ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Кіровоградської області
РІШЕННЯ

"06" квітня 2007 р.
Справа №  2/50

Господарський суд Кіровоградської області у складі судді ДеревінськоїЛ.В. розглянув у відкритому судовому засіданні справу № 2/50

за позовом: малого приватного підприємства Фірми "Ерідон", с. Музичі Києво - Святошинського району Київської області

до відповідача:    приватного підприємства "Злагода плюс", м. Кіровоград

про стягнення 21461,02 грн.

Представники:

від позивача - Пилипчук Я.В. , довіреність № 12/07  від 12.07.06 ;

від відповідача – участі не брав,  про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином;

Малим приватним підприємством Фірмою "Ерідон" подано позов до приватного підприємства "Злагода плюс" про стягнення 21461,02 грн., з яких 13728,24 грн. основної заборгованості, 3604,32 грн. пені., інфляційних збитків 2123,76 грн. та 2004,70 грн. річних.

Відповідач позов не заперечив, витребувані судом матеріали не подав.

Розглянувши наявні матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

Між малим приватним підприємством Фірмою "Ерідон" та приватним підприємством "Злагода плюс" укладено договір поставки № 12 ЗР від 12.05.2005р. та доповнення № 1 від 06.06.2005р. до договору № 12 ЗР від 12.05.2005р.

Згідно п.1.1 договору постачальник (ППФ "Ерідон") зобов'язується передати, а покупець (ПП "Злагода плюс") оплатити і прийняти продукцію для використання у підприємницьких цілях на умовах договору.

Відповідно до п. 3.1 договору покупець сплачує вартість поставленого товару в дводенний термін згідно виставлених рахунків, шляхом перерахування коштів на розрахунковому рахунку постачальника.

Як вбачається із матеріалів справи, позивачем на виконання умов договору передано відповідачеві товар згідно видаткових накладних № 3572 від 13.05.2005р. на суму 3632,64 грн., № 3603 від 27.05.2005р. на суму 9236,40 грн., № 3657 від 24.06.2005р. на суму 21003,60 грн., № 3577 від 17.05.2005р. на суму 4914,96 грн. та довіреностей серії КАК № 629621 від 13.05.2005р., серії КАК № 629623 від 27.05.2005р., серії КАК № 629627 від 24.06.2005р.  Загальна вартість переданого товару становить 38787,60 грн.

Відповідач свої зобов'язання за договором не виконав, в строк визначений п. 3.1  договору за отриманий товар розрахувався частково, перерахувавши позивачу у відповідності до виписки банку від 16.05.2005р., від 29.07.2005р. від 08.08.2005р. та від 19.08.2005р. кошти в сумі 21632 грн. Крім того, 06.06.2005р. між сторонами укладено доповнення № 1 до договору № 12 ЗР від 12.05.2005р. про повернення покупцем товару продавцеві на суму 3426,72 грн., у зв'язку з невірно поданою заявкою на ЗЗР. Таким чином станом на 05.02.2007р. заборгованість відповідача перед позивачем на час звернення з позовом до суду становить 13728,24 грн.

Згідно статті 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається.

У відповідності до статті 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу,  інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог – відповідно до звичаїв  ділового обороту  або  інших  вимог,  що  звичайно ставляться.

Відповідно до статті 655 Цивільного кодексу України за договором  купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується  передати  майно  (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Доказів оплати боргу відповідачем до суду не подано.

Отже, позовні вимоги про стягнення 13728,24 грн. боргу за отриманий товар обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Сторони в п. 7.2. договору погодили за несвоєчасну оплату продукції сплачує пеню в розмірі 0,5% від суми боргу за кожний день прострочення  ( але не більше подвійної облікової ставки Національного банку України), та відповідно до ст. 625  Цивільного кодексу України 10% річних за прострочення виконання грошових зобов'язань.

В пункті 7.4 договору сторони домовились, що відповідно до ст. 259 Цивільного кодексу України строк позовної давності щодо стягнення штрафних санкцій збільшується до повного виконання сторонами своїх зобов'язань за договором. Крім того, відповідно до п.6. ст. 232 Господарського кодексу України, сторони домовились  про те, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язань за договором здійснюється без обмеження строку.

Позивач просить стягнути з відповідача пеню за прострочку сплати боргу за період з 21.08.2005р. по 05.02.2007р. на суму 3604,32 грн.

Статтею 546 Цивільного кодексу України передбачено виконання зобов’язання може забезпечуватися, зокрема, неустойкою.

Неустойкою (штрафом, пенею), згідно статті 549 ЦК України, є грошова сума, яку боржник повинен сплатити кредиторові у разі порушення боржником зобов’язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасного виконаного грошового зобов’язання за кожен день прострочення виконання.

В частині 1 статті 230  Господарського кодексу України зазначено, штрафними санкціями у цьому кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми ( неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Відповідно до ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання  мало бути виконано.

Враховуючи умови договору, розрахунок позивача про стягнення пені за період за період з 21.08.2005р. по 05.02.2007р. на суму 3604,32 грн. є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Також, позивач просить стягнути з відповідача 10 % річних в сумі 2004,70 грн.  за період з 21.08.2005р. по 05.02.2007р., нараховуючи їх у відповідності до умов п.7.2 договору та 2123,76 грн. інфляційних витрат за період з листопада 2005 року по грудень 2006 року включно.

Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який построчив виконання грошового зобов’язання, на вимогу кредитора, зобов’язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Нарахування 10 % річних в сумі 2004,70 грн.  за період з 21.08.2005р. по 05.02.2007р. та  2123,76 грн. інфляційних витрат за період з листопада 2005 року по грудень 2006 року включно підтверджується обґрунтованим розрахунком позивача та підлягають задоволенню повністю.

Згідно статті 49 Господарського процесуального кодексу України судові витрати покладаються на відповідача в повному розмірі.

Керуючись ст.ст. 525, 526, 546, 549, 625, 655 Цивільного кодексу України,  , ст.ст. 230, 232 Господарського кодексу України, ст.ст. 49, 82, 84, 85, 116, 117 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити повністю.

Стягнути з  приватного підприємства "Злагода плюс", вул. Леніна, 38/1 м.Кіровоград ( п/р 8001 в КБ «Приватбанк», МФО 323583, код 31472287) на користь малого приватного підприємства Фірми "Ерідон", вул. Леніна, 16, кв. 82, с. Музичі Києво - Святошинського району Київської області ( п/р 4230 в філії ВАТ «Укрексімбанк» м. Київ, МФО 380333, код 19420704) заборгованість в сумі 13728,24 грн., пені 3604,32 грн., 10% річних – 2004,70 грн., інфляційних збитків 2123,76 грн., а також судові витрати на державне мито в сумі 214,92 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в сумі 118 грн.

Наказ видати стягувачеві після набрання рішенням законної сили.

Рішення може бути оскаржено до Дніпропетровського апеляційного господарського суду в установленого законом порядку.

Суддя