ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.03.07 р.                                                                             Справа № 33/58

Господарський суд Донецької області, у складі головуючого судді Новікової Р.Г., при секретарі судового засідання Овчинніковій В.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали

за позовом Управління Пенсійного фонду України в м. Шахтарську Донецької області

до відповідача Державного підприємства „Шахтарськантрацит” м. Шахтарськ в особі Відокремленого підрозділу „Автобаза” Державного підприємства „Шахтарськантрацит” м. Шахтарськ

про стягнення 12885грн.

в адміністративній справі №33/58.

за участю представників:

від позивача: Василевський В.Т., дов. №951/06 від 26.02.2007р.

від відповідача: не з’явився

СУТЬ СПОРУ: Управління Пенсійного фонду України в м. Шахтарську Донецької області звернулося до господарського суду Донецької області з адміністративним позовом №414/04 від 25.01.2007р. про стягнення з Державного підприємства „Шахтарськантрацит” м. Шахтарськ в особі Відокремленого підрозділу „Автобаза” Державного підприємства „Шахтарськантрацит” м. Шахтарськ заборгованості з відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до пунктів „б” - „з” статті 13 Закону України „Про пенсійне забезпечення”, за період з 01.07.2006р. по 30.11.2006р. у сумі 12885грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на норми пункту 2 розділу ХV Прикінцевих положень Закону України “Про загальнообов’язкове державне пенсійне страхування” від 9 липня 2003 року №1058-ІV та пункту 6 Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов’язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, затвердженої постановою Правління Пенсійного фонду України від 19 грудня 2003 року №21-1 (зареєстрована в Міністерстві юстиції України 16 січня 2004 року за №64/8663); розрахунок про фактичні витрати на виплату та доставку пільгових пенсій.

Внаслідок невиконання відповідачем своїх зобов’язань у нього виникла перед позивачем заборгованість з відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до пунктів „б” - „з” статті 13 Закону України „Про пенсійне забезпечення”, за період з 01.07.2006р. по 30.11.2006р. у сумі 12885грн.

Ухвалою суду від 13.02.2007р. було відкрите адміністративне провадження та призначено попереднє судове засідання на 27.02.2007р.

У попередньому засіданні 27.02.2007р. позивач не відмовився від адміністративного позову і наполягав на заявлених вимогах. Відповідач явку свого представника у попереднє засідання не забезпечив. На адресу суду надійшов відзив відповідача №17-14/5-120 від 21.02.2007р., де останній вимоги про стягнення заборгованості по відшкодуванню пільгових пенсій в сумі 12885грн.00коп. визнав в повному обсязі. Одночасно відповідач надав клопотання про розгляд справи за відсутності їх представника.

За наслідками підготовчого провадження суд постановив ухвалу від 27.02.2007р. про закінчення підготовчого провадження і призначення справи до судового розгляду на 22.03.2007р.

У судовому засіданні 22.03.2007р. головуючим були роз’яснені процесуальні права та обов’язки позивачу, передбачені статтями 49, 51, 54, 65-68 Кодексу адміністративного судочинства України. Позивач не відмовився від заявлених вимог. До матеріалів справи приєднаний відзив на позов №17-14/11-130 від 01.03.2007р., у якому відповідач визнав позов у повному обсязі.

Під час судового розгляду були досліджені: розрахунок фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених відповідно до пункту 2 розділу ХV Прикінцевих положень Закону України “Про загальнообов’язкове державне пенсійне страхування” в частині пенсій, призначених відповідно до пункту „а” ст. 13 Закону України „Про пенсійне забезпечення”; акт звірки взаєморозрахунків від 04.12.2006р.; свідоцтво про державну реєстрацію юридичної особи серії А00 №293806, довідка №02-17-7; довідка №7-25-520, довідка №7-22-487; лист №17-14/5-275 від 07.08.2006р., лист від 17.07.2006р. №10-1128, лист від 14.07.2006р. №554, відзив на позовну заяву №17-14/5-120 від 21.02.2007р., відзив №17-14/11-130 від 01.03.2007р.

Дослідивши матеріали справи та вислухавши пояснення представника позивача, господарський суд встановив наступне.

З 1 січня 2004 року набрав чинності Закон України “Про загальнообов’язкове державне пенсійне страхування” №1058-IV від 09.07.2003р.

Вказаний закон регулює відносини, що виникають між суб’єктами системи загальнообов’язкового державного пенсійного страхування. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на ці відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону. Як зазначено у пункті 2 статті 5 Закону України “Про загальнообов’язкове державне пенсійне страхування” №1058-IV від 09.07.2003р. платники страхових внесків, їх права та обов’язки, порядок нарахування, обчислення та сплати страхових внесків, стягнення заборгованості за цими внесками визначаються виключно цим законом.

Працівникам Відокремленого підрозділу „Автобаза” Державного підприємства „Шахтарськантрацит” м. Шахтарськ Волинському О.І., Дрьомову П.І., Ковері В.Ф., Пинчуку В.І., Подорванову М.С., Сніцаруку А.С., Новикову В.Ф. було призначено пенсії на пільгових умовах згідно пунктів “б” - „з” статті 13 Закону України “Про пенсійне забезпечення” та у відповідності зі Списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

Частиною 2 Прикінцевих положень Закону України “Про загальнообов’язкове державне пенсійне страхування” передбачено, що підприємства та організації з коштів, призначених на оплату праці, вносять до Пенсійного фонду плату, що покриває фактичні витрати на виплату і доставку пенсій особам, які були зайняті повний робочий день на роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України. починаючи з дня набрання чинності цим Законом, у розмірі 100 відсоткового розміру відшкодування фактичних витрат на виплату і доставку цих пенсій до набуття права на пенсію за віком відповідно до цього Закону.

При цьому зберігається порядок покриття витрат на виплату і доставку цих пенсій, що діяв до набрання чинності цим Законом.

Частиною 2 Прикінцевих положень Закону України “Про загальнообов’язкове державне пенсійне страхування” передбачено, що підприємства та організації з коштів, призначених на оплату праці, вносять до Пенсійного фонду плату, що покриває фактичні витрати на виплату і доставку пенсій особам, які були зайняті повний робочий день на роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України. починаючи з дня набрання чинності цим Законом, у розмірі 100 відсоткового розміру відшкодування фактичних витрат на виплату і доставку цих пенсій до набуття права на пенсію за віком відповідно до цього Закону.

При цьому зберігається порядок покриття витрат на виплату і доставку цих пенсій, що діяв до набрання чинності цим Законом.

Статтею 2 Закону України „Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування” №400/97-ВР від 26.06.1997р. встановлено, що для платників збору, визначених пунктами 1 та 2 статті 1 цього Закону (суб'єкти підприємницької діяльності незалежно від форм власності, їх об'єднання, бюджетні, громадські та інші установи та організації, об'єднання громадян та інші юридичні особи, а також фізичні особи - суб'єкти підприємницької діяльності, які використовують працю найманих працівників; філії, відділення та інші відокремлені підрозділи платників податку, зазначених у пункті 1 цієї статті, що не мають статусу юридичної особи, розташовані на території іншої, ніж платник зборів, територіальної громади), крім тих, які є платниками фіксованого сільськогосподарського податку, об'єктом оподаткування є також фактичні витрати на виплату і доставку пенсій, призначених відповідно до пунктів "б" - "з" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" до досягнення працівниками пенсійного віку, передбаченого статтею 12 Закону України "Про пенсійне забезпечення".

Розділом 6 Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України (далі – Інструкція), затвердженої постановою Правління Пенсійного фонду України від 19 грудня 2003 року №21-1 (зареєстрована в Міністерстві юстиції України 16 січня 2004 року за № 64/8663) врегульований порядок відшкодування підприємствами витрат пенсійного фонду України на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах.

Відповідно до пункту 6.1 Інструкції відшкодуванню підлягають витрати Пенсійного фонду на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах відповідно до частини 2 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" в таких розмірах - для платників, зазначених у підпункті 2.1.1 пункту 2.1 цієї Інструкції, 100 відсотків фактичних витрат на виплату і доставку пенсій, призначених відповідно до абзацу першого частини 2 Прикінцевих положень Закону застрахованим особам, які працювали або працюють на роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком N 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

Витрати на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах особам, які мають стаж, що дає право на призначення цих пенсій на декількох підприємствах, покриваються цими підприємствами пропорційно стажу роботи.

При цьому стаж роботи на останньому підприємстві враховується у повному розмірі, а з попередніх місць роботи осіб він додається до стажу, необхідного для призначення пенсій на пільгових умовах.

Розмір сум до відшкодування на поточний рік визначається відділами доходів органів Пенсійного фонду України щорічно в повідомленнях про розрахунок сум фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до частини 2 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", які надсилаються підприємствам до 20-го січня поточного року та протягом 10 днів з новопризначених пенсій.

При цьому, додаткові пенсії, доплати, надбавки та підвищення призначені відповідно до законодавства України, не включаються до розміру фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, що підлягають відшкодуванню.

Підприємства щомісяця до 25-го числа вносять до Пенсійного фонду зазначену в повідомленні місячну суму фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах.

У разі зміни розміру пенсії або настання обставин, які впливають на суму відшкодування (смерть пенсіонера, зміна місця проживання та ін.), органи Пенсійного фонду повідомляють про це підприємства в місячний термін з моменту виникнення цих обставин.

У разі призначення пенсій на пільгових умовах особам, які мають необхідний стаж роботи не за місцем призначення цієї пенсії, орган Пенсійного фонду за місцем призначення пенсії надсилає повідомлення згідно з додатками, зазначеними у пункті 6.4 цієї Інструкції для зазначених підприємств у двох примірниках через орган Пенсійного фонду за місцезнаходженням цього підприємства. Відшкодування сум фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах, у таких випадках здійснюється підприємством на рахунки органу Пенсійного фонду за місцем його реєстрації.

Розмір сум фактичних витрат на виплату і доставку пенсії, призначених працівникам відповідача, що підлягають відшкодуванню останнім, був визначений в сумі 12885грн. у розрахунку, який долучено судом до матеріалів справи .

Пунктом 6.8 наведеної Інструкції передбачено, що підприємства щомісяця до 25-го числа вносять до Пенсійного фонду зазначену в повідомленні місячну суму фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах.

У разі зміни розміру пенсії або настання обставин, які впливають на суму відшкодування (смерть пенсіонера, зміна місця проживання та ін.), органи Пенсійного фонду повідомляють про це підприємства в місячний термін з моменту виникнення цих обставин.

У разі призначення пенсій на пільгових умовах особам, які мають необхідний стаж роботи не за місцем призначення цієї пенсії, орган Пенсійного фонду за місцем призначення пенсії надсилає повідомлення для зазначених підприємств, у двох примірниках через орган Пенсійного фонду за місцезнаходженням цього підприємства.

Згідно із пунктом 6.10 Інструкції відшкодування сум фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах, у таких випадках здійснюється підприємством на рахунки органу Пенсійного фонду за місцем його реєстрації.

Відповідач плату, що покриває фактичні витрати на виплату і доставку пенсій за період з 01.07.2006р. по 30.11.2006р. не сплатив.

Оскільки пенсія працівнику відповідача призначена згідно із пунктами „б” - „з” статті 13 Закону України “Про пенсійне забезпечення” та у відповідності зі Списком №2, то відповідач зобов’язаний внести до Пенсійного фонду плату, що покриває фактичні витрати на виплату і доставку пенсії працівникам, призначеної за період з 01.07.2006р. по 30.11.2006р. в сумі 12885грн.

На підставі викладеного, позовні вимоги Управління Пенсійного фонду України в м. Шахтарську до Державного підприємства Державного підприємства „Шахтарськантрацит” м. Шахтарськ в особі Відокремленого підрозділу „Автобаза” Державного підприємства „Шахтарськантрацит” м. Шахтарськ про стягнення заборгованості з відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених відповідно до пунктів ”б” – „з” статті 13 Закону України „Про пенсійне забезпечення” за період з 01.07.2006р. по 30.11.2006р. у розмірі 12885грн. суд визнає обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Враховуючи вищенаведене та керуючись нормами Закону України „Про загальнообов’язкове державне пенсійне страхування” №1058-IV від 09.07.2003р., Інструкцією про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, затвердженою Постановою правління Пенсійного Фонду України №21-1 від 19.12.2003р. (зареєстровано в Мінюсті 16.01.2004р. за №64/8663, статями 1, 2, 4, 5, 6, 10, 11, 12, 14, 15, 23, 48, 50, 69-71, 79, 81, 86, 94, 98, 107, 110, 111, 114, 121, 122-170, 254, Прикінцевими та Перехідними положеннями Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Позовні вимоги Управління Пенсійного фонду України в м. Шахтарську до Державного підприємства „Шахтарськантрацит” м. Шахтарськ в особі Відокремленого підрозділу „Автобаза” Державного підприємства „Шахтарськантрацит” м. Шахтарськ про стягнення заборгованості з відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених відповідно до пунктів ”б” – „з” статті 13 Закону України „Про пенсійне забезпечення” за період з 01.07.2006р. по 30.11.2006р. у розмірі 12885грн., – задовольнити у повному обсязі.

Стягнути з Державного підприємства „Шахтарськантрацит” м. Шахтарськ (86200, Донецька область, м. Шахтарськ, вул. Крупської, 20, , МФО 334345) на користь Управління Пенсійного Фонду України в м. Шахтарську (86200, Донецька область, м. Шахтарськ, вул. Крупської, 20, МФО 335106, ) суму заборгованості з відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених відповідно до пунктів ”б” – „з” статті 13 Закону України „Про пенсійне забезпечення” за період з 01.07.2006р. по 30.11.2006р. у розмірі 12885грн.

У судовому засіданні 22.03.2007р. було оголошено вступну та резолютивну частини постанови.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання через суд першої інстанції заяви про апеляційне оскарження постанови суду протягом десяти днів з дня виготовлення постанови. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Постанова суду першої інстанції, якщо інше не встановлено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, встановленого цим Кодексом, якщо таку заяву не було подано.

Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у строк, встановлений цим Кодексом, постанова суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення цього строку.

Повний текст виготовлено 26.03.2007р.

Суддя                                                                                              Новікова Р.Г.

К.О.А., надруковано у 4-х примірниках:

1 - позивачу;

2 - відповідачу;

1 – до справи