СЕВАСТОПОЛЬСЬКИЙ  АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ   СУД
Ухвала

Іменем України

16 березня 2007 року

Справа № 2/61-15295-2006

Севастопольський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді                                                  Латиніна О.А.,

суддів                                                                      Заплави Л.М.,

Маслової З.Д.,

секретар судового засідання                                        Суровикіна М.С.

за участю представників сторін:

позивача: Барабін Д.В., дов. № 1-01 від 01.01.2007 року;

відповідача: Привольнев А.В., дов. № 3481/04-19 від 14.09.2006 року;

розглянувши апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Південна мануфактура "Пролив" на ухвалу господарського суду Автономної Республіки Крим (суддя  Шкуро В.М.) від 19 жовтня 2006 року у справі № 2/61-15295-2006

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Південна мануфактура "Пролив" (вул. Кірова, 41, м.Керч, АР Крим, 98312)

до Державної виконавчої служби Автономної Республіки Крим (вул. Карла Лібкнехта, 16, м.Сімферополь, 95034)

про скасування постанови

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою від 19.10.2006 року господарський суд АР Крим відмовив товариству з обмеженою відповідальністю "Південна мануфактура "Пролив" у відкритті провадження в адміністративній справі.

При прийнятті ухвали, суд першої інстанції встановив, що позов до Державної виконавчої служби про скасування її постанови має розглядатись у відповідності до норм Господарського процесуального кодеку України.

Не погодившись з постановою господарського суду АР Крим, товариство з обмеженою відповідальністю "Південна мануфактура "Пролив" звернулось до Севастопольського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить ухвалу суду першої інстанції скасувати, як прийняту з порушенням норм матеріального права, матеріали справи передати до суду першої інстанції для розгляду по суті.

З причини зайнятості в іншому судовому засіданні судді Лисенко В.А., на підставі розпорядження першого заступника голови Севастопольського апеляційного господарського суду, у складі судової колегії було здійснено заміну на суддю Заплава Л.М.

Переглянувши ухвалу суду першої інстанції в порядку статті 195 Кодексу адміністративного судочинства України, вислухавши пояснення присутніх у судовому засіданні представників сторін, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про відсутність підстав для  скасування ухвали суду першої інстанції виходячи з наступного.

Товариство з обмеженою відповідальністю „Південна мануфактура „Пролив” звернулось до господарського суду АР Крим з адміністративним позовом до Державної виконавчої служби АР Крим про скасування постанови про прийняття до виконання виконавчого провадження від 05.10.2006 року.

З доданих до позовної заяви матеріалів вбачається, що оскаржуваною постановою до провадження Державної виконавчої служби АР Крим прийнято виконавче провадження № 11907 з примусового виконання наказу господарського суду АР Крим від 31.05.2006 року у справі №2-6/7339-2006    про вилучення у ТОВ „Південна мануфактура „Пролив” та передачі „Риболовецькому сільськогосподарському виробничому кооперативу „Таврія” майна.

Зазначений наказ господарського суду АР Крим виданий на виконання рішення господарського суду АР Крим від 20.04.2006 року, залишеного без змін постановою Севастопольського апеляційного господарського суду від 24.05.2006 року у справі №2-6/7339-2006.

Відповідно до частини 1 статті 121-2 Господарського процесуального кодексу України, скарги на дії чи бездіяльність органів Державної виконавчої служби щодо виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів можуть бути подані стягувачем, боржником або прокурором протягом десяти днів з дня вчинення оскаржуваної дії, або з дня, коли зазначеним особам стало про неї відомо, або з дня, коли дія мала бути вчинена.

Пунктом 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 26.12.2003 року „Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження” зазначено, що відповідно до статей  248-20,  248-21  Цивільного процесуального кодексу України, статті 85 Закону України „Про виконавче провадження” № 606-XIV, скарги  на  рішення,  дії (бездіяльність) державного виконавця або начальника відділу державної виконавчої служби, державних виконавців і посадових осіб Департаменту  державної  виконавчої  служби  Міністерства  юстиції України та відділів державної виконавчої служби Головного управління юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, обласного, Київського та Севастопольського міських управлінь юстиції, що стосуються виконання судових рішень, подаються до суду, який видав виконавчий документ.

Відповідно до пункту 7 Роз`яснень Вищого господарського суду України № 04-5/365 від 28.03.2002 року ”Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України”, за змістом статті 121-2 Господарського процесуального кодексу скарги на дії чи бездіяльність органів  Державної виконавчої служби щодо виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів розглядає виключно місцевий господарський суд, яким відповідну справу розглянуто у першій інстанції.

Виконання рішення, ухвали, постанови господарського суду є невід'ємною частиною судового процесу, тому господарські суди не повинні порушувати нове провадження за скаргою на дії чи бездіяльність органів Державної виконавчої служби.

На підставі викладеного, судова колегія приходить до висновку, що оскільки господарську справу № 2-6/7339-2006 за позовом риболовецького сільськогосподарського виробничого кооперативу „Таврія” до ТОВ „Південна мануфактура „Пролив”, ТОВ з іноземними інвестиціями „Корпорація „ЦМК”, Одеського регіонального представництва інспекції головного державного реєстратора флоту України Міністерства транспорту та зв'язку України про визнання змін та доповнень до засновницького договору, рішення недійсними та визнання права власності розглянуто господарським судом АР Крим у порядку господарського процесуального судочинства, то оскарження постанови Державної виконавчої служби, винесеної в процесі виконання рішення суду у зазначеній сраві, має здійснюватись також у відповідності з нормами Господарського процесуального кодексу України як продовження судового процесу у справі № 2-6/7339-2006.

Згідно з частиною 1 статті 181 Кодексу адміністративного судочинства України, учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Оскільки законом прямо встановлено інший порядок оскарження дій державного виконавця, судова колегія вважає обгрунтованими дії господарського суду АР Крим по винесенню ухвали про відмову у відкритті провадження в адміністративній справі.

Відповідно до статті 200 Кодексу Адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду –без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки при винесенні господарським судом АР Крим оскарженої ухвали порушень норм матеріального та процесуального права не виявлено, підстави для її скасування відсутні.

Керуючись статтями 198 п.1, 200, 205, 206 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю „Південна мануфактура „Пролив” залишити без задоволення, ухвалу господарського суду Автономної Республіки Крим від 19 жовтня 2006 року у справі № 2/61-15295-2006 залишити без змін.

Суд апеляційної інстанції роз`яснює сторонам у справі, що відповідно до пункту 5 статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України, постанова або ухвала суду апеляційної чи касаційної інстанції за наслідками перегляду, постанова Верховного Суду України набирають законної сили з моменту проголошення.

Ухвалу суду апеляційної інстанції може бути оскаржено в порядку та строки, передбачені статтями 211, 212 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя                                        О.А.Латинін

Судді                                                                      Л.М. Заплава

З.Д. Маслова