.

Абзацом 8 частини третьої статті 106 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", який вступив в силу з 01.01.2004 р., передбачено право органу Пенсійного фонду на звернення до суду чи господарського суду з позовом про стягнення недоїмки.

Відповідно до статті 8 "Про пенсійне забезпечення" виплата пенсій здійснюється з коштів Пенсійного фонду України відповідно фонд якого формується за рахунок коштів, що відраховується підприємствами і організаціями.

До страхових внесків згідно статті 1 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", відносяться кошти відрахувань на соціальне страхування та збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, сплачені згідно із законодавством, що діяло раніше; кошти, сплачені на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування відповідно до цього Закону.

Відповідно до статей 18, 19, 20 пункту 8 Розділу 15 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" страхові внески, що перераховуються до солідарної системи, сплачуються страхувальниками та застрахованими особами на умовах і в порядку, визначеному цим Законом, та у розмірах, передбачених Законом України "Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування" від 26.06.1997 № 400/97, тобто платник нараховує та сплачує страхові внески у встановлений граничний термін за визначеною ставкою відповідно до Закону України “Про збір на обов’язкове державне пенсійне страхування” (до 31.03.2005р. –32%, з 31.03.2005 р. –32,3%, з 01.01.2006р. –31,8%) від суми фактичних витрат на оплату праці найманих працівників і відраховує та перераховує страхові внески від об'єкті оподаткування застрахованих осіб - найманих працівників за ставкою 1-2 % від їх сукупного оподатковуваного доходу.

Згідно з пунктом 6 та 12 ст. 20 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" страхувальники зобов'язані сплачувати страхові внески нараховані за відповідний базовий звітний період (календарний місяць), не пізніше ніж через 20 календарних днів із дня закінчення цього періоду. Базовий період дорівнює 1 календарному місяцю. Страхові внески підлягають сплаті незалежно від фінансового стану платника страхових внесків.

Приватне підприємство "Світлана" зареєстровано в Управлінні Пенсійного фонду України в Маловисківському районі, а тому відповідно до цього є платником по платежах до бюджету управління.

Згідно розрахунку позивача заборгованість відповідача перед Управлінням Пенсійного фонду України в Маловисківському районі за період з січня місяця 2007 року по лютий місяць 2007 року складала 583,39 грн., що підтверджується матеріалами справи: копіями розрахунків суми страхових внесків на загальноообов”язкове державне пенсійне страхування, що підлягають сплаті за січень місяць 2007 року - лютий місяць 2007 року (а.с. 10-11), корінцем вимоги №Ю-64 від 05.03.2007 р., відомості про оскарження якої в матеріалах даної справи відсутні (а.с.9).

Між тим 14.05.2007 року на адресу господарського суду Кіровоградської області надійшла  заява від позивача №1384/07-41 від  14.05.2007 року (вх.№02-05/16683 від 15.05.2007 р.) в порядку статті 112 Кодексу адміністративного судочинства України, в якій він просить прийняти відмову від позову, в зв'язку зі сплатою відповідачем всього боргу повністю (а.с.18).

На підтвердження викладеного в заяві позивачем подано витяг з виписки по надходженнях (а.с.19).

Відповідно до вимог статті 136 Кодексу адміністративного судочинства України  позивач може відмовитись  від адміністративного позову протягом всього часу  судового розгляду, зробивши усну заяву. Якщо відмову від адміністративного позову викладено в адресованій суду письмовій заяві, ця заява приєднується до справи. Судове рішення у зв'язку з відмовою від адміністративного позову ухвалюється за правилами, встановленими статтею 112 Кодексу адміністративного судочинства України.

Згідно статті 112 Кодексу адміністративного судочинства України про прийняття відмови від адміністративного позову суд постановляє ухвалу, якою закриває провадження у справі.

Враховуючи, що відмова позивача від позову не суперечить законодавству і не порушує чиї-небудь права, свободи і охоронювані законом інтереси, заява  підписана особою, яка має відповідні повноваження на її підписання (а.с.17), а також наявність в матеріалах справи доказів сплати відповідачем заборгованості по страховим внескам на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування в повному обсязі, господарський суд вважає за необхідне прийняти відмову позивача від позову та провадження у справі  закрити.

При цьому, суд роз'яснює, що відповідно до вимог статті 157 Кодексу адміністративного судочинства України повторне звернення з тією самою позовною заявою не допускається.

Керуючись 112, 136, 157,  165, п. 6 Прикінцевих та Перехідних положень  Кодексу адміністративного судочинства України, господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі №17/118 закрити.

Ухвала суду першої інстанції,  якщо інше не встановлено Кодексом адміністративного судочинства України,  набирає законної сили після  закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження,  встановленого цим Кодексом, якщо таку заяву не було подано.

Якщо було подано  заяву  про  апеляційне  оскарження,  але апеляційна  скарга  не  була  подана  у  строк,  встановлений  цим Кодексом,   ухвала  суду  першої  інстанції  набирає законної сили після закінчення цього строку.

У  разі  подання  апеляційної скарги судове рішення,  якщо його  не  скасовано,  набирає  законної  сили   після   закінчення апеляційного розгляду справи.

Якщо  строк  апеляційного  оскарження  буде поновлено,  то вважається, що ухвала суду не набрала законної сили.

Про апеляційне оскарження рішення  суду  першої  інстанції спочатку  подається  заява.  Обґрунтування  мотивів  оскарження  і вимоги до суду апеляційної інстанції  викладаються  в  апеляційній скарзі. Заява  про  апеляційне  оскарження  та  апеляційна  скарга подаються до адміністративного суду  апеляційної  інстанції  через суд  першої  інстанції,  який  ухвалив оскаржуване судове рішення.

Копія апеляційної скарги одночасно  надсилається  особою,  яка  її подає, до суду апеляційної інстанції.

Заява   про   апеляційне  оскарження  ухвали  суду  першої інстанції подається протягом п'яти днів з дня проголошення ухвали.

Якщо ухвалу було постановлено без виклику особи,  яка її оскаржує, то строк подання заяви про апеляційне  оскарження  обчислюється  з дня  отримання нею копії ухвали.  Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається  протягом  десяти  днів  після  подання заяви про апеляційне оскарження.

Апеляційна   скарга  може  бути  подана  без  попереднього подання заяви про апеляційне оскарження,  якщо скарга подається  у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Копію ухвали направити сторонам.

Суддя                                                                                С.В. Таран