ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 травня 2007 р.
№ 16-25/272-05-9049

Вищий господарський  суд  України  у складі колегії суддів:

Перепічая В.С. (головуючого),

Вовка І.В.,

Гончарука П.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу  приватного підприємства “Бриз” на  постанову  Одеського апеляційного  господарського суду від 16 січня 2007 року у справі № 16-25/272-05-9049 за позовом приватного підприємства “Бриз” до товариства з обмеженою відповідальністю “Південна будівельна компанія” та  Одеської міської ради про визнання права власності, -

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2005 року приватне підприємство “Бриз” звернулось до господарського суду Одеської області з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю “Південна будівельна компанія” про визнання права власності на двоповерхове нежитлове приміщення кафе “Саванна” на 20 місць з літнім майданчиком, загальною площею 191 м2.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 16 серпня 2006 року до участі у справі у якості відповідача залучено Одеську міську раду.

Справа розглядалась судами неодноразово.

Останнім рішенням господарського суду Одеської області від 15 вересня 2006 року з огляду на обґрунтованість позовних вимог, відповідність їх нормам законодавства та підтвердженість матеріалами справи,  позов задоволено: визнано за ПП "Бриз" право власності на двоповерхове нежитлове приміщення кафе "Саванна" на 20 місць з літнім майданчиком, загальною площею 191 м2, яке складається, з кафе, двох рукомийників, двох туалетів, двох санвузлів, коридору, кухні та мийки, на другому поверсі –з кімнати відпочинку персоналу, що  розташоване за адресою: м. Одеса, Суворовський район, Гідропарк “Лузанівка”.

Доповідач: Гончарук П.А.

Постановою Одеського апеляційного господарського суду  від 16 січня  2007 року рішення господарського суду Одеської області від 15 вересня 2006 року скасовано  та прийнято нове рішення про відмову в позові.

У касаційній  скарзі  Приватне підприємство “Бриз” просить  скасувати  постанову  апеляційного   господарського суду, вказуючи на   порушення     судом  апеляційної   інстанції  норм  матеріального  та процесуального права та залишити в силі рішення місцевого господарського суду.

В судовому засіданні оголошена перерва до 16 травня  2007 року у зв’язку  з  поданою позивачем телеграмою про неможливість його прибуття в судове засідання , призначене на  18 квітня  2007 року.

Сторони не використали свого права  на участь у судовому засіданні.

Вивчивши матеріали справи, обговоривши доводи касаційної скарги, суд вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч. ч.1, 2, 3 ст. 376 Цивільного кодексу України, житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без належного дозволу чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. Особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього. Право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, за умови надання земельної ділянки у встановленому порядку особі під уже збудоване нерухоме майно.

Предметом даного спору є визнання права власності на нерухоме майно –нежитлове приміщення кафе “Саванна”.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом апеляційної інстанції, нежитлове приміщення кафе “Саванна”,  побудовано на земельній ділянці,  яка відповідно до  законодавства України не передавалась позивачу у власність,  користування чи під забудову так само, як і не передавалась під вже збудоване нерухоме майно.

Встановивши дані обставини апеляційний господарський суд дійшов висновку, що будівництво спірного нерухомого майна здійснено самочинно, земельна  ділянка у встановленому порядку не надавалась під уже збудоване нерухоме майно, а тому  позивач не набув права власності на нього, що дає підстави для скасування рішення суду першої інстанції, як такого, що не відповідає  нормам матеріального права і фактичним обставинам справи та прийняття нового рішення про відмову у задоволенні позову.

Дані висновки апеляційного господарського суду відповідають фактичним обставинам та наявним матеріалам справи, грунтуються на правильному застосуванні норм матеріального  права з дотриманням процесуальних норм, а доводи касаційної скарги їх не спростовують.

Керуючись ст.ст. 1115, 1117, 1119, 11111 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України –

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Приватного підприємства “Бриз” залишити без задоволення, а  постанову  Одеського апеляційного  господарського суду від 16 січня 2007 року у справі № 16-25/272-05-9049 –без змін.

Головуючий           Перепічай В.С.

Судді

ВовкІ.В.                                                                                                                                                     Гончарук П.А.