ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД
В Е     Р І Ш Е Н Н Я
справа № 20-5/003
За позовом: Суб'єкта
підприємницької діяльності ОСОБА_1 (АДРЕСА_1)
до Суб'єкта підприємницької
діяльності ОСОБА_2 (АДРЕСА_2)
Суддя:   І.В. Євдокимов
Представники сторін: не викликались
Рішенням господарського суду міста
Севастополя від 2 лютого 2007 року у справі №20-5/003 частково задоволено позов
суб'єкта підприємницької діяльності ОСОБА_1до суб'єкта підприємницької
діяльності ОСОБА_2про розірвання договору купівлі-продажу та стягнення
заборгованості у сумі 10327,50грн.

Суд стягнув з суб'єкта
підприємницької діяльності ОСОБА_2на користь суб'єкта підприємницької
діяльності ОСОБА_1 заборгованість у сумі 8579,17грн., з яких: 8500,00грн. -
основної заборгованості, 79,17 грн. пені 171,39грн. держмита та 118,00грн.
витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Суд розірвав договір
купівлі-продажу від 27.09.2006 року, який було укладено між суб'єктом
підприємницької діяльності ОСОБА_1 та
суб'єктом підприємницької діяльності ОСОБА_2.

В
іншій частині позовних вимог було відмовлено.

Постановою Севастопольського  апеляційного господарського суду від
26.03.2007 рішення господарського суду міста Севастополя від 2 лютого 2007 року
у справі №20-5/003 залишено без змін.

Позивач звернувся до суду з
клопотанням про ухвалення додаткового рішення по справі стосовно розподілу
витрат, які стосуються правової допомоги.

Статтею 44 Господарського
процесуального кодексу України передбачено, що до складу судових витрат входить
оплата послуг адвоката. В контексті цієї норми, судові витрати за участь
адвоката при розгляді справи підлягають сплаті лише в тому випадку, якщо вони
сплачені адвокату стороною, котрій такі послуги надавались, та їх сплата
підтверджується відповідними фінансовими документами.

Відповідно  до частини 3 статті 48 Господарського
процесуального кодексу України витрати, що підлягають сплаті за послуги
адвоката, визначаються у порядку встановленому Законом України "Про
адвокатуру". Дія вказаного закону поширюється тільки на осіб, які є адвокатами.

Поняття особи, котра є адвокатом
наводиться в статті 2 Закону України "Про адвокатуру", котра
зазначає, що адвокатом може бути громадянин України, який має вищу юридичну
освіту, стаж роботи за спеціальністю юриста або помічника адвоката не менше двох
років, склав кваліфікаційні іспити, одержав свідоцтво про право на зайняття
адвокатською діяльністю та прийняв присягу адвоката України.

Таким чином, стаття 44
Господарського процесуального кодексу України передбачає відшкодування сум в
якості судових витрат, які були сплачені стороною за отримання послуг,  лише адвокатам, а не будь-яким представникам.

Згідно з Роз'ясненнями Вищого
господарського суду України № 02-5/78 від 04.03.1998 „Про деякі питання
практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України”
витрати позивачів та відповідачів, пов'язані з оплатою ними послуг адвокатів,
адвокатських бюро, колегій, фірм, контор та інших адвокатських об'єднань з
надання правової допомоги щодо ведення справи в господарському суді,
розподіляються між сторонами на загальних підставах, визначених частиною п'ятою
статті 49 ГПК.

Відшкодування цих витрат
здійснюється господарським судом шляхом зазначення про це у рішенні, ухвалі,
постанові за наявності документального підтвердження витрат, як-от угоди про
надання послуг щодо ведення справи у суді та/або належно оформленої
довіреності, виданої стороною представникові її інтересів у суді, і платіжного
доручення або іншого документа, який підтверджує сплату відповідних послуг.

Відповідно до ч. 1 ст. 88 Господарського
процесуального кодексу України господарський суд має право за заявою сторони,
прокурора, який брав участь в судовому процесі, або за своєю ініціативою
прийняти додаткове рішення, ухвалу, якщо з якоїсь позовної вимоги, яку було
розглянуто в засіданні господарського суду, не прийнято рішення.

Як вбачається із матеріалів справи
позивачем відповідно до умов договору НОМЕР_1 від 12.12.2006 були здійснені
виплати про надання правової  допомоги в
розмірі 1500,00 грн., що підтверджується квитанцією НОМЕР_2 від
14.12.2006.

Згідно з ч. 5 ст. 49 Господарського
процесуального кодексу України суми, які підлягають сплаті за проведення
судової експертизи, послуги перекладача, адвоката, витрати на
інформаційно-технічне забезпечення судового процесу та інші витрати, пов'язані
з розглядом справи при задоволенні позову покладаються  на відповідача.

Однак в резолютивної частині
рішення відсутній висновок про розподіл витрат про надання правовій допомоги.

Керуючись ч. 2 ст. 88
Господарського процесуального кодексу України суд  визнав необхідним доповнити  резолютивну частину рішення суду  по даній справі зазначеним висновком.

На підставі висловленого, керуючись
ст. 86, ч. 2 ст.  88  Господарського процесуального кодексу
України, суд -

Вирішив:

1.          Доповнити резолютивну частину
рішення  п. 5 наступної редакції:

2.          “5. Стягнути
з Суб'єкта підприємницької діяльності ОСОБА_2 (АДРЕСА_2,  ідентифікаційний код  НОМЕР_3, відомостей про наявність поточних
рахунків в установах банків немає) на користь Суб'єкта підприємницької
діяльності ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, ідентифікаційний код  НОМЕР_4, відомостей про наявність поточних
рахунків в установах банків немає) витрати пов'язані з правовою допомогою в
розмірі 1500,00 грн.

Видати наказ після набрання
рішенням законної сили”.

3.          Копії даного  рішення направити сторонам

Суддя
І.В. Євдокимов

Рішення
оформлено

згідно
з вимогами

ст.
84 ГПК України

та
підписано

17.04.2007

Розсилка:

1.          СПД ОСОБА_1  (АДРЕСА_1)

2.          СПД ОСОБА_2  (АДРЕСА_2)

3.          Справа

4.          наряд