ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.04.07 р.                                                                                 Справа № 29/82а

11 год.10 хвилин, м. Донецьк, вул.Артема157, нарадча кімната           Господарський суд Донецької області у складі  головуючого судді  Гаврищук Т.Г. при секретарі судового засідання Оніпко Н.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом – Відкритого акціонерного товариства “Концерн Стирол” м.Горлівка

до відповідача – Горлівської об’єднаної державної податкової інспекції  м.Горлівка

про визнання недійсним податкового повідомлення-рішення

за участю  прокурора – Ульянова О.В. – прокурор відділу прокуратури Донецької області

представників сторін:

від позивача – Штепа М.І. – нач.податкового сектору(за довір.), Никонович С.В. – юрисконсульт(за довір.)

від відповідача –  Слюсаренко С.І. – гол.держподатковий інспектор (за довір.), Манохіна І.В. –  гол.держподатковий інспектор (за довір.), Устимов О.І. – зав.сектором юридичного управління (за довір.)

Позивач, Відкрите акціонерне товариство “Концерн Стирол”, звернувся до господарського суду Донецької області з позовом до Горлівської об’єднаної державної податкової інспекції  про визнання недійсним податкового повідомлення-рішення від 19.12.2006р. №0( від 28.12.2006р. №1)повністю.

В обгрунтування позовних вимог позивач посилається на п.п.7.7.2 ”а” п.7.7 ст.7 Закону України „Про податок на додану вартість” і вважає, що ним правомірно було включено до складу суми бюджетного відшкодування суму податку, фактично сплаченого до бюджету(при імпорті товарів) за попередній податковий період(вересень 2006р.), в результаті погашення податкових векселів в розмірі 2303142 грн. Позивач вважає, що до основи розрахунку суми бюджетного відшкодування покладений єдиний принцип: проведення грошових розрахунків з постачальниками за придбані товари(послуги), а якщо постачальник – нерезидент, то з бюджетом(в частині ПДВ). Відповідач зазначив, що сума 2303142 грн., яка складається з податкових векселів , була погашена ним 4 вересня 2006р. за рахунок суми раніше перерахованого в бюджет авансу платіжним дорученням №8154.

Відповідач  проти позову заперечує і вважає, що оспорене податкове повідомлення-рішення  складено ним з додержанням вимог діючого законодавства по факту порушень, встановлених актом перевірки від 12.12.2006р. №97/15-0/ 05761614.    Відповідач вважає, що позивачем порушені вимоги п.п.7.7.2 “а” п.7.7 ст.7 Закону України „Про податок на додану вартість”, за приписами якої бюджетному відшкодуванню підлягає частина такого від”ємного значення, яка дорівнює сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів(послуг) у попередньому податковому періоді постачальниками товарів(послуг). Відповідач зазначив, що для розрахунку суми бюджетного ПДВ по декларації за жовтень 2006р. сума 2303142 грн. не повинна  враховуватися, так як фактично сума сплачена у серпні 2006 року платіжним дорученням №8154 від 14.08.2006р.

Згідно повідомлення від 22.02.07р. №05/1-78вих07 та відповідно до ст..60 Кодексу адміністративного судочинства України у справу вступив прокурор.

У судовому засіданні досліджені надані сторонами письмові докази, що знаходяться в матеріалах справи.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін та дослідивши письмові докази, суд встановив:

Позивач є юридичною особою, включений до ЄДРПОУ за номером №05761614 та знаходиться на податковому обліку у Горлівській об’єднаній державній податковій інспекції.

Горлівською об’єднаною державною податковою інспекцією було проведено невиїзну (камеральну) перевірку позивача з питань достовірності заявленої суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість за жовтень 2006 року, за результатами якої складений акт від 12.12.2006р. №97/15-0/ 05761614 та прийняте податкове повідомлення-рішення від 19.12.2006р. №0 , яким позивачеві згідно підпункту “б” “в” п.п.4.2.2 п.4.2 ст.4 Закону України “Про порядок погашення зобов‘язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами” та п.п.7.7.5 п.7.5 ст.7 Закону України „Про податок на додану вартість” було зменшено суму бюджетного відшкодування з податку на додану вартість за жовтень 2006 рік на  2303142 грн.

За результатами розгляду скарги позивача в порядку адміністративного оскарження, яка рішенням Горлівської  об”єднаної державної податкової інспекції Донецької області від 27.12.06р. за №12037/25-013-3 залишена без задоволення, а податкове повідомлення-рішення від 19.12.2006р. №0 без змін, відповідачем було складено податкове повідомлення-рішення від 28.12.2006р. №/1.

Із змісту акту перевірки вбачається, що підставою для  зменшення суми бюджетного відшкодування послужив висновок податкового органу про те, що позивачем в порушення п.п.7.7.2 “а” п.7.7 ст.7 Закону України „Про податок на додану вартість” завищено заявлену суму бюджетного відшкодування з податку на додану вартість за жовтень 2006 рік на  2303142 грн.

Актом перевірки встановлено, що позивачем в Розрахунок бюджетного відшкодування включена сума ПДВ, яку підприємство фактично не сплатило постачальникам товарів (робіт,послуг)  в попередньому податковому періоді, а саме: в рядок 3 розрахунку бюджетного відшкодування включена сума, яка сплачена підприємством до бюджету у серпні 2006 року в рахунок майбутніх платежів і частково використана 04 вересня 2006 року для погашення податкових векселів, термін погашення яких настає у вересні.

Позивачем до податкового органу 20.11.06р. було подано податкову декларацію з податку на додану вартість за жовтень 2006 р., де у рядку 21 задекларовано від”ємне значення різниці між сумою податкового зобов”язання та сумою податкового кредиту поточного звітного (податкового) періоду в розмірі 4306823 грн., у рядку 23 залишок від”ємного значення  попереднього звітного(податкового) періоду, що включається до складу податкового кредиту поточного звітного (податкового) періоду в розмірі 33448897 грн., у рядку 24 залишок від”ємного значення  попереднього податкового періоду за вирахуванням суми податку, яка підлягає сплаті до бюджету за підсумками поточного  звітного  періоду, в розмірі 33448897 грн. та у рядках 25, 25.1 сума, що підлягає бюджетному відшкодуванню на рахунок платника податку, в розмірі 3088649 грн.

До наведеної декларації позивачем доданий відповідний розрахунок суми бюджетного відшкодування та заява на бюджетне відшкодування в сумі 3088649 грн. У рядку 3 розрахунку суми бюджетного відшкодування ( додаток 3 до податкової декларації з податку на додану вартість за жовтень 2006р.) позивачем зазначена сума податкового кредиту попереднього податкового періоду, фактично сплачена отримувачем товарів(послуг) у попередньому податковому періоді постачальникам таких товарів (послуг) в розмірі  3088649 грн.

Позивачем 11.12.2006р. до податкового органу було подано уточнюючий розрахунок податкових зобов”язань з податку на додану вартість у зв”язку з виправленням самостійно виявлених помилок, яким було збільшено суму, що підлягала бюджетному відшкодуванню на 27797847 грн. та розрахунок  суми бюджетного відшкодування, де у рядку 3 позивачем зазначена сума податкового кредиту попереднього податкового періоду, фактично сплачена отримувачем товарів(послуг) у попередньому податковому періоді постачальникам таких товарів (послуг) в розмірі  30886496 грн. та у рядку 4 сума, що підлягає бюджетному відшкодуванню, в розмірі 30886496 грн.

Попереднім податковим періодом по відношенню жовтня 2006р. є вересень 2006р.          Позивачем у декларації за вересень 2006р. у рядку 17 задекларовано податковий кредит у розмірі 35998423 грн., у т.ч. у рядку 12.2 - погашені податкові векселі, що дають право на збільшення податкового кредиту в поточному звітному періоді, в розмірі 3320160грн., та у рядку 18.2  від'ємне  значення в розмірі 27273419 грн.

Згідно розшифровки стр.12.2 декларації з ПДВ за вересень 2006р. до складу податкового  кредиту позивачем були включені податкові векселя, у т.ч. : №22 від 11.08.06р. на суму 618343,01 грн. зі строком погашення 09.09.06р.,  №23 від 21.08.06р. на суму 781780,89 грн. зі строком погашення 19.09.06р.,№24 від 22.08.06р. на суму 231133,70 грн. ,  №25 від 22.08.06р. на суму 209741,90 грн. ,№26 від 22.08.06р. на суму 207060,10 грн. , №27 від 22.08.06р. на суму 255083,08 грн. зі строком погашення 20.09.06р.

За вимогами п. 11.5 ст.11 Закону України “Про податок на додану вартість”  платники податку при імпорті товарів на митну територію України, за умови оформлення митної декларації, можуть за власним бажанням надавати органам митного контролю податковий вексель на суму податкового зобов'язання зі строком погашення на тридцятий календарний день з дня його поставки органу митного контролю. За приписом наведеної норми  платник податку може за самостійним рішенням достроково погасити вексель шляхом перерахування коштів до бюджету або шляхом заліку сум бюджетного відшкодування, підтвердженого податковим органом. Якщо термін сплати зобов'язань по податковому векселю виникає до  закінчення терміну подачі декларації до податкового органу за звітний (податковий) період, у якому відбулася його поставка органу митного контролю, платник податку не включає суму зобов'язань по векселю до складу податкових зобов'язань та погашає вексель шляхом перерахування коштів до бюджету. При цьому платник податку має право на включення перерахованої суми зобов'язань по векселю до складу податкового кредиту у звітному (податковому) періоді, в якому відбулася така сплата.

Платіжним дорученням №8154 від 14.08.2006р. позивачем було перераховано до бюджету 5388495,10 грн.. в якості авансу з податку на додану вартість за серпень 2006р.

Листом від 04.09.2006р. №630 позивач  просив відповідача погасити податкові векселі на ввіз  імпортних товарів на загальну суму 2303142,68 грн. за рахунок суми переплати по ПДВ, яка виникла в результаті уплати по платіжному дорученню №8154 від 14.08.06р.

Із зворотного боку облікової  картки  позивача вбачається, що  відповідачем 04.09.2006р. було проведено зменшення переплати з податку на додану вартість на суму спірних податкових векселів.

Порядок  визначення  суми  податку,  що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або відшкодуванню з Державного бюджету України (бюджетному відшкодуванню), та строки проведення розрахунків, визначений у п.7.7 ст.7 Закону України „Про податок на додану вартість”.

Відповідно до п.п. 7.7.1 п.7.7. ст.7 цього Закону сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов'язання звітного податкового періоду та сумою податкового кредиту такого звітного податкового періоду.                    При від'ємному значенні суми, розрахованої згідно з підпунктом 7.7.1 цього пункту, така сума враховується у зменшення суми податкового боргу з цього податку, що виник за попередні податкові періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до закону), а при його відсутності - зараховується до складу податкового кредиту наступного податкового періоду.

За приписами п.п.7.7.2 п.7.7 ст.7 наведеного Закону якщо у наступному податковому періоді сума, розрахована згідно з підпунктом 7.7.1 цього пункту, має від'ємне значення, то:

а) бюджетному відшкодуванню підлягає частина такого від'ємного значення, яка дорівнює сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів (послуг) у попередньому податковому періоді постачальникам таких товарів (послуг);

б) залишок від'ємного значення після бюджетного відшкодування включається до складу податкового кредиту наступного податкового періоду.

Позивачем в порушення наведених вимог до суми бюджетного відшкодування за жовтень 2006р. було включено 2303142 грн. – сума фактично перерахованих до бюджету 14.08.2006р. коштів, яка була направлена в подальшому на погашення податкових векселів, виданих при імпорті товарів.

Із змісту пункту 1.8 ст. 1  Закону України “Про податок на додану вартість”, на який також посилається позивач, вбачається, що „бюджетне відшкодування” – це сума, що підлягає поверненню платнику податку з бюджету у зв’язку  з надмірною сплатою у випадках, визначених цим Законом.

Підпунктом 7.7.2 пункту 7.7 ст.7 цього Закону чітко визначено, що бюджетному відшкодуванню підлягає тільки та частина  від'ємного значення, яка дорівнює сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів (послуг) у попередньому податковому періоді безпосередньо постачальникам таких товарів (послуг), а залишок від'ємного значення після бюджетного відшкодування включається до складу податкового кредиту наступного податкового періоду.  Наведена норма не містить в собі яких-небудь виключень при сплаті до бюджету зобов”язань по податковому векселю.

Таким чином, суд вважає, що оскільки позивачем не надано доказів фактичної сплати суми податку на додану вартість постачальникам товарів(робіт, послуг) у вересні 2006р., то податковим органом правомірно було зменшено суму бюджетного відшкодування з податку на додану вартість за жовтень 2006 рік на  2303142 грн.

Враховуючи вищевикладене, вимоги позивача задоволенню не підлягають.

На підставі викладеного, керуючись п.1.8 ст.1,  п.п.7.7.2. п.7.7 ст.7  Закону України “Про податок на додану вартість”, та ст.ст.2,17-20,69-72,86,94,128,158-163, 167,185,186,254, п.6,7 розділу V11 Прикінцевих та перехідних положень  Кодексу адміністративного судочинства України, господарський суд,

ПОСТАНОВИВ :

Відмовити у задоволенні позову Відкритого акціонерного товариства “Концерн Стирол” до Горлівської об’єднаної державної податкової інспекції  про визнання недійсним податкового повідомлення-рішення від 19.12.2006р. №0( від 28.12.2006р. №1)повністю.

Судові витрати по справі у вигляді судового збору покласти на позивача.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо таку заяву не було подано. Якщо заяву про апеляційне оскарження буде подана, але апеляційна скарга не була подана у зазначений строк, постанова суду набирає законної сили після закінчення цього строку. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не буде скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку .Про апеляційне оскарження постанови суду спочатку подається заява. Заява про апеляційне оскарження та апеляційна скарга подаються до адміністративного суду апеляційної інстанції через господарський суд Донецької області. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції. Заява про апеляційне оскарження постанови суду подається протягом десяти днів з дня її проголошення. Апеляційна скарга на постанову суду подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження. Апеляційна   скарга  може  бути  подана  без  попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

У судовому засіданні проголошено вступну та резолютивну частини постанови.

Суддя                                                                                                Гаврищук Т.Г.

Постанова в повному обсязі виготовлена 23.04.2007р.

Надрук. 3 примір.

1 суду

2 сторонам