ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"15" січня 2007 р.
Справа  № 17/345-06-11941

За позовом:          Товариства з обмеженою відповідальністю „Інвестиційно-промислова

група „Майстер”

до  відповідача:   Товариства з обмеженою відповідальністю „ОПТІМУБУД”

про стягнення 44235,66 грн.

Суддя           Зуєва Л.Є.

П р е д с т а в н и к и :

Від позивача:      Федоров А.А. - повірений;

Від відповідачів:  не з’явилися ;

СУТЬ СПОРУ: позивач звернувся до суду з вимогою стягнути з відповідача 44235,66грн. заборгованості за поставлений товар по укладеному договору поставки №97 від 14.06.2006р.

Відповідач ТОВ „Оптімумбуд” в засідання суду не з’явився, хоча на його юридичну  адресу судом не одноразово направлялися ухвали суду з зазначенням дати часу та місця слухання справи, відповідач  відзив на позовну заяву не надав, тому справа розглядається за наявними в ній матеріалами, в порядку ст. 75 ГПК України.

Розглядом матеріалів справи встановлено:

Між ТОВ „Оптімумбуд” та ТОВ „Інвестиційно-промислова група „Майстер” було укладено договір поставки №97 від 14.06.2006р., відповідно до п.1.1 якого позивач зобов’язався передати (поставити) у власність покупцю продукцію, яка випускається під торговою маркою MASTER TM, а відповідач в свою чергу зобов’язався прийняти у власність і оплатити на умовах зазначеного договору.

У відповідності до умов п. 1.2 укладеного договору асортимент, кількість і ціна продукції зазначаються в специфікаціях, які являються невід’ємними частинами зазначеного договору. При цьому, відповідно до п. 1.3 загальна сума зазначеного договору визначається на основі усіх доданих до нього специфікацій (додатків).

Пунктом п.2.2 передбачено, що продавець зобов’язується поставити кожну окрему партію продукції в строки, вказані в доданій до договору специфікації.

Так на виконання умов укладеного договору, а саме п. 2.2 позивач у відповідності з додатками №01 від 14.06.2006р., №03 від 14.06.2006р., №02 від 19.06.2006р., №04 від 05.07.2006р., №05 від 19.08.2006р. до договору поставки №97 від 14.06.2006р. зобов’язався поставити відповідачу ТОВ „Оптімумбуд” продукцію на загальну суму 134235, 66 грн.

Позивач взяті на себе по укладеному договору поставки зобов’язання виконав у повному обсязі, а саме поставив на користь відповідача продукцію по наступним розрахункових накладним: №40 від 14.06.2006р. на суму 57479,64 грн., №39 від 14.06.2006р. на суму 4970,94грн., №Т/-000310 від 19.06.2006р. на суму 41401,92 грн. - довіреність ЯМЖ №690852 від 19.07.2006р., №91 від 05.07.2006р. на суму 13361,40 грн. - довіреність ЯМЖ №690857 від 05.07.2006р., №224 від 19.08.2006р. на суму 17021,76 грн.

Пунктом 2.4 укладеного договору встановлено, що оплату кожної окремої парії продукції (зазначеної в специфікації) по зазначеному договору поставки відповідач зобов’язався провести шляхом перерахування вартості цієї партії продукції на один (вказаний в додатку/специфікації) з поточного рахунку відповідача. При цьому, відповідач зобов’язався оплатити продукцію в порядку та в строки, вказані в доданій до договору специфікації.

Так вищевказаними додатками №01 від 14.06.2006р., №03 від 14.06.2006р., №02 від 19.06.2006р., №04 від 05.07.2006р., №05 від 19.08.2006р. до договору поставки №97 від 14.06.2006р. було встановлено, що оплата проводиться у 100% розмірі на протязі 14 днів з моменту поставки продукції, шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок позивача. При цьому момент поставки продукції вважається дата, вказана в розрахунковій накладній.

Відповідач в свою чергу, взяті на себе по укладеному договору поставки виконав не в повному обсязі, в частині оплати вартості поставленої йому по договору продукції, перерахувавши на користь позивача лише 90 000 грн. про що свідчать платіжні доручення №13 від 16.06.2006р. на суму 15 000 грн., №43 від 27.06.2006р. на суму 15 00 грн., №50 від 04.07.2006р. на суму 15 000 грн., № 92 від 25.07.2006р. на суму 15 000 грн., №100 від 09.08.2006р. на суму 15 000 грн., № 103 від 11.08.2006р. на суму 15000 грн. У зв’язку з частковим виконанням відповідачем своїх договірних зобов’язань у нього утворилася заборгованість у сумі 44235,66грн.

Зазначений факт також підтверджується актом звірки взаєморозрахунків від 27.09.2006р.

Ці обставини спонукали ТОВ Інвестиційно-промислова група „Майстер” звернутися до господарського суду Одеської області з позовною заявою (вхід. №14571 від 14571) про стягнення 44235,66 грн.

Ухвалою господарського Одеської області суду від 15.11.2006р. порушено провадження у справі №17/345-06-11941 за позовом товариства з обмеженою відповідальністю „Інвестиційно-промислова група „Майстер” до приватного підприємства „Ареон”, товариств аз обмеженою відповідальністю „Оптімумбуд” про стягнення 44235,66 грн.

ПП ”Ареон”  у відповідності до договору поруки №1/06-П від 14.06.2006р. поручився перед позивачем за виконання товариством з обмеженою відповідальністю „Оптімумбуд”    своїх зобовязань  по зазначеному вище договору.

Однак 05.12.2006р.  позивач звернувся до суду з заявою (вхідн.№27573) про відмову від позовних вимог відносно приватного підприємства „Ареон”, оскільки  це підприємство  взяло на себе зобовязання  за договором поруки №1/06-П від 14.06.2006р. лише в частині своєчасного прийняття поставленої за договором продукції, яке було виконано своєчасно та у повному обсязі.

З огляду на викладене  господарським судом була прийнята відмова товариства з обмеженою відповідальністю „Інвестиційно-промислова група „Майстер” від частини позовних вимог та ухвалою суду від 06.12.2006р. провадження у справі в частині позовних вимог у відношенні ПП „Ареон” припинено на підставі п.4.ст.80 ГПК України, у зв’язку з відмовою позивача від позовних вимог стосовно ПП „Ареон”.

Дослідивши обставини та матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, суд дійшов наступних висновків.

У відповідності до ст.11 ЦК України цивільні права та обов’язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а підставою виникнення цивільних прав та обовЧязків  є договори та інші правочини. Правочин, різновидом якого є договори-основний вид правомірних дій – це волевиявлення осіб, безпосередньо спрямовані на виникнення, зміну або припинення цивільних прав і обовЧязків. .

У відповідності зі ст.204 ЦК України  договори укладені між сторонами по справі, як  цивільно-правові  правочини  є правомірними  на час розгляду справи, оскільки  їх  недійсність прямо не встановлено законом, та  вони не визнані судом недійсними, тому зобов’язання за цими договорами  мають  виконуватися належним чином.

Відповідно до ст.526 ЦК України зобов’язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог –відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться, при цьому відповідно до ст.525 ЦК України одностороння відмова від виконання зобовЧязання не допускається.

У відповідності до вимог ст. 530 ЦК України, якщо у  зобов'язанні  встановлений  строк  (термін)  його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Крім цього, як вбачається з вимог ст. 599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням,  проведеним належним чином.

При цьому, договір є обов'язковим для виконання сторонами своїх зобов'язань, про що свідчить вимоги ст. 629 цього ж Кодексу.

Вимогами п.1 ст. 715 ЦК України передбачено, що за договором поставки продавець  (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших  цілях, не пов'язаних з особистим,  сімейним,  домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. При цьому, пунктом 2 зазначеної статті передбачено, що до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

За таких обставин керуючись вимогами ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов’язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов’язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до вимог п.п.1,2 ст. 692 ЦК України покупець зобов’язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару, а також покупець зобов’язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.

Розглядом матеріалів справи встановлено, що позивачем взяті на себе зобов’язання по укладеному договору поставки виконувалися у повному обсязі, а саме позивач на виконання умов договору поставляв відповідачу продукцію обумовлену додатками до договору поставки, що підтверджується видатковими накладними, які наявні в матеріалах справи, та довіреностями ТОВ „Оптімумбуд” на отримання зазначеної продукції, а відповідач в порушення умов договору не в повному обсязі та несвоєчасно оплатив вартість поставленої йому продукції, у зв’язку з чим у нього виникла заборгованість у сумі 44235,66грн.

Враховуючи викладене, суд доходить висновку про порушення з боку ТОВ „Оптімумбуд”  умов договору поставки №97 від 14.07.2006р., та вимог діючого законодавства, у зв’язку з чим суд дійшов висновку щодо наявності правових підстав для задоволення позову у повному обсязі.

На підставі вищезазначеного, керуючись ст.11, 204, 526, 525, 530, 599, 629, 715, 655, 692 ЦК України, суд дійшов висновку, що  позовні вимоги товариства з обмеженою відповідальністю „Інвестиційно-промислова група „Майстер” підлягають задоволенню, з товариства з обмеженою відповідальністю „Оптімумбуд” слід стягнути на користь ТОВ „Інвестиційно-промислова група „Майстер” 44235,66 грн. –заборгованості за отриманий по договору поставки товар.

Судові витрати по держмиту, витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу   покласти на відповідача, згідно зі ст.ст. 44, 49 ГПК України.

Керуючись ст. ст. 44, 49, 82-85 ГПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

1.          Позов задовольнити.

2.          Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю „Опмімумбуд” /61060, м. Харків, пр-т 50 лет СССР, д.171, р/р0000 в Харківській філії АКІБ „Укрсіббанк”, м. Харків, МФО 351641, / на користь товариства з обмеженою відповідальністю „Інвестиційно-промислова група „Майстер”” /65014, м. Одеса, вул. Єврейська, 2А, к. №34, р/р980 в АКБ “Інвестбанк”, МФО 328210, / 44 235 грн. 66 коп. /сорок чотири тисячі двісті тридцять п’ять грн. 66 коп./ - заборгованості за поставлений товар; 442 грн.35 коп. /чотириста сорок дві грн. 35 коп./ - держмита; 118 грн. /сто вісімнадцять грн.00 коп./ - послуги ІТЗ судового процесу.

Наказ видати.

Рішення набирає законної сили в порядку, передбаченому ст. 85 ГПК України.

Суддя                                                                                       Зуєва Л.Є.