ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

24.04.07
Справа  № 14/264

Львівський
апеляційний господарський суд в складі колегії:

головуючого
- судді                                                                                  Гнатюк
Г.М.

суддів                                                                                                      Кравчук
Н.М.

Мирутенко О.Л.

розглянув
апеляційну скаргу  Акціонерного товариства „Укрінбанк” в
особі Івано-Франківської філії №04/911 від 28.12.2006р.

на
рішення господарського
суду  Івано-Франківської області  від 29.11.2006р.

у
справі  №14/264

за
позовом  Коломийського закритого акціонерного
товариства „Прикарпаття” ,  м.Коломия

до
відповідача  Акціонерного товариства „Укрінбанк” в
особі Івано-Франківської філії, м.Івано-Франківськ

третя
особа: Суб'єкт
підприємницької діяльності ОСОБА_1, м.Тисмениця

про
розірвання договору застави

за участю представників
сторін:

від
позивача: Кочкодан Б.М.
-представник (дов. №94 від 9.02.07р.), Козлан В.В. -представник (дов. №17 від
15.01.2007р.)

від
відповідача:  Совтус І.В. -представник  (дов. №230 від 26.10.06р.), Ляхович В.Д.
-директор (дов. 26.09.06р.)

третя
особа: не з”явився

Учасникам
судового процесу роз'яснено права і обов'язки,
передбачені ст.ст. 22, 28 ГПК України. Клопотання про технічну фіксацію
судового процесу від сторін не поступало, заяв про відвід суддів не надходило.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням  господарського суду Івано-Франківської
області від 29.11.2006р.  по даній справі
(суддя Булка В.І.) за позовом Коломийського закритого акціонерного товариства
„Прикарпаття”,  м.Коломия  до Акціонерного товариства „Укрінбанк” в
особі Івано-Франківської філії, м.Івано-Франківськ  та третьою особою по справі виступає Суб'єкт
підприємницької діяльності ОСОБА_1, м.Тисмениця
про розірвання договору застави позовні вимоги задоволено.

Відповідач
не  погоджуючись із  рішенням суду першої інстанції звернувся до Львівського
апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою про перегляд
вищевказаного рішення суду в порядку апеляційного провадження, просить рішення
скасувати і прийняти нове рішення,  яким
у задоволені позовних вимог відмовити, оскільки останнє прийняте при неповному
з'ясуванні всіх обставин по справі і з порушенням норм матеріального та
процесуального права.

Ухвалами Львівського апеляційного
господарського суду розгляд справи неодноразово відкладався з підстав,
викладених в ухвалах суду.

Представники
скаржника в засіданні суду вимоги апеляційної скарги повністю підтримують і
наполягають на скасуванні рішення суду першої інстанції.

Позивач  повністю заперечує вимоги апеляційної скарги
з підстав наведених у засіданні суду та з мотивів викладених у запереченні на
апеляційну скаргу, рішення суду першої інстанції вважає законним і підстави для
його скасування відсутні.

Третя
особа жодного разу в засідання суду не з”явилася, жодних пояснень не подала.

Розглянувши
апеляційну скаргу, вивчивши матеріали справи, наявні в ній докази, заслухавши
пояснення присутніх представників сторін колегія суддів Львівського
апеляційного господарського суду вважає, що рішення господарського суду
Івано-Франківської області слід скасувати,
апеляційну скаргу задоволити.

При цьому
колегія виходила з наступного:

Між АТ
"Укрінбанк" в особі Івано-Франківської філії та приватним підприємцем
ОСОБА_1 31.10.02 р. укладено кредитну угоду НОМЕР_1 про отримання кредиту в
сумі                   300 000, 00 грн.
Відповідно до п.3.3.2. кредитної угоди видача кредиту проводиться на поповнення
обігових коштів.

Для
забезпечення виконання зобов"язання по кредитній угоді майновим
поручителем ЗАТ "Прикарпаття" передано в заставу будівлю котельні
балансовою вартістю 490 000, 00 грн., згідно нотаріально посвідченого договору
застави НОМЕР_2. Тобто, певне майно з певними родовими ознаками, в певній
кількості і в певному грошовому виразі, що відповідає вимога Закону України
„Про заставу”.

Позичальник, підприємець ОСОБА_1
зобов"язувалась в строк до 31.10.03 р. сплатити заставодержателю суму
кредиту та нарахованих відсотків по ньому, пені в разі прострочення повернення
боргу. Як з»ясовано в судових засіданнях, що позичальник ОСОБА_1 знаходиться за
межами України, а кошти по кредитній угоді сплачує мати позичальниці. Термін
повернення кредиту закінчився.

Відповідно
до умов договору застави  у разі
невиконання позичальником своїх зобов»язань по кредитній угоді відповідач набув
права на звернення стягнення на заставлене майно.

Згідно
ст.20 ЗУ "Про заставу" і п.4.1 договору застави майна від 17.12.02 р.
заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави з моменту
настання термінів виконання зобов"язань за кредитним договором, якщо вони
не будуть виконані в строк, однак відповідач своїми діями без незалежних від
позивача умов допустив ігнорування законодавчих норм, що регулюють дане
питання.

Відповідно
до ст.572  ЦК України в силу застави
кредитор (заставодержатель)  має право у
разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов"язання, забезпеченого
заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна.

Оскільки
у встановлений у договорі термін кредит третьою особою по справі сплачено не
було і було вчинено виконавчий напис нотаріуса і передано до виконавчої служби.
На підставі виконавчого напису нотаріуса НОМЕР_3 постановою Коломийського МВ
ДВС від 26.11.2004р. було відкрито виконавче провадження по виконанню
виконавчого напису. На підставі постанови Коломийського ДВС складено акт опису
й арешту майна і на виконання листа стягувача, який для задоволення його вимог,
просить описане й арештоване майно реалізувати.

Умовами
договору застави, п.п.2.1., 5.1 передбачено, що застава припиняється у разі
виконання заставодавцем усіх зобов"язань за кредитним договором, а тому
майновий поручитель відповідно до законодавства та договору несе солідарну
відповідальність з позичальником-боржником, а тому як вважає відповідач
"Укрінбанк" може вимагати виконання обов"язку частково або в
повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо.

Відповідно
до поданного розрахунку заборгованість по кредиту становить 380 167,45 грн.
Отже, сторони і надалі перебувають у договірних відносинах, оскільки договір
укладений між сторонами чинний і підстави для його припинення відсутні.

Відповідно
до умов договору та законодавства майновий поручитель несе солідарну
відповідальність з позичальником-боржником в межах переданої застави. Таким
чином, кредитор - АТ "Укрінбанк" може вимагати виконання обов'язку
частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого
з них окремо. Отже, виконавчий напис нотаріуса вчинений правомірно і визнаний
самим позивачем, оскільки є таким який не оскаржувався.

Позовні
вимоги позивача про розірвання договору застави ні документально ні нормативно
не доведені. Проте суд, скориставшись правом статті 83 ГПК України, прийшов до
хибного  вийшовши за межі своїх
повноважень і визнав такий договір недійсним. Так як суд має право визнати
недійсним повністю чи у певній частині пов'язаний з предметом спору договір,
який суперечить законодавству. Однак в своєму рішенні господарський суд не
навів умови договору застави, які суперечать законодавству, не навів норму
закону, яку було порушено при укладанні договору застави, який був нотаріально
посвідчений.

Вирішуючи
спори про визнання угод недійсними, господарський суд повинен встановити
наявність тих обставин, з якими закон пов'язує визнання угод недійсними і
настання відповідних наслідків, а саме: відповідність змісту угод
вимогам закону; додержання встановленої форми угоди; правоздатність сторін за
угодою; у чому конкретно полягає неправомірність дій сторони та інші обставини,
що мають значення для правильного вирішення спору. Господарським судом
Івано-Франківської області по даній справі не було встановлено таких обставин з
якими закон пов'язує визнання угод недійсними. Підставами для розірвання чи
визнання недійсним договору, на думку позивача і суду, є виїзд позичальника за
кордон, розпродаж заставленого майна не надавання інформації позивачу. Проте дані
факти не обґрунтовано нормативно. Крім того,
оскільки законодавством чітко визначено підстави визнання недійсним
договору.

Отже, із
досліджених матеріалів справи та з'ясованого в судовому засіданні не вбачається
підстав для визнання недійсним чи розірвання
укладеного договору, оскільки,  є
правові наслідки, по укладеному правочину, кредит погашається.

Відповідно
до ч.1 ст.215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в
момент його вчинення стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами
першою,  третьою, п”ятою та шостою статті
203 ЦК України.   Проте , в порушення
вимог ст.33 ГПК України позивачем не доведено наявність підстав невідповідності
оспорюваного договору вимогам чинного на момент його укладення законодавства
України, шляхом подання доказів, що відповідають встановленим ст.34 ГПК України
вимогам щодо належності та допустимості доказів.

З огляду
на вищевикладене, колегія  суддів
Львівського апеляційного господарського суду вважає, що рішення господарського
суду Івано-Франківської області прийняте при неповному з”ясуванні всіх обставин
по справі і у невідповідності чинному законодавству, що  і слугує підставами для скасування
вищевказаного рішення суду.  В
задоволенні позовних вимог заявлених позивачем
слід відмовити, так як його вимоги ні документально ні нормативно не
обґрунтовані і судом першої інстанції задоволені неправомірно.

Державне
мито за розгляд апеляційної скарги покласти на позивача .

Керуючись
ст.ст. 99, 101, 103, 104, 105 ГПК України Львівський апеляційний господарський
суд -

ПОСТАНОВИВ:

1.          Апеляційну скаргу Акціонерного
товариства „Укрінбанк” в особі Івано-Франківської філії №04/911 від
28.12.2006р.  задоволити.

2.          Рішення господарського суду
Івано-Франківської області від
29.11.2006 р. по справі №14/264 скасувати.

3.          Прийняти нове рішення, яким у
задоволенні позовних вимог відмовити.

4.          Постанова набирає законної сили з дня
її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку.

5.          Матеріали справи №14/264 повернути в
господарський суд Івано-Франківської
області.

Головуючий-суддя
Г.Гнатюк

Суддя
Н.Кравчук

Суддя
О.Мирутенко