ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

"27" березня 2007 р.
Справа № 14/361-06-10669А

Колегія суддів Одеського апеляційного господарського суду у складі:

судді-доповідача Пироговського В.Т.,

суддів Картере В.І., Жекова В.І.,

секретар судового засідання Буравльова О.М.,

за участю представників сторін:

від позивача не з’явилися,

від відповідача Седун О.А.

розглянула апеляційну скаргу

УПФУ в м. Білгород-Дністровський Одеської області

на постанову господарського суду Одеської області

від 14.12.2006р.

у справі № 14/361-06-10669А

за позовом ТОВ науково-виробничої фірми „Енергопромсістемс”

до УПФУ в м. Білгород-Дністровський Одеської області

про скасування рішення УПФУ в м. Білгород-Дністровський Одеської області № 471 від 22.06.2006р. про нарахування фінансових санкцій.

Розгляд справи згідно із приписами п.6 Розділу VІІ та п.1 ч.1 ст.17 КАС України здійснено в порядку, встановленому цим Кодексом.

Ухвалою Одеського апеляційного господарського суду від 29.01.2007р. відкрито апеляційне провадження по даній справі за апеляційною скаргою УПФУ в м. Білгород-Дністровський Одеської області.

Ухвалою Одеського апеляційного господарського суду від 30.01.2007р. розгляд справи в апеляційному порядку призначено на 06.03.2007р.

Вказані ухвали надіслані сторонам 30.01.2007р., тобто останні повідомлені про дату, час і місце засідання суду, що підтверджується повідомленнями про вручення поштового відправлення.

Ухвалою Одеського апеляційного господарського суду від 06.03.2007р. у зв’язку із відсутністю за сімейними обставинами судді ОАГС Картере В.І. розгляд справи призначено на іншу дату, а саме на 27.03.2007р.

Згідно із приписами ст.160 КАС України у судовому засіданні 27.03.2007р. проголошено вступну та резолютивну частини судового рішення.

ТОВ науково-виробничої фірма „Енергопромсістемс” звернулось до господарського суду Одеської області з адміністративним позовом про скасування рішення УПФУ в м. Білгород-Дністровський Одеської області про застосування фінансових санкцій від 22.06.2006р. № 471.

Постановою місцевого господарського суду від 14.12.2006р. (суддя Горячук Н.О.) позов задоволено, скасовано названий вище акт індивідуального характеру, стягнуто з Державного бюджету України на користь товариства 3,4 грн. судового збору.

Судове рішення вмотивоване тим, що у суб’єкта владних повноважень відсутні підстави для застосування фінансових санкцій, оскільки положення п.4 ч.9 ст.106 Закону України „Про загальнообов’язкове державне пенсійне страхування” передбачають притягнення особи до відповідальності лише у разі ненарахування або несплати страхових внесків, у той час як матеріалами справи підтверджено своєчасне нарахування та сплату підприємством внесків за січень 2006р.

Не погоджуючись із постановою суду, УПФУ в м. Білгород-Дністровський Одеської області звернулось до Одеського апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою, в якій просить судове рішення скасувати, у задоволенні позову відмовити, посилаючись на неповне з’ясування судом обставин, що мають значення для правильного вирішення спору.

Так, скаржник вважає, що ним вірно оформлено спірне в рамках провадження по даній адміністративній справі рішення, т.я. внаслідок помилкового відображення заборгованості по заробітній платі за 2002-2003р.р. у розрахунку сум страхових внесків за січень 2006р. фактично відбулось зменшення суми страхових внесків, які не нараховані з 2004р. та не сплачені в установленому порядку. Відтак, на думку апелянта, в даному випадку ТОВ науково-виробнича фірма „Енергопромсістемс” згідно діючого законодавства мало спочатку сплатити суму внесків, щоб потім мати право їх зменшити, проте з боку товариства вказані дії місця не мали, у зв’язку з чим об’єктивно виникла переплата по особовому рахунку.

Розглянувши матеріали справи, оцінивши наявні в них докази, вислухавши пояснення представника відповідача, колегія суддів встановила:

Управлінням ПФУ в м. Білгород-Дністровській здійснено позапланову перевірку своєчасності, достовірності, повноти нарахування та своєчасності сплати сум страхових внесків на загальнообов’язкове державне пенсійне страхування НВФ „Енергопромсістемс”, за результатами якої складено акт від 21.06.2006р. № 72.

Зазначеним актом встановлено заниження у січні 2006р. страхових внесків за ставкою 32% на суму 12 998,4 грн. та за ставкою 1-2% на суму 812,4 грн. внаслідок того, що підприємством помилково у гр.7.1,7.2 відповідно І розділу розрахунку суми страхових внесків на загальнообов’язкове державне пенсійне страхування зменшено страхові внески, які були нараховані на заробітну плату у 2002-2003р.р.;

На підставі акту перевірки та приписів п.4 ч.9 ст.106 Закону України „Про загальнообов’язкове державне пенсійне страхування” від 09.07.2003р. № 1058-ІV УПФУ в м. Білгород-Дністровський Одеської області прийнято рішення від 22.06.2006р. № 471, яким за порушення розділу І ст.ст.19,20 Закону України „Про загальнообов’язкове державне пенсійне страхування” застосовано фінансові санкції до НВФ „Енергопромсістемс” на суму 3452,7 грн.

Вважаючи, що вказане рішення суперечить чинному законодавству України, товариство звернулось до господарського суду Одеської області із позовом про його скасування, який задоволено з мотивів, викладених в описовій частині цієї ухвали.

Перевіривши правильність застосування господарським судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, повноту, об’єктивність дослідження наданих доказів, апеляційний господарський суд не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги та зазначає таке:

Згідно із приписами п.1 ст.19 Закону України „Про загальнообов’язкове державне пенсійне страхування” від 09.07.2003р. № 1058-ІV страхові внески до солідарної системи нараховуються для роботодавця –на суми фактичних витрат на оплату праці (грошового забезпечення) працівників, що включають витрати на виплату основної і додаткової заробітної плати та інших заохочувальних та компенсаційних виплат, у тому числі в натуральній формі, які визначаються згідно з нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до Закону України „Про оплату праці”, виплату винагород фізичним особам за виконання робіт (послуг) за угодами цивільно-правового характеру, що підлягають обкладенню податком на доходи фізичних осіб, а також на суми оплати перших п’яти днів тимчасової непрацездатності, яка здійснюється за рахунок коштів роботодавця, та допомоги по тимчасовій непрацездатності.

Частиною 6 ст.20 цього Закону України передбачено, що страхувальники зобов’язані сплачувати страхові внески, нараховані за відповідний базовий звітний період, не пізніше ніж через 20 календарних днів із дня закінчення цього періоду.

За правилами п.4 ч.9 ст.106 зазначеного Закону України виконавчі органи Пенсійного фонду застосовують до страхувальників за донарахування територіальним органом Пенсійного фонду або страхувальником сум своєчасно не обчислених та не сплачених страхових внесків накладається штраф у розмірі 5 відсотків зазначених сум за кожний повний або неповний місяць, за який донараховано ці суми.

Апеляційний господарський суд відзначає, що наведеними вимогами законодавчо чітко визначено, що страхувальники в установлений термін мають сплачувати страхові внески, які нараховуються на суми фактичних витрат на оплату праці (грошового забезпечення) працівників, що включають витрати на виплату основної і додаткової заробітної плати та інших заохочувальних та компенсаційних виплат в базовому періоді. У разі одночасного невиконання платником обов’язків щодо нарахування та сплати внесків орган ПФУ на підставі п.4 ч.9 ст.106 Закону України „Про загальнообов’язкове державне пенсійне страхування” самостійно донараховує страхові внески та накладає штраф.

З матеріалів справи вбачається своєчасні відображення ТОВ НВФ „Енергопромсістемс” в звітності та сплата у повному обсязі страхових внесків за ставкою 31,8% (507,21 грн.) та за ставкою 2% (31,9 грн.), нарахованих на суми фактичних витрат на оплату праці, які мали місце в січні 2006р.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що суб’єкт владних повноважень в порушення спеціального нормативно-правового акту з питань загальнообов’язкового державного пенсійного страхування прийняв рішення, яким застосував штрафні санкції на суму 3452,7 грн., про що правильно дійшов висновку господарський суд першої інстанції.

При цьому помилкове відображення у гр.7.1,7.2 І розділу розрахунку суми страхових внесків за ставкою 32% на суму 12 998,4 грн. та за ставкою 1-2% на суму 812,4 грн. відповідно, нарахованих на виплачену заборгованість по заробітній платі у 2002-2003р.р., та внесення виправлень методом „сторно” не спричиняють притягнення страхувальника до відповідальності на підставі п.4 ч.9 ст.106 Закону України „Про загальнообов’язкове державне пенсійне страхування”, оскільки, як зазначено вище, накладання штрафних санкцій можливе за наявності ненарахування та несплати внесків, тоді як будь-яка заборгованість у товариства перед фондом відсутня.

З огляду на викладене, мотиви, з яких подана апеляційна скарга, не можуть бути підставами для зміни чи скасування оскаржуваної судового рішення місцевого господарського суду, оскільки останнє постановлено при повному та об’єктивному дослідженні всіх обставин справи, без порушення норм матеріального та процесуального права.

Керуючись ст.ст.150,160,162,195,196,198,200,205,206 КАС України, колегія суддів

Ухвалила:

Постанову господарського суду Одеської області від 14.12.2006р. зі справи № 14/361-06-10669А залишити без змін, апеляційну скаргу –без задоволення.

Ухвала в порядку ст.254 КАС України набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку.

Суддя-доповідач

В.Т. Пироговський

Судді

В.І. Картере

В.І. Жеков