ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД міста КИЄВА
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

№  17/103

14.05.07

За позовом     Державного підприємства “Укренерговугілля”

До                    Аудиторської компанії Товариства з обмеженою відповідальністю                    “УПК-Аудит ЛТД”

Про                 розірвання договору

Суддя

Представники :

Від позивача:          Пацюк А.В. (довіреність №71 від 20.12.2006)

Від відповідача:      Буйвол  Д.І. (доручення №286-Г/05 від 08.05.2007)

ОБСТАВИНИ СПРАВИ :

На розгляд Господарського суду міста Києва передані позовні вимоги Державного підприємства “Укренерговугілля” про розірвання договору від 01.11.2004 №05-879 на надання аудиторських консультативних послуг, укладеного між сторонами по справі.

Позовні вимоги мотивовані тим, що договір суперечить вимогам Закону України “Про закупівлю товарів, робіт і послуг за державні кошти”, оскільки не було дотримано обов’язкової процедури укладення договору, передбаченої цим Законом.

Відповідач у відзиві на позов вказує, що договір №05-879 від 01.11.2004 не суперечить чинному законодавству та не порушує прав позивача з наступних підстав. Позовні вимоги ґрунтуються на тих доповненнях та змінах до Закону “Про закупівлю товарів, робіт і послуг за державні кошти”, які набрали чинності після укладення оспорюваного договору, а тому позовні вимоги є безпідставними.

Розглянувши подані позивачем документи та заслухавши пояснення представників сторін, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

01 листопада 2004 року між Аудиторською компанією Товариством з обмеженою відповідальністю “УПК-Аудит ЛТД” (відповідач по справі) та Державним підприємством “Укренерговугілля” (позивач по справі) був укладений договір №05-879 на надання аудиторських консультаційних послуг (далі по тексту Договір).

Згідно з п. 1.1 Договору позивач доручив, а відповідач взяв на себе зобов’язання надавати персоналу позивача консультації з питань ведення фінансово-господарської діяльності ДП “Укренерговугілля”.

За надані послуги позивач був зобов’язаний сплатити відповідачу винагороду.

Відповідно до п.8.6 Договору він діє до 31.12.2005.

14.12.2005 сторонами була підписана Додаткова угода до договору №05-879 від 01.11.2004 на здійснення аудиторських послуг, згідно з якою термін дії Договору було подовжено до 31.12.2008. Також сторони домовились, що дострокове припинення договору можливе шляхом письмового повідомлення однієї із сторін про припинення дії Договору не пізніше, ніж за 30 календарних днів.

8 лютого 2007 року позивач надіслав на адресу відповідача лист про припинення Договору шляхом його розірвання через те, що пунктом 4 ст.2 Закону України “Про закупівлю товарів, робіт і послуг за державні кошти” забороняється витрачання державних коштів без проведення процедур, передбачених цим Законом.

У відповідь на цей лист відповідач повідомив, що договір діє до 31.12.2008 і є обов’язковим для виконання сторонами (лист №115-Г/02 від 13.02.2007).

Дослідивши матеріали справи та проаналізувавши норми цивільного законодавства, суд дійшов висновку про наступне.

Згідно зі ст.ст.14, 526 Цивільного кодексу України між сторонами у справі виникли цивільні права і обов’язки (зобов’язання), які мають виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до вказівок закону, договору, а одностороння відмова від виконання зобов’язання в силу ст.525 ЦК України не допускається.

Відповідно до ст.611 ЦК України підставою для розірвання договору є порушення зобов’язання, тобто його невиконання або неналежне виконання однією з сторін.

Крім того, стаття 651 ЦК України передбачає, що договір може бути розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

Як вбачається з поданого до суду позову ДП “Укренерговугілля”, позивачем заявлені вимоги про розірвання договору на надання послуг, але жодної обставини щодо порушення однією з сторін  зобов'язань за цим договором позивачем не викладено. Посилання в позові на суперечність спірного договору вимогам чинного законодавства не є підставою для його розірвання в розумінні статті 611 ЦК України. Обставини щодо невідповідності правочину актам цивільного законодавства є підставою для звернення сторони до суду з позовом про визнання такого договору недійсним.

Згідно зі ст.33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

З огляду на те, що позивачем на викладено

та не доведено жодної підстави, які є обов’язковими для дострокового розірвання договору, суд дійшов висновку про безпідставність позовних вимоги ДП “Укренерговугілля”.

Витрати по сплаті держмита та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу відповідно до ст.49 ГПК України покладаються на позивача.

На підставі викладеного та керуючись  ст. ст. 33, 49, 82-85 ГПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позову відмовити повністю.

Суддя                                                                       О.А.Кролевець