ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.05.07 р.                                                                             Справа № 29/92а

16 годин 55 хвилин, м. Донецьк, вул.Артема157, нарадча кімната          Господарський суд Донецької області у складі  головуючого судді  Гаврищук Т.Г. при секретарі судового засідання Пашко О.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом – Відкритого акціонерного товариства Державної холдингової компанії “Укрвуглепромтранс” м. Донецьк

до відповідача – Державної податкової інспекції  у Будьонівському районі м.Донецька

за участю  третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору,  з боку відповідача – Макіївської об”єднаної державної податкової інспекції м.Макіївка

про визнання протиправним податкового повідомлення-рішення від 22.08.2006р. №0

за участю   представників сторін:

від позивача – Одинцова І.В.(за довір.), Баздеркін В.І.(за довір.)

від відповідача – Ярошевич Д.В. – заст.. начальника (за довір.), Стадник В.В. – гол.держподатковий інспектор(за довір.)

від третьої особи – не з”явився

Позивач, Відкрите акціонерне товариство Державна холдингова компанія “Укрвуглепромтранс” , звернувся до суду з позовною заявою до Державної податкової інспекції у Будьонівському районі м.Донецька про скасування повідомлення-рішення №/0 від 22.08.2006р. на 211720 грн.06 коп. як безпідставного, зобов”язання на підставі рішення Конституційного суду України від 24.03.2005р. №2-рп/2005р. вивести з податкової застави все майно та ввести в заставу майно згідно акту опису, зобов”язання відшкодування збитків в сумі 136,5 тис.грн.. від нереалізованих стрілочних переводів згідно акту опису від 05.04.2006р. на суму 136,5 тис.грн..

Додатковою заявою від 03.05.2007р. позивач змінив позовні вимоги і просить визнати протиправним податкове повідомлення-рішення від 22.08.2006р. №0.

В обгрунтування позову  позивач посилається на ті обставини, що оспорене рішення було прийнято відповідачем в порушення вимог ст..4 Закону України “Про заставу”, якою встановлено, що предметом застави не можуть бути об”єкти державної власності , майнові комплекси державних підприємств та їх структурні підрозділи, які знаходяться в процесі корпоратизації. Позивач також зазначив, що положення п.п.8.2.2 п.8.2 ст.8 Закону України №2181-III від 21.112.2000р. в частині поширення права податкової застави на будь-які види активів платника податків без врахування суми його податкового боргу втратило чинність, як таке, що визнане неконституційним на підставі Рішення Конституційного Суду N 2-рп/2005 від 24.03.2005р.  Для погашення податкового боргу  відповідачем були описані залізничні стрілочні переводи(акт опису майна від 05.04.2006р.) на суму 136,5 тис.грн.. Зазначене майно є ліквідним і  цієї суми достатньо було для покриття заборгованості перед бюджетом. Крім того, позивач зазначив, що не зважаючи на необґрунтоване включення в податкову заставу всіх активів компанії, 15.03.2006р.  він звернувся до відповідача з відповідним запитом для отримання дозволу на продаж спірного майна, рішення якого було невиправдано затримано. Дозвіл на продаж майна було надано відповідачем тільки  11 липня 2006р. Позивач також зазначив, що грошові кошти, що були отримані від продажу майна були направлені на погашення податкового боргу.

Відповідач надав відзив, у якому проти позову заперечує і вважає , що рішення прийняте у відповідності до норм чинного законодавства, оскільки позивач в порушення вимог п.п.8.6.1 п.8.6 ст.8 Закону України № 2181-ІІІ від 21.12.2000 р. без попереднього узгодження з податковим органом здійснював відчуження активів.

Відповідач зазначив, що рішення про поширення права податкової застави на всі активи позивача було прийнято до набуття чинності рішенням Конституційного суду України, тому податкова застава була зареєстрована у розмірі , встановленому законом на день прийняття рішення про податкову заставу. Відповідач також зазначив, що Закон України № 2181-ІІІ від 21.12.2000 р. не містить положень про будь-які виключення для державних підприємств з порушеного у позові питання.Крім того, відповідач вважає, що визнання податкового повідомлення-рішення недійсним за відсутності факту оскарження дій суб”єкта владних повноважень в частині поширення права податкової застави на всі активи платника податків є безпідставним.  Позивач дізнався про поширення права податкової застави на всі активи з дня внесення відповідного запису до державного реєстру обтяжень рухомого майна, про що свідчить відповідний витяг від 27.01.2005р. №2427894.

Ухвалою суду від 29.03.2007р. до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, з боку відповідача, було залучено Гірницьку ОДПІ м.Макіївки.

Ухвалою від 11.04.2007р. було здійснено заміну третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, з боку відповідача -  Гірницької міжрайонної державної податкової інспекції м.Макіївки її правонаступником – Макіївською об”єднанню державною податковою інспекцією.

У судовому засіданні досліджені надані сторонами, третьої особою  письмові докази, що знаходяться в матеріалах справи .

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін та дослідивши письмові докази, суд встановив:

Позивач є юридичною особою, включений до ЄДРПОУ за №00180373 та знаходиться на обліку платників  податків,  зборів (обов'язкових  платежів) у Державній податковій інспекції у Будьонівському районі м.Донецька. Як платник податку на землю позивач також знаходиться на обліку у Макіївській об”єднаній державній податковій інспекції.

Гірницькою міжрайонною державною податковою інспекцією м.Макіївки була проведена перевірка стану збереження позивачем активів, які перебувають у податковій заставі у період з 18.10.2004р. по 01.07.2006р., за результатами якої складена довідка   від 21.07.2006р. №1886/24-00180373 .

На підставі наведеної довідки відповідачем було прийнято податкове повідомлення-рішення від 22.08.2006р. №0, яким до позивача згідно з підпунктом 17.1.8 п.17.1 ст.17 Закону України “Про порядок погашення зобов‘язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами” застосований штраф в розмірі суми відчуження, визначеної за звичайними цінами, що складає 211720грн.06 коп.

Підпунктом 17.1.8 п.17.1 ст.17 наведеного  Закону встановлено, що у разі коли платник податків, активи якого перебувають у податковій заставі, відчужив такі активи без попередньої згоди податкового органу, якщо отримання такої згоди є обов'язковим згідно з цим Законом, платник податків додатково сплачує штраф у розмірі суми такого відчуження, визначеної за звичайними  цінами.

Із змісту довідки та пояснень відповідача вбачається, що підставою для застосування штрафу послужив висновок податкового органу про те, що позивач, активи якого перебувають у податковій заставі, у порушення вимог п.п.8.6.1 п.8.6 ст.8 Закону України №2181-ІІІ від 21.12.2000 р. “Про порядок погашення зобов‘язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами” здійснив реалізацію основних засобів, які знаходяться за адресою: м.Макіївка, Гірницького району, пров.Автобусний,8а, згідно біржового договору №4-Б від 17.04.2006р. на загальну суму 211720грн.06 коп., без попереднього узгодження з податковим органом. Дозвіл на реалізацію №3452/10/24-013 було надано 11.07.06р.

17.04.2006р. був укладений біржовий договір №4-Б,  за яким позивачем було продано  ТОВ “Євроресурси”  будівлю контори, лит.А-1, гараж, лит.Б-1, майстерні, лит.В-2, гараж, лит.Г-1, склад, лит.Д-1, залізничний тупик на загальну суму 211720 грн.06 коп.

Акт приймання-передачі наведеного майна  був складений між  позивачем та ТОВ “Євроресурси” 18.04.2006р.Державну реєстрацію права власності спірного майна  було здійснено 10.12.2006р. на підставі рішення господарського суду Донецької області від 09.11.2006р. по справі №8/188пн.

Відповідачем відповідно до п.6.2 ст.6 Закону України “Про порядок погашення зобов‘язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами”, у зв’язку із несплатою позивачем узгодженої суми податкового зобов’язання, було надіслано останньому першу податкову вимогу від 03.10.2001р. №1/5 на суму податкового боргу 5128,26 грн. та другу податкову вимогу від 05.08.2003р. №2/236 на суму податкового боргу 143386,31 грн. Наявність суми податкового боргу позивачем не оспорюється.

З витягу про реєстрацію в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна, виданого 27.01.2005р. Донецькою філією Інформаційного центру Міністерства юстиції Україні, вбачається, що відповідачем до Державного реєстру обтяжень рухомого майна внесено реєстраційний запис, параметрами якого є : вид обтяження - податкова застава, дата реєстрації - 27.01.2005р.,об”єкт обтяження  - всі активи платника податків.

Згідно наданої відповідачем довідки на дату реєстрації податкової застави - 27.01.2005р. за позивачем обліковувався податковий борг в сумі 10,6 тис.грн. ( у тому числі штрафні санкції – 4,4 тис.грн.., податок з власників транспортних засобів – 0,5 тис.грн.., земельний податок – 5,4 тис.грн.., комунальний податок – 0,2 тис.грн.., податок на прибуток – 0,1 тис.грн..)

Відповідачем 05.04.2006р. був складений акт опису активів майна позивача, а саме: стрілочне переведення у зборі в кількості 1шт., стрілочне переведення р 50 1/9 на жб брус в  кількості 1 шт. на загальну суму 134610 грн.62 коп.

Гірницькою міжрайонною державною податковою інспекцією м.Макіївки  на суму податкового боргу з земельного податку також було направлено позивачеві першу податкову вимогу від 01.09.2004р. №1/200 на суму 2148,78 грн. та другу податкову вимогу від 07.10.2004р. №2/221 на суму 1557,42грн.  Гірницькою міжрайонною державною податковою інспекцією м.Макіївки 18.10.2004р.  було зареєстровано податкову заставу , що засвідчується відповідним витягом про реєстрацію  в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна,  виданим Донецькою філією Інформаційного центру Міністерства юстиції Україні.З картки облікових рахунків позивача, наданої Гірницькою міжрайонною державною податковою інспекцією м.Макіївки, вбачається, що на дату реєстрації останнім податкової застави - 18.10.2004 р. за позивачем обліковувався податковий борг з земельного податку в сумі  5700,46 грн.

Згідно до п.8.1 ст.8 Закону України “Про порядок погашення зобов‘язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами” активи платника податків, що мають податковий борг, передаються в податкову заставу. Право податкової  застави  виникає  згідно  із  законом та не потребує письмового оформлення.

Як вбачається з пункту 1.17 статті 1 цього Закону,  податкова застава це - спосіб забезпечення податкового зобов’язання платника податків не погашеного у строк. Податкова застава виникає в силу закону. У силу податкової застави орган стягнення має право в разі невиконання забезпеченого податкової заставою податкового зобов’язання одержати задоволення з вартості заставленого майна перед іншими кредиторами у порядку, встановленому законом. Пріоритет заставодержателя на задоволення вимог із заставленого майна встановлюється відповідно до закону (норма викладена в редакції Закону України № 1255-4 від 18 листопада 2003 року і діє з 1 січня 2004 року).

Відповідно до ст..37  Закону України “Про забезпечення вимог кредиторів  та реєстрацію обтяжень” від 18 листопада 2003 року N 1255-IV податкова застава належить до публічних обтяжень. Порядок встановлення і зміст окремих видів публічних обтяжень визначаються   законом.

Статтею 38 цього Закону визначені права за публічним обтяженням, зокрема встановлено, що при публічному обтяженні обтяжувачем є уповноважений орган. Права і обов'язки суб'єктів публічного обтяження встановлюються законом.

Такі повноваження щодо податкових органів відносно податкової застави визначені у          п.8.3. ст..8 Закону України “Про порядок погашення зобов‘язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами”, за приписами якого податковий орган зобов'язаний безоплатно зареєструвати податкову заставу у відповідному державному реєстрі застав за умови строку дії такої податкової застави більш як десять календарних днів.

Пунктом 3.1 Порядку застосування податкової застави органами державної податкової служби, затв. наказом Державної податкової  адміністрації України                                       28.08.2001 за № 338, зареєстр. в Міністерстві  юстиції України 3 жовтня 2001р.                                       за N 857/6048, встановлено, що за умови строку дії податкової застави більш як десять календарних днів орган державної податкової служби зобов'язаний безоплатно зареєструвати податкову заставу в державних реєстрах застав нерухомого майна.

За приписами п.п.2.3.1 п.2.3 цього Порядку повідомлення про звільнення  окремих  видів  активів  з-під податкової застави видається органом державної податкової служби за місцем реєстрації платника податків.

Відповідно до пункту 1 наказу від 07.02.2003 N9/5/59 Міністерства юстиції України, Державної податкової адміністрації України від 7 лютого 2003 року N 9/5/59, зареєстр. в Міністерстві юстиції України 7 лютого 2003 р. за N 107/7428 “Про реєстрацію податкових застав нерухомого майна” ( в редакції, чинної на дату реєстрації податкової застави)  реєстрація податкових застав нерухомого майна здійснюється в  Державному реєстрі застав рухомого майна в порядку, встановленому Інструкцією про порядок реєстрації застав рухомого майна в Державному реєстрі застав рухомого майна, затвердженою наказом Міністерства юстиції України від 26 лютого 1999 року N 13/5 та зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 26 лютого 1999 року за N 123/3416.

З 09.08.2004р. набрала чинності Інструкція  про порядок ведення Державного реєстру            обтяжень рухомого майна та заповнення заяв, затв. наказом Міністерства юстиції України          29.07.2004  за N 73/5, зареєстр. в Міністерстві  юстиції України  29 липня 2004 р. за N942/9541.

За приписами п.2 цієї Інструкції унесення до Реєстру відомостей про обтяження  рухомого  майна здійснюється на підставі відповідної Заяви про реєстрацію обтяження рухомого майна, яка повинна містити в собі певні відомості, у тому числі :  "Умови" (розмір зобов'язання або вимоги, строк виконання зобов'язання);   "Опис предмета обтяження".

Відповідно до п.п. 8.2.2 пункту 8.2 статті 8  Закону України № 2181-ІІІ від 21.12.2000р. “Про порядок погашення зобов‘язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими  фондами” право податкової застави поширюється на будь-які види активів платника податків, які перебували в його власності (повному господарському віданні) у день виникнення такого права, а також на будь-які інші активи, на які платник податків набуде прав власності у майбутньому, до моменту погашення його податкових зобов'язань або податкового боргу.

Положення наведеної норми в частині поширення права податкової застави на будь-які види активів платника податків без врахування суми його податкового боргу втратило чинність, як таке, що визнане неконституційним на підставі Рішення Конституційного Суду N 2-рп/2005 від 24.03.2005р.

Згідно до п.4 наведеного Рішення положення підпункту 8.2.2 пункту 8.2 статті 8 Закону України "Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами", визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення. Таким чином, з 24.03.2005р. не має правових підстав для розповсюдження податкової застави на будь-які види активів платника податків без врахування суми його податкового боргу.

Відповідачем зміни до Державного реєстру обтяжень рухомого майна стосовно поширення податкової застави лише на майно, вартість якого відповідає сумі податкового боргу позивача,  не були внесені.

Згідно наданої відповідачем довідки, на дату реєстрації податкової застави - 27.01.2005р. за позивачем обліковувався податковий борг в сумі 10,6 тис.грн., на дату укладання спірного договору -17.04.2006р. позивач мав податковий борг в сумі 92,0 тис.грн..   З акту опису активів  від 05.04.2006р. вбачається, що відповідачем було описано майно позивача, а саме: стрілочне переведення у зборі в кількості 1шт., стрілочне переведення р 50 1/9 на жб брус в  кількості 1шт.  на суму134610грн.62 коп. , якої достатньо було для погашення податкового боргу.

Підпунктом 8.6.1 пункту 8.6 статті 8 Закону України “Про порядок погашення зобов‘язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами”  встановлено, що платник податків, активи якого перебувають у податковій заставі, здійснює вільне розпорядження ними, за винятком операцій, що підлягають письмовому узгодженню з податковим органом, у тому числі  купівлі  чи продажу, інших видів відчуження або оренди (лізингу) нерухомого та рухомого майна, майнових чи немайнових прав, за винятком майна, майнових та немайнових прав, що використовується у підприємницькій діяльності платника податків (інших видах діяльності, які за умовами оподаткування прирівнюються до підприємницької), а саме готової продукції, товарів і товарних запасів, робіт та послуг за кошти за цінами, що не  є  меншими  за звичайні.

За приписами п.п.8.6.5 п.8.6 ст.8 цього  Закону для  узгодження окремої операції на підставі відповідної цивільно-правової угоди платник податків надає податковому керуючому запит, в якому роз'яснюється зміст операції та фінансово-економічні наслідки її проведення. Податковий керуючий має  право видати припис про заборону здійснення такої операції, у разі коли за його висновками цінові умови та/або форми розрахунку за  такою операцією призведуть до зменшення спроможності платника податків вчасно або у повному обсязі погасити податковий борг. Зазначений припис має бути затверджений керівником відповідного податкового органу. У разі коли припис не видається протягом десяти робочих днів з моменту надходження зазначеного запиту, операція  вважається  узгодженою.

На виконання наведених вимог позивач листом від 15.03.2006р. за №1/01-49 звернувся до відповідача із заявою про надання  дозволу на реалізацію неописаних активів, розташованих за адресою: м.Макіївка, Гірницький район, пров.Автобусний,8а(ділянка №4): ж.д. тупик – р.вводу в експлуатацію 1973 р. в кількості 1 шт. за ціною 4681,83 грн., будівля гаражу( у т.ч. майстерні) – 1973 р. в кількості 1шт. за ціною 20908,12 грн., будівля контори – 1973 р. в кількості 1 шт. за ціною 22237,16грн., малий гараж – 1986 р. в кількості 1 шт. за ціною 18200,85 грн., склад  - 1976 р. в кількості 1 шт. за ціною 19059,55 грн. на загальну суму 85087,51 грн.

Відповідач доказів видання у встановлений термін відповідного припису про заборону здійснення такої операції не надав, тому за правиламм п.п.8.6.5 п.8.6 ст.8 Закону України “Про порядок погашення зобов‘язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами”   наведена операція  вважається  узгодженою.

Дозвіл №3452/10/24-013 на реалізацію  активів, які знаходяться у податковій заставі, а саме: контора, лит.А-1 в кількості 1 шт., гараж, лит.Б-1 в кількості 1 шт., будівля майстернь лит.В-2 в кількості 1 шт.,  гараж, лит.Г-1 в кількості 1 шт.,  залізничний тупик в кількості 1шт.  на загальну суму 189771,46 грн.(з ПДВ),  відповідачем було надано 11.07.2006р.

За приписами ст.71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи  бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Суд вважає, що відповідач, в даному випадку, не довів правомірність прийнятого спірного рішення, тому вимоги позивача підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.1,8 Закону України №2181-ІІІ від 21.12.2000р. “Про порядок погашення зобов”язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами”,  та ст.ст.17-20,69-72,86,94,158-163, 167,185,186,254, п.6,7 розділу V11 Прикінцевих та перехідних положень  Кодексу адміністративного судочинства України, господарський суд,

ПОСТАНОВИВ :

Позов Відкритого акціонерного товариства Державної холдингової компанії “Укрвуглепромтранс” до Державної податкової інспекції  у Будьонівському районі м.Донецька про визнання протиправним податкового повідомлення-рішення від 22.08.2006р. №0 задовольнити .

Визнати протиправним податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції  у Будьонівському районі м.Донецька від 22.08.2006р. №0.

Присудити Відкритому акціонерному товариству Державній холдинговій компанії “Укрвуглепромтранс”  (83058, м.Донецьк, вул..Бессарабська,27, р/рахунок №6000 в “Райффайзен Банк Аваль”, ) з Державного бюджету України судовий збір  в розмірі 03 грн.40 коп.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо таку заяву не було подано. Якщо заяву про апеляційне оскарження буде подано, але апеляційна скарга не була подана у зазначений строк, постанова суду набирає законної сили після закінчення цього строку. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не буде скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку .Про апеляційне оскарження постанови суду спочатку подається заява. Заява про апеляційне оскарження та апеляційна скарга подаються до адміністративного суду апеляційної інстанції через господарський суд Донецької області. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції. Заява про апеляційне оскарження постанови суду подається протягом десяти днів з дня її проголошення. Апеляційна скарга на постанову суду подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження. Апеляційна   скарга  може  бути  подана  без  попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

У судовому засіданні проголошено вступну та резолютивну частини постанови.

Суддя

Постанова в повному обсязі виготовлена 15.05.2007р.

Надрук. 4 примір.

1 суду

2 сторонам

1 третій особі