ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"01" лютого 2007 р.                                                            Справа № 49/210-06

вх. № 15439/3-49

Суддя господарського суду Кононова О.В.

при секретарі судового засідання

за участю представників сторін:

позивача - Лісієнко О.П., дов. № 13 від 02.01.2007 року  відповідача - Балаклицький В.В., дов. № 05-582 від 20.12.2006 року

розглянувши справу за позовом ВАТ "Укртелеком" в о. Центру електрозв'язку № 2 ХД ВАТ "Укртелеком", м. Чугуїв

до  Прокуратури Харківської області, м. Харків

про стягнення 21819,71 грн.

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до господарського суду з позовною заявою, в який просить суд стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за надані послуги електрозв'язку, яка виникла згідно договорів № 510163 від 01.04.2003 року та № 8510163 від 18.12.1998 року у розмірі 21819,71 грн. Свої позовні вимоги позивач обгрунтовує тим, що відповідач не сплачує суму боргу у добровільному порядку.

Представник позивача в судовому засіданні надав заяву про уточнення позовних вимог, в який прохав признати поважною причину пропуску строку до звернення до суду з вимогою про відшкодування заборгованості в примусовому порядку, яка знаходиться за строками позовної давності та поновити пропущений термін позовної давності за договором № 510163 в сумі 1584,57 грн. Також позивач в заяві просить суд стягнути з відповідача 1504,33 грн. заборгованості за надані послуги електрозв'язку та судові витрати.

Враховуючи що у відповідності до ст. 22 Господарського процесуального кодексу України позивач вправі до прийняття рішення по справі змінити підставу або предмет позову, збільшити або зменшити розмір позовних вимог і це не суперечить законодавству та не порушує чиїх - небудь прав та охоронюваних законом інтересів, суд вважає можливим  прийняти заяву до розгляду.

Представник відповідача в судовому засіданні визнав позовні вимоги частково, надав заяву, в який прохав суд застосувати термін позовної давності та відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог в сумі 2337,95 грн., нарахованих з 1999 року по листопад 2003 року.

Суд, вислухваши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи в їх сукупності, встановив наступне.

18.12.1998 року між Українсько - Американсько - Голландсько - Німецьким ЗАТ "Утел" та відповідачем укладено договір № 8510163 про надання послуг міжміського та міжнародного телефонного зв'язку. Відповідно до умов договору Утел надав відповідачу послуги міжміського та міжнародного телефонного зв'язку на лініях, що знаходяться у його власності або користуванні і мають технічний доступ до телефонної мережі загального користування. Відповідно умов договору розрахунок вартості послуг здійснюється щомісячно на підставі діючих тарифів ДП "Утел" ВАТ "Укртелеком", затверджених згідно чинного законодавства України.  Відповідно до пп. 3.3.1 Статуту ВАТ "Укртелеком", товариство є правонаступником всього майна, прав та обов'язків дочірнього підприємства "Утел" відкритого акціонерного товариства "Укртелеком".

02.04.2003 року між позивачем та відповідачем був укладений договір про надання послуг електрозв’язку № 510163. Згідно п. 2.1.1 договору позивач зобов’язався забезпечувати безперебійне та якісне надання послуг телефонного зв’язку, а відповідач в свою чергу згідно п. 4.5 договору зобов'язався здійснювати оплату послуг протягом десяти днів з дня одержання рахунку позивача, але не пізніше 20 числа місяця наступного за розрахунковим.

Як свідчать матеріали справи, позивач виконав свої договірні зобов'язання належним чином, в період з 01.01.1999 року по 12.12.2006  року надав відповідачеві послуги зв'язку, проте відповідач не виконав належним чином взяті на себе зобов'язання, відмовився від виконання обов'язків, покладених на нього умовами договорів, не сплатив у визначені договорами строки вартість наданих послуг, внаслідок чого за період 01.01.1999 року по 12.12.2006  року утворилась заборгованість у розмірі 21819,71 грн.

Відповідач в заяві від 01.02.2007 року прохав суд застосувати термін позовної давності та відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог в сумі 2337,95 грн., нарахованих з 1999 року по листопад 2003 року, проте із розрахунку, наданого позивачем вбачається, що за вказаний період відповідач мав заборгованість у розмірі 1584,57 грн. В заяві про уточнення позовних вимог позивач прохав суд признати поважною причину пропуску строку до звернення до суду з вимогою про відшкодування заборгованості в примусовому порядку, яка знаходиться за строками позовної давності та поновити пропущений термін позовної давності за договором № 510163 в сумі 1584,57 грн. Відповідно до статті 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона спирається як на підставу своїх вимог та заперечень, проте позивач не навів жодного доказу в підтвердження наявності поважних причин пропуску строку до звернення до суду з вимогою про стягнення заборгованості за вказаний період, тому суд відмовляє в задоволенні клопотання про поновлення пропущеного терміну позовної давності щодо вимоги про стягнення заборгованості в сумі 1584,57 грн.

Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне в частині заявленої до стягнення суми у розмірі 1584,57 грн. в задоволенні позову відмовити, оскільки позивач звернувся за захистом порушеного права в цій частині після спливу строку позовної давності.

Отже, станом на дату звернення з позовом до суду відповідач мав заборгованість перед позивачем у розмірі 20235,14 грн.

Проте до матеріалів справи додани докази погашення заборгованості у розмірі 21598,88 грн., а саме витяг з реєстру банківских рахунків від 26.12.2006 року.

Тобто відповідач станом на дату винесення рішення по справі сплатив заборгованість в повному обсязі, за таких обставин, в частині заявленої до стягнення суми боргу у розмірі 20235,14 грн. провадження по справі підлягає припиненню на підставі п. 1-1 ст. 80 ГПК України у зв'язку з відсутністю предмету спору.

Відповідно до статті 44 та статті 49 Господарського процесуального кодексу України , у разі задоволення позову, витрати по сплаті державного мита та витрати на інформаційна - технічне  забезпечення судового процесу покладаються на відповідача пропорційно сумі задоволених вимог. Тому суд вважає за необхідне витрати по сплаті державного мита в розмірі 202,35 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в розмірі 109,43 грн. покласти на відповідача, з вини якого спір доведено до суду.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 6, 8, 19, 124, 129 Конституції України, ст.ст. 1, 4, 12, 22, 33-34, 38, 43, 47-49, п. 1-1 ст. 80, 82-85, Господарського процесуального кодексу України; -

ВИРІШИВ:

Відмовити в задоволенні позовних вимог в частині заявленої до стягнення суми заборгованості у розмірі 1584,57 грн.

Щодо решти позовних вимог провадження по справі припинити.

Стягнути з Прокуратури Харківської області (адреса: 61050, м. Харків, вул. Б. Хмельницького, 4, р/р 0056 в УДК Харківської області, МФО 851011, ) на користь Відкритого акціонерного товариства "Укртелеком" в особі Центру електрозв'язку № 2 Харківської філії ВАТ "Укртелеком" (адреса: 63503, м. Чугуїв, вул. Харківська, 118, р/р 2604161 в ХОД АППБ "Аваль" м. Харкова, МФО 350589, ) - 202,35 грн. витрат по сплаті державного мита та 109,43 грн. витрат на інформаційно - технічне забезпечення судового процесу.

Видати наказ після набрання рішенням законної чинності.

Повний текст рішення підписаний 05.02.2007 року.

Суддя                                                                                            Кононова О.В.