ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

10.01.07                                                                                           Справа  № 2/1013-22/221а

Львівський апеляційний господарський суд в складі колегії:

Головуючого-судді                                                            М.Г. Слука

Суддів                                                                                          В.В. Онишкевич

П.Д. Скрутовський

при секретарі Мацкулі Н.М.

поступила апеляційна скарга Управління Пенсійного фонду (далі УПФ) України у Бабушкінському районі, м. Дніпропетровська за № 4548/04-43 від 27.10.06 р.

на постанову господарського суду Львівської області від 05.10.06 р.

у справі №  2/1013-22/221А

за позовом УПФ України у Бабушкінському районі, м. Дніпропетровська, м. Дніпропетровськ;

до відповідача: Державного підприємства (далі ДП) „Львіввугілля”, м. Сокаль

про стягнення заборгованості в сумі 4 786,55 грн.

за участю представників:

від позивача: не з’явився

від відповідача: Слєсаренко В.М. - довіреність № 8/2 від 02.01.07 р.

Ухвалою від 27.11.06 р. призначено розгляд апеляційної скарги на 10.01.07 р. і витребувано від сторін докази зазначені в ухвалі про підготовку справи до розгляду.

Представник позивача не з’явився у судове засідання, про час і місце розгляду апеляційної скарги повідомлений належно про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення №1832150.

До початку судового засідання представнику відповідача роз’яснено права і обов’язки передбачені ст.ст. 49, 51 КАС України і задоволено клопотання про відмову від технічної фіксації судового процесу.

Позивач не виконав вимог суду, витребуваних ухвалою від 27.11.06 р. доказів не надав, будь-яких клопотань не заявив. Відповідно до ч.6 ст. 71 КАС України апеляційна скарга розглядається за наявними в матеріалах справи доказами.

Розглянувши матеріали справи, апеляційну скаргу, заслухавши представника відповідача, судом встановлено:

Постановою господарського суду Львівської області від 05.10.06 р. у справі № 2/1013-22/221А (суддя Желік М.Б) в позові УПФ України в Бабушкінському районі м. Дніпропетровська про стягнення з ДП „Львіввугілля” заборгованості на суму 4 786,55 грн. відмовлено.

Постанова суду першої інстанції мотивована тим, що позивачем на адресу відповідача направлялись претензії, згідно яких позивачем за період  з березня 1997 р. по березень 2001 р. було виплачено гр.. Бойко В.К. пенсію призначену по інвалідності внаслідок професійного захворювання в розмірі 4 786,55 грн.; дані претензії відповідачем визнаються; пропущення строку звернення до адміністративного суду є підставою для відмови у задоволенні адміністративного позову за умови, якщо на цьому наполягає одна із сторін.

Апелянт в апеляційній скарзі посилається на те, що постанова суду першої інстанції не відповідає діючому законодавству; УПФ України в Бабушкінському районі м. Дніпропетровська відправлялись претензії за № 151, з яких видно, що витрати на пенсійне забезпечення складають 4 786,55 грн.; вищесказана сума виплаченої пенсії підлягає відшкодуванню за регресною вимогою органу ПФ України без врахування строків позовної давності; просить постанову господарського суду Львівської області від 05.10.06 р. по справі № 2/1013-22/221А скасувати; прийняти нове рішення щодо задоволення позовних вимог про стягнення заборгованості з відповідача 4 186,55 грн.

ДП шахта „Червоноградська” подала заперечення на апеляційну скаргу, де зазначено, що: пропущений термін позовної давності позивачем; якщо пропущений термін позовної давності по попереднім спорам, то він не поновляється; просить апеляційну скаргу позивача залишити без задоволення, а постанову господарського суду в силі.

Відповідач відзиву на апеляційну скаргу не надав.

Колегія суддів Львівського апеляційного господарського суду вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а постанова господарського суду Львівської області від 05.10.06 р. у справі № 2/1013-22/221А –скасуванню, виходячи з такого:

Позов заявлено про стягнення з відповідача в регресному порядку сум виплачених пенсій за період з 01.03.97 р. по 01.04.2001 р.

Позов заявлено без будь-якого документального обґрунтування позовних вимог, з яких можна було б зробити висновок, що громадянин Бойко В.К. отримав хронічний бронхіт працюючи на шахті „Червоноградська” (а.с.19) в ДП „Львіввугілля”.

Ксерокопії претензій (а.с. 7-15) адресовані на шахту № 2 „Червоноградська” визнанні останньою про що свідчать відповіді (а.с. 16-18).

Доказів пред’явлення до виконання визнаних сум в матеріалах справи немає.

Доказів в обґрунтування підставності пред’явлення позову до ДП „Львіввугілля”, підстав призначення і виплати пенсій внаслідок професійного захворювання, рішення про призначення пенсій, ксерокопій відомостей про виплату Бойко В.К. пенсії - в матеріалах справи немає і на вимогу ухвали суду апеляційної інстанції, яка вручена позивачу (повідомлення 1832150), позивачем не надано.

Будь-яких клопотань від позивача на адресу суду апеляційної інстанції не поступило.

Позов заявлено за нормами КАС України, а обґрунтування вимог здійснюється з посиланням на норми ЦК України, як регресне стягнення сум виплачених потерпілому Бойко В.К. пенсії внаслідок професійного захворювання.

Відповідно до ст. 460 ЦК УРСР, яка діяла на час виникнення таких зобов’язань, спір вирішувався шляхом пред’явлення регресних вимог.

З 01.04.01 р. набрав чинності Закон України „Про загальнообов’язкове державне соціальне страхування  від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності” від 23.09.99 р. № 1105 (надалі ЗУ № 1105) відповідно до якого виплата пенсій по інвалідності проводиться Фондом соціального страхування від нещасних випадків, за рахунок сплачених підприємством внесків.

Зобов’язання з відшкодування шкоди (якщо таке зобов’язання було б документально обґрунтовано, з підтвердженням вини відповідача) відноситься до цивільного законодавства і дані правовідносини регулюються нормами цивільного законодавства, в порядку регресних вимог.

Таким чином господарський суд Львівської області безпідставно прийняв до розгляду адміністративний позов і вирішив спір за нормами КАС України.

Відповідно до вимог п. 6 ч. 3 ст. 108 КАС України позов підлягав поверненню, оскільки справа не підсудна адміністративному суду.

В випадку помилкового порушення адміністративного провадження, суд першої інстанції на підставі п. 1 ч. 1 ст. 157 КАС України повинен був закрити провадження у справі.

Позов мав подаватися позивачем і розглядатися господарським судом за нормами ГПК України.

Таким чином колегія суддів Львівського апеляційного господарського суду вважає, що відповідно до ч. 1 ст. 203 КАС України, постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню, а провадження у справі закриттю.

Керуючись ст.ст. 157, 185, 195-207, 254 та п. 6 Розділу 7 КАС України, Львівський апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу задоволити частково.

Постанову господарського суду Львівської області від 05.10.06 р. у справі № 2/1013-22/221А скасувати.

Закрити провадження у справі № 2/1013-22/221А.

Матеріали справи повернути до господарського суду Львівської області.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошена і може бути оскаржена в касаційному порядку на протязі одного місяця.

Головуючий суддя                                                                      Слука М.Г.

Судді                                                                                          Онишкевич В.В.

Скрутовський П.Д.