ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Кіровоградської області
РІШЕННЯ

"26" лютого 2007 р.
Справа №  11/68

Господарський суд Кіровоградської області у складі судді Мохонько К.М., розглянув у відкритому судовому засіданні справу

за позовом: В. о. прокурора Ленінського району м. Кіровограда в інтересах держави уповноваженим якої виступає Кіровоградська міська рада в особі комунального підприємства „Кіровограделектротранс” м. Кіровоград

до відповідача: ЗАТ УТП „Кіровоград” м. Кіровоград

про стягнення 164268 грн. 89 коп.

Представники сторін:

прокурор – не з’явився

від позивача – не з’явився

від відповідача – Кулібаба М.І. довіреність б/н від 12.12.06р.

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся з позовом про стягнення з відповідача 164268 грн. 89 коп. завданої шкоди, яка складається з 5610 грн. 30 коп. витрат на встановлення додаткових опор для контактної мережі біля будівлі магазину „Дитячий світ” та 158658 грн. 59 коп. не одержаних доходів в зв’язку з припиненням руху тролейбусів. В судове засідання прокурор та представник позивача не з’явились, про причини неявки не повідомили, ніяких клопотань не подавали, хоча прокурор був присутній в попередньому судовому засіданні 20.02.07р. і достеменно знав про час і місце наступного слухання справи. Відповідач позовні вимоги заперечив, надав заяву про залишення позову без розгляду.

На підставі ст. 75 ГПК України справа розглядається за наявними в ній документами та при даній явці сторін.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника відповідача господарський  суд з’ясував наступні факти та відповідні їм правовідносини.

11.07.01р. працівниками відповідача самовільно демонтовано одне з трьох кріплень підвіски контактної мережі на будівлі магазину „Дитячий світ” з боку вулиці Преображенської, про що складений акт комісією в складі трьох представників позивача.

12.07.01р. в зв’язку з демонтажем кріплення контактної мережі в районі площі Богдана Хмельницького і провисання її до 4 метрів від рівня дорожнього покриття з вини УТП „Кіровоград”, тролейбусний рух по маршруту № 5 призупинений, про що складений акт комісією в складі трьох представників позивача.

21.09.01р. після погодження підземних комунікацій, встановлення двох опор і монтажу розтяжок контактної мережі, рух тролейбусів по маршруту № 5 поновлений, про що складений акт комісією з трьох представників позивача.

В позовній заяві прокурор правовою підставою звернення до суду визначає ст. 440 ЦК УРСР та постанову Пленуму Верховного Суду України № 6 від 27.03.92р. „Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди” / із змінами та доповненнями /.

Відповідно до ст. ст. 440, 453 ЦК УРСР шкода, заподіяна особі або майну громадянина, а також шкода, заподіяна організації, підлягає відшкодуванню особою, яка заподіяла шкоду, у повному обсязі, за винятком випадків, передбачених законодавством.

Той, хто заподіяв шкоду, звільняється від її відшкодування, якщо доведе, що шкоду заподіяно не з його вини.

Шкода, заподіяна правомірним діями, підлягає відшкодуванню лише у випадках, передбачених законом.

Присуджуючи відшкодування шкоди, суд, арбітраж або третейський суд відповідно до обставин справи зобов’язує особу, відповідальну за шкоду, відшкодувати її в натурі (надати річ того ж роду і якості, виправити пошкоджену річ і таке інше) або повністю відшкодувати заподіяні збитки.

Пунктом 9 постанови Пленуму Верховного Суду України № 6 від 27.03.92р. „Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди” / із змінами та доповненнями / передбачено наступне.

При визначенні розміру відшкодування шкоди, заподіяної майну, незалежно від форм власності, судам належить виходити з положень ст. 453 ЦК, статей 48, 51, 52, 54, 56, 57 Закону України „Про власність”. Зокрема, слід враховувати, що відшкодування шкоди шляхом покладення на відповідальну за неї особу обов’язку надати річ того ж роду і якості, виправити пошкоджену річ, іншим шляхом відновити попереднє становище в натурі, застосовується, якщо за обставинами справи цей спосіб відшкодування шкоди можливий. Коли відшкодування шкоди в натурі неможливе, потерпілому відшкодовуються в повному обсязі збитки відповідно до реальної вартості на час розгляду справи втраченого майна, робіт, які необхідно провести, щоб виправити пошкоджену річ, усунути інші негативні наслідки неправомірних дій заподіювача шкоди. Як при відшкодуванні в натурі, так і при відшкодуванні неодержаних збитків грішми потерпілому на його вимогу відшкодовуються неодержані доходи у зв’язку з заподіянням шкоди майну.

Відповідно до ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Ухвалами суду від 21.12.06р., 17.01.07р., 20.02.07р. від позивача вимагалось подати: докази понесення заявлених збитків з наданням підтверджуючих первинних бухгалтерських документів.

Позивач вимоги ухвал суду не виконав, витребувані документи не подав, тому складена в односторонньому порядку калькуляція № 13 від 27.08.01р. на витрати пов’язані з реконструкцією підвіски контактної мережі в районі магазину „Дитячий світ” та розрахунок до неї не може бути підставою для стягнення з відповідача шкоди в сумі 5610 грн. 30 коп. Первинні бухгалтерські документи / накладні, шляхові листи, технічні паспорти на автомобілі, чеки на придбання матеріалів та пального і таке інше /, які документально підтверджують зазначену суму – відсутні.

Надані позивачем довідки № 443 від 03.09.01р., № 2, 3 від 28.11.01р. та розрахунок від 17.05.02р. при повній відсутності будь-яких інших доказів, не є підставою для стягнення з відповідача 158658 грн. 59 коп. завданих збитків / неодержаних доходів /. Надані документи і обрахована на їх підставі сума 158658 грн. 59 коп. є тільки математичним розрахунком, який сам по собі, без жодного підтверджуючого документа не є підставою для стягнення заявленої суми з відповідача.

Позивач не подав доказів виклику представників відповідача для складання двостороннього акту або розрахунку, в якому сторони могли погодити розмір понесених позивачем витрат, внаслідок демонтажу відповідачем кріплення контактної мережі 11 липня 2001 року на будівлі магазину „Дитячий світ” з боку вулиці Преображенської.

Отже, поданими сторонами та зібраними господарським судом доказами прокурор і позивач не довели факт завдання позивачу шкоди в сумі 164268 грн. 89 коп.

Позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Клопотання відповідача про залишення позову без розгляду задоволенню не підлягає, так як на підставі ст. 75 ГПК України господарський суд має право розглянути справу за наявними в ній матеріалами.

На підставі ст. ст. 47-1, 49 ГПК України судові витрати покладаються на позивача.

Враховуючи викладене та керуючись ст. ст. 440, 453 ЦК УРСР, ст. ст. 32 – 34, 43, 44,  47-1, 49, 75, 82 – 85 ГПК України господарський суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні позовних вимог повністю відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Дніпропетровського апеляційного господарського суду в порядку визначеному ГПК України.

Суддя

К.М.Мохонько