ЛУГАНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД
м. Луганськ, вул. Коцюбинського, 2
____________________________________________________________________________________
У Х В А Л А

Іменем України

17.04.2007 року                                                Справа № 10/678н-ад

Луганський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого                                                  Лазненко Л.Л.

суддів                                                            Бородіної Р.Є.

Іноземцевої Л.В.

секретар

судового засідання                                 Чернікова Я.В.

за участю представників сторін:

від позивача:                                        Цукер І.Б., представник по довіреності,

довіреність № б/н від 17.08.2006;

від 1-го відповідача:                               Мартинова І.О., головний державний                               податковий інспектор,

довіреність № 79 від 15.09.2006;

від 2-го відповідача:                              повноважний та компетентний                                         представник не прибув;

розглянув у відкритому

судовому засіданні матеріали

апеляційної скарги                              Краснодонської об'єднаної державної                               податкової інспекції Луганської області,                               м.Краснодон Луганської області

на постанову

господарського суду                                 Луганської області

від                                                             02.02.2007

у справі                                                   № 10/678н-ад (суддя Середа А.П.)

за позовом                                                    Приватного підприємства "Фелікс",                               м.Краснодон Луганської області

до 1-го відповідача                               Краснодонської об'єднаної державної                               податкової інспекції Луганської області,                               м.Краснодон Луганської області

до 2-го відповідача                              Головного управління Державного                                         казначейства у Луганській області,                               м.Луганськ

про                                                             скасування податкових повідомлень-                              рішень та стягнення 733286 грн. 00 коп.

В С Т А Н О В И В:

Приватне підприємство "Фелікс", м.Краснодон Луганської області звернулося до господарського суду Луганської області з позовом про скасування податкового повідомлення-рішення № /0, прийнятого Краснодонською об'єднаною державною податковою інспекцією Луганської області 19.07.2006, яким констатовано факт завищення ним, як платником податку на додану вартість, суми бюджетного відшкодування з податку на додану вартість за 4 місяця 2006 року у розмірі 438060 грн. 00 коп.; скасування податкового повідомлення рішення № /0, прийнятого тією ж об'єднаною державною податковою інспекцією 10.08.2006, яким констатовано факт завищення ним, як платником податку на додану вартість, суми бюджетного відшкодування з податку на додану вартість за 5 місяців 2006 року у розмірі 307040 грн. 00 коп.; стягнення з Державного бюджету на його користь бюджетного відшкодування з податку на додану вартість у сумі 733286 грн. 00 коп.

Постановою господарського суду Луганської області позов задоволений у повному обсязі з мотивів того, що у податкового органу не було законних підстав для зменшення заявлених в квітні та травні 2006 року до відшкодування сум податку на додану вартість, оскільки позивач не допустив порушень чинного законодавства при декларуванні в березні - травні 2006 року сум податкового кредиту і відповідно сум, що підлягають  відшкодуванню з Державного бюджету за ці періоди.

При цьому місцевий суд вказав, що в Законі "Про податок на додану вартість" і в наказі Державної податкової адміністрації України від 30.05.1997           № 166 „Про порядок заповнення та подання податкової декларації з податку на додану вартість” не визначено, який саме звітний період слід враховувати платнику податку при обчисленні суми бюджетного відшкодування як попередній. І за цих обставин суд дійшов висновку, що попереднім податковим періодом може бути будь-який податковий період, який передує звітному податковому періоду.

Краснодонська об'єднана державна податкова інспекція Луганської області - 1-й відповідач у справі, не погодилась з постановою господарського суду Луганської області та подала до Луганського апеляційного господарського суду заяву № 2509/ю-015 від 14.02.2007 про апеляційне оскарження вказаної постанови по справі, а потім апеляційну скаргу № 3798/10-015 від 06.03.2007 з вимогою скасувати постанову господарського суду Луганської області від 02.02.2007 по справі                    № 10/678н-ад і прийняти нову постанову, якою у задоволенні позовних вимог Приватного підприємства "Фелікс" відмовити.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги заявник повідомив, що за результатами проведених податковою інспекцією перевірок неможливо підтвердити заявлені позивачем суми бюджетного відшкодування за квітень та травень. Це пов'язано з тим, що відповіді по направленим запитам на проведення зустрічних перевірок по ланцюгу постачальників до виробника до Краснодонської об'єднаної державної податкової інспекції не надійшли.

За висновком суду Закон "Про податок на додану вартість" не пов’язує виникнення права покупця на отримання бюджетного відшкодування з обставинами підтвердження його контрагентами факту сплати податку на додану вартість до бюджету. Проте, відповідно до п.п.7.7.5 п.7.7 ст.7 Закону "Про податок на додану вартість" суми податку на додану вартість зараховуються до державного бюджету України та використовуються у першу чергу для бюджетного відшкодування податку на додану вартість згідно з цим Законом. За змістом Закону право на відшкодування виникає лише при фактичному надходженні податку на додану вартість до державного бюджету України від продавця, а не самого факту здійснення відповідної операції та сплати покупцем податку в ціні товару. Така ж позиція міститься у постанові Верховного Суду України від 05.07.2005.

Позивачем неправомірно, в порушення п.п.7.7.2 п.7.7 ст.7 Закону "Про податок на додану вартість", до розрахунку суми бюджетного відшкодування декларації з податку на додану вартість за квітень 2006 року до графи 3 „сума податкового кредиту попереднього податкового періоду, фактично сплачена отримувачем товарів (послуг) у попередньому податковому періоді постачальникам таких товарів (послуг)” включені суми по сплаті податкового кредиту попередніх періодів в сумі 970681 грн.; за травень 2006 року до графи 3 „сума податкового кредиту попереднього податкового періоду, фактично сплачена отримувачем товарів (послуг) у попередньому податковому періоді постачальникам таких товарів (послуг)” включені суми по сплаті податкового кредиту попередніх періодів в сумі 685206 грн.

Розпорядженням голови Луганського апеляційного господарського суду від 14.03.2007 по справі № 10/678н-ад, відповідно до ст.28 Закону України “Про судоустрій України”, для розгляду апеляційної скарги Краснодонської об'єднаної державної податкової інспекції Луганської області від 06.03.2007 на постанову господарського суду Луганської області від 02.02.2007 у справі № 10/678н-ад, призначена судова колегія у складі:  Лазненко Л.Л. - суддя –головуючий колегією,  Іноземцева Л.В. –суддя,    Якушенко Р.Є.–суддя.

Ухвалою Луганського апеляційного господарського суду від 19.03.2007 відкрито апеляційне провадження в адміністративній справі № 10/678н-ад.

Розпорядженням голови Луганського апеляційного господарського суду від 28.03.2007 по справі № 10/678н-ад, відповідно до ст.28 Закону України “Про судоустрій України”, ст.ст.24, 26 Кодексу адміністративного судочинства України, у зв'язку з хворобою судді Якушенко Р.Є. здійснено заміну: виключено із складу колегії суддів по розгляду апеляційної скарги у справі № 10/678н-ад суддю Якушенко Р.Є. та введено до складу колегії суддю Бородіну Л.І.

Ухвалою судової колегії від 29.03.2007 справа № 10/678н-ад призначена до апеляційного розгляду на 17.04.2007.

2-й відповідач по справі надав апеляційній інстанції лист № 266 від 29.03.2007, яким пояснив, що відшкодування податку на додану вартість з бюджету здійснюється органами Державного казначейства України за висновками податкових органів або за рішенням суду. Тобто органи державного казначейства виконують суто банківську функцію -  перерахування бюджетних коштів і  не зацікавлені у предметі спору, лише результат вирішення спору вплине на стосунки з платником податку у випадку відшкодування суми. А тому Головне управління Державного казначейства України у Луганській області вважає, що до даної категорії справ органи казначейства повинні залучатися виключно, як третя особа з боку відповідача, яка не заявляє самостійних вимог до предмету спору.

17.04.2007 заявник апеляційної скарги подав клопотання № 6184/10-015 від 17.04.2007 про перенесення розгляду справи на іншу дату, у зв'язку з хворобою представника Краснодонської об'єднаної державної податкової інспекції Буханової О.О., яка безпосередньо здійснювала перевірку Приватного підприємства "Фелікс" та у зв'язку з ненаданням на сьогоднішній день позивачем відзиву на апеляційну скаргу. Подане 1-м відповідачем клопотання судовою колегією апеляційної інстанції відхилено.

В процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу.

Апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

За клопотанням 1-го відповідача здійснювалася технічна фіксація судового процесу. Запис здійснювався за допомогою технічних засобів, а саме: програмно-апаратного комплексу „Діловодство суду”.

Оцінивши доводи апеляційної скарги, повноту встановлення обставин та застосування місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права, судова колегія вважає, що відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування оскарженої постанови по справі з наступних обставин.

Приватне підприємство "Фелікс" - позивач у справі, зареєстроване платником податку на додану вартість в Краснодонській об'єднаній державній податковій інспекції, свідоцтво № 16338736 НВ № 509910, індивідуальний податковий номер 78.

20.04.2006 року позивач надав до Краснодонської об'єднаної державної податкової інспекції податкову декларацію з податку на додану вартість за березень 2006 року (вх. №8792), згідно якій визначив:

- податковий кредит у сумі 1308521 грн. (рядок 17);

- залишок від'ємного значення податкового кредиту попереднього податкового періоду у розмірі 29140 грн. (рядок 24);

- нульовий показник суми, яка підлягає бюджетному відшкодуванню (рядок 25).

Того ж дня (вх. №8791) ним надано до об'єднаної державної податкової інспекції розрахунок коригування сум податку на додану вартість до рядків 8 та 16 податкової декларації з податку на додану вартість за березень 2006 року, у якому він (відповідно до показників податкової декларації) ставить об'єднану державну податкову інспекцію до відома про самостійно виявлену помилку  щодо від'ємного значення суми податку на додану вартість за жовтень 2005 року у розмірі -1276990 грн. (рядок 1 графа 4 розділу “Коригування податкових зобов’язань з податку на додану вартість, рядок 8”) та  у розмірі - 26585 грн. (рядок 1 графа 4 розділу “Коригування податкового кредиту з податку на додану вартість, рядок 16”).

22.05.2006 року Приватне підприємство “Фелікс” надало до об'єднаної державної податкової інспекції податкову декларацію з податку на додану вартість за квітень 2006 року, в якій  визначило податковий кредит у сумі 1786624 грн. (рядок 17); суму бюджетного відшкодування з податку на додану вартість на розрахунковий рахунок платника податку у банку у розмірі 970681 грн. (рядки 25 та 25.1); залишок від'ємного значення, який після бюджетного відшкодування включається до складу податкового кредиту наступного податкового періоду - у сумі 314567 грн. (рядок 26).

Крім того,  платник податку на додану вартість надав до об'єднаної державної податкової інспекції:

- розрахунок суми бюджетного відшкодування за квітень 2006 року, згідно якому ним визначено суму податкового кредиту, фактично сплачену отримувачем товарів (послуг) у попередньому податковому періоді постачальникам таких товарів, у розмірі 970681 грн., а звідси –і суму, яка підлягає бюджетному відшкодуванню - у розмірі 970681 грн. (вх. №11333 від 22.05.2006 року);

- заяву про повернення суми бюджетного відшкодування  у розмірі 970681 грн. на розрахунковий рахунок у банку (вх. №11340 від 22.05.2006).

20.06.2006 року позивачем надано до об'єднаної державної податкової інспекції податкову декларацію з податку на додану вартість за травень 2006 року (вх. №12585), в якій ним визначено податковий кредит у сумі 1429779 грн. (рядок 17); суму бюджетного відшкодування з податку на додану вартість на розрахунковий рахунок платника податку у банку у розмірі 685206 грн. (рядки 25 та 25.1); залишок від'ємного значення, який після бюджетного відшкодування включається до складу податкового кредиту наступного податкового періоду - у сумі 148471 грн. (рядок 26).

Крім того, ним надано:

- розрахунок суми бюджетного відшкодування (вх. №12584), згідно з яким залишок від'ємного значення попереднього податкового періоду, за вирахуванням суми податку, яка підлягає сплаті до бюджету за підсумками поточного звітного періоду, - становить 833677 грн.; сума податкового кредиту попереднього звітного періоду становить 1786624 грн.; сума податкового кредиту попереднього податкового періоду, фактично сплачена отримувачем товарів (послуг) у попередньому податковому періоді постачальникам таких товарів (послуг),  становить 685206 грн., а сума, що підлягає бюджетному відшкодуванню,  складає 685206 грн.;

- заяву про повернення суми бюджетного відшкодування з податку на додану вартість у розмірі 685206 грн. (вх. №12583).

Краснодонською об'єднаною державною податковою інспекцією в період з 16.06.2006 року по 12.07.2006 року проведено  виїзну позапланову перевірку Приватного підприємства “Фелікс” з питань достовірності нарахування суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість на розрахунковий рахунок за березень 2006 року, за результатами якої складено  акт                   №1492/23-13380949 від 18.07.06 року “Про результати виїзної позапланової перевірки Приватного підприємства “Фелікс”, ід.код 13380949, з питань достовірності нарахування суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість  на розрахунковий рахунок за березень 2006 року”. Проведенню цієї виїзної позапланової перевірки передували камеральні перевірки, а саме:

- податкової декларації за березень 2006 року –камеральна перевірка від 31.05.2006, - при цьому “порушень не встановлено” (див. арк. 10 вищезгаданого акту);

- податкової декларації за квітень 2006 року –камеральна перевірка від 22.05.2006, №11333 - при цьому  також “порушень  не встановлено” (арк. 9 вищеназваного акту).

Нею ж в період з 17.07.2006 року по 04.08.2006 року проведено виїзну позапланову  перевірку Приватного підприємства “Фелікс” з питань достовірності нарахування суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість на розрахунковий рахунок за квітень 2006 року, за результатами якої 07.08.2006 року складено акт №1574/23-13380949 “Про результати виїзної позапланової перевірки Приватного підприємства “Фелікс”, ід.код 13380949, з питань достовірності нарахування суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість на розрахунковий рахунок за квітень 2006 року”.

Докази, наведені в суді першої інстанції, стосовно документального оформлення, підстав та тривалості проведення виїзних позапланових перевірок дають право дійти висновку, що у даному випадку Краснодонською об'єднаною державною податковою інспекцією припущено  порушення вимог Закону України від 04.12.1990 року №509-ХІІ “Про державну податкову службу в Україні”.

Згідно  акту об'єднаної державної податкової інспекції                     №1492/23-13380949 від 18.07.2006 “Про результати виїзної позапланової перевірки Приватного підприємства “Фелікс”, ід.код 13380949, з питань достовірності нарахування суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість  на розрахунковий рахунок за березень 2006 року”,  констатується:

а)перевірками основних постачальників суб’єкта господарювання на підтвердження задекларованих ним показників за звітний та попередній податкові періоди порушень не встановлено (п. 2.11 акту);

б)зв’язки суб’єкта господарювання  з Суб'єктами підприємницької діяльності, які припинили діяльність на підставі рішення суду, або договори, первинні та інші документи, яких визнано судом недійсними, або з суб’єктами господарювання, місцезнаходження яких не встановлено - не встановлені. (п. 2.12 акту);

в) при перевірці правильності визначення податкових зобов’язань за березень 2006 року порушень не встановлено (п.3.1.1 акту);

г)при визначенні податкових зобов’язань Приватного підприємства “Фелікс”за квітень 2006 року порушень не встановлено (п.3.2.1 акту);

д)на порушення вимог підпункту (д) п.п.7.2.6 п.7.2 та п.п.7.4.5. п.7.4 ст.7 Закону України “Про податок на додану вартість” платником податку завищено від'ємне значення різниці між сумою податкових зобов’язань та податкового кредиту:

у березні 2006 року – 1196,48 грн.,

у квітні 2006 року –1626,94 грн. (п.3.1.2 та п.5 Висновку);

е)на порушення вимог п.п.7.2.6 п.7.2 ст.7 Закону України “Про податок на додану вартість” платник податку при визначенні від'ємного значення податку на додану вартість  до складу податкового кредиту  березня 2006 року зайво відніс 1196,48 грн. (п.3.1.3 акту);

є)при визначенні від'ємного значення податку на додану вартість до складу податкового кредиту  квітня 2006 року платник податку зайво відніс податок на додану вартість у сумі 1626,94 грн.(п.3.2.3 акту);

ж)на порушення вимог абзацу (а) п.п.7.7.2 п.7.7 та п.п.7.4.1 п.7.4 ст.7 Закону України “Про податок на додану вартість” платник податку не мав права на отримання бюджетного відшкодування податку на додану вартість за березень 2006 року на розрахунковий рахунок у сумі 435.236,65 грн., оскільки сума податку на додану вартість:

по розрахунках грошовими коштами перевищує суму податку на додану вартість по податковому кредиту березня 2006 року на 55279,55 грн.;

по низці постачальників по податкового кредиту березня 2006 року  не включені податкові накладні на суму 540000 грн., у тому числі податок на додану вартість 362789,74 грн.;

до суми податкового кредиту у березні 2006 року  платником податку включена сума  17167,36 грн., фактично  сплачена отримувачем товарів у попередньому податковому періоді постачальникам товарів (послуг) (п.3.3 акту  та п.1 висновку).

На підставі цього акту об'єднаною державною податковою інспекцією 19.07.2006 прийнято податкове повідомлення-рішення №/0, згідно якому  на підставі п.п. 1 та 9 ст.11 Закону України №509-ХІІ, у зв’язку з порушенням п.п.(д) п.п.7.2.6  п.7.2; п.п.7.4.1 та 7.4.5 п.7.4, а  також п.п.7.7.2 п.7.7 ст.7 Закону України “Про податок на додану вартість” встановлено факт завищення Приватним підприємством “Фелікс” суми бюджетного відшкодування з податку на додану вартість за 4 міс. 2006 року у розмірі 438060,00 грн.

Стосовно висновків акту перевірки №1574/23-13380949  від 07.08.2006 “Про результати виїзної позапланової перевірки Приватного підприємства “Фелікс”, ід.код 13380949, з питань достовірності нарахування суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість на розрахунковий рахунок за квітень 2006 року”, то згідно йому констатовано:

а)при визначенні податкових зобов’язань за квітень 2006 року порушень не встановлено (п.3.1.1 акту);

б)при визначенні податкового кредиту до його складу зайво віднесено 1626,94 грн. (п. 3.1.2 акту);

в)до податкової декларації з податку на додану вартість за травень 2006 року безпідставно внесено податок на додану вартість у сумі 319,10 грн.,  не підтверджений податковими накладними (порушено п.п.7.4.5 п.7.4 ст.7 Закону України “Про податок на додану вартість”) (п.3.1.3 акту);

г)при визначенні від'ємного значення  податку на додану вартість за квітень 2006 року до податкового кредиту зайво віднесено 1626,94 грн. (п.3.2 акту);

д)платником податку на додану вартість невірно визначено суму податку на додану вартість, що підлягає бюджетному відшкодуванню за травень 2006 року,  оскільки  ним зайво включена сума податку на додану вартість по податковому кредиту у розмірі 305991,10 грн. з обсягу перерахованої суми 1835946,60 грн., тому що:

ним на розрахункові рахунки постачальників у квітні 2006 року перераховано кошти у сумі 1788300,55 грн., у тому числі податок на додану вартість у сумі 298050,09 грн., але по цих постачальниках у складі податкового кредиту за квітень 2006 року податок на додану вартість відсутній;

за той же період  Приватним підприємством “Фелікс” перерахувало постачальникам, які не є платниками податку на додану вартість, кошти у сумі 17991,05 грн., з яких податок на додану вартість  становить 2998,51 грн.;

у квітні 2006 року придбано товари, які не відносяться до господарчої діяльності, на суму 5955,00 грн., у тому числі податок на додану вартість 992,50 грн.;

у тому ж місяці  позивач перерахував на рахунок Луганської митниці кошти у сумі 23700,00 грн., у тому числі податок на додану вартість у сумі 3950,00 грн., які не відобразив у податковій декларації  за квітень 2006 року у рядку 12.1;

крім того, платником податку до  складу податкового зобов’язання у травні 2006 року не включено податок на додану вартість у сумі 729,54 грн. з отриманої попередньої оплати (п.3.3 акту).

На підставі цього акту об'єднаною державною податковою інспекцією 10.08.2006 року прийнято податкове повідомлення-рішення №/0, згідно якому  на підставі п.п.1 та 9 ст.11 Закону України №509-ХІІ, у зв’язку з порушенням п.п.(а) п.п.7.2.6  п.7.2; п.п.7.4.1 та 7.4.5 п.7.4, а  також п.п.7.7.2 п.7.7 ст.7 Закону України “Про податок на додану вартість” встановлено факт завищення Приватним підприємством “Фелікс”суми бюджетного відшкодування з податку на додану вартість за 5 міс. 2006 року у розмірі 307040,00 грн.

Законом України від 25.03.2005 № 2505-15 „Про внесення змін до Закону України „Про державний бюджет України на 2005 рік” та деяких інших законодавчих актів Украї ни” внесені зміни до п.7.7 ст.7 Закону "Про податок на додану вартість".  Згідно  п.13 „Перехідні положен ня” п.7.7 ст.7 цього Закону набирає чинності з 1 червня 2005 року,   крім п.п.7.7.8 п.7.7, який набирає чинності з 1 січня 2005 року.          Таким чином, порядок визначення суми податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або відшкодуванню з Державного бюджету та строки проведення розрахунків за перевіряємий період здійснюється за правилами Закону "Про податок на додану вартість" з урахуванням змін,  внесених Законом 2505 з наступними змінами.

Згідно п.п.7.7.1 п.7.7 ст.7 Закону "Про податок на додану вартість" сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету або бюджетному відшкодуванню, визнача ється як різниця між сумою податкового зобов'язання звітного податкового періоду та сумою податкового кредиту такого звітного податкового періоду.

При від'ємному значенні суми, розрахованої згідно з п.п.7.7.1 цього пункту, така сума враховується у зменшення суми податкового боргу з цього податку, що виник за попередні податкові періоди (у тому числі розстроченого або відстрочено го відповідно до закону), а при його відсутності - зараховується до складу податкового кредиту наступного податкового періоду.

Підпунктом 7.7.2 п.7.7 цієї статі передбачено, якщо у наступному податковому пе ріоді сума, розрахована згідно з п.п.7.7.1 цього пункту, має від'ємне значення, то:

а)          бюджетному   відшкодуванню   підлягає  частина такого від'ємного значен ня, яка дорівнює сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів (послуг) у попередньому податковому періоді постачальникам таких товарів (послуг);

б) залишок від'ємного значення після бюджетного відшкодування включається   до складу податкового кредиту наступного податкового періоду.

Таким чином, в основу розрахунку суми бюджетного відшкодування покладено єдиний принцип: проведення грошових розрахунків з постачальниками за придбані товари (послуги), а якщо постачальник –нерезидент, то з бюджетом.

Податкова інспекція звужено трактує вищенаведені норми Закону "Про податок на додану вартість" і помилково вважає, що для бюджетного відшкодування необхідно, щоб одержання товару від постачальника і проведення розрахунку з постачальником відбулося в одному періоді, а якщо ці події відбулися в різних податкових періодах платник податку втрачає право на бюджетне відшкодування. Така правова позиція податкової інспекції є нормативно необґрунтованою, оскільки Закон "Про податок на додану вартість" не містить таких застережень.

Навпаки, відповідно до п.п.7.7.2  п.7.7 ст.7 Закону "Про податок на додану вартість" від’ємне значення податку переноситься з попереднього звітного періоду до наступного, при цьому залишок бюджетного відшкодування, включений до складу податкового кредиту наступного податкового періоду, підлягає бюджетному відшкодуванню в послідуючих звітних періодах у разі проведення розрахунків за товари в частині від’ємного значення. Платник податків, розрахувавшись з постачальниками в частині від’ємного значення податку, одразу,  в наступному податковому періоді, включає цю суму податку до розрахунку бюджетного відшкодування, тобто повинен дотримуватися  принцип послідовності.

Доводи І-го відповідача за апеляційною скаргою щодо відсутності надмірної сплати позивачем податку і порушення судом  при прийнятті постанови п.1.8 ст.1 Закону "Про податок на додану вартість" спростовуються матеріалами справи і не відповідають п.п.7.7.1, 7.7.2 п.7.7 ст.7 Закону "Про податок на додану вартість".

Відповідно Закону  "Про податок на додану вартість" бюджетне відшкодування це сума, що підлягає  поверненню платнику податку з бюджету у зв’язку з  надмірною сплатою податку у випадках, визначених цим Законом.

Для кожного окремого платника податку надміру сплачена ним сума визначається за правилами п.п.7.7.1 п.7.7 ст.7 Закону "Про податок на додану вартість" і зазначається у податковій декларації.

Враховуючи наведені норми Закону "Про податок на додану вартість" для прийняття рішення по даній справі  необхідно було дослідити податкові зобов’язання і податковий кредит позивача, операції з поставки товару між  позивачем і його контрагентами, що вплинули на податковий кредит звітного періоду, але  аж ніяк стосунки контрагентів позивача з їх постачальниками та бюджетом.

Безпосередньо, державна податкова інспекція вважає, що позивачем неправильно сформовано бюджетне відшкодування, тобто невірно складений розрахунок.

Фактично, позивачем не заподіяно порушення закону, податковий кредит виникає по першій події, а відшкодування - по оплаті.

Суд першої інстанції правомірно зазначив, що положення  п.1.8  необхідно  розглядати  в  контексті  і  в  сукупності  з нормами  п.7.7  ст.7  Закону "Про податок на додану вартість".  Підпунктом  7.7.2  цього пункту  і  регулюється  порядок  визначення  надмірної сплати  податку на додану вартість, що підлягає   бюджетному    відшкодуванню,    як   частини   такого від'ємного значення,  яка дорівнює сумі податку, фактично сплаченій отримувачем  товарів  (послуг)  у попередньому податковому періоді постачальникам таких товарів (послуг).

Тобто  йдеться про надмірну  сплату  податку на додану вартість  у  ціні товару,  а  не безпосередньо до бюджету,  оскільки  у  постачальника  товару  сума,  що підлягає сплаті до бюджету  також  обраховується  виходячи із розміру податкових зобов’язань і податкового кредиту.

Аналогічна  правова позиція викладена Верховним Судом України у постанові від 26.09.2006 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю „Квадрант” до Державної податкової інспекції у Ленінському районі м.Севастополя про визнання недійсним податкового повідомлення - рішення і у постанові від 11.10.2006 за позовом Закритого акціонерного товариства „Транснаціональна фінансово –промислова компанія „Укртатнафта” до  Кременчуцької об'єднаної державної податкової інспекції.

Законом "Про податок на додану вартість" перерахування коштів, що становлять бюджетну заборгованість, з Державного бюджету платникам податків покладено на  органи державного казначейства, а тому залучення їх до участі у справах про стягнення бюджетної заборгованості є правомірним і відповідає Закону "Про податок на додану вартість".

Враховуючи викладене, апеляційна скарга Краснодонської об’єднаної державної податкової інспекції Луганської області задоволенню не підлягає, постанова господарського суду відповідає фактичним обставинам справи, нормам матеріального та процесуального права, скасуванню не підлягає.

Питання щодо судових витрат не вирішується, оскільки заявником апеляційної скарги не сплачувався судовий збір при наявності пільг, обумовлених Декретом Кабінету Міністрів України „Про державне мито” № 7-93 від 21.01.1993.

У судовому засіданні 17.04.2007 були оголошені лише вступна та резолютивна частини даної ухвали.

Повний текст ухвали виготовлений протягом п’яти днів з дня закінчення розгляду справи.

Керуючись ст.ст.94, 160, 195, 196, п.1 ч.1 ст.198, ст.200, п.1 ч.1 ст.205, ст.ст.206, 254, п.6 Розділу VІІ „Прикінцеві та перехідні положення” Кодексу адміністративного судочинства України, Луганський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів

У Х В А Л И В:

1. Апеляційну скаргу Краснодонської об'єднаної державної податкової інспекції, м.Краснодон Луганської області № 3798/10-015 від 06.03.2007 на постанову господарського суду Луганської області від 02.02.2007 у справі                № 10/678н-ад залишити без задоволення.

2. Постанову господарського суду Луганської області від 02.02.2007 у справі № 10/678н-ад (суддя Середа А.П.)  залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з дня її прийняття.

Ухвала може бути оскаржена у касаційному порядку у місячний строк до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя                                                            Л.Л.Лазненко

Суддя                                                                                Л.І.Бородіна

Суддя                                                                              Л.В.Іноземцева