ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.01.2007                                                                                             Справа № А18/252-06                                    Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів  :

головуючого                                          Логвиненко А.О. (доповідач)

суддів:                                               Чус О.В., Павловського П.П.

при секретарі судового засідання       Мацекос І.М.

з участю представника позивачів: Губарь В.І.;

розглянувши апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю “Скай-сервіс” та приватного підприємства “Агрофірма “Кохівка” на постанову господарського суду Дніпропетровської області від 7.09.2006р. у справі

за позовом

1.          Товариства з обмеженою відповідальністю “Скай-сервіс”, м. Павлоград Дніпропетровської області

2.          Приватного підприємства “Агрофірма “Кохівка”, с. Корівка Павлоградського району

до відповідача Державної виконавчої служби в м. Павлограді і Павлоградському районі

про визнання недійсним акту, виключення майна з опису

В С Т А Н О В И В :

5.07.2006р. до господарського суду Дніпропетровської області надійшов адміністративний позов товариства з обмеженою відповідальністю “Скай-сервіс” (далі ТОВ “Скай-сервіс”) та приватного підприємства “Агрофірма “Кохівка” (далі Агрофірма) про визнання недійсним акту опису та арешту майна Агрофірми від 21.06.2006р. Свої вимоги позивачі мотивували тим, що під час виконання рішення суду державною виконавчою службою в м. Павлограді і Павлоградському районі (далі ДВС) було накладено арешт та складено акт опису майна, в якому вказано, що зазначене майно є власністю Агрофірми. В той же час, спірне майно належить ТОВ “Скай-сервіс”, а тому дії ДВС порушують право власності позивача-1.

Під час розгляду справи позивачі неодноразово змінювали та доповнювали позовні вимоги (а.с.31-32,43-44). В остаточній редакції позову ТОВ “Скай-сервіс” та Агрофірма просили визнати недійсним акт опису та арешту від 21.06.2006р.; визнати дії ДВС по арешту спірного майна неправомірними та виключити зазначене майно з опису.

Постановою господарського суду Дніпропетровської області від 7.10.2006р. в частині оскарження дій ДВС провадження у справі закрито. В задоволенні іншої частині позову відмовлено.

Не погодившись з постановою ТОВ “Скай-сервіс” та Агрофірма звернулись з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на неправильне застосування судом матеріального та процесуального права, просили постанову скасувати та визнати акт опису та арешту недійсним. При цьому апелянти зазначили, що діями ДВС порушено права власника спірного майна - ТОВ “Скай-сервіс”. Суд дійшов неправильного висновку про те, що позивачі помилково звернулися до суду з адміністративним позовом. Крім того, зміст постанови суду не відповідає вимогам ст.163 КАС України, а представники позивачів не були присутні при прийняті постанови суду 13.10.2006р.

Представник відповідача в судове засідання призначене для розгляду апеляційної скарги не з’явився, про причини неявки суд не повідомив, відзиву на скаргу не надав. Враховуючи те, що залучені до справи докази дозволяють визначитися відносно законності оскаржуваної постанови, колегія суддів дійшла висновку про можливість розгляду справи у відсутність представника відповідача, якого належним чином повідомлено про час та місце слухання справи.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення представника позивачів, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав :

З тексту адміністративного позову вбачається, що позивачами оскаржуються дії ДВС, вчинені під час примусового виконання рішень господарського суду, та фактично заявлено позов про виключення майна з-під арешту.

Суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що позивачами обрано непередбачений законом спосіб для захисту своїх інтересів.  Так, відповідно до ч.2 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження. Оскільки порядок розгляду скарг на дії ДВС врегульовано приписами Господарського процесуального Кодексу України, то учасник виконавчого провадження повинен звернутися до господарського суду зі скаргою, яка розглядається у відповідності до ст.1212 ГПК України.

Щодо заявлених в адміністративному позові вимог про виключення майна з-під арешту, то висновки місцевого суду щодо неможливості задоволення такого позову також ґрунтуються на законі. Відповідно до ч.3 ст.21 КАС України не допускається об'єднання в одне провадження кількох вимог, які належить розглядати в порядку різного судочинства, якщо інше не встановлено законом. В п.16 Постанови Пленуму Верховного суду України “Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження” від 26.12.2003р. роз’яснено, що вимоги інших осіб щодо належності їм, а не боржнику майна, на яке накладено арешт, вирішуються шляхом пред'явлення ними відповідно до правил підвідомчості позову до боржника та особи, в інтересах якої накладено арешт, про визнання права власності на майно і звільнення його з-під арешту. В такому ж порядку розглядаються вимоги осіб, які не є власниками майна, але володіють ним на законних підставах.

За таких обставин суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що позовні вимоги ТОВ “Скай-сервіс” та Агрофірми задоволенню не підлягають.

Всі інші заперечення апелянтів зводяться до процесуальних порушень, наявність яких, у відповідності до п.4 ст.202 КАС України, є підставою для скасування судового рішення тільки в тому випадку, якщо вони призвели до прийняття неправильного вирішення справи або питання. Таким чином, описка, припущена в даті виготовлення мотивувальній частині постанови, та відсутність у тексті постанови прізвища секретаря судового засідання  не є підставою для скасування постанови місцевого суду, оскільки судом по суті заявлених позовних вимог прийнято правильне рішення.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає відсутніми підстави передбачені ст.201-202 КАС України для скасування чи зміни постанови місцевого суду.

Керуючись ст.196,198,200 КАС України суд, -

У Х В А Л И В :

Постанову господарського суду Дніпропетровської області від 13.10.2006р. залишити без змін, а апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю “Скай-сервіс” та приватного підприємства “Агрофірма “Кохівка” –без задоволення.

Ухвала Дніпропетровського апеляційного господарського суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена на протязі одного місяця шляхом подання касаційної скарги до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий                                                                                                А.О. Логвиненко

Суддя                                                                                                          О.В. Чус

Суддя                                                                                                           П.П. Павловський