ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

24.04.07                                                                                           Справа  № 15/354

Львівський апеляційний господарський суд в складі колегії:

головуючого-судді                                Мельник Г.І.

суддів:                                          Новосад Д.Ф.

Михалюк О.В.

розглянувши апеляційну скаргу ТзОВ «Р.В. Метал Сервіс»№26/01 від 26.01.07р.

на рішення господарського суду Рівненської області від 10.01.2007року

у справі    №15/354

за позовом фірми “Societe civile immobiliere F.C.B.V.”, Франція

до відповідача ТзОВ «Р.В. Метал Сервіс»

про  стягнення 44 923,32 Євро

За участю:

Від позивача не з’явився;

Від відповідача не з’явився;

Встановив: рішенням господарського суду Рівненської області (суддя Коломис В.В.) від 10.01.2007р. у справі №15/354 задоволено позовні вимоги.

Відповідач з рішенням не погоджується подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення скасувати, з огляду на те, що при вирішенні даного спору судом не взято до уваги того, що представництво позивача здійснювала фізична особа, у якої не було повноважень на ведення справи, оскільки доручення видане керівником юридичної особи позивача.

Позивач просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, рішення місцевого господарського суду без змін з мотивів, викладених у відзиві.

Сторони явку представників в засідання суду не забезпечили, були належним чином повідомлені про час розгляду справи, що підтверджується поштовими повідомленнями, причин неявки не повідомили, тому колегія вирішила розглянути апеляційну скаргу без їх участі за наявними у справі доказами.

Розглянувши апеляційну скаргу, вивчивши матеріали справи, наявні в ній докази, колегія Львівського апеляційного господарського суду вважає, що рішення господарського суду Рівненської області від 10.01.2007 року слід залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

При цьому колегія виходила з наступного:

11.05.01р. між фірми “Societe civile immobiliere F.C.B.V.” (кредитор) та ТзОВ «Р.В. Метал Сервіс»(позичальник) укладено договір №К-02/01, згідно п. 1 якого позивач зобов’язувався надати відповідачу на поворотній основі цільову фінансову допомогу в іноземній валюті, а останній зобов’язувався використати її за цільовим призначенням і повернути допомогу у визначений договором строк.

Згідно п.п. 3.2, 4.1 договору фінасова допомога надається одним траншем у сумі 152450,00 євро 18.05.01р.

Відповідно до п. 5.1 договору позичальник повертає отриману фінансову допомогу у повному розмірі у безготівковому порядку платіжним дорученням, шляхом переказу валютних коштів на рахунок кредитора через 60 місяців, тобто до 18.05.06р.

Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики), або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

З матеріалів справи встановлено, що на виконання умов договору позивачем було надано відповідачу позику в загальній сумі 56 346,13 євро.

В свою чергу відповідачем в передбачений строк було повернуто 45 343,88 євро, що підтверджується довідкою Рівненської обласної філії АКБ «Укрсоцбанк»щодо стану розрахунків по кредитному договору з нерезидентом №К-02/01 від 11.05.01р.

Тому, залишок неповернутої фінасової допомоги кредитору становить 11002,25 євро, що в перерахунку в національну валюту України становить 73 585,47 грн.

Доказів повернення коштів відповідачем суду не надано.

Згідно ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. (ст. 526 ЦК України).

Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

На підставі наведеного колегія погоджується з висновком господарського суду про те, що позовні вимоги про стягнення 11002,25 євро, що в перерахунку на національну валюту України становить 73 585,47 грн. –обгрунтовані, підтверджуються матеріалами справи і підлягають до задоволення.

Доводи апеляційної скарги щодо участі у справі неповноважного представника позивача не беруться колегією до уваги, оскільки не базуються на доказах.

Отже, з огляду на вище викладене, колегія Львівського апеляційного господарського суду вважає, що рішення господарського суду Рівненської області відповідає матеріалам справи, ґрунтується на чинному законодавстві і підстав для його скасування немає, зазначені в апеляційній скарзі інші доводи скаржника не відповідають матеріалам справи, документально необґрунтовані, не базуються на законодавстві, що регулює дані правовідносини, а тому не визнаються такими, що можуть бути підставою згідно ст. 104 ГПК України для скасування чи зміни оскаржуваного рішення.

Керуючись ст.ст.33,43,49,91,99,101,103,105 ГПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1.Рішення господарського суду Рівненської області від 10.01.2007р. по справі за №15/354 залишити без змін.

2.В задоволенні апеляційної скарги відмовити.

3.Постанова може бути оскаржена в касаційному порядку.

3.Матеріали справи скеровуються в господарський суд Рівненської області.

Головуючий–суддя                         Мельник Г.І.

Судді                                    Новосад Д.Ф.

Михалюк О.В.