ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

24.05.07
Справа № 8/184-07(8/592).

За позовом:          Дочірнього підприємства "Торговий дім «Товариства з

обмеженою відповідальністю "Інвестор-96", м. Суми

до відповідача:        Товариства з обмеженою відповідальністю "Інвестор-96",

м. Суми

про визнання права власності

СУДДЯ В.І. КІЯШКО

за участю представників сторін:

позивача: Кліменченко С.В.

відповідача : Шарикін Ю.В.

Суть спору: Позивач просить визнати право власності на нежитлове приміщення за адресою: м.Суми пр-т Курський, 105, загальною площею 215,5кв.м. (об'єкт лізингу) за Дочірнім підприємством "Торговий дім'Товариства з обмеженою відповідальністю „Інвестор-96" (Код ). Та зобов'язати Товариство з обмеженою відповідальністю „Інвестор-96" виконати п.6.4. договору лізингу від 21.04.03. №32 і протягом 10-ти днів з дня набуття чинності рішення суду передати Дочірньому підприємству "Торговий дім'Товариства з обмеженою відповідальністю „Інвестор-96" технічний паспорт, свідоцтво про право власності та інші документи на об'єкт лізингу, які потрібні для реєстрації права власності.

Представникам сторін роз'яснено вимоги ст. ст. 20, 22 Господарського процесуального кодексу України щодо їх процесуальних прав та обов'язків.

Сторони подали клопотання про недоцільність здійснення фіксації судового процесу технічними засобами. Суд задовольнив ці клопотання, оскільки вони відповідають вимогам ст. 22 Господарського процесуального кодексу України

Відповідач подав відзив на позовну заяву, в якому   не заперечує проти позовних вимог.ь

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення повноважних представників сторін, господарський суд встановив:

Дочірнє підприємство "Торговий дім'Товариства з обмеженою відповідальністю „Інвестор-96" та Товариство з обмеженою відповідальністю „Інвестор-96" 21.04.03. уклали договір лізингу, за яким Позивач (Лізингоодержувач) отримав у платне користування на умовах лізингу нежитлове приміщення за адресою: м.Суми пр-т Курський, 105, загальною площею 212,5кв.м., вартістю 120372,36грн., яке на момент укладання договору належало Відповідачу (Лізинголавцю) на праві приватної власності.

У відповідності до Зміни до договору лізінгу укладеної між сторонами 14.06.2006р. лізінгодавець передає а Лізингоотримувач отримує в платне користування на умовах фінансового лізінгу нежитлове приміщення за адресою: м.Суми пр-т Курський, 105, загальною площею 215,5кв.м.

Як зазначив позивач, Відповідно до п.6.1. вказаного договору об'єкт лізингу переходить у власність лізингоодержувача після остаточної сплати ним лізингових платежів в сумі 52976,00грн. та залишкової вартості об'єкту лізингу.

Як зазначає позивач, він повністю сплатив Відповідачу лізингові платежі підтверджується актом звірки розрахунків від 09.01.07., а також повністю сплатив залишкову вартість об'єкту лізингу. Тому право власності на об'єкт лізингу перейшло до Позивача.

Відповідно до п.6.4. договору Позивач листом від 17.01.07. запропонував Відповідачу надати Позивачу технічний паспорт, свідоцтво про право власності та Інші документи на об'єкт лізингу, які потрібні для реєстрації права власності. Але Відповідач у листі від 17.01.07 ( копія якого знаходиться в матеріалах справи) відмовився це зробити, мотивуючи це невиконанням Позивачем умов договору щодо сплати остаточної вартості об'єкту лізингу. При цьому Відповідач відмовляється проводити звірку розрахунків і оспорює право власності Позивача на об'єкт лізингу.

Суд оцінивши надані позивачем документи та докази по справі дійшов висновку, що вимоги позивача підлягають задоволенню виходячи з норми закріпленої статтею 328 ЦК України, а саме: право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим законно, якщо інше не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлено судом.

Відмова від виконання договору лізінгу № 32 від 21.04.2003р. порушив право власності Позивача , а саме: право вільно користуватися та розпоряджатися майном, набутим на законних підставах а також порушено законне право позивача використовувати своє майно для здійснення підприємницької діяльності, що закріплене у ст.. 320 Цивільного кодексу України.

У відповідності до ст.. 526 Цивільного кодексу України зобов»язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору.

Таким чином, враховуючи, що дії відповідача порушують права та охоронювані законом інтереси позивача,

Згідно ст. ст. 44, 49 ГПК України державне мито та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу покладаються на відповідача

керуючись ст. ст. 44, 49,82-84 Господарського процесуального кодексу України, -суд

ВИРІШИВ:

1.          Позов задовольнити.

2.          Визнати право власності   на нежитлове приміщення за адресою:

м.Суми пр-т Курський, 105, загальною площею 215,5кв.м. (об'єкт лізингу) за Дочірнім підприємством "Торговий дім «Товариства з обмеженою відповідальністю „Інвестор-

96" (40030 м. Суми, вул. Лисенка 3 р/р 4070 в ЦВ ПІБ   Код ).

3.          Зобов'язати   Товариство   з   обмеженою   відповідальністю   „Інвестор-96"(40022, . Суми, вул.. Лева невського 28   р/р 268   у СФ АКБ "Правекс -Банк" МФО 337858 код 23635787) виконати п.6.4. договору лізингу від 21.04.03. №32 і протягом 10-ти днів з дня набуття чинності рішення суду передати Дочірньому підприємству "Торговий дім «Товариства з обмеженою   відповідальністю „Інвестор- 96" ( 40030 м. Суми, вул. Лисенка 3 р/р 4070 в ЦВ ПІБ   Код ) технічний паспорт, свідоцтво про право власності та інші документи на

4.          об'єкт лізингу, які потрібні для реєстрації права власності..

5.           Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Інвестор - 96» (40022, м. Суми, вул.. леваневського, 28 р/р 268 у СФ АКБ «Правекс -Банк» МФО 337858, код 23635787) на користь Дочірнього підприємства "Торговий дім «Товариства    з обмеженою відповідальністю "Інвестор-96» (  40030, м. Суми,  вул.. Лисенка, 3 код 32317780)  витрати по сплаті держмита у розмірі 1203 грн.72 коп. та 118 грн. витрати по сплаті інформаційно - технічного забезпечення судового процесу.