СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
____________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19
лютого 2007 р.                                                                                Справа
№ 14/2-07

Господарський суд Вінницької
області у складі:   судді   Залімського І.Г.,  при секретарі
судового засідання Гриневичі В.С., розглянувши в
приміщенні суду справу:

за позовом
Липовецької міжрайонної державної податкової інспекції (вул. Леніна, 84а, м.
Липовець, Вінницька область, 22500)

до:
Суб'єкта підприємницької діяльності - фізичної особи ОСОБА_1(АДРЕСА_1)

про
стягнення  309,38 грн. штрафних санкцій

з участю представників сторін:

позивача     -
Польова Т.І.

відповідача
-  ОСОБА_1

ВСТАНОВИВ:

Подано позов про стягнення 309,38
грн. штрафних санкцій., який  мотивовано
тим, що відповідач,  порушивши вимоги п.3
ст. 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у
сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», не виконав рішення №НОМЕР_1
від 03.08.06 про застосування до нього штрафних санкцій  та вказану в рішенні суму штрафу не сплатив.

Відповідач витребуваних ухвалою
суду від 11.01.07 документів не надав, проте, в судовому  засіданні
зазначив, що порушення  на яке
вказує позивач як на підставу позовних вимог, дійсно мало місце.

Заслухавши пояснення представників
сторін, дослідивши і оцінивши надані докази, в судовому засіданні встановлено
наступне.

Відповідно до  акту
№НОМЕР_2 від 02.08.2006 перевірки щодо контролю за додержанням порядку
проведення готівкових розрахунків за товари
(послуги) проведено перевірку магазину «ІНФОРМАЦІЯ_1», розташованого за адресою
АДРЕСА_2,  який належить фізичній особі
-підприємцю ОСОБА_2  та встановлено
порушення п.3 ст. 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових
операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг».

Факт здійснення порушення, що
полягало зокрема у реєстрації продажу товару та видачі розрахункового документу
через РРО, термін експлуатації якого закінчився, в судовому засіданні
відповідачем  не заперечувався.

Рішенням №НОМЕР_1 від 03.08.06 до
відповідача застосовано штрафні санкції в розмірі 340 грн. та встановлено
термін для їх сплати.

Вказана заборгованість зі сплати
штрафних санкцій  відповідачем погашена
частково в сумі 30,62 грн., зокрема в рахунок погашення вказаного боргу
зарахована переплата  в розмірі 30,62
грн., що рахувалась за відповідачем станом на 14.08.06, що стверджується
витягом з картки особового рахунку платника.

Таким чином, заборгованість
відповідача по сплати штрафних санкцій
станом на 04.12.06 склала 309,38 грн.

Доказів погашення боргу або
оскарження у встановленому порядку вимог, на день розгляду справи у суді
відповідачем не надано.

Відповідно до пункту 3 частини 1
статті 3 Закону України, «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій
у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», суб'єкти підприємницької
діяльності, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в
безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків,
жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі,
громадського харчування та послуг зобов'язані застосовувати реєстратори
розрахункових операцій, що включені до Державного реєстру реєстраторів
розрахункових операцій, з додержанням встановленого порядку їх застосування.

Згідно з пунктом 6.2. Положення про
порядок реєстрації і застосування електронних контрольно-касових апаратів при
розрахунках готівкою у сфері торгівлі та громадського харчування та послуг,
суб'єкти підприємницької діяльності повинні застосовувати ЕККА, які включені до
Державного реєстру електронних контрольно-касових апаратів і комп'ютерних
систем, відповідно до сфер їх застосування.

Пунктом 2.12. Порядку реєстрації,
опломбування та застосування реєстраторів розрахункових операцій за товари
(послуги) затвердженого наказом Державної податкової адміністрації України від
1 грудня 2000 р. N 614, визначено, що по закінченні терміну служби,
установленого в технічній документації на РРО та/або по закінченні визначених
чинним законодавством термінів виведення з експлуатації РРО  здійснюється
примусове скасування реєстрації РРО.

У випадках, передбачених абзацами 2
і 3 пункту 2.12 даного Порядку, орган ДПС за місцем реєстрації РРО повинен
попередити СПД за місяць до настання терміну про необхідність скасування
реєстрації РРО. Якщо СПД не виконує дій, передбачених пунктом 2.11, або його
немає за місцезнаходженням (місцем проживання), то через місяць після
виникнення обставин, визначених пунктом 2.12, у Книзі реєстраторів
розрахункових операцій здійснюється відповідний запис, після чого реєстрація
РРО вважається скасованою.

З матеріалів справи вбачається, що
позивач належним чином повідомив відповідача про необхідність скасування
реєстрації РРО, що підтверджується копією листа №НОМЕР_3, повідомленням про
вручення поштового відправлення №НОМЕР_4 від 23.05.06 та  поясненнями відповідача від 02.08.06. Проте,
відповідач не надав у встановлені терміни до податкового органу документів,
необхідних для здійснення скасування державної реєстрації РРО, що
використовувався в магазині відповідача «ІНФОРМАЦІЯ_1», у зв'язку з чим було
здійснено примусове скасування  його
реєстрації .

Відповідно  до пункту 7.1. Положення про порядок
реєстрації і застосування електронних контрольно-касових апаратів при
розрахунках готівкою у сфері торгівлі та громадського харчування та послуг, за
порушення суб'єктами підприємницької діяльності порядку проведення розрахунків
із споживачами, встановленого статтями 1 і 2 Закону України "Про
застосування електронних контрольно-касових апаратів і товарно-касових книг при
розрахунках із споживачами у сфері торгівлі, громадського харчування та
послуг", та порядку застосування електронних контрольно-касових апаратів,
визначеного розділом 6 цього Положення, за рішенням органів державної
податкової служби України стягуються до місцевого бюджету за місцем реєстрації
суб'єкта підприємницької діяльності фінансові санкції згідно з чинним
законодавством.

Стаття 25 Закону України „Про
застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського
харчування та послуг" встановлює, що суми фінансових санкцій, які визначені
статтями 17-24 цього Закону, підлягають перерахуванню суб'єктами
підприємницької діяльності до Державного бюджету України в десятиденний термін
з дня прийняття органами державної податкової служби України рішення про
застосування таких фінансових санкцій.

Відповідно до  ст. ст. 11, 71  Кодексу адміністративного судочинства
України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення,  а суд, згідно
ст.86 цього Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному,  повному та об'єктивному дослідженні.

Враховуючи викладене, оцінивши
надані докази, суд дійшов висновку, що вимоги позивача обґрунтовані,
відповідають обставинам справи та наявним матеріалам, у зв'язку з чим позов
підлягає задоволенню відповідно до чинного законодавства та у межах заявлених
вимог, в сумі 309,38 грн.

Керуючись ст.ст.69, 70, 86-98,
159-163, 167, прикінцевими та перехідними
положеннями КАС України, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Суб'єкта
підприємницької діяльності - фізичної особи ОСОБА_1(АДРЕСА_1, ідент. код
НОМЕР_5)  309,38 грн. (триста
дев'ять грн. тридцять вісім коп.) заборгованості зі сплати фінансових
санкцій  на користь державного бюджету у
ВДК в Погребищенському районі, код платежу 23030100).

3. Копію постанови направити
сторонам.

Судове рішення набирає законної сили
відповідно до ст. 254 КАСУ після
закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження,  встановленого цим Кодексом, якщо таку заяву
не було подано. Якщо було подано
заяву  про  апеляційне
оскарження,  але апеляційна  скарга
не  була  подана
у  строк,  встановлений
цим Кодексом,  постанова або  ухвала
суду  першої  інстанції
набирає законної сили після закінчення цього строку

Відповідно до ст.186. КАСУ Про
апеляційне оскарження рішення  суду  першої
інстанції спочатку  подається  заява.
Обґрунтування  мотивів  оскарження
і вимоги до суду апеляційної інстанції
викладаються  в  апеляційній скарзі, яка подається до суду
апеляційної  інстанції  через суд
першої  інстанції,  який
ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги
одночасно  надсилається  особою,
яка  її подає, до суду апеляційної
інстанції.

Заява  про
апеляційне  оскарження  постанови
суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її
проголошення,  а в разі   складення
постанови  у  повному
обсязі  відповідно  до статті 160 цього Кодексу -  з
дня  складення  в
повному  обсязі.

Апеляційна  скарга
на  постанову суду першої інстанції
подається протягом двадцяти  днів  після
подання  заяви про апеляційне
оскарження.

Апеляційна   скарга
може  бути  подана
без  попереднього подання заяви
про апеляційне оскарження,  якщо скарга
подається  у строк, встановлений для
подання заяви про апеляційне оскарження.

Постанова складена у повному обсязі

відповідно до ч.3 ст.160 КАС
України 23.02.07р.

Суддя
Залімський І.Г.