ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
-----------------------------------------------------------------------------------------------------------Р І Ш Е Н Н Я
"19" квітня 2007 р.                                                                 Справа №  11/1677
Заявлено позов про стягнення боргу за продане на умовах, укладеного сторонами договору обладняння з урахуванням пені, інфляційних та річних.  В обгрунтування заявлених вимог позивач послався на те, що відповідач, порушуючи умови договору не провів повного розрахунку за придбане обладнання, а тому зобов’язаний крім основного боргу сплатити пеню, інфляційні та річні.
До дня судового засідання позивач надіслав суду клопотання у якому позов підтримав з підстав викладених у позові та просив розглянути справу без його участі.
Відповідач був належним чином повідомлений про час і місце проведення судового засідання. Однак в судове засідання не з”явився, про причини неявки суд не повідомив, відзиву на позов суду не подав. Справа розглядається в порядку ст. 75 ГПК України за наявними матеріалами.
Суд,  оцінивши наявні у справі докази встановив наступне.
На виконання укладеного сторонами 10.11.2005 р. договору  №299-ВТ/2005  відповідач через своїх представників по довіреностях придбав у позивача устаткування цифрової  АТС  на загальну суму 106128 грн., що підтверджується видатковими накладними від 29.11.2005 р. № ВТ -0001219, від 31.01.2006 р. №ВТ-0000064. Також позивач здійснив інсталяцію придбаного відповідачем устаткування, що підтверджується актом прийому-передачі від 20.02.2006 р. Вартість робіт згідно вказаного акту сторони визначили в 4758 грн.
Умовами договору п.2.1 сторони передбачили наступний порядок оплати устаткування та робіт по його інсталяції:
Перший (авансовий платіж) –50% суми договору, вказаної в рахунку –фактурі в строк 10 календарних днів із дати підписання договору;
Другий (заключний платіж) –50% суми договору вказаної в рахунку –фактурі в строк 10 календарних днів з дати підписання видаткової накладної.
Решту вартості устаткування та робіт по його інсталяції відповідач на час розгляду справи не сплатив.
Ст.ст. 173, 174, 181, 193 ГК України, ст.ст. 525, 526, 655 ЦК України містять такі положення:
„Господарським визнається зобов’язання, що виникає між суб’єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим кодексом, в силу якого один суб’єкт (зобов’язана сторона, у тому числі боржник) зобов’язаний вчинити певну  дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб’єкта ( виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб’єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов’язаної сторони виконання її обов’язку.
Господарські зобов’язання можуть виникати:
-          з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.
Господарський договір за загальним правилом викладається у формі єдиного документа, підписаного сторонами та скріпленого печатками. Допускається укладення господарських договорів у спрощений спосіб, тобто шляхом обміну листами, факсограмами, телеграмами, телефонограмами тощо, а також шляхом підтвердження прийняття до виконання  замовлень, якщо законом не встановлено спеціальні вимоги до форми та порядку укладання даного виду договорів.
До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення  ЦК
України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.
Одностороння відмова від зобов’язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Зобов’язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог –відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
За договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов’язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов’язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.
Виходячи з фактичних обставин справи та приписів наведеного вище законодавства суд приходить до наступних висновків.
Господарські зобов’язання між сторонами виникли з моменту укладення  договору купівлі-продажу від 10.11.2005 р.
Свої зобов’язання за договором щодо передачі відповідачу устаткування цифрової АТС та його інсталяції позивач виконав в повному об’ємі.
П.5.2 договору сторони встановили відповідальність за просрочку оплати вартості устаткування у вигляді пені у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми боргу за кожний день прострочки.  Згідно розрахунку, поданого позивачем розмір пені становить 7606,31 грн. Розрахунок зроблено вірно.
Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов”язання, на вимогу кредитора зобов”язаний сплати суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми. Згідно розрахунку, поданого позивачем інфляційні становлять  4340,07 грн., річні –1534,12 грн. Розрахунок зроблено вірно.
З відповідача на користь позивача підлягають до стягнення витрати останнього на оплату державного мита та інші судові витрати.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 49,82-84 ГПК України суд, -
Позов задовольнити повністю.
Рішення може бути оскаржене до Київського міжобласного апеляційного господарського суду.

Суддя                                                                                               К.І.Довгань