СУД
СУД
П О С Т А Н О В А

Іменем України

19.04.07                                                                                 Справа № 18/83н-ад.

Суддя Корнієнко В.В., розглянувши матеріали справи за позовом закритого акціонерного товариства «Сириус і К», м. Луганськ сел. Ювілейне

до  Луганської міської ради, м. Луганськ

про скасування  рішення

при секретарі Герасименко Р.В.

в присутності представників:

від позивача:                    Рябоконь О.В. за дов. від 04.01.2007;

від відповідача:           Бєльський А.М. за дов. від 19.03.2007.

Суть спору: позивачем заявлено вимогу про скасування рішення відповідача від 28.11.2006 № 11/79, в частині визнання таким, що втратило чинність рішення виконавчого комітету Луганської міської ради від 26.03.2002 № 87/75 «Про надання закритому акціонерному товариству «Сириус і К»згоди на розроблення проекту відведення земельної ділянки під будівництво та розміщення автозаправної станції з підземним розміщенням резервуарів за адресою: вул. Побєдоносна (на перехресті з вул. 2-га Краснознаменна)».

Позивач обґрунтовує свої вимоги тим, що оспорюване рішення прийняте відповідачем у супереч вимогам закону.

Відповідач проти позову заперечує посилаючись на законність оспорюваного рішення.

Розглянувши матеріали справи, вислухавши представників сторін, суд

В С Т А Н О В И В:

26.03.2002 виконавчим комітетом Луганської міської ради було прийняте рішення № 87/75 «Про надання закритому акціонерному товариству «Сириус і К»згоди на розроблення проекту відведення земельної ділянки під будівництво та розміщення автозаправної станції з підземним розміщенням резервуарів за адресою: вул. Побєдоносна (на перехресті з вул. 2-га Краснознаменна»).

Вказаним рішенням, виконкомом відповідача позивачу була надана згода на розроблення проекту відведення земельної ділянки.

28.11.2006 № 11/79 рішенням відповідача (пунктом 1.1.) вищевказане рішення його виконкому (та ще одне рішення від 20.02.2006 № 79/56, яке не стосується позивача) було визнано таким, що втратило чинність.

Яких-небудь обґрунтувань прийняття такого рішення (від 28.11.2006 № 11/79) в самому рішенні відповідача не наведено.

Позивачем заявлено вимогу про скасування рішення відповідача від 28.11.2006 № 11/79, в частині визнання таким, що втратило чинність рішення виконавчого комітету Луганської міської ради від 26.03.2002 № 87/75 «Про надання закритому акціонерному товариству «Сириус і К»згоди на розроблення проекту відведення земельної ділянки під будівництво та розміщення автозаправної станції з підземним розміщенням резервуарів за адресою: вул. Побєдоносна (на перехресті з вул. 2-га Краснознаменна)».

Позивач обґрунтовує свої вимоги тим, що оспорюване рішення прийняте відповідачем у супереч Конституції України та Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», а саме, з порушенням повноважень та непередбаченим законом способом.

Відповідач проти позову заперечує посилаючись на те, що рішення виконавчого комітету Луганської міської ради від № 87/75 не відповідало законодавству і тому оспорюваним рішенням воно було визнано таким, що втратило чинність.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши представників сторін, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню за таких підстав:

Згідно ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до п. 10 ст. 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні»акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування з мотивів їхньої невідповідності Конституції або законам України визнаються незаконними в судовому порядку.

Виходячи з вказаних положень Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», якщо міська рада (відповідач) вважає, що рішення його виконкому не відповідає Конституції або законам України, вона (міська рада) може ініціювати питання про визнання рішення виконкому незаконним, однак, виключно в судовому порядку.

Проте, відповідач (згідно його пояснень, так як в самому рішенні відсутнє обґрунтування його прийняття) незважаючи на необхідність судового порядку, своїм рішенням визнав рішення виконкому таким, що втратило чинність.

Таки чином, відповідач приймаючи оспорюване рішення перевищив свої повноваження.

Згідно ч. 3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:

1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України;

3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).

В ході розгляду справи судом встановлено, що оспорюване позивачем рішення відповідача, не відповідає вищевказаним вимогам ч. 3 ст. 2 КАС України.

Зокрема, воно прийняте:

-          у супереч положенням п. 10 ст. 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», яким встановлено, що акти органів місцевого самоврядування з мотивів їхньої невідповідності Конституції або законам України визнаються незаконними в судовому порядку;

-          необґрунтовано –рішення не містить жодного обґрунтування.

Доводи відповідача про законність оспорюваного рішення не приймаються судом до уваги в зв’язку з їх необґрунтованістю.

За таких обставин, рішення відповідача від 28.11.2006 № 11/79 «Про визнання деяких рішень виконавчого комітету Луганської міської ради такими, що втратили чинність», в частині визнання таким, що втратило чинність рішення виконавчого комітету Луганської міської ради від 26.03.2002 № 87/75, підлягає визнанню недійсним.

Витрати позивача на державне мито в сумі 3,40 грн. підлягають відшкодуванню з місцевого бюджету м. Луганська.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 87, 94, 158-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

П О С Т А Н О В И В:

1.          Позов задовольнити повністю.

2.          Скасувати рішення Луганської міської ради від 28.11.2006 № 11/79 «Про визнання деяких рішень виконавчого комітету Луганської міської ради такими, що втратили чинність», в частині визнання таким, що втратило чинність рішення виконавчого комітету Луганської міської ради від 26.03.2002 № 87/75 «Про надання закритому акціонерному товариству «Сириус і К»згоди на розроблення проекту відведення земельної ділянки під будівництво та розміщення автозаправної станції з підземним розміщенням резервуарів за адресою: вул. Побєдоносна (на перехресті з вул. 2-га Краснознаменна)».

3.          Стягнути з міського бюджету м. Луганська на користь закритого акціонерного товариства «Сириус і К», м. Луганськ сел. Ювілейне, вул. Артема, 10, ідентифікаційний код 23479884, витрати на державне мито в сумі 3,40 грн.

19 квітня 2007 р. було оголошено лише вступну та резолютивну частину постанови. Постанова, оформлена відповідно до ст. 163 КАСУ підписана 24 квітня 2007 р.

Дана постанова набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо таку заяву не було подано.

Заява про апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції може бути подана сторонами протягом 10 днів з 24 квітня 2007 р. до апеляційного господарського суду через господарський суд Луганської області.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом 20 днів  після подання заяви про апеляційне оскарження.

Апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається  у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя                                                                                                                         В.В. Корнієнко