ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

"21" лютого 2007 р.

Справа  № 9/480-06-12380

За позовом:  Селянського (фермерського) господарства
„Ірен+”

до відповідача:  Суб'єкта підприємницької діяльності -фізичної
особи ОСОБА_1.

про визнання договору недійсним

Суддя  Бакланова Н.В.

Представники:

Від позивача: Кірічек С.В. дов.
№1347 від 09.12.2006р.

Від відповідача: не з'явився

СУТЬ СПОРУ: Позивач СФГ „Ірен+”
звернувся до відповідача Суб'єкта підприємницької діяльності -фізичної особи
ОСОБА_1.   з позовом про визнання
недійсним договору оренди від 01.01.2006р., зобов'язання відповідача повернути
у володіння позивача орендоване приміщення, стягнення судових витрат та витрат
по оплаті юридичних послуг.

У ході розгляду справи позивач уточнив
позовні вимоги та просить суд визнати недійсним з моменту укладення договір
оренди від 01.01.2006 р. та стягнути витрати по оплаті юридичних послуг у сумі
500 грн. та судові витрати.

Відповідач належним чином
повідомлявся про час і місце судового засідання, але його представник у судове
засідання не з'явився, неодноразово надсилав телеграми про відкладення розгляду
справи, які задовольнялись судом, але в зв'язку з закінченням терміну розгляду
справи у судовому засіданні 21.02.2007р. суд оголосив резолютивну частину
ухвали. Через канцелярію господарського суду був наданий відзив, згідно якого
відповідач позов не визнає.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши пояснення представника позивача, суд, -

ВСТАНОВИВ:

Позовні вимоги про визнання
недійсним договору оренди від 01.01.2006р. СФГ „Ірен+” мотивує наступним.

Ст.207 Господарського кодексу
України передбачено, що господарське зобов'язання, що не відповідає вимогам
закону  або укладено учасниками
господарських відносин з порушенням хоча б одним з них господарської
компетенції, може бути на вимогу однієї із сторін визнано судом недійсним
повністю або в частині.

В кінці 2005р. позивач та СПД
ОСОБА_1 домовились про те, що відповідач тимчасово користується приміщенням
АДРЕСА_1, внаслідок чого був підписаний договір оренди від 01.01.2006р. зі
строком дії від 01.01.2006р. до 31.12.2006р.

Позивач стверджує, що на момент
підписання вищевказаного договору оренди він ще не був власником приміщення по
АДРЕСА_1. На той момент приміщення лише будувалося.

На думку позивача, договір від
01.01.2006р. не може вважатися укладеним, так як сторонами не було досягнуто
згоди щодо слідуючи істотних умов договору оренди:   предмет договору  чітко
не  визначений;  не
вказана повна адреса приміщення, яке здається в оренду, його площа,
балансова вартість, умови користування земельною ділянкою, на якій знаходиться
приміщення, умови щодо амортизаційних відрахувань та обов'язкових страхових
платежів, строки та умови передання об'єкту оренди та його повернення у разі
припинення договору оренди, права та обов'язки сторін, їх відповідальність.

Відповідач проти позовних вимог
заперечує, виходячи з наступного.

На момент підписання  договору оренди, позивач пред'являв документи
на приміщення вагону-битовки, які підтверджують
законність цього приміщення.

Відповідач зазначає, що у своїй
позовній заяві позивач розглядає вказаний договір виключно, як домовленість
тимчасового користування приміщенням АДРЕСА_1, внаслідок чого був підписаний
договір оренди від 01.01.2006р., та на момент підписання договору оренди ним не
було набуто права власності на приміщення АДРЕСА_1.

Однак, відповідач з такими
ствердженнями не погоджується з тих підстав, що позивач посилається на
документи (Акт від 29.08.2006р. про надання земельної ділянки для розміщення
магазину-павільйону по торгівлі господарськими товарами по АДРЕСА_1), які на
момент укладення договору оренди не існували.

Відповідач стверджує, що сторони
досягли згоди по всім п'яти пунктам
договору оренди, скріпили договір підписами та мокрими печатками. Після
чого відповідачем були отримані ключі від павільйону, завезено свій товар і
розпочато торгівлю.

Відповідач вважає, що позовна заява
безпідставна в зв'язку з тим, що не має предмету спору, так як 21.10.2006р.
ОСОБА_2 в односторонньому порядку розірвав договір оренди, який діяв до
31.12.2006р.

Суд, розглянувши матеріали справи,
заслухавши пояснення представника позивача,
дійшов до наступних висновків.

Відповідність чи невідповідність
угоди вимогам законодавства має оцінюватися судом стосовно законодавства, яке
діяло на момент укладення спірної угоди. На момент укладення спірної угоди діє
Цивільний кодекс України та Господарський кодекс України, що набрали чинності з
01.01.2004 р.

Відповідно до ст. 316 ЦК України
правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до
закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Відповідно до ст. 761 ЦК України
право передання майна у найм має власник речі або особа, якій належать майнові
права. Наймодавцем може бути також особа, уповноважена на укладення договору
найму.

Згідно довідки Кодимського
районного бюро технічної інвентаризації НОМЕР_1 технічна та правова
документація на приміщення по АДРЕСА_1 знаходиться в процесі виготовлення.

Тобто права на передачу в оренду
вищевказаного приміщення у позивача   не
було.

Також відповідно до ст. 180
Господарського кодексу України зміст господарського договору становлять умови
договору, визначені угодою його сторін, спрямованою на встановлення, зміну або
припинення господарських зобов'язань, як погоджені сторонами, так і ті, що
приймаються ними як обов'язкові умови договору відповідно до законодавства.

Господарський договір вважається
укладеним, якщо між сторонами у передбачених законом порядку та формі досягнуто
згоди щодо усіх його істотних умов. Істотними є умови, визнані такими за
законом чи необхідні для договорів даного виду, а також умови, щодо яких на
вимогу однієї із сторін повинно бути досягнуто згоди.

Ст. 284 Господарського кодексу
України встановлені істотні умови договору оренди. Істотними умовами договору
оренди є: об'єкт оренди (склад і вартість майна з урахуванням її індексації);
строк, на який укладається договір оренди; орендна плата з урахуванням її
індексації; порядок використання амортизаційних відрахувань; відновлення
орендованого майна та умови його повернення або викупу.

Згідно зі ст. 638 Цивільного
кодексу України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли
згоди з усіх істотних умов договору.

До того ж згідно ст. 795 Цивільного
кодексу України передання наймачеві будівлі або іншої капітальної споруди (їх
окремої частини) оформляється відповідним документом (актом), який підписується
сторонами договору. З цього моменту починається обчислення строку договору
найму, якщо інше не встановлено договором. Між позивачем та відповідачем
відповідний акт приймання - передачі майна складений не був, що суперечить
вищевказаній статті.

Ст.181 Господарського кодексу
України встановлено, що у разі якщо сторони не досягли згоди з усіх істотних
умов господарського договору, такий договір вважається неукладеним ( таким, що
не відбувся).

Проаналізувавши спірний договір
оренди, суд приходить до висновку щодо відсутності в ньому істотних умов
договору, передбачених для даного виду договорів, встановлених нормами
Цивільного та Господарського кодексів України.

На відміну від позовів про визнання
правочинів недійсними, за ст.215 Цивільного кодексу України визнання договору
неукладеним не потребує доказів наявності якогось умислу чи вини у сторін.
Суб'єктивні моменти у цьому випадку юридичного значення не мають. Головним є
доведення лише однієї обставини як юридичного факту -  відсутність істотних умов у спірному
договорі. Так само не має значення і ступінь виконання сторонами спірного
договору.

Якщо відсутня хоча б одна з
істотних умов -договір слід визнати неукладеним з наступним припиненням
провадження у справі ( п.1-1 ст.80 ГПК). На це вказано у п.17 роз'яснень   ВГСУ
№ 02-5/111 від 12.03.1999р. “Про деякі питання практики вирішення
спорів, пов'язаних з визнанням угод недійсними”.

Судові витрати віднести  на рахунок позивача на підставі ст.44,49 ГПК
України.

Керуючись ст.ст. 44, 49, п.1.1 ст.
80 ГПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

1. Провадження у справі припинити.

Суддя
Бакланова Н.В.