ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ
Держпром, 8-й під'їзд, майдан Свободи, 5, м.
канцелярія 705-14-41, факс 705-14-41
_________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" березня 2007 р.  11:55              Справа № АС-42/40-07

вх. № 841/1-42

Суддя господарського суду Харківської області Яризько В.О.

за участю секретаря судового засідання Гуцевич М.П.

представників сторін

позивача - ОСОБА_1(особисто), ОСОБА_2 (дов.)

відповідача - Зінов"єва С.М. (дов.), Самойлова О.В. (дов.)

по справі за позовом  ФОП
ОСОБА_1, м. Харків

до  ДПІ у
Орджонікідзевському районі м. Харкова

про визнання недійсним рішення

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ФОП ОСОБА_1, просить визнати недійсним рішення ДПІ у
Орджонікідзевському районі м.Харкова НОМЕР_1, згідно якого застосовані штрафні
санкції в сумі 6455,00 грн. на підставі Закону України „Про застосування
реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування
та послуг”, а також просить стягнути судові витрати в сумі 853,40 грн., в т.ч.
3,40 грн. судового збору, 850,00 грн. витрат на отримання правової допомоги..

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що перевірка, за результатами
якої складений акт перевірки та прийнято спірне рішення, проведена з порушенням
чинного законодавства щодо проведення перевірок.

Також заперечує проти фактів порушень, встановлених актом
перевірки, а саме  вказує на те, що
продавцем був виданий касовий чек на суму покупки 30,00 грн., що
підтверджується касовим чеком, в той день більше не було покупки такого товару,
що підтверджується касовою стрічкою за 01.08.2006р.

Стосовно виявленої невідповідності суми коштів на місці проведення
розрахунків сумі коштів, зазначеній у денному звіті РРО, вказує, що на місці
проведення розрахунків було 30,00 грн., що відповідало х-звіту, але перевіряючі
в порушення порядку проведення перевірки практично провели обшук у кіоску та
змусили продавця надати до перевірки усі наявні гроші, які знаходилися у її
особистих речах. Гроші, які належать їй особисто (у розмірі 1050 грн. ), були
пораховані разом з виручкою у касі, тому виникла така розбіжність у готівкових
коштах.

Стосовно незабезпечення роздрукування фіскальних звітних чеків
(z-звітів) за 28.01.06р., 10.04.06р. та 23.07.06р. вказує, що у зазначені числа
на території ринку було припинено електропостачання. Вказує на те, що квитанції
по книзі обліку розрахункових операцій у ці дні не виписувались, оскільки
відключення електропостачання відбувалося наприкінці робочого дня (після 18
години), коли реалізація товару не здійснювалась, а щоденний звіт був
роздрукований наступного дня до початку роботи торгівельної точки, що
передбачено у самій книзі КОРО, та підтверджується номерами поточних чеків за
денними звітами.

Відповідач проти позову заперечує повністю, свої заперечення
виклав у відзиві на позов.

В обгрунтування своїх заперчень проти позову вказує, що
працівниками податкового органу була проведена перевірка господарської одиниці
позивача щодо дотримання порядку проведення готівкових розрахунків за товари
(послуги). Право на проведення такої перевірки надано податковим органам згідно
положень Закону України "Про державну податкову службу в Україні".
Спірна перевірка проводилась у відповідності з приписами Закону України
"Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі,
громадського харчування та послуг". Працівники податкового органу фактично
були допущені до проведення перевірки.

В ході проведення перевірки були встановлені порушення з боку
позивача вимог Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових
операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг", у зв'язку з
чим було прийнято рішення про застосування до позивача штрафних (фінансових)
санкцій.

Відповідач вважає, що спірне рішення ним прийнято обгрунтовано.

Вислухавши представників сторін, розглянувши матеріали справи, суд
встановив, що працівниками ДПА у Харківській області 01.08.2006р. була
проведена перевірка господарської одиниці позивача - кіоску, розташованого по
АДРЕСА_1, на території ДП "Тракторозаводський ринок", щодо контролю
за здійсненням розрахункових оперцій у сфері готівкового та безготівкового
обігу, про що складений акт перевірки на бланку НОМЕР_2.

В ході проведення перевірки встановлені наступні порушення:

- нероздрукування та невидача розрахункового документа при
продажу  1 карточки «sim-sim» від UMC,
вартістю 30,00 грн.;

- невідповідність суми готівкових коштів на місці проведення
розрахунків, сумі

коштів, що вказана у денному звіті РРО у розмірі 1057,00грн;

- незабезпечення щоденного друку фіскальних звітних чеків
(z-звітів) за 28.08.06р., 10.04.06р., 23.07,06р.

В акті перевірки зроблений висновок про порушення позивачем п.1,
2, 9, 13 ст. З Закону України „Про застосування реєстраторів розрахункових
операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг".

На підставі висновків акту перевірки начальником ДПІ у
Орджонікідзевському районі м.Харкова прийнято рішення НОМЕР_1 про застосування
штрафних (фінансових) санкцій у сумі 6455,00 грн.

Як вбачається з матеріалів справи позивач оскаржив вказане рішення
до ДПА у Харківській області.

Рішенням ДПА у Харківській області НОМЕР_3 за результатми розгляду
скарги встановлено, що позивач не забезпечив щоденний друк фіскального звіту
за  за 28.08.06р., 10.04.06р.,
23.07,06р., за що ДПІ у Орджонікідзевському районі м.Харкова застосовані
штрафні санкції на підстваві п.4 ст. 17 заклону України "Про застосування
РРО..." в загальній сумі 1020,00 грн. Однак ДПА в Харківській області
зазначило, що повинна бути застосована штрафна санкція на підставі вказаної
норми в сумі 340,00 грн., у зв"язку з чим своїм рішенням ДПА у  Харківській області скасувала рішення ДПІ у
Орджонікідзевському районі м.Харкова в частині застосування штрафних
(фінансових) санкцій в сумі 640,00 грн.

Суд зазначає, що в даному рішенні допущена арифметична помилка,
оскільки в рішенні зазначено : "податковою інспекцією неправомірно було
застосовано штрафні (фінансові) санкції відповідно до п.4 статті 17 Закону
України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері
торгівлі, громадського харчування та послуг" у розмірі 1020,00 грн.,
замість фінансових санкцій у розмірі 340,00грн.", при цьому далі по тексту
зазначається, що Державна податкова адміністрація у Харківській області
скасовує рішення ДПІ у Орджонікідзевському районі м.Харкова НОМЕР_1 в частині
застосування штрафних санкцій за незберігання фіскальних звітних чеків за 3 дні
у розмірі 640,00 грн., в іншій частині вказане рішення ДПІ у
Орджонікідзевському районі м.Харкова залишає без змін, а скаргу суб'єкта
підприємницької діяльності ОСОБА_1 - без задоволення, тобто рішення ДПІ у
Орджонікідзевському районі м.Харкова НОМЕР_1 повинно бути скасоване в частині
застосування штрафних санкцій в сумі 680,00 грн., а не 640,00 грн.

Як зазначив відповідач у судовому засіданні, ним не приймалось
нове рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій, але по обліку
проведена сума застосованих штрафних санкцій з урахуванням рішення ДПА у
Харківській області.

Також позивач оскаржував рішення ДПІ у Орджонікідзевському районі
м.Харкова до ДПА України, але скарга позивача залишена без задоволення.

Як встановлено в судовому засіданні, вказана перевірка проведена
згідно плану проведення перевірок щодо контролю за здійсненням СПД розрахункових
операцій у сфері готівкового обігу на серпень 2006р., затвердженого заступником
голови ДПА у Харківській області, а також
згідно направлень на перевірку, копії яких надані до матеріалів справи.

Згідно ст. 15 Закону України "Про застосування реєстраторів
розрахункових операцій у сфері торгівлі громадського харчування та послуг"
контроль за додержанням суб'єктами підприємницької діяльності порядку
проведення розрахунків за товари (послуги), інших вимог цього Закону здійснюють
органи державної податкової служби України шляхом проведення планових або
позапланових перевірок згідно із законодавством України.

Статтею 16 вказаного закону передбачено, що контролюючі органи
мають право відповідно до законодавства здійснювати планові або позапланові
перевірки осіб, які підпадають під дію цього Закону. Планові або позапланові
перевірки осіб, що використовують реєстратори розрахункових операцій,
розрахункові книжки або книги обліку розрахункових операцій, здійснюються у
порядку, передбаченому законодавством України.

Відповідно до ст. 11 Закону України "Про державну податкову
службу в Україні" органи державної податкової служби у випадках, в межах
компетенції та у порядку, встановлених законами України, мають право
здійснювати контроль за додержанням порядку проведення готівкових розрахунків
за товари (послуги) у встановленому законом порядку.

В цьому ж Законі дано визначення позапланової перевірки, згідно
якого позаплановою виїзною перевіркою вважається перевірка, яка не передбачена
в планах роботи органу державної податкової служби і проводиться за наявності
певних обставин.

Суд зазначає, що проведена перевірка була передбачена в плані
роботи ДПА в Харківській області, отже проведена перевірка є плановою
перевіркою з питань дотримання позивачем порядку проведення розрахунків за
товари (послуги), інших вимог Закону України "Про застосування
реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі громадського харчування та
послуг".

Працівником позивача перевіряючі фактично були допущені до
проведення перевірки, що підтверджується складеним актом перевірки, складанням
на вимогу перевіряючих опису готівкових коштів.

Оспорювана перевірка проводились працівниками ДПА у Харківській
області з питань контролю за здійсненням розрахункових операцій в сфері
готівкового та безготівкового обігу суб"єктами підприємницької діяльності
відповідно до плану здійснення перевірок щодо контролю за здійсненням
розрахункових операцій в сфері готівкового та безготівкового обігу
суб"єктами підприємницької діяльності, затвердженого заступником голови
ДПА у Харківській області від 28.07.2006р.

Стосовно посилань на те, що ДПА у Харківській області не має право
проводити перевірки позивача, суд зазначає, що відповідно до ст. 2 Закону
України "Про державну податкову службу в Україні" від 04.12.1990 №
509-ХІІ завданнями органів державної податкової служби є здійснення контролю за
додержанням податкового законодавства, правильністю обчислення, повнотою і
своєчасністю сплати до бюджетів, державних цільових фондів податків і зборів
(обов'язкових платежів), а також неподаткових доходів, установлених
законодавством.

Статтею 9 вказаного Закону передбачено, що державні податкові
адміністрації в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та
Севастополі, державні податкові інспекції в містах з районним поділом (крім
міст Києва та Севастополя) виконують функції, передбачені статтею 8 цього
Закону, крім функцій, зазначених у пунктах 2, 3, 8, 11, 12, 13, 16, а також
пункті 15 цієї статті у частині забезпечення виготовлення марок акцизного
збору.

У разі коли зазначені в частині першій цієї статті органи
державної податкової служби безпосередньо здійснюють контроль за платниками
податків, інших платежів, вони виконують щодо цих платників ті ж функції, що й
державні податкові інспекції в районах, містах без районного поділу, районах у
містах, міжрайонні та об'єднані державні податкові інспекції.

Згідно з ч. 1 ст. 8 цього ж Закону Державна податкова
адміністрація України здійснює безпосередньо функції, пов'язані зі здійсненням
контролю за додержанням законодавства
про  податки,  інші
платежі,  валютні  операції,
порядку  розрахунків  із споживачами з використанням електронних
контрольно-касових апаратів, комп"ютерних систем і товарно-касових книг,
лімітів готівки в касах та її використанням для розрахунків за товари, роботи,
послуги, а також контролю за наявністю свідоцтв про державну реєстрацію
суб'єктів підприємницької діяльності та ліцензій, патентів, інших спеціальних
дозволів на здійснення окремих видів підприємницької діяльності.

Аналіз вказаних норм Закону України "Про державну податкову
службу в Україні" свідчить про те, що органи державної податкової служби
(в т.ч. і ДПА у Харківській області) є уповноваженими державою органами для
здійснення функцій контролю за додержанням податкового законодавства, правильністю
обчислення, повнотою і своєчасністю сплати до бюджетів, державних цільових
фондів податків і зборів, порядку розрахунків із споживачами з використанням
електронних контрольно - касових апаратів, комп'ютерних систем.

Враховуючи викладене суд вважає необгрунтованими вимоги позивача
щодо неправомірності проведення спірної перевірки.

Суд також вважає необхідним зазначити, що порушення порядку
проведення перевірки не може бути підставою скасування рішення, яке прийнято на
підставі висновків такої перевірки, без з”ясування обставин чи мали місце
викладені в такому акті факти порушень законодавства.

У судовому засіданні в якості свідків були допитані працівники ДПА
в Харківській області, що проводили дану перевірку, ОСОБА_3, ОСОБА_4, а також
реалізатор позивача ОСОБА_5.

Допитана в якості свідка ОСОБА_5. повідомила про те, що працює в
кіоску ФОП ОСОБА_1 реалізатором. У день перевірки вона прийшла на роботу
приблизно о 15-00 год., до цього часу кіоск не працював. До кіоску підійшов
молодий чоловік та купив sim-картку на суму 30,00грн., вона видала покупку та
пробила  одразу чек. Через декілька
хвилин до кіоску увійшов цей чоловік разом із жінкою, вони представилися та
розпочали перевірку. Перевіряючі зняли х-звіт та запропонували пред"явити
всі готівкові кошти.

Свідок вказує на те, що в касі знаходилось 30,00 грн., перевіряючі
сказали, що треба достати всі гроші, що знаходяться в кіоску, під тиском
перевіряючих вона достала із сумочки свої гроші та описала їх. Про те, що гроші
належать особисто їй, в пояснення вона не зазначила, тому що була налякана
погрозами перевіряючих. Після складання акту та опису готівкових коштів до
кіоску прийшов підприємець.

Допитаний в якості свідка ОСОБА_3 пояснив, що дійсно 01.08.2006р.
проводив перевірку кіоску ОСОБА_1 Ним у вказаному кіоску була придбана карточка
поповнення рахунку на суму 30,00 грн., при цьому касовий чек виданий не був.
Свідок пояснив, що інших покупців біля кіоску він не бачив. Після здійснення
покупки, він разом з іншим перевіряючим обійшли кіоск, реалізатор була на
вулиці, вони разом увійшли до кіоску, представилися, пред"явили документи
на проведення перевірки.

Реалізатор власноручно склала опис готівкових коштів. Свідок
вказав, що ні він, ні інший перевіряючий не торкалися грошей, всі гроші
реалізатор перераховувала самостійно.

Коли акт перевірки був складений, до кіоску прийшов представник
підприємця та почав говорити, що частина грошей не належить приватному
підприємцю. Реалізатор письмових пояснень не надавала.

Свідок пояснив, що реалізатор відмовилась підписувати акт
перевірки. Всі гроші, що були пораховані реалізатором знаходились в одному
місці - в коробочці біля касового апарату, оскільки сам апарат не має скриньки.

Допитана в якості свідка ОСОБА_4 пояснила, що 01.08.2006р.
проводила перевірку кіоску позивача. Інший перевіряючий придбав у кіоску картку
поповнення рахунку за 30 грн. Свідок вказала, що не бачила, щоб хтось
здійснював покупку в кіоску перед ними, чи після. Після здійснення покупки,
вони пред"явили документи на перевірку та розпочали проведення перевірки,
був знятий х-звіт. Готівкові кошти перераховувала реалізатор, яка власноручно
склала опис готівкових коштів. Гроші знаходились в коробочці біля апарату,
оскільки касовий апарат не має скриньки для зберігнаня грошей. Від реалізатора
ніяких зауважень по ходу проведення перевірки не надходило.

Судом встановлено, що в кіоску позивача була здійснена покупка
карточки "sim-sim" UMC вартістю 30,00 грн.

Позивачем до матеріалів справи наданий касовий чек про здійснення
покупки карточки сим-сим вартістю 30,00 грн., касовий чек має номер НОМЕР_6,
дата та час видачі - 01.08.2006р. о 15:37 год. Позивачем також наданий z-звіт
за 01.08.2006р., в якому відображено здійснення вказаної покупки.

Як вбачається з акту перевірки перевірка була розпочата о 15 год.
37 хв. У судовому засіданні перевіряючі пояснили, що не бачили покупців, які б
здійснювали покупку перед ними.

Таким чином, суд вважає, що при проведенні перевірки перевіряючими
помилково зроблений висновок про те, що на суму покупки не був виданий касовий
чек, а відповідачем неправомірно застосовані штрафні санкції на підставі п.1
ст.17 Закону України "Про РРО..." в сумі 150, 00 грн.

Стосовно виявленої невідповідності суми коштів на місці проведення
рохрахунків сумі, що зазначена в денному звіті РРО, суд зазначає, що реалізатор
позивача власноручно склала опис наявних купюр та монет, в якому зазначено, що
купюри та монети знаходяться на місці проведення розрахунків та належать ФОП
ОСОБА_1, дані кошти отримані за реалізовані станом на 01.08.06р. 15:37 год.
товари. В даному описі зазначено, що на місці проведення розрахунків власних
грошей реалізатора немає, що підтвердила реалізатор своїм підписом. Згідно
даного опису на місці проведення розрахунків знаходиться 1117,00 грн., а згідно
х-звіту станом на 15:37 год. 01.08.2006р., який був зроблений під час
проведення перевірки, сума готівкових коштів складає 30,00 грн.

Суд критично ставиться до показань свідка ОСОБА_5., оскільки
свідок не змогла пояснити в чому конкретно полягав тиск з боку перевіряючих на
неї, суд вважає, що свідок при складанні опису готівкових коштів мала змогу
зазначити в ньому, що частина грошей і яка саме належить їй особисто.

Суд вважає, що невідповідність суми готівкових коштів на місці
проведення розрахунків сумі коштів зазначеній в денному звіті РРО склала
1087,00 грн., оскільки сума покупки не повинна вираховуватися з суми готівкових
коштія, так як ця сума відображена в звіті РРО. Однак перевіряючими невірно
були встановлені всі фактичні дані та вказано про невідповідність на суму 1057,00
грн. та виходячи з даної суми відповідачем застосовані штрафні санкції на
підставі ст. 22 Закону України "Про РРО..." в розмірі 5285,00 грн.
Суд зазначає, що розглядає позов в межах позовних вимог та розглядає рішення,
виходячи з сум штрафних санкцій, що ним застосовані.

Суд вважає правомірним застосування до позивача штрафних санкцій
на підставі ст. 22 Закону України "Про РРО..." в розмірі 5285,00 грн.

Стосовно незабезпечення щоденного друку фіскальних звітних чеків
за 28.08.06, 10.04.06, 23.07,06, суд зазначає, що позивачем надана довідка ДП
"Тракторозаводськой ринок" НОМЕР_4, з якої вбачається, що 28.01.06р.
з 18-00 до 21-00 год., 08.04.06р., 09.04.06р., 29.04.06р. з 18-00 до 20-00 год,
10.04.06р. на території ринку, де і знаходиться кіоск позивача, була відсутня
еклектроенергія.

Відповідно ст. 5 цього Закону на період виходу з ладу реєстратора
розрахункових операцій та здійснення його ремонту або у разі тимчасового, але
не більше 72 годин (7 робочих днів), відключення електроенергії проведення розрахункових
операцій здійснюється з використанням книги обліку розрахункових операцій та
розрахункової книжки або із застосуванням належним чином зареєстрованого
резервного реєстратора розрахункових операцій.

В даному випадку роздрукування Z-звіту здійснюється після
відновлення електропостачання.

Судом встановлено, що 28.01.06р., 10.04.06р. в кіоску позивача
була відсутня електроенергія, що підтверджується відповідною довідкою,
відключення електроенергії відбулось наприкінці робочого дня, тому позивачем
Z-звіти за дані числа були зроблені наступного дня, що підтверджується касовою
стрічкою, тому суд вважає неправомірним застосування штрафних санкцій в сумі
680 грн. застосованих на підставі п.4 ст. 17 Закону України "Про
РРО...".

Суд зазначає, що позивачем не надано доказів відсутності
еклектроенергії або документального підтвердження інших причин щодо
нероздрукування фіскального звіту за 23.07.06р. В цій частині позовних вимог не
надано обгрунтування.

Таким чином, перевіряючими встановлено, що позивачем не виконаний
щоденний друк фіскального звітного чеку за 23.07.06р., позивачем вказана
обставина не спростовується, отже відповідачем правомірно застосовані штрафні
санкції на підставі п.4 ст. 17 Закону України "Про РРО..." в сумі
340,00 грн.

Враховуючи те, що рішення ДПІ у Орджонікідзевському районі
м.Харкова  НОМЕР_1 скасовано рішенням ДПА
у Харківській області НОМЕР_3, але відповідачем не прийнято нове рішення, а з
НОМЕР_1 вбачається, що до позивача застосовані штрафні санкції в загальному
розмірі 6455,00 грн., суд визнає частково недійсним рішення ДПІ у
Орджонікідзевському районі м.Харкова
НОМЕР_1 в частині застосування штрафних санкцій у сумі 830,00 грн.

Згідно ст.87 КАС України судові витрати складаються із судового
збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. До витрат, пов'язаних з
розглядом справи, належать в тому числі витрати на правову допомогу.

Статтею 90. КАС України передбачено, що витрати, пов'язані з
оплатою допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, які надають
правову допомогу за договором, несуть сторони, крім випадків надання
безоплатної правової допомоги, передбачених законом. Граничний розмір
компенсації витрат  на  правову
допомогу встановлюється законом.

Згідно ч.3 ст.94 КАС України, якщо адміністративний позов
задоволено частково, судові витрати здійснені позивачем, присуджуються йому
відповідно до задоволених вимог.

Судом встановлено, що позивачем була укладена угода НОМЕР_1 про
надання юридичної допомоги з адвокатом ОСОБА_6. З даної угоди вбачається, що
адвокат надає клієнту юридичну допомогу в господарському суді Харківської
області про скасування рішень-повідомлень по акту від 01.08.2006р.

Суд зазначає, що предметом розгляду даної справи є рішення про
застосування штрафних (фінансових) санкцій НОМЕР_5, яке прийнято на підставі
акту перевірки від 01.08.2006р.

По даній справі повідомлення-рішення не оскаржувались, суду
невідомо 01.08.2006р. складався один акт перевірки діяльності ОСОБА_1 чи
декілька. Отже, суд вважає, що з тексту договору НОМЕР_5 не вбачається, що він
укладений в рамках надання правової допомоги саме по цій справі.

Враховуючи викладене суд відмовляє в стягнення судових витрат на
користь ФОП ОСОБА_1

Керуючись статтями 4, 7, 8, 17, 86, 94, 160 - 163  Кодексу адміністративного судочинства України
, суд

ПОСТАНОВИВ:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Визнати частково недійсним рішення ДПІ у Орджонікідзевському
районі м.Харкова НОМЕР_1 в частині застосування штрафних (фінансових) санкцій у
сумі 830,00 грн.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

На постанову через суд першої інстанції може бути подана заява про
апеляційне оскарження протягом десяти днів з дня складання постанови у повному
обсязі.

Апеляційна скарга може бути
подана через суд першої інстанції протягом двадцяти днів після подання
заяви про апеляційне оскарження. Копія апеляційної скарги одночасно
направляється до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви
про апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подається у строк,
встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Постанова набирає законної сили після закінчення строків для
подачі заяви про апеляційне оскарження.

Постанова в повному обсязі виготовлена 27.03.2007р.

Суддя
Яризько В.О.