ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

"24" квітня 2007 р.
Справа № 15/547/06

Колегія суддів Одеського апеляційного господарського суду у складі:

судді-доповідача Жекова В.І.,

суддів Картере В.І., Пироговського В.Т.

секретар судового засідання Буравльова О.М.,

за участю представників сторін від 24.04.2007р.:

від позивача - Кириличенко О.А.

від відповідача - Шевкопляс Н.Ю., Давидченко І.М.

розглянула апеляційну скаргу

Державної податкової інспекції у Заводському районі м. Миколаєва

на постанову господарського суду Миколаївської області

від 17.01.2007 р.

у справі № 15/547/06

за позовом ВАТ "Суднобудівний завод "Лиман"

до Державної податкової інспекції у Заводському районі м. Миколаєва

про скасування податкового повідомлення-рішення.

Розгляд справи згідно із приписами п.6 Розділу VІІ та ст.17 КАС України здійснено в порядку, встановленому цим Кодексом.

Ухвалою Одеського апеляційного господарського суду від 03.04.2007р., яка надіслана учасникам процесу 04.04.2007р., розгляд апеляційної скарги призначено на 24.04.2007 р., тобто, сторони повідомлені про дату, час і місце засідання суду, що підтверджується повідомленнями про вручення поштового відправлення.

Згідно із приписами ст.160 КАС України у судовому засіданні від 24.04.2007 р. оголошено вступну та резолютивну частини судового рішення.

22 листопада 2006р. ВАТ „Суднобудівний завод „Лиман” звернулось  до господарського суду Миколаїської області із позовом  про скасування рішення ДПІ у Заводському районі м. Миколаєва від 18.11.2005р.  №002974237/0.

Постановою господарського суду Миколаївської області від 17 січня 2007р. (суддя Васильєва Л.І.) адміністративний позов задоволено повністю.

Не погоджуючись із судовим рішенням, ДПІ у Заводському районі звернулась до Одеського апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою, в якій просить постанову від 17 січня 2007 р. скасувати, прийняти нове рішення, яким в задоволені позовних вимог товариству відмовити в повному обсязі, посилаючись на порушення господарським судом при прийнятті постанови норм матеріального права.

В запереченнях на апеляційну скаргу товариство  просить постанову господарського суду Миколаївської області залишити без змін, а апеляційну скаргу ДПІ  без задоволення, оскільки вважає, що оскаржуване судове рішення прийнято відповідно до обставин справи та вимог чинного податкового законодавства.

Розглянувши матеріали справи, у відкритому судовому засіданні  вислухавши пояснення представників сторін, та проаналізувавши правильність застосування судом при прийнятті оскаржуваного судового рішення норм матеріального та процесуального права  судова колегія  апеляційної інстанції дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги виходячи із наступного.

ДПІ у Заводському районі проведено  позапланову виїзну перевірку  ВАТ „Суднобудівний завод „Лиман” про дотримання вимог декларування сум ПДВ до відшкодування за березень 2005р. про  що 18.11.2005р. було складено акт  перевірки № 840/23-700/01373890.

За результатами здійсненної перевірки контролюючим органом  в акті перевірки було зроблено висновок, що товариством в березні 2005 року включено до складу податкового кредиту податкові накладні на загальну суму 70 435,25 грн. податку на додану вартість по придбаним товарам (роботах, послугах), вказаних в специфікаціях суден та призначених для будівництва та ремонту морських, річкових суден та інших плавучих засобів:

за лютий 2005 року на суму 200000 грн., в тому числі ПДВ –33333,34 грн., а саме № 223 від 09.02.2005 року на загальну суму 100000 грн. в тому числі ПДВ 16666,67 грн. та № 222 від 09.02.2005 року на загальну суму 100000 грн. в тому числі ПДВ 16666,67 грн. , що виписані ПКМП “Яхт-верф Навігаль” згідно договорів № 17/03-004 від 23.06.2004 року та № 18/07-004 від 10.08.2004 року на виконання робіт по виготовленню настройки із АМГ, рубки  для моторної яхти;

за березень 2005 року на загальну суму 222611,46 грн., в тому числі ПДВ 37101,91 грн. на придбання товарі, зазначених у специфікаціях суден і станом на дату закінчення перевірки фактично використаних для будівництва та ремонту морських, річкових суден та інших плавучих засобів, що підтверджується видатковими вимогами на основі матеріальних відомостей та згідно специфікацій до замовлень по будівництву та ремонту морських, річкових суден та інших плавучих засобів, в зв’язку з чим припустилось порушення вимог підпункту 6.2.9 пункту 6.2 статті 6, підпункту 7.2.1 пункту 7.2.1 статті 7 підпункту 7.2.6 пункту 7.2 статті 7 Закону України „Про податок на додану вартість”.

За висновками акту перевірки контролюючим органом було прийнято податкове повідомлення-рішення від 18.11.2005р. № /0 яким зменшена сума бюджетного відшкодування по податку на додану вартість за березень 2005 року на суму 70 435грн.

Не згода товариства із прийнятим рішенням зумовило його звернення до господарського суду із відповідним позовом, який господарським судом задоволено повністю.

Судова колегія апеляційної інстанції погоджується із висновками наведеними в оскаржуваному судовому рішенні, оскільки нормами Закону України „Про податок на додану вартість”, а саме підпункт 7.2.1 статті 7 встановлено вимоги, щодо складання  податкових накладних, а з наявного у справі акту перевірки та пояснень представників контролюючого органу не вбачається, що досліджені під час перевірки податкові накладні складено із порушенням вимог наведеної норми.

Відповідно до вимог підпункту 7.2.6 статті 7 Закону України „Про податок на додану вартість” у разі відмови з боку постачальника товарів (послуг)  надати податкову накладну або при порушенні ним порядку її заповнення отримувач таких товарів (послуг) має право додати до податкової декларації за звітний податковий період заяву зі скаргою на такого постачальника, яка є підставою для включення сум цього податку до складу податкового кредиту. До заяви додаються копії товарних чеків або інших розрахункових документів, що засвідчують факт сплати податку внаслідок придбання таких товарів (послуг).

Отже, враховуючи, що податкові накладні складно без порушень чинного податкового законодавства, твердження контролюючого органу про порушення платником податків 7.2.1 і 7.2.6 статті 7 Закону України „Про податок на додану вартість” є безпідставними і з тих підстав, що підпункт 7.2.6 статті 7 Закону України “Про податок на додану вартість” передбачає право, а не обов’язок платника податку звертатись до податкового органу в разі надання постачальником податкових накладних, оформлених з порушенням встановлених норм.

Відповідно до вимог  підпункту 6.2.9 статті 6 Закону України “Про податок на додану вартість” за нульовою ставкою оподатковуються операції з продажу товарів (робіт, послуг), зазначених у специфікаціях суден і призначених для будівництва та ремонту морських, річкових суден та інших плавучих засобів. Наведена норма є чинною з 01.01.2005 року на підставі Закону України „Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо державної підтримки суднобудівної промисловості України” і втратила чинність  30.03.2005 року відповідно до вимог Закону України „Про внесення змін до Закону України „Про Державний бюджет України на 2005 рік” та деяких інших законодавчих актів України”.

Статтею 1 Закону України „Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо державної підтримки суднобудівної промисловості України” встановлено, що Кабінет міністрів України був зобов’язаний встановити перелік суднобудівних підприємств, для яких запроваджуються зазначені заходи, за наслідками їх діяльності за попередній період.

Між тим, вказаний перелік Кабінетом Міністрів України не був визначений, тобто не визначено коло суб’єктів підприємницької діяльності суднобудівної промисловості, на яких поширюється дія підпункту  6.2.9 статті 6 Закону України „Про податок на додану вартість”.

Крім того, вимоги підпункту 6.2.9 статті 6 Закону України „Про податок на додану вартість” розповсюджуються не всі операції з продажу товарів (робіт, послуг), призначених для будівництва та ремонту морських, річкових суден та інших плавучих засобів, а лише на  зазначені в специфікаціях суден.

Акт перевірки, який став підставою для прийняття оскаржуваного податкового повідомлення –рішення не містить свідчень, що під час перевірки контролюючим органом досліджувались специфікації суден.

Як у суді першої інстанції так і при розгляді справи в апеляційному порядку представники контролюючого органу не змогли пояснити, у яких саме специфікаціях (технічних, фарбувальних, тощо) зазначені товари, роботи послуги, вартість яких вказана в податкових накладних і на будівництві чи ремонті яких конкретних суден були використані придбані матеріали, роботи, послуги.

З огляду на викладене товариством, цілком обгрунтовано та у відповідності до вимог з підпунктом 7.4.1. статті 7 Закону  України “Про податок на додану вартість” включено до податкового кредиту  70 435 грн. податку на додану вартість.

Частина 2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України визначає, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта  владних  повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Отже, враховуючи викладене у даному випадку у контролюючого органу відсутні правові підстави щодо зменшення бюджетного відшкодування з податку на додану вартість, а відтак оскаржуване судове рішення є цілком обґрунтованим, прийнятим відповідно до обставин справи, вимог чинного податкового законодавства, а тому підстави для його зміни, або скасування відсутні.

Керуючись ст.ст.160,162,195,196,198,200,205,206 КАС України,

колегія суддів

Ухвалила:

Постанову господарського суду Миколаївської області від 17 січня 2007р. зі справи №15/547/06 - залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Ухвала в порядку ст. 254 КАС України набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку.

Суддя-доповідач

В.І. Жеков

Судді
В.І. Картере

В.Т. Пироговський