ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

16.04.07                                                                                           Справа № 1/1114-21/315

Суддя Судова-Хомюк Н.М.

За участю секретаря КорольМ.Р.

розглянула справу

За  позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю«Київський універсальний банк», м.Київ

До відповідача - 1: Стрийського міжрайонного бюро технічної інвентаризації, м.Стрий Львівської області

До відповідача -2: Товариства з обмеженою відповідальністю «Пріватфінсервіс»,м.Київ

Про визнання права власності

В судовому засіданні взяли участь:

Від позивача: Чубар Т.М.-представник

Від відповідача-1 : Петрівський І.М. - представник

Від відповідача-2:  не з»явився

Суть спору:  Позовні вимоги заявлені Товариством з обмеженою відповідальністю «Київський універсальний банк», м.Київ до Стрийського міжрайонного  бюро технічної інвентаризації,м.Стрий Львівської області в якості відповідача-1 та до товариства з обмеженою відповідальністю «Пріватфінсервіс»,м.Київ в якості відповідача-2 про визнання права власності на нежитлову будівлю санаторію «Дністер»,корпус №3, що знаходиться у м.Моршин Львівської області ,по вул. 100-річчя курорту Моршин ,6-А,загальною площею 1100,8 кв.м згідно з договором іпотеки від 26.09.2005р. та зобов»язати Стрийське міжрайонне  бюро технічної інвентаризації,м.Стрий Львівської області зареєструвати за Товариством з обмеженою відповідальністю «Київський універсальний банк», м.Київ право власності на нежитлову будівлю санаторію «Дністер»,корпус №3, що знаходиться у м.Моршин Львівської області ,по вул. 100-річчя курорту Моршин ,6-А,загальною площею 1100,8 кв.м.

Сторона позивача в процесі судового розгляду позовні вимоги підтримала та подала заяву про уточнення позовних вимог від 20.12.2006р., згідно якої просить визнати за ТОВ  «Київський універсальний банк” право власності на нежитлову будівлю санаторію «Дністер», корпус №3, що знаходиться у м. Моршин Львівської області по вул. 100-річчя курорту Моршин, 6-А, загальною площею 1100,8 кв.м згідно з договором іпотеки від 26.09.2005р., долучила до матеріалів справи письмові пояснення щодо обґрунтування підстав набуття права власності від 02.04.2006р., а також долучила копії листів щодо проведення претензійно-позовної роботи щодо повернення заборгованості за договором №30/05 від 26.09.2005р., укладеним між стороною позивача та ТзОВ «Пріватфінсервіс»,м.Київ.

Сторона відповідача-1 позовні вимоги заперечила у поясненнях на позовні вимоги від 30.11.2006р.,зокрема вказуючи,що звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду чи виконавчого напису нотаріуса, а також договору про задоволення вимог іпотекодержателя. Жоден з правовстановлюючих документів стороною позивача при зверненні до Стрийського міжрайонного  бюро технічної інвентаризації про реєстрацію права власності на спірні нежитлові будівлі не представлено.

Сторона відповідача-2 в судове засідання не з»явилась,пояснень та письмових клопотань по предмету спору не надала. Ухвали суду, направлені за адресою,що підтверджується довідкою державного реєстратора,повертались з зазначенням відсутності адресата за вказаною адресою.

Суд вважає,що розгляд справи слід проводити  згідно ст.75 ГПК України.

Суд, оцінивши подані сторонами докази, заслухавши пояснення представників сторін, всебічно та повно з»ясувавши всі обставини справи, вважає , що позовні вимоги не  підлягають задоволенню з наступних підстав.

26 вересня 2005 року між ТОВ «Пріватфінсервіс»та ТОВ «Київський універсальний банк»було укладено кредитний договір № 30/05. В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором між зазначеними вище сторонами 26 вересня 2005 року було укладено договір іпотеки. Предметом іпотеки було визначено належне ТОВ «Пріватфінсервіс»майнове право вимоги на отримання у власність у майбутньому нерухомого майна - житлові будівлі санаторного типу корпус № 3, під номером шість «А», що знаходяться по вул. 100-річчя курорту Моршин в м. Моршин, Стрийського району, Львівської області загальною площею 1 100,8 кв.м., право власності на яке іпотекодавець набуде у майбутньому відповідно до попереднього договору від 26.09.2005р.

30 листопада 2005 року між ТОВ «Пріватфінсервіс»та ТОВ «Київський універсальний банк»було укладено Договір про внесення змін до Договору іпотеки від 26.09.2005р., яким визначено наступне: «Іпотекодавець (ТОВ «Пріватфінсервіс») передає в іпотеку іпотекодержателю (ТОВ «Київський універсальний банк») належне йому на праві власності нерухоме майно, а саме: нежитлову будівлю санаторію «Дністер», корпус № 3, що знаходяться у місті Моршин Львівської області, по вул. 100-річчя курорту Моршин, 6-А, загальною площею 1 100,8 кв.м, право власності на яке належить іпотекодавцю згідно договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Стрийського районного нотаріального округу Дутко О.В. 07 жовтня 2005 року, зареєстровано в реєстрі за № 4171».

Відповідно до умов договору іпотеки, іпотекодавець зобов'язався сплачувати щоквартально проценти за користування грошовими коштами в розмірі 15% річних (підпункт 1.2.2. Договору іпотеки).

Починаючи з 01 квітня 2006 року сплата відсотків за користування кредитними коштами іпотекодавцем припинилася.

Сторона позивача звернулася до Стрийського МБТІ з заявою про реєстрацію права власності  ТОВ  «Київський універсальний банк” на  житлові будівлі санаторного типу корпус № 3, під номером шість «А», що знаходяться по вул. 100-річчя курорту Моршин в м. Моршин, Стрийського району, Львівської області загальною площею 1 100,8 кв.м..на підставі договору іпотеки від 26.09.2005р..

28.09.2006р. Стрийським МБТІ було відмовлено ТОВ  «Київський універсальний банк”в реєстрації права власності, на тій підставі, що договір іпотеки не входить до переліку правовстановлюючих документів.

Сторона позивача вважає, що одним з способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права власності, що врегульовано ст.392 ЦК України, згідно з якою власник майна може пред”явити позов про визнання права власності , якщо це право оспорюються, або не визнається іншою особою.

Згідно ст.1 Закону України «Про іпотеку», іпотека- вид забезпечення виконання зобов'язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом.

У відповідності до ст.33 вказаного закону, у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтею 12 цього Закону.

На підставі  п.3.1.1 та п.3.1.2 договору іпотеки від 26.09.2005р.,при порушенні іпотекодавцем умов основного зобов’язання щодо строків погашення заборгованості за кредитом, сплати процентів за користування грошовими коштами , відшкодування збитків,неустойки,штрафу,пені та іншої заборгованості, а також при порушенні іпотекодавцем  умов цього договору та у випадках встановлених законом у іпотекодержателя виникає право задоволення своїх вимог за основним зобов»язанням, шляхом звернення  стягнення на предмет іпотеки. Іпотекодержатель розпочинає звернення стягнення на предмет іпотеки якщо протягом тридцяти календарних днів іпотекодавцем не буде виконана вимога про усунення порушень або умов спірного договору.

Згідно п.3.1.3 іпотекодержатель має право на свій розсуд застосовувати механізм позасудового врегулювання питання про зверненя стягнення на предмет іпотеки у порядку, визначеному  у застереженні про задоволення  вимог іпотекодержателя.

П.3.2 спірного договору іпотеки сторони погодили застереження про задоволення вимог іпотекодержателя, шляхом продажу предмета іпотеки іпотекодержателем та шляхом передачі іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки.

Цією ж угодою сторони погодили також,що спосіб звернення стягнення на передане в іпотеку нерухоме майно зазначається іпотекодержателем  у офіційному листі/вимозі, що надсилається іпотекодавцю.

Суд  вважає, що спосіб звернення стягнення на передане в іпотеку нерухоме майно був визначений листом, долученим до матеріалів справи  від 19.04.2006р.(вихідний номер № 1759), направленим на адресу іпотекодавця, У вказаному листі сторона позивача –іпотекодержателя  визначила спосіб звернення стягнення на передане в іпотеку нерухоме майно, а саме –звернення стягнення на предмет іпотеки, передбачений договором іпотеки від 26.09.2005р..

Посилання позивача на лист від 06.04.2006р.( вихідний № 1679 ) , яким сторона іпотекодавця попереджена  про передачу Товариству з обмеженою відповідальністю «Київський універсальний банк»права власності на предмет іпотеки, передбачений договором іпотеки від 26.09.2005р. суд вважає безпідставним та недоведеним стосовно поштового відправлення. Крім того, даний доказ з»явився лише в останньому судовому засіданні, а посилання сторони позивача на лист від 19.04.2006р.( вихідний № 1759 ) є у всіх уточненнях до позовних вимог.

Такі дії іпотекодержателя відповідають вимогам, що встановлені ст.35 Закону України «Про іпотеку».

Думка позивача з приводу того, що погодження сторонами застереження про  задоволення вимог іпотекодержателя, яке міститься в іпотечному договорі, передбачає передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов'язання, і є правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, що є предметом іпотеки є хибною. Ст.37 Закону України "Про іпотеку" передбачено, що тільки договір про задоволення вимог іпотекодержателя, який передбачає передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов'язання, є правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, що є предметом іпотеки.

Крім того, беручи до уваги лист Міністерства юстиції України від 28.12.2004р. № 19-32/2381, який надав роз'яснення з метою правильного застосування норм законодавства стосовно предмета іпотеки вбачається, що  згідно із ст.33 Закону України "Про іпотеку" у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса, згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя.

Необхідно розрізняти між собою застереження у іпотечному договорі та договір про задоволення вимог іпотекодержателя. Застереження у іпотечному договорі встановлюється у момент укладення договору або шляхом внесення змін до нього, тоді як договір про задоволення вимог іпотекодержателя є самостійним договором, необхідність в укладенні якого виникає з моменту, коли постає питання про належне виконання зобов'язань боржником.

Окрім того, у договорі про задоволення вимог іпотекодержателя можливо передбачити будь-які не заборонені законом способи задоволення вимог за основним зобов'язанням, у тому числі і такий спосіб задоволення вимог іпотекодержателя, як перехід права власності на предмет іпотеки, тоді як у застереженні до іпотечного договору такий спосіб, як передача Іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов'язання застосований бути не може.

Таким чином, у разі звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання, при реєстрації прав власності на таке майно, правовстановлювальним документом буде або договір купівлі-продажу нерухомості або договір про задоволення вимог іпотекодержателя.

Листом від 19.04.2006р.сторона позивача фактично розпочала процедуру повернення  кредитних коштів шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Звернення стягнення на предмет іпотеки у відповідності до п.3.1.3 угоди здійснюється шляхом вчинення виконавчого напису нотаріуса, або на підставі рішення суду.

Суд також звертає увагу на те, що статус об”єкта іпотеки в документах, що долучені до справи стороною позивача, є різним.

Право власності на спірний об”єкт сторона відповідача-1 ( ТзОВ „Пріватфінсервіс”) набула згідно попереднього договору від 26.09.2005р.,згідно якого сторони угоди домовились в строк до 31.12.2005р. укласти договір купівлі-продажу житлової будівлі санаторного типу ,корпус №3, під номером 6-А, що знаходиться у м.Моршин Львівської області ,по вул. 100-річчя курорту Моршин, загальною площею 1100,8 кв..При цьому сторона продавця на момент укладення  попереднього договору ще не  набула статусу власника спірного об”єкту,а значить продавця.

27.09.2005р.один із учасників цієї угоди набуває у власність нежитлову будівлю санаторію «Дністер», корпус № 3, літ.А-3, що знаходяться у місті Моршин Львівської області, по вул. 100-річчя курорту Моршин, 6-А, загальною площею 1 100,8 кв.м..

В подальшому  був укладений договір купівлі-продажу  від 07.10.2005р.,згідно якого ТзОВ „Пріватфінсервіс” купів нежитлову будівлю санаторію «Дністер», корпус № 3, що знаходяться у місті Моршин Львівської області, по вул. 100-річчя курорту Моршин, 6-А, загальною площею 1100,8 кв.м..

В договір іпотеки від 26.09.2005р.вказана будівля увійшла,як житлова будівля санаторного корпусу №3,під номером 6-А,що  знаходиться у місті Моршин Львівської області, по вул. 100-річчя курорту Моршин,  загальною площею 1 100,8 кв.м.

В договорі про внесення змін до договору іпотеки 26.09.2005р.вказана будівля визначається, як нежитлова будівля санаторію „Дністер”,корпус №3, що  знаходиться у місті Моршин Львівської області, по вул. 100-річчя курорту Моршин, 6-А, загальною площею 1 100,8 кв.м..

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.1,12,33,35,36 Закону України „Про іпотеку”ст.33,43,49,82-85 ГПК України, суд-

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

Суддя