ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 травня 2007 р.
№ 14/729

Вищий господарський  суд України у складі колегії суддів:

головуючого:
Ткаченко Н.Г.

суддів:
Катеринчук Л.Й. (доповідач)
Самусенко С.С.

розглянувши касаційну скаргу
Ліквідатора сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Маяк»Нікіфорова І.К.

на постанову

Київського міжобласного апеляційного господарського суду від 13.12.2006

у справі
господарського суду
№ 14/729
Черкаської області

за заявою
Шполянської міської ради

до
сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Маяк»

про
визнання банкрутом

в судовому засіданні взяли участь  представники :

від заявника
Плосконос Ю.М. (голова міської ради)
Кулішова М.В. (дов. №01-42/539 від 30.05.2007)

від боржника
Нікіфоров І.К. (ліквідатор)

В С Т А Н О В И В  :

Ухвалою господарського суду Черкаської області від 25.01.2006 року за заявою Шполянської міської ради порушено провадження у справі про банкрутство сільськогосподарського  товариства з обмеженою відповідальністю “Маяк” (далі –боржник) за заявою Шполянської міської ради (далі –ініціюючий кредитор).

Ухвалою місцевого господарського суду від 27.06.2006 року визнано боржника банкрутом відкрито ліквідаційну процедуру, призначено ліквідатором Нікіфорова І.К.

Ініціюючим кредитором подано скаргу на дії ліквідатора про включення до ліквідаційної маси банкрута незавершеного будівництва дитячого садка, який знаходиться у м. Шпола по вул. Кошового, 2. Ухвалою господарського суду першої інстанції від 13.10.2006 року і ініціюючому кредитору відмовлено в задоволенні скарги.

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою господарського суду першої інстанції Шполянська міська рада звернулась до Київського міжобласного апеляційного господарського суду зі скаргою, в якій просила її скасувати у зв’язку із неправильним, на її думку, застосуванням норм матеріального права, що полягає у тому наступному:

-          спірний об’єкт будувався як дитячий садок, тому відповідно до ч. 1 ст. 26 Закону України “Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом”(далі –Закон ) має бути переданий до комунальної власності міста;

-          відповідно до ч. 5 ст. 2 Закону України “Про передачу об’єктів права державної та комунальної власності”, житловий фонд та інші об’єкти інфраструктури, які не ввійшли до статутних фондів господарських товариств у тому числі не завершені будівництвом є об’єктом передачі до комунальної власності.

Постановою Київського міжобласного апеляційного господарського суду від 13.12.2006 апеляційну скаргу Шполянської міської ради на ухвалу господарського суду Черкаської області від 13.10.2006 року у справі № 14/729 –задоволено, ухвалу господарського суду Черкаської області від 13.10.2006 року у справі № 14/729 -  скасовано, прийнято нове рішення, яким клопотання Шполянської міської ради –задоволено, виключено із ліквідаційної маси банкрута незавершене будівництво дитячого садка, який знаходиться у м. Шпола по вул. Кошового, 2 .

Не погоджуючись із прийнятою постановою, ліквідатор сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Маяк»Нікіфоров І.К. звернувся до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою, в якій просив скасувати постанову суду апеляційної інстанції, аргументуючи порушенням норм матеріального права, зокрема, статті 26 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом»(далі Закон), статті 331 Цивільного кодексу України.

Колегія суддів Вищого господарського суду України, переглянувши у касаційному порядку постанову суду апеляційної інстанції, на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіривши застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права, дійшла висновку про відсутність правових підстав для задоволення касаційної скарги, виходячи з такого.

Відповідно до частини 1 статті 26 Закону усі види майнових активів (майно та майнові права) банкрута, які належать йому на праві власності або повного господарського відання на дату відкриття ліквідаційної процедури та виявлені в ході ліквідаційної процедури, включаються до складу ліквідаційної маси, за винятком об’єктів житлового фонду, в тому числі гуртожитків, дитячих дошкільних закладів та об’єктів комунальної інфраструктури, які в разі банкрутства підприємства передаються в порядку, встановленому законодавством, до комунальної власності відповідних територіальних громад без додаткових умов і фінансуються в установленому порядку.

Аналіз зазначеної норми дає підстави вважати, що до ліквідаційної маси може бути включено тільки те майно, яке належить банкруту на праві приватної власності або повного господарського відання, за винятком окремих видів майна.

За приписами частини 8 статті 31 Закону України “Про колективне сільськогосподарське підприємство” об’єкти соціальної сфери, житлового фонду, у тому числі незавершеного будівництва, а також внутрішньогосподарські меліоративні системи підприємств, що не підлягали паюванню в процесі реорганізації цих підприємств та передані на баланс підприємств –правонаступників, підлягають безоплатній передачі до комунальної власності в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, затвердженого Постановою від 13.08.2003 року № 1253.

Як було встановлено судом апеляційної інстанції, СТОВ “Маяк” утворено внаслідок реорганізації КСП “Маяк” і є його правонаступником, на виконання Указів Президента України від 03.12.1999 року № 1529, від 29.01.2001 № 62 “Про заходи щодо забезпечення захисту майнових прав у процесі реформування аграрного сектора економіки” та постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2001 року № 177.

КСП “Маяк” в свою чергу утворено в наслідок реорганізації колгоспу ім. Жданова у 1992 році.           Матеріалами справи підтверджується початок будівництва спірного об’єкту згідно рішення Виконкому міської Ради народних депутатів від 10.11.1977 року колгоспом ім. Жданова. Судом апеляційної інстанції встановлено відсутність доказів того, що фінансування будівництва дитячого садка здійснювалось коштами правонаступників колгоспу ім. Жданова –КСП “Маяк” та СТОВ “Маяк”.

Як було встановлено судами, на балансі боржника обліковувалось незавершене будівництво. Однак перебування майна на балансі боржника не свідчить про його право власності на об’єкт незавершеного будівництва (дитячий садок) так як він не підлягав приватизації в ході реорганізації підприємств агропромислового комплексу, яким є боржник у справі.

Доводи ліквідатора Нікіфорова І.К. про виникнення у боржника права власності на будівельні матеріали спірного об’єкту незавершеного будівництва відповідно до приписів статті 331 Цивільного кодексу України спростовується висновками суду апеляційної інстанції про фактичне ведення будівництва в період 1977-1990 років та встановленням судом відсутності доказів вкладення коштів у незакінчене будівництво правонаступниками колгоспу ім. Жданова, зокрема, боржником, що виключає виникнення у боржника права власності на незавершене будівництво в порядку статті 331 Цивільного кодексу України.

З огляду на викладене, колегія суддів Вищого господарського суду України, діючи в межах повноважень суду касаційної інстанції згідно приписів статей 111-5, 111-7 Господарського процесуального кодексу України, погоджується з висновками суду апеляційної інстанції, що оскаржувана ухвала підлягає скасуванню та не вбачає підстав для скасування постанови Київського міжобласного апеляційного господарського суду від 13.12.2006 у справі.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 1115, 1117, 1119 –11111 ГПК України, Вищий господарський суд України

П О С Т А Н О В И В :

1.          Касаційну скаргу ліквідатора сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Маяк»Нікіфорова І.К. залишити без задоволення.

2.          Постанову Київського міжобласного апеляційного господарського суду від 13.12.2006 у справі №14/729 залишити без змін.

Головуючий                                                                             Н. Ткаченко

Судді                                                                                                 Л. Катеринчук

С. Самусенко