ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД
ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" травня 2007 р.
Справа № 1/18

Суддя
господарського суду Чернівецької області Желiк Борис Євграфович

розглядаючи
справу

за
позовом   Приватний підприємець ОСОБА_1

до
відповідача Державна податкова інспекція у м.Чернівці

про
визнання недійсним відмови у видачі свідоцтва платника єдиного податку та
нарахування недоїмки та пені по торговим патентам

за участю представників:

позивача:  ОСОБА_2, ОСОБА_3

відповідача:  Чмола І.І.

прокурора

ВСТАНОВИВ:

Провадження в адміністративній справі відкрито ухвалою
господарськогосуду Чернівецької області від 02.04.2007 року на підставі пункту
6 Прикінцевих та перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства
(КАС) України за позовом приватного підприємця ОСОБА_1, який проживає у
АДРЕСА_1,у якому позивач просить про наступне:

- визнати протиправною (незаконною) відмову Державної податкової
інспекції у м.Чернівці від 28.12.2006 року НОМЕР_1 щодо права застосування
приватним підприємцем ОСОБА_1 спрощеної системи оподаткування, обліку та
звітності на 2007 рік та у видачі свідоцтва про сплату ним єдиного податку з 1
січня 2007 року;

- зобов'язати Державну податкову інспекцію у м.Чернівці видати
приватному підприємцю ОСОБА_1 свідоцтво про сплату єдиного податку з 1 січня
2007 року відповідно до поданої 15.12.2006 року заяви;

- скасувати нарахування недоїмки і пені по особовій картці (рахунку)
платника податків ОСОБА_1 по сплаті ним платежів за торгові патенти у сфері
грального бізнесу.

Обґрунтовуючи позовні вимоги у справі позивач посилається на
наступне.

Рішенням (лист НОМЕР_1) від 28.12.2006 року ДПІ у м.Чернівці
відмовила приватному підприємцю ОСОБА_1 у задоволенні його заяви від 15.12.2006
року про право застосування ним у підприємницькій діяльності спрощеної системи
оподаткування і звітності і отже у видачі заявнику свідоцтва про сплату з 1
січня 2007 року єдиного податку, посилаючись при цьому на те, що у заявника під
час його звернення з заявою до ДПІ є борг по торгових патентах у сфері
грального бізнесу на загальну суму 42021,57 грн.

В дійсності, твердження відповідача про наявність вказаного боргу
спростовується Актом від 31.12.2006 року “про результати планової виїзної
перевірки суб'єкта підприємницької діяльності - фізичної особи ОСОБА_1 з питань
дотримання вимог податкового, валютного законодавства України за період з
01.07.2004 року по 30.06.2006 року”, яким (актом) встановлено відсутність з
боку приватного підприємця ОСОБА_1 порушень Закону України “Про патентування
деяких видів підприємницької діяльності” щодо своєчасної оплати торгових
патентів.

Додаткова оплата вартості торгового патенту за 1 квартал 2005
року, продовжує позивач, нарахована відповідачем протизаконно, так як оплата
торгового патенту за вказаний період в сумі 39200 грн. була проведена по
платіжним дорученням від 13.12. 2004 року, тобто до 15 числа місяця,
передуючого звітному кварталу - 1 квартал 2005 р., а також до набуття чинності
статтею 47 Закону України “Про державний бюджет на 2005 рік”, якою внесено
зміни до Закону України “Про патентування деяких видів підприємницької
діяльності” і збільшено вартість торгового патенту на здійснення діяльності з
обліку готівкових валютних цінностей та з надання послуг у сфері грального
бізнесу.

Закон України “Про державний бюджет на 2005 рік” набрав чинності з
1.01.2005 року і не містить норми, яка б надавала йому зворотної сили, тому
Закон не міг регулювати відносини, що існували до набуття ним чинності, у
зв'язку з чим визначена в особовій картці позивача, платника податків, сума
боргу повинна бути скасована.

Відповідач, ДПІ у м.Чернівці, подав письмові заперечення, у яких
просить суд відмовити приватному підприємцю ОСОБА_1 у задоволенні його позовних
вимог як безпідставних з урахуванням наступного.

У позовній заяві ПП ОСОБА_1 вказує на те, що додаткова оплата
вартості торгового патенту за 1 квартал 2005 року є протизаконною, оскільки
оплата торгового патенту на здійснення операцій з надання послуг у сфері
грального бізнесу була здійснена ним до набуття чинності норм Закону України
“Про державний бюджет України на 2005 рік”. Однак, ДПІ м.Чернівці не може
погодитися з такими висновками з наступних причин.

Згідно з вимогами Закону України “Про патентування деяких видів
підприємницької діяльності” операції з надання послуг у сфері грального
бізнесу, що здійснюються суб'єктами підприємницької діяльності або їх
структурними (відокремленими) підрозділами, підлягають патентуванню.

Суб'єкти підприємництва, які здійснюють свою діяльність у сфері
грального бізнесу, повинні придбавати торгові патенти на право надання послуг з
використання різного грального обладнання. Вартість торгового патенту залежить
від типу грального обладнання, кількості гравців, які можуть одночасно брати
участь в азартній грі, а також розміру доходу, який може отримати гральний
заклад від надання послуг з використання певного типу грального обладнання.

Під час придбання торгового патенту на право здійснення операцій з
надання послуг у сфері грального бізнесу підприємницької діяльності крім
авансового платежу, суб'єкт підприємництва, вносить разову плату в розмірі
вартості патенту за три місяці, на величину якої буде зменшено розмір плати за
торговий патент, що підлягає внесенню в останній квартал його дії.

Збільшення вартості торгового патенту на здійснення діяльності з
обміну готівкових валютних цінностей та з надання послуг у сфері грального
бізнесу передбачено Законом України “Про Державний бюджет України на 2005 рік”.

Відповідно до статті 47 Закону України від 23.12.2004 року
№2285-1У “Про Державний бюджет України на 2005 рік”, який введений в дію з 01
січня 2005 року у 2005 році збільшується вартість торгового патенту на
здійснення діяльності з обміну готівкових валютних цінностей та з надання
послуг у сфері грального бізнесу. Одночасно із цим внесені зміни до Закону
України “Про патентування деяких видів підприємницької діяльності”.

Керуючись зазначеними нормами Державна податкова адміністрація
України надала роз'яснення, що з 1 кварталу 2005 року сплата вартості торгових
патентів на здійснення операцій з надання послуг у сфері грального бізнесу
повинна бути проведена за новими ставками. А також має бути здійснена доплата
за останній квартал строку дії торгового патенту.

Суб'єкт підприємницької діяльності може здійснити попередню оплату
вартості торгового патенту на здійснення операцій з надання послуг у сфері
грального бізнесу за весь термін дії торгового патенту. При цьому суб'єкт
підприємницької діяльності звільняється від обов'язків додаткового внесення
вартості торгового патенту у разі, якщо прийнятими після цього актами
законодавства збільшується його вартість. Зазначене положення передбачене у п.5
ст.5 Закону України “Про патентування деяких видів підприємницької діяльності”.

Своїм листом від 05.01.2005 року НОМЕР_2 Державна податкова
адміністрація України передбачає, що в разі неповного внесення  вартості торгового патенту за 1 квартал 2005
року, суб'єкт підприємницької діяльності повинен зробити перерахунок і сплатити
недостатню суму вартості торгового патенту до 15 березня 2005 року за умови
доплати до вказаного терміну вартості торгового патенту за 1 квартал 2005 року
пеня на суму недоплати нараховуватись не буде.

Плата за торговий патент, яка проводиться відповідно до Закону
України “Про патентування деяких видів підприємницької діяльності” не є
узгодженим податковим зобов'язанням, а лише підтверджує зобов'язання платника
податку у терміни, встановлені законодавством сплатити суму плати за торговий
патент.

У відповідності до Указу Президента України “Про спрощену систему
оподаткування, обліку та звітності суб'єктів малого підприємництва” заява
подається не пізніше ніж за 15 дні до початку наступного звітного (податкового)
періоду (кварталу) за умови сплати всіх установлених податків та обов'язкових
платежів за попередній звітний (податковий) період.

Ухвалою від 18.04.2007 року судом було оголошено перерву у
судовому засіданні до 04.05.2007 року на підставі п. 2 статті 150 КАС України з
метою всебічного повного і об'єктивного дослідження всіх доказів і обставин у
справі (а.с. 34, 35). З цих же підстав, а також з урахуванням додаткових
доказів суд оголосив 04.05.2007 року перерву в судовому засіданні по розгляду
справи до 11 год. 30 хв. 21 травня 2007 року.

Представники позивача і відповідача своїх позицій щодо позовних
вимог та заперечень на них у справі не змінили.

Дослідивши матеріали справи та надавши їм належну правову оцінку,
суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги приватного підприємця ОСОБА_1
повністю доведені, відповідають матеріалам справи і засновані на чинному
законодавстві, у зв'язку з чим підлягають задоволенню в повному об'ємі,
зокрема, з наступних підстав.

У відповідності до пункту 1 Указу Президента України від
03.07.1998р. № 727 "Про спрощену систему оподаткування, обліку та
звітності суб'єктів малого підприємництва" спрощена система оподаткування,
обліку та звітності запроваджується, у т.ч. для таких суб'єктів малого
підприємства як фізичні особи, які здійснюють підприємницьку діяльність без
створення юридичної особи і у трудових відносинах з якими, включаючи членів їх
сімей, протягом року перебуває не більше 10 осіб та обсяг виручки яких від
реалізації продукції (товарів, робіт, послуг) за рік не перевищує 500 тис.
гривень.

За даними свідоцтва про державну реєстрацію позивача як фізичної
особи - підприємця за НОМЕР_3 від 05.11.2003р. (а.с. 8) та Акту про результати
планової виїзної перевірки від 31.08.2006р. НОМЕР_4 яку було проведено ДПІ у м.
Чернівці (а.с. 28, сторінка акту 9, абзац 2) позивач у справі п/п ОСОБА_1
відповідає наведеним вимогам п. 1 Указу Президента України.

Пунктом 2 цього Указу передбачено, що суб'єкти малого
підприємництва - фізичні особи мають право самостійно обирати спосіб
оподаткування доходів за єдиним податком шляхом отримання свідоцтва про сплату
єдиного податку. Для переходу на спрощену систему оподаткування, обліку та
звітності суб'єкт малого підприємництва згідно з пунктом 4 Указу подає письмову
заяву до органу державної податкової служби за місцем державної реєстрації.
Заява подається не пізніше ніж 15 днів до початку звітного (податкового)
періоду (кварталу) за умови сплати всіх установлених податків та обов'язкових
платежів за попередній звітний (податковий) період.

15 грудня 2006 р. позивач, посилаючись на указ Президента України
від 28.06.99р. № 746/99 "Про внесення змін до Указу Президента України від
03.07.98р. № 727  "Про спрощену
систему оподаткування, обліку та звітності суб'єктів малого підприємництва",
звернувся до Державної податкової інспекції у м. Чернівці із заявою про право
застосування та перехід його з 01.01.2007р. на спрощену систему оподаткування,
обліку та звітності (а.с. 11).

Листом НОМЕР_1 від 28.12.2006р. заступником начальника ДПІ у м.
Чернівці позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про сплату з 01 січня 2007
року єдиного податку з посиланням на те, що станом на 28.12.2006р. на особовій
картці заявника, п/п ОСОБА_1, значиться податковий борг по торговому патенту
(гральний бізнес) в сумі 42021грн. 57коп. (а.с. 10).

Обґрунтовуючи зазначену причину відмови позивачу у видачі йому
свідоцтва про сплату з 1 січня 2007 року єдиного податку, ДПІ у м. Чернівці в
письмових запереченнях на позовні вимоги у справі (а.с. 31, 32) оспорює
правомірність твердження позивача щодо протизаконності визначення податковим
органом додаткової оплати за торговий патент з надання послуг у сфері грального
бізнесу за І квартал 2005 р.

При цьому, відповідач вважає, що, незалежно від того коли
заявником було сплачено вартість патентів за І квартал 2005р. (чи до набрання чинності
статтею 47 Закону України "Про державний бюджет України на 2005 рік",
відповідно до якої вартість торгового патенту з надання послуг у сфері
грального бізнесу з 1 січня 2005 р. було збільшено, чи після того як цей Закон
вступив в дію)  позивач повинен,
починаючи з 1 січня 2005 р. сплачувати вартість патентів у розмірі,
передбаченому ст. 47 Закону України "Про державний бюджет України на 2005
рік". І лише у разі, стверджує відповідач, коли суб'єкт підприємницької
діяльності здійснив попередню оплату вартості торгового патенту за весь термін
його торгового патенту) дії, він (суб'єкт підприємницької діяльності) на
підставі частини 3 пункту 5 статті 5 Закону України "Про патентування
деяких видів підприємницької діяльності", звільняється від обов'язків додаткового
внесення вартості торгового патенту, збільшеного прийнятими після цього актами
законодавства.

Наведена дизпозиція відповідача щодо застосування частини 3 пункту
5 статті 5 вказаного вище Закону до обставин у цій справі є помилково і
визначена відповідачем без урахування цих обставин та чинного законодавства, а
саме.

Одноразове (щоквартальне), згідно з частинами 1 і 2 пункту 5
статті 5 Закону, внесення позивачем плати у розмірі, що діяв під час сплати
вартості торгового патенту за І квартал 2005 року, що  не заперечує відповідач, і що підтверджується
платіжним дорученням НОМЕР_5 від 13 грудня 2004р. (а.с. 20), було здійснено
позивачем у строки, передбачені частиною 1 пункту 5 ст. 5 закону, тобто до 15
числа місяця, що передує звітному кварталу, і до набрання чинності статтею 47
Закону України "Про державний бюджет на 2005 рік", тобто до 1 січня
2005 року.

Відповідно до приписів ст. 58 Конституції України закони та інші
нормативні акти не мають зворотної сили у часі, крім випадків коли пом'якшують
або скасовують відповідальність особи. У зв'язку з цим є протиправними дії ДПІ
у м. Чернівці про поширення на позивача станом на 15 грудня 2005р., тобто до
моменту вступу в дію, статті 47 Закону України "Про державний бюджет
України на 2005 рік" в частині збільшення вартості торгового патенту на
здійснення операцій з надання послуг у сфері грального бізнесу.

Неправомірність дій відповідача підтверджується також спеціальним
законодавством, що регулює порядок сплати вартості торгового патенту, а саме.

Пунктом 18 частини 1 статті 14 Закону України "Про систему
оподаткування" плата за торговий патент на деякі види підприємницької
діяльності передбачена серед загальнодержавних податків і зборів (обов'язкових
платежів), що обумовлює суть плати за торговий патент як суми податкового
зобов'язання, яке відповідно до законодавства визначається для платника під час
його (зобов'язання) існування.

За змістом п. 5 ст. 5 Закону України "Про патентування деяких
видів підприємницької діяльності" 15 числа місяця, передуючого звітному
(податковому) кварталу є граничним строком оплати вартості торгового патенту, з
чого витікає, що зобов'язання з цього виду обов'язкового платежу визначено
законом, чинним за станом на вказану дату (15 числа місяця, передуючого
звітному кварталу).

Оскільки оплата за торгові патенти за І квартал 2005 р.
здійснена  позивачем у розмірі і в строк
установлені Законом України "Про патентування деяких видів підприємницької
діяльності", а також до набрання чинності Законом України "Про
державний бюджет України", позивач вірно визначив суму обов'язкових
платежів (податкового зобов'язання) у розмірі відповідно до чинного на момент
їх сплати законодавства, у зв'язку з чим у відповідача були відсутні будь-які
передбачені законом підстави вважати наявність у позивача боргу в сумі
42021грн. 57коп. на момент його звернення з заявою про перехід на спрощену
систему оподаткування, обліку та звітності на 2007 рік.

Відповідно до п. 13 Інструкції про порядок застосування штрафних
фінансових санкцій органами державної податкової служби, затвердженої наказом
Державної податкової адміністрації України від 17.03.2001р. № 110 і
зареєстрованій в міністерстві юстиції України 23.03.2001р. за № 269/5459 факти
порушень податкового та іншого законодавства посадова особа органу державної
податкової служби оформляє актом перевірки, у якому чітко викладається зміст
порушення з обґрунтуванням порушених норм чинного законодавства та вказуються
конкретні їх пункти і статті. Згідно з п. 15 цієї Інструкції керівник органу
державної податкової служби або його заступник приймає податкове
повідомлення-рішення за результатами перевірки.

З огляду на зазначене, у разі виявлення податковим органом фактів
неповного внесення до бюджету плати за торговий патент на деякі види
підприємницької діяльності такі факти оформляються актом перевірки, на підставі
якого приймається податкове повідомлення-рішення про донарахування платежів.
Донарахована у такий спосіб сума податкового зобов'язання, підлягає узгодженню
та погашенню у загально установленому порядку, який передбачений ст. 5 Закону
України "Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед
бюджетами та державними цільовими фондами".

Проте, ДПІ у м. Чернівці зазначених документів (акту перевірки про
встановлення факту недоплати позивачем вартості торгових патентів, податкового
повідомлення - рішення по цьому факту та документів про узгодження податкового
зобов'язання) до суду не подала.

Більше того, відповідно до Акту НОМЕР_4 від 31.08.2006р. "про
результати планової виїзної перевірки" ДПІ у м. Чернівці встановила, що
порушень  Закону України "Про
порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними
цільовими фондами" з боку п/п ОСОБА_1 не встановлено.

Статтею 7 Закону України "Про систему оподаткування"
передбачено, що зміна податкових ставок і механізм справляння податків і зборів
(обов'язкових платежів) не можуть запроваджуватись Законом України Про
державний бюджет на відповідний рік. Даний припис статті Закону поширюється і
на плату за торговий патент, оскільки плата за торговий патент на деякі види
підприємницької діяльності згідно з п. 18 ст. 14 Закону України "Про
систему оподаткування" відноситься до загальнодержавних податків і зборів
(обов'язкових платежів).

Ґрунтуючись на викладеному, матеріалах справи та враховуючи, що
позивач як суб'єкт малого підприємництва своєчасно і в порядку установленому
Указом Президента України "Про спрощену систему оподаткування, обліку та
звітності суб'єктів малого підприємництва", звернувся до державного органу
в особі ДПІ у м. Чернівці з заявою про застосування і перехід його з 1 січня
2007 року на спрощену систему оподаткування, обліку та звітності, відмова
відповідача у видачі позивачу свідоцтва про право сплати єдиного податку і
застосування до нього спрощеної системи оподаткування, обліку та звітності не
засновані на чинному законодавстві і обставинах у справі, керуючись  ст. 58 Конституції України, Указом Президента
України "Про спрощену систему оподаткування, обліку та звітності суб'єктів
малого підприємництва" Законами України "Про державний бюджет України
на 2005 рік", "Про патентування деяких видів підприємницької
діяльності", "Про систему оподаткування",  "Про порядок погашення податкових
зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими
фондами", Інструкцією про порядок застосування штрафних фінансових санкцій
органами державної податкової служби, затвердженої наказом Державної податкової
адміністрації України від 17.03.2001р. № 110 і зареєстрованій в міністерстві
юстиції України 23.03.2001р. за № 269/5459, ст.ст. 94, 158 -163, 167, 254 КАС
України, с у д -

П О С Т А Н О В И В:

1. Позов задовольнити у повному об'ємі.

2. Визнати протиправною (незаконною) відмову Державної податкової
інспекції у м. Чернівці у застосуванні приватним підприємцем ОСОБА_1 спрощеної
системи оподаткування, обліку та звітності у видачі йому свідоцтва про сплату
єдиного податку з 1 січня 2007 року.

3. Зобов'язати ДПІ у м. Чернівці видати п/п ОСОБА_1 свідоцтво про
сплату ним з 1 січня 2007 року єдиного податку відповідно до заяви від 15.12.2006
року та скасувати з його особової картки (рахунку) недоїмку і пеню по сплаті
платежів за торгові патенти зі здійснення операцій у сфері грального бізнесу
(платіж 14071800, код ДРФ ).

4. Повернути позивачу з державного бюджету 6грн. 80коп. судового
збору, сплаченого ним по квитанції Ощадбанку ОПЕРВ/0052 м. Чернівці по
квитанції НОМЕР_6 від 30.03.2007 року, для чого видати довідку.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання
заяви про апеляційне оскарження.

Про апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції спочатку
подається заява. Обґрунтування мотивів оскарження і вимоги до суду апеляційної
інстанції викладаються в апеляційній скарзі.

Заява про апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції
подається до адміністративного (господарського) суду апеляційної інстанції
через суд першої інстанції, який ухвалив судове рішення.

Заява про апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції
подається протягом десяти днів з дня її проголошення, а в разі складення постанови
у повному обсязі відповідно до ст. 160 Кодексу адміністративного судочинства
України - з дня складення в повному обсязі.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається
протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

У разі подання апеляційної скарги, постанова набирає законної сили
після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя                                                             Б.Є. Желiк