СУД
Чернігівської області
РІШЕННЯ

15 травня 2007 року
Справа № 8/90

За позовом:
Ніжинського міжрайонного прокурора в інтересах держави в особі Ніжинської
міської ради, пл.Леніна 1, м.Ніжин

До відповідача: Приватного
підприємця ОСОБА_1, АДРЕСА_1

про  звільнення самовільно зайнятої земельної
ділянки

Суддя Т.Г.Оленич

ПРЕДСТАВНИКИ   СТОРІН:

позивача: Падалка С.С. - головний
спеціаліст юридичного відділу, довіреність №3-18/1110 від 23.11.2006р. (після
перерви представник  не з'явився)

відповідача: ОСОБА_1 - підприємець
особисто (після перерви не з'явилася)

У розгляді справи прийняла участь
Кушнір Л.В. - прокурор відділу Прокуратури Чернігівської області

Рішення приймається після перерви,
оголошеної в судовому засіданні з 07.05.2007р. по 15.05.2007р. на підставі ч.3
ст.77 Господарського процесуального кодексу України

СУТЬ СПОРУ:

Ніжинським міжрайонним прокурором в
інтересах держави в особі Ніжинської міської ради заявлено позов про
зобов'язання відповідача звільнити самовільно зайняту земельну ділянку площею
0,001га, яка розташована по ІНФОРМАЦІЯ_1 та звільнити її від тимчасової споруди
(кіоску). В судовому засіданні прокурором подано заяву про уточнення  позовних вимог, в якій прокурор просить
зобов'язати відповідача повернути Ніжинській міській раді самовільно зайняту
земельну ділянку, яка розташована за вищевказаною адресою.

Відповідач проти позову заперечує,
стверджуючи, що між сторонами існували орендні відносини щодо земельної ділянки
під кіоском. На теперішній  день нею
добудовується павільйон, а питання про перенесення кіоску в інше місце
позивачем не вирішується.  При цьому
відповідачка посилається п.28 Типових правил розміщення малих архітектурних
форм для здійснення підприємницької діяльності, відповідно до якого у разі
виникнення нагальної потреби в реконструкції або ремонту існуючих інженерних
мереж, вилиць і доріг, будинків і споруд та в пов'язаному з цим тимчасовому
перенесенні малої архітектурної форми без припинення дозволу відповідний орган
містобудування та архітектури за розпорядженням місцевої виконавчої влади
надсилає власнику повідомлення з визначенням нового місця для тимчасового розміщення
об'єкта на період здійснення ремонту і це повідомлення є підставою для
тимчасового розміщення малої архітектурної форми на період здійснення ремонту
або реконструкції.

Вивчивши матеріали справи, з'ясувавши
обставини, дослідивши надані сторонами докази, заслухавши пояснення прокурора
та представників сторін, суд ВСТАНОВИВ:

В ході перевірки, яка
проводилася державним інспектором Ніжинського міжрайонного відділу з контролю
за використанням та охороною земель в серпні 2006р. встановлено, що
відповідачем без правовстановлюючих документів, які передбачені ст.126
Земельного кодексу України, використовується під кіоск земельна ділянка  площею 0,001га із земель Ніжинської міської
ради по ІНФОРМАЦІЯ_1. За наслідками перевірки складений акт перевірки
дотримання земельного законодавства від 16.08.2006р. та відповідачці виданий
припис №НОМЕР_1 з вимогою про оформлення в місячний термін правовстановлюючих
документів на земельну ділянку на умовах оренди або звільнити самовільно
зайняту земельну ділянку у відповідності до діючого земельного законодавства
України.

Також Ніжинським міжрайонним відділом
з контролю за використанням та охороною земель в жовтні та листопаді 2006р.
знову проводилися перевірки дотримання вимог земельного законодавства при
використанні земель загального користування Ніжинської міської ради. За
результатами даних перевірок було встановлено, що відповідачка продовжує
використовувати під кіоск земельну ділянку площею 0,001га із земель загального
користування Ніжинської міської ради без правовстановлюючих документів на
землю, передбачених ст.126 Земельного кодексу України”, та не виконує приписи
Ніжинського міжрайонного відділу з контролю за використанням та охороною
земель, про що було складено відповідні акти від 24.10.2006р.(а.с.11) та
від  24.11.2006р. (а.с.15).

В довідці Ніжинського міського
відділу земельних ресурсів від 27.11.2006р. №НОМЕР_2 уточнено, що земельна
ділянка поІНФОРМАЦІЯ_1 розташована в м.Ніжині і рахується землями
територіальної громади.

Оскільки спірна земельна ділянка
знаходиться на території населеного пункту -м.Ніжин, то в силу п.12  Перехідних положень Земельного кодексу
України  повноваження щодо її
розпорядження здійснює Ніжинська міська рада (позивач у справі).

21 жовтня 2000 року між
Ніжинською міською радою та Підприємцем ОСОБА_1 укладений договір на право
тимчасового користування землею (в тому числі на умовах оренди).

Відповідно до умов вищезазначеного
договору позивач надав, а відповідачка прийняла в тимчасове користування
земельну ділянку загальною площею 14 кв.м по ІНФОРМАЦІЯ_1 на умовах тимчасового
користування строком до 20.04.2003р. під раніше встановлений кіоск по наданню
побутових послуг населенню. Місцезнаходження земельної ділянки визначено планом
тимчасового землекористування (а.с.51).

В період дії договору на право
тимчасового користування землею від 21.10.2000р. у зв'язку з приведенням скверу
ім.Л.Губіної до визначеного відділом архітектури стилю відповідачка звернулась
до виконкому Ніжинської міської ради із заявою про намір прийняти дольову
участь у проектуванні та будівництві торгового павільйону по продажу
промислових та продовольчих товарів по ІНФОРМАЦІЯ_1, що мав замінити кіоск,
встановлений на земельній ділянці, яка передавалась їй позивачем в оренду на
праві тимчасового користування. Як вбачається з акту вибору земельної ділянки
для проектування та будівництва малої архітектурної форми, павільйону по
продажу промислових та продовольчих товарів підприємцю ОСОБА_1 по ІНФОРМАЦІЯ_1
від 28.02.02р., копія якого надана суду відповідачкою, та пояснювальної записки
(а.с.56),  комісія виконкому міської ради
здійснила вибір земельної ділянки для розміщення архітектурної форми
поліпшеного планування та естетичного оздоблення -павільйону по продажу
промислових та продовольчих товарів по ІНФОРМАЦІЯ_1, біля банку „Аваль” за
рахунок земель загального користування -скверу ім.Лактом .Губіної, площею 32
кв.м. на умовах оренди терміном на 10 років.

Згідно плану тимчасового землекористування
на період проведення охоронних археологічних досліджень і будівництва комплексу
павільйонів по ІНФОРМАЦІЯ_1 біля банку „Аваль” (а.с.32), кіоск відповідачки
переміщувався відповідно до позначених на плані місць.

Рішенням виконавчого комітету
Ніжинської міської ради від 21.03.2002р. №191 „Про дозвіл на проектування,
будівництво для громадян, підприємств та організацій різних форм власності”,
зокрема п.1.13., відповідачці дозволено замовити розробку проектної
документації на будівництво стаціонарної малої архітектурної форми -павільйону
по продажу промислових та продовольчих товарів на попередньо погодженій
земельній ділянці по ІНФОРМАЦІЯ_1, біля банку „Аваль”.

19 грудня 2002 року виконавчим
комітетом Ніжинської міської ради прийнято рішення №791 „Про дозвіл на
проектування, будівництво для громадян, підприємств та організацій,
переобладнання в квартирах, матеріали попереднього погодження та присвоєння
юридичних адрес”, відповідно до п.1.25. якого
відповідачці дозволено будівництво стаціонарної малої форми -павільйону
по продажу промислових та продовольчих товарів згідно розробленого та
погодженого проекту на земельній ділянці за адресою: АДРЕСА_2 біля банку
“Аваль” в комплексі з іншими запроектованими павільйонами. Проте, як свідчить
довідка Ніжинської інспекції Державного архітектурно-будівельного контролю від
НОМЕР_4 відповідачка  у період з 2003р.
по 14.05.07р. дозвіл інспекції державного архітектурно-будівельного контролю на
виконання будівельних робіт не отримувала. На момент прийняття рішення по даній
справі будівництво павільйону не завершено, проти чого  не заперечують обидві  сторони у справі.

Розглянувши пропозиції депутатської
комісії з питань будівництва, архітектури, земельних відносин, охорони
навколишнього природного середовища, житлово-комунальних відносин, транспорту,
зв'язку щодо обмеження розміщення малих архітектурних форм в центральній
частині міста та з метою збереження історичної забудови та зелених насаджень
Ніжинської міською радою (V сесія V скликання) 22 червня 2006р. прийнято
рішення „Про обмеження розміщення малих архітектурних форм в центральній
частині міста”, яким заборонено розміщення малих архітектурних форм (кіосків,
павільйонів, лотків і др..) на вулиці, зокрема, ІНФОРМАЦІЯ_1 з №1 по №6. Разом
з тим, пунктом 2 згаданого рішення дозволено поновлення договорів оренди
земельних ділянок під раніше встановленими малими архітектурними формами на
вищевказаній вулиці по закінченню термінів їх дії до 01.01.08р.

Аналіз договору на право тимчасового
користування землею від 21.10.2000р. свідчить, що умовами п.3.2. договору одним
із прав землекористувача сторони передбачили право на першочергове продовження
оренди, про що землекористувач зобов'язаний заявити не пізніше як за місяць до
закінчення терміну оренди. Враховуючи, що доказів звернення до позивача з
приводу продовження строку оренди земельної ділянки відповідачка не надала, суд
дійшов висновку, що договір на право тимчасового користування землею сторонами
не продовжувався та припинився з 20.04.2003р. у зв'язку із закінченням
строку, на який його було укладено, що кореспондується з приписами ст.31 Закону
України „Про оренду землі”.

До того ж, як
свідчать матеріали справи, рішенням Ніжинської міської ради від 26.03.03р. (ІХ
сесія XXIV скликання) “Про надання в оренду земельних ділянок для здійснення
підприємницької діяльності, вилучення земельних ділянок з користування,
внесення зміни в назву організації в зв'язку з її реорганізацією”,  міською радою затверджено проект відведення і
надання в оренду терміном на один рік підприємцю ОСОБА_1 земельну ділянку
площею 0,0059га по АДРЕСА_2 для розміщення стаціонарної малої архітектурної
форми для здійснення підприємницької діяльності; встановлено  орендну плату за земельну ділянку на рівні
п'яти ставок земельного податку - 59грн.70коп. за один календарний місяць, та
зазначено, що підприємець ОСОБА_1 має в десятиденний строк укласти договір
оренди земельної ділянки площею 0,0059га по АДРЕСА_2.  Тобто, відповідно до вимог чинного законодавства
позивачем прийнято рішення про надання земельної ділянки в оренду, проте
відповідачкою ані протягом 10 днів з моменту прийняття рішення, ані пізніше
договір оренди на зазначену земельну ділянку не укладений.

В той же час й за поновленням договору
на право тимчасового користування землею від 21.10.2000р., як дозволено п.2
рішенням Ніжинської міської ради  (V
сесія V скликання) від 22 червня 2006р., відповідачка до позивача не
зверталась.

Земельні відносини щодо володіння,
користування і розпорядження землею регулюються Конституцією України, Земельним
кодексом України, а також прийнятими відповідно до них нормативно-правовими
актами.

Відповідно до ст.116 Земельного
кодексу України громадяни та юридичні особи набувають права користування
земельними ділянками  із земель державної
або комунальної власності за рішеннями органів виконавчої влади або органів
місцевого самоврядування в межах їх повноважень,   визначених Кодексом.  Набуття права на землю здійснюється шляхом
передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

Порядок надання у постійне
користування земельних ділянок громадянам та юридичним особам, а також порядок
передачі земельних ділянок в оренду визначені ст.ст.123,124 Земельного кодексу
України та ст.16 Закону України “Про оренду землі”.

При цьому, в силу ст.125 Земельного
кодексу України право користування на земельну ділянку виникає після одержання
користувачем документа, що посвідчує право постійного користування земельною
ділянкою, або після укладення договору оренди, та їх державної реєстрації.
Згідно ст.126 Земельного кодексу України документами, що посвідчують право на
земельну ділянку є державні акти про право власності або право постійного
користування землею, або договір оренди землі, який підлягає реєстрації
відповідно до закону.

Я          к вбачається із матеріалів справи,
земельна ділянка площею 0,001га, що розташована по ІНФОРМАЦІЯ_1,
використовується відповідачкою без оформлення вищезазначених документів.
Винесені відповідачці в ході проведених Ніжинським міжрайонним відділом з
контролю за використанням та охороню земель перевірок приписи з вимогою,
зокрема, про оформлення правовстановлюючих документів на земельну ділянку на
умовах оренди, відповідачкою не виконані.

Слід зазначити,  що ч.3 ст.125
Земельного  Кодексу України
містить загальне правило  щодо заборони
використання земельної ділянки до встановлення її меж у натурі (на
місцевості),  одержання документа,  що посвідчує право на неї, та державної
реєстрації.

Порушення даної  норми
тягне  за  собою
відповідальність, визначену
ст.212  Земельного  Кодексу
України - повернення самовільно зайнятої земельної ділянки, яке
провадиться за рішенням суду.

Відповідачкою не надано суду доказів,
які підтверджують правомірність використання нею спірної земельної ділянки. В
зв'язку з цим суд доходить висновку, що відповідачка самовільно використовує
дану земельну ділянку.

Статтею 152 Земельного кодексу
України визначені способи захисту прав на земельні ділянки, в пункті д) якого
зазначено про можливість застосування інших передбачених законом способів
захисту. Аналіз норм Земельного кодексу України, а саме ст.212, свідчить, що у
випадку самовільного зайняття земельної ділянки вона підлягає поверненню
власникові землі або землекористувачу з правовими наслідками у вигляді
приведення земельної ділянки у стан, придатний для використання.

Враховуючи, що заявлений Ніжинським
міжрайонним прокурором позов містить спосіб захисту прав та інтересів позивача
способом, передбаченим чинним законодавством,
та зважаючи та відсутність у відповідачки законних підстав для
знаходження на спірний земельній ділянці, суд доходить висновку, що позовні
вимоги підлягають задоволенню.

Посилання відповідачки на п.28
Типових правил розміщення малих архітектурних форм для здійснення
підприємницької діяльності (далі -Правила), відповідно до якого у разі
виникнення нагальної потреби в реконструкції або ремонту існуючих інженерних
мереж, вилиць і доріг, будинків і споруд та в пов'язаному з цим тимчасовому
перенесенні малої архітектурної форми без припинення дозволу відповідний орган
містобудування та архітектури за розпорядженням місцевої виконавчої влади
надсилає власнику повідомлення з визначенням нового місця для тимчасового
розміщення об'єкта на період здійснення ремонту і це повідомлення є підставою
для тимчасового розміщення малої архітектурної форми на період здійснення
ремонту або реконструкції не приймається судом до уваги виходячи з наступного.

Відповідно до наказу Міністерства
будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства від 14.09.2006р.
№303, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 21 вересня 2006 р. за
№1068/12942,  наказ  Держбуду
від 13.10.2000  №227  "Про затвердження Типових правил
розміщення малих архітектурних форм для здійснення підприємницької
діяльності", зареєстрований у Міністерстві юстиції 27.10.2000 за №755/4976
(зі змінами за наказом Держбуду від 16.10.2002 №59, зареєстрованим у
Міністерстві юстиції 06.02.2003 за №102/7423), втратив чинність.

Протягом чинності вищезазначених
Правил їх дія поширювалась на суб'єктів
підприємницької діяльності, які
набули  право на земельну  ділянку
на  підставі  і в порядку, передбаченими чинним земельним
законодавством України. Пункт 28 Правил передбачав підстави перенесення малої
архітектурної форми без припинення дозволу, що давав право суб'єкту
підприємницької діяльності на розміщення малої архітектурної форми, який  видавався органом містобудування та
архітектури за умови виникнення права на земельну ділянку. Матеріали справи
свідчать, що після припинення договору на право тимчасового користування землею
(в тому числі на умовах оренди) від 21.10.2000р. у відповідачки після 20.04.2003р.
були відсутні правові підстави для зайняття земельної ділянки для розміщення
малої архітектурної форми (кіоску), а тому дозвіл на розміщення малої
архітектурної форми, за наявності якого відповідачка підпадала під дію п.28
Правил, не видавався, а відповідно і не надсилалось  повідомлення з визначенням нового місця  для
тимчасового розміщення  об'єкта  на
період здійснення ремонту.

Посилання відповідачки  у поясненнях, що  надійшли до суду 15.05.07р.,  на допущені посадовими особами позивача
неточності при підготовці рішення Ніжинської міської ради від 26.03.03р., а
також твердження відповідачки, що їй не запропоновані варіанти розміщення
кіоску, замість якого будується павільйон,
судом до уваги не приймаються, оскільки такі твердження не ґрунтуються
на вимогах чинного законодавства, а також спростовуються матеріалами справи, із
яких вбачається, що відповідачкою не приймається належних заходів щодо
вирішення в установленому порядку питання про надання земельної ділянки у
користування під кіоск.

Приймаючи до уваги вищевикладене,
позов є обгрунтованим та  підлягає
задоволенню.

В силу ст.49 Господарського
процесуального кодексу України судові витрати покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст.11,16 Закону України
„Про оренду землі”, ст.ст.116,123,124,125,126, 152,212 Земельного кодексу
України, ст.ст.49,82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И
В:

Позов задовольнити повністю.

Приватному підприємцю ОСОБА_1,
АДРЕСА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_3, відомості про рахунок відсутні)
повернути Ніжинській міській раді, площа Леніна 1, м.Ніжин (ідентифікаційний
код 22820749, р/р 0005 в УДК Чернігівської області, МФО 853592)
самовільно зайняту земельну ділянку площею 0,001га, яка розташована по
ІНФОРМАЦІЯ_1 на землях територіальної громади та звільнити її від тимчасової
споруди (кіоску).

Наказ видати після набрання рішенням
законної сили.

Стягнути з Приватного підприємця ОСОБА_1,
АДРЕСА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_3, відомості про рахунок відсутні) в
доход Державного бюджету України (отримувач: Державний бюджет м.Чернігова,
рах.0002 в ГУДКУ у Чернігівській області, МФО 853592, код платежу
22090200, ідентифікаційний код 22825965) 85грн. держмита.

Наказ видати після набрання
рішенням законної сили.

Стягнути з Приватного
підприємця ОСОБА_1, АДРЕСА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_3, відомості про
рахунок відсутні)  в доход Державного
бюджету України (отримувач: Державний бюджет м.Чернігова, рах.0002 в
ГУДКУ у Чернігівській області, МФО 853592, код платежу 22050000,
ідентифікаційний код 22825965) 118грн. витрат на інформаційно-технічне
забезпечення судового процесу.

Наказ видати після набрання рішенням
законної сили.

Суддя
Т.Г.Оленич

15.05.07