ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М      У К Р А Ї Н И

19.01.2007                                                           Справа № 7/428-АП-06

м. Херсон, зал судового засідання № 324, 12 год. 00 хв.

Господарський суд Херсонської області у складі судді  Задорожної Н.О. при секретарі Чуприні О.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "РЕЙ", м.Херсон

до Державної податкової інспекції у м.Херсоні

про  визнання нечинними податкових вимог № 1/1420 від 02.10.06 р. та № 2/1607 від 13.11.2006р. та зобов'язання до вчинення дій

за участю представників сторін:

від  позивача:  Шмидко І.М. - представник, дов. №90 від 27.11.06р. (у справі);

Сизова В.Ю. - представник, дов. від 29.11.06р. (у справі), Ярошенко Ю.Б. - представник, дов. від 29.11.2006р. (у справі);

від  відповідача: Тосік Н.І. - гол. держподатінспектор, пост. дов. № 13901/9/10-03 від 23.10.2006р.; Стецюк С.О. - гол. держподатковий ревізор-інспектор, дов. № 15662/9/10-039 від 28.11.2006р.; Петрова Т.А. - старший держподатковий ревізор-інспектор, дов. №16068/9/10-039 від 08.12.06р.

Позивач (ТОВ "Торговий дім "Рей") звернувся з позовом, у якому просить суд скасувати та визнати нечинними сформовані та направлені відповідачем (ДПІ у м.Херсоні) першу податкову вимогу № 1/1420 від 02.10.06р. про сплату узгодженого податкового зобов'язання по податку на додану вартість у сумі 228 805 грн. 12 коп. та другу податкову вимогу № 2/1607 від 13.11.2006р. про сплату узгодженого податкового зобов'язання з податку на додану вартість на суму 416762 грн. 57 коп., як прийняті з порушенням норм чинного податкового законодавства.

Позивач також просить суд зобов'язати орган державної податкової служби здійснити погашення податкових векселів № 6750 від 07.08.2006р., №6751 від 16.08.2006р., № 6752 від 19.08.2006р. на суму 228805грн. 12 коп.; № АА 0254904 від 07.09.2006р. на суму 55588 грн. 76 коп., № АА 0254905 від 18.09.2006р.; № АА 0254907 від 20.09.2006р.; № АА 0254906 від 20.09.2006р. на суму 132368 грн. 69 коп., всього на суму 416762 грн. 57 коп.

Обґрунтовуючи підстави позовних вимог, позивач посилається на те, що зазначені векселі було надано підприємством  органу митного контролю в зв'язку з митним оформленням при імпорті товарів замість сплати податкових зобов'язань з податку на додану вартість (далі ПДВ).

Відповідно до п.11.5 ст.15 Закону України "Про податок на додану вартість" від 03.04.1997р. № 168/97 із змінами і доповненнями (далі за текстом Закон № 168) платники податку при імпорті товарів на митну територію України можуть за власним бажанням надавати органам митного контролю податковий вексель на суму податкового зобов'язання з ПДВ із строком погашення на тридцятий календарний день з дня його поставки органу митного контролю. При цьому платник податку може за самостійним рішенням достроково погасити вексель шляхом перерахування коштів до бюджету або шляхом заліку сум бюджетного відшкодування, підтвердженого податковим органом. Отже, податкові зобов'язання з ПДВ нараховуються за вантажною митною декларацією, замість сплати податкових зобов'язань з ПДВ видається податковий вексель, який у конкретному випадку, погашається шляхом заліку підтвердженого бюджетного відшкодування з ПДВ.

Позивач зазначає, що станом на дати погашення податкових векселів: по першій податковій вимозі - 05.09.2006р. - 17.09.2006р.; по другій податковій вимозі - 17.10.2006р. - 19.10.2006р., підприємство мало право на бюджетне відшкодування у сумах, які перевищували суми зобов'язань за вищепереліченими податковими векселями.

Наявність бюджетного відшкодування з ПДВ підтверджено органом державної податкової служби.

Так, на виконання п.п.7.7.5 п.7.7 ст.7 Закону № 168 відповідач здійснив документальні невиїзні (камеральні) перевірки щодо наданих позивачем податкових декларацій з ПДВ.

Згідно з актом ДПІ у м. Херсоні від 16.10.2006р. бюджетне відшкодування ПДВ за даними особового рахунку позивача станом на 01.07.2007р., склало 710109 грн., з яких, на підставі складених відповідачем актів перевірок підтверджено бюджетне відшкодування на суму 373260 грн.

Таким чином, за рахунок підтвердженого бюджетного відшкодування вважаються погашеними податкові векселі підприємства № 6712  від 15.06.06р. на суму 93925,62 грн., № 6744 від 04.07.06р. на суму 37477,41 грн., №6745 від 04.07.06р. на суму 24534,21 грн., № 6746 від 05.07.06р. на суму 69128,74грн., відповідно, дати погашення: 14.07.06р., 02.08.06р., 02.08.06р., 03.08.06р. Залишок підтвердженого бюджетного відшкодування станом на 03.08.2006р. склав 148194,02 грн. (373260 - 225065,98 = 148194,02).

Згідно наданої в червні 2006р. декларації з ПДВ № 69686 від 20.06.06р. бюджетне відшкодування за травень 2006р. склало 336849 грн., згідно декларації з ПДВ № 95455 від 20.07.2006р. бюджетне відшкодування за червень склало 304503 грн. Зазначене бюджетне відшкодування відповідачем підтверджено у серпні 2006р. актом перевірки №2640/23-7/32809365 від 14.08.06р.

Отже, підтверджене актами перевірки бюджетне відшкодування станом на 15.08.2006р. вже складало 789546,02 грн. (148194,02 + 336849 + 304503).

За  рахунок підтвердженої суми вважаються погашеними податкові векселі №6747 від 19.07.2006р. на суму 64372,31 грн.,  №6750 від 07.08.2006р. на суму 109488,75 грн., № 6751 від 16.08.06р. на суму 54700,59грн., № 6752 від 19.08.2006р. на суму 64615,78 грн., АА 0254904 від 07.09.2006р. на суму 55588,76 грн., відповідно, з датами погашення 17.08.06р., 05.09.06р., 14.09.06р., 17.09.06р., 06.10.06р.

Таким  чином, сумою бюджетного відшкодування, яка дорівнює 789546,02 грн. станом на 15.08.06р., мають вважатися погашеними податкові векселя, зобов'язання за якими, відповідач, як податковий борг, включив у першу податкову вимогу.

Після заліку податкових векселів, залишок підтвердженого бюджетного відшкодування станом на 07.10.2006р. складає 440779,83 грн. (789546,02 - 64372,31 - 109488,75 - 54700,59 - 64615,78 - 55588,76).

Згідно наданої 19 серпня 2006р. податкової декларації за липень 2006р. бюджетне відшкодування складає 373914 грн., що підтверджено актом перевірки № 3057/23-7/32809365 від 06.10.06р. та станом на 16.10.2006р. складає 814693,83 грн. (440779,83 + 373914,0).

До другої податкової вимоги № 2/1607 від 13.11.2006р. поряд з оспорюваною сумою (284393,88 грн.) також включено ПДВ в сумі 132368,69 грн., що відображена у податкових векселях № АА 0254905 від 18.09.2006р. на суму 53162,86 грн. (дата погашення 17.10.2006р.); № АА 0254907 від 20.09.2006р. на суму 32270,04 грн. (дата погашення 19.10.2006р.); № АА 0254906 від 20.09.2006р. на суму 46935,79 грн. (дата погашення 19.10.2006р.).

Тобто, підтвердженої станом на 17. - 19.10.2006р. суми бюджетного відшкодування, яка дорівнювала 814693,83 грн. повністю було достатньо для реалізації права на погашення вищеперелічених податкових векселів.

Як зазначає позивач, її було достатньо з врахуванням підтвердженого залишку ПДВ (440779,83 грн.) станом на 07.10.2006р.

Позивач посилається на порушення відповідачем приписів п.п.5.2.4, п.5.4.1, статті 5 Закону України "Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами" № 2181 від 21.12.2000р. із змінами і доповненнями (далі за текстом Закон № 2181), оскільки, відповідно до п.п.6.2.1 статті 6 цього Закону, у разі несплати узгодженої суми податкових зобов'язань, податковий орган направляє платнику податків першу та другу податкові вимоги, а приписи п.5.2.4, п.5.4.1 ст.5 Закону № 2181, передбачають, що при зверненні платника податку до суду про визнання недійсним рішення податкового органу, відповідне податкове зобов'язання є неузгодженим до прийняття судом рішення, неузгоджене податкове зобов'язання не є податковим боргом. За цих обставин у органа державної податкової служби до ухвалення рішення були відсутні підстави для формування і направлення позивачу другої податкової вимоги.

Позивач також звертає увагу на те, що факт відсутності заперечень відповідача щодо права підприємства на бюджетне відшкодування підтверджується також і тим, що з цього питання, у порядку, встановленому п.п.7.7.7 п.7.7 статті 7 Закону  № 168 не приймалося відповідне повідомлення про зменшення заявленої суми бюджетного відшкодування з ПДВ.

Зважаючи на викладені обставини, відповідач мав здійснити погашення вищеперелічених податкових векселів.

Відповідач позов не визнає, у наданих запереченнях на адміністративний позов посилається  на те, що ТОВ "Торговий дім "РЕЙ" у зв'язку з митним оформленням при імпорті товарів замість сплати податкових зобов'язань з ПДВ надано податкові векселі, перелічені у позовній заяві на суму 416762 грн. 54 коп.

Натомість станом на 18.09.2006р. податкові векселі на суму 228805 грн. 12 коп. та станом на 20.10.2006р. - на суму 416762 грн. 54 коп. не були погашеними, в зв'язку з чим на особовому рахунку ТОВ "ТД "Рей" обліковувалася недоїмка по нарахованих по цих податкових векселях зобов'язаннях у сумі 416762 грн. 54 коп.

Відповідач зазначає на порушення позивачем припису п.11.5 ст.11 Закону України №168 згідно з яким платник податку може за самостійним рішенням достроково  погасити вексель шляхом перерахування коштів до бюджету або шляхом заліку сум бюджетного відшкодування, підтвердженого податковим органом.

Платники податку при імпорті товарів на митну територію України, за умови оформлення митної декларації можуть за власним бажанням надавати органам митного контролю податковий вексель на суму податкового зобов'язання із строком погашення на тридцятий календарний день з дня його поставки органу митного контролю; податковий вексель підлягає обов'язковому підтвердженню комерційними банками шляхом авалю; комерційні банки зобов'язані сплатити податковий вексель у разі його непогашення у строк.

Згідно з пунктом 3 Порядку випуску, обігу та погашення векселів, які видаються на суму податку на додану вартість при імпорті товарів на митну територію України, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів  України від 01.10.97р. за № 1104 (далі за текстом Порядок) зобов'язання щодо сплати податку на додану вартість при імпорті товарів на митну територію України виникають у день оформлення вантажної митної декларації, але сплату можна відстрочити шляхом видачі податкового векселя.

У пункті 19 Порядку, який кореспондує із п.11.5 ст.11 Закону № 168 встановлено, що платник податку може за самостійним рішенням достроково погасити податковий вексель шляхом перерахування коштів до бюджету або заліку суми бюджетного відшкодування, підтвердженого органом державної податкової служби; згідно з поданою  ним письмовою заявою на дату виписки векселя.

Позивач не погасив податкові векселі у належний строк, посилаючись на право погашення векселя шляхом заліку сум бюджетного відшкодування в рахунок  сплати зобов'язання з ПДВ при митному оформленні товарів.

Щодо твердження позивача про право бюджетного  відшкодування в сумі, що значно перевищує суму зобов'язання за векселями станом на дати їх погашення (05.09.2006р. - 17.09.2006р., 06.10.2006 - 19.10.2006р) зазначає наступне.

В декларації з ПДВ за травень 2006р., наданої контролюючому органу 20.06.06р. заявлена до відшкодування в рахунок зменшення зобов'язань майбутніх періодів сума ПДВ складає 336849 грн. За наслідками проведеної виїзної позапланової перевірки порушень не встановлено. Згідно наданих ВМД на імпортовані товари з Китаю складено довідку від 31.08.06р. про підтвердження сум бюджетного відшкодування ПДВ на суму 102210 грн. Довідкою від 29.09.06р. підтверджено бюджетне відшкодування за травень 2006р. на суму 234639 грн.

Декларація за червень 2006р. надана контролюючому органу 20.07.06р., заявлена до відшкодування в рахунок зменшення зобов'язань майбутніх періодів сума ПДВ складає 304503 грн. За наслідками виїзної позапланової перевірки обґрунтованості заявленої до відшкодування суми порушень не встановлено. Довідкою від 29.09.06р. підтверджено бюджетне відшкодування за червень 2006р. на суму 304503 грн.

Декларація за липень 2006р. надана відповідачу 19.08.2006р., заявлена до відшкодування в рахунок зменшення зобов'язань майбутніх  періодів сума ПДВ складає 373914 грн. За наслідками виїзної позапланової перевірки обґрунтованості заявленої до відшкодування суми ПДВ порушень не встановлено. Довідкою від 19.10.2006р. підтверджено бюджетне відшкодування за липень 2006р. на суму 373914 грн.

З викладеного вбачається, що на дати подання вищезазначених векселів (07.08.06, 16.08.06р., 19.08.06р., 07.09.06р., 18.09.06р., 20.09.06р., 20.09.06р. ) заявлена позивачем до відшкодування сума (875991 грн. ) не була підтверджена ДПІ у м. Херсоні (дати підтвердження 31.08.06р., 29.09.06р., 19.10.06р.). При цьому останні два векселі - АА 0254906 на суму 46935 грн. 79 коп. та АА 0254907 на суму 32270 грн. 04 коп., видані 20.09.2006р. із строком погашення 19.10.2006р. взагалі не можуть бути погашеними в рахунок існуючого бюджетного відшкодування, незалежно від того чи була ця сума підтверджена, чи ні, оскільки підприємством не  виконано вимогу п.11.5 ст.11 Закону №168, а саме, дата погашення векселя - 19.10.06р., лист надійшов 20.10.2006р.

Що стосується векселя АА 0254904 від 07.09.06р. на суму 55588 грн. 76 коп., то сума бюджетного відшкодування, яка підтверджена податковим органом на дату поставки цього векселя згідно особового рахунку позивача склала 47410 грн. 71 коп.

Відповідач також зазначає, що всупереч п.11.5 ст.11 Закону № 168 щодо можливості погашення податкового векселя за рахунок бюджетного відшкодування лише за умови існування підтвердженої податковим органом суми бюджетного відшкодування на дату поставки податкового векселя органу митного контролю та за наявності листів ДПІ про відсутність такої підтвердженої суми бюджетного відшкодування ПДВ, позивач безпідставно самостійно вирішив, що векселя повинні бути погашені за рахунок заявленої до відшкодування у податкових деклараціях суми ПДВ.

З посиланням на пункт 5 Порядку, відповідач звертає увагу суду на те, що сума, зазначена у непогашеному векселі, розглядається як податкова заборгованість, яка погашається у порядку, передбаченому для погашення податкового боргу, зокрема п.6.2 ст.6 Закону № 2181, отже, підставою для формування першої та другої податкової вимоги була несплата платником податку у встановлені строки узгодженої суми податкового зобов'язання.

Також зазначає, що податкові векселі на суми ПДВ, які не були сплачені підприємством при розмитненні товару, авальовані Херсонською філією ВАТ "Кредобанк", який відповідає за їх оплату перед векселедержателем (ДПІ у м. Херсоні).

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд

в с т а н о в и в:

ТОВ "Торговий Дім "РЕЙ", будучи юридичною особою - суб'єктом господарської  діяльності, самостійно здійснює зовнішньоекономічну діяльність, яка передбачена розділом 3 Статуту, затвердженого рішенням загальних зборів учасників № 3 від 20.05.2005р. та зареєстрованого виконкомом Херсонської міської ради від 26.05.2005р. №2000331.

Здійснюючи таку діяльність при імпорті товарів, підприємство використовувало вексельну форму розрахунків щодо зобов'язання по сплаті ПДВ.

У день оформлення вантажної митної декларації позивач надавав органам митного контролю податкові векселі, складені на суму податкового зобов'язання, тобто на суму податку на додану вартість, яка нарахована і має бути сплачена при імпорті товарів на митну територію України по цих деклараціях.

З фактичних матеріалів справи встановлено, що позивачем при митному оформленні товарів на суму податкового зобов'язання з ПДВ, яка мала бути сплачена при імпорті товарів на митну територію України, було надано податкові векселі №6750 на суму 109488,75 грн., № 6751 на суму 54700,59 грн., №6752 на суму 64615,78 грн., відповідно, з датами видачі: 07.08., 16.08., 19.08.2006р. та фактичним погашенням, відповідно, 05.09.2006р., 14.09.2006р., 17.09.2006р. (всього на суму 228805,12 грн.), податкові векселі № АА 0254904 на суму 55588,76 грн., АА 0254905 на суму 53162,86 грн., № АА 0254906 на суму 46935,79 грн., АА 0254907 на суму 32270,04 грн., відповідно, датами видачі: 07.09.06р., 18.09.06р., 20.09.06р. та фактичним погашенням 06.10.06р., 17.10.06р., 19.10.06р., 19.10.06р. (всього 187957,45 грн., разом 416762,57 грн.).

Відповідач вважає зазначені податкові векселі непогашеними з огляду на відсутність у підприємства на дату їх видачі підтвердженого податковим органом бюджетного відшкодування, в зв'язку з чим суми визначених в них податкових зобов'язань, відповідно до п.5 Порядку, розглядаються як податкова заборгованість, яка має погашатись у порядку, передбаченому законодавством для погашення податкового боргу.

Позивач вважає, що податкові зобов'язання за податковими векселями погашено шляхом заліку сум бюджетного відшкодування, підтвердженого податковим органом.

З'ясувавши обставини справи, дослідивши докази на їх підтвердження, суд визнав позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню з врахуванням наступного.

Порядок вексельного оформлення податкового зобов'язання з ПДВ при митному оформленні імпортованого на митну територію України товару врегульовано положеннями п.11.5 статті 11 Закону № 168, а випуск, обіг та погашення податкових векселів - затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 01.10.1997р. № 1104 Порядком випуску, обігу та погашення векселів, які видаються на суму податку на додану вартість при імпорті товарів на митну територію України (із змінами і доповненнями, далі за текстом Порядок).

Відповідно до п.11.5 Закону № 168 платники податку при імпорті товарів на митну територію України та при умові оформлення митної декларації (за винятком тимчасової чи неповної, періодичної чи попередньої декларації) можуть за власним бажанням надавати органам митного контролю податковий вексель на суму податкового зобов'язання, один примірник якого залишається в органі митного контролю, другий надсилається органом митного контролю на адресу органу державної податкової служби за місцем реєстрації платника податку, а третій надається платнику податку: податковий вексель підлягає обов'язковому підтвердженню комерційними банками шляхом авалю; ... платник податку може за самостійним рішенням достроково погасити вексель шляхом перерахування коштів до бюджету або шляхом заліку суми бюджетного відшкодування, підтвердженого податковим органом.

Зазначена правова норма кореспондує з п.19 Порядку.

Пунктом 8 Порядку передбачено, що строк, на який видається податковий вексель, не може перевищувати 30 днів, включаючи дату його видачі.

Позивач за самостійним рішенням достроково погасив вищеперелічені податкові векселі на суму податкового зобов'язання 416762 грн. 57 коп., які було видано 07.08.2006р., 16.08.2006р., 19.08.2006р., 07.09.06р., 18.09.06р., 20.09.06р. та погашено 05.09.2006р., 14.09.2006р., 17.09.2006р., 06.10.2006р., 17.10.2006р., 19.10.2006р., 19.10.2006р.

З фактичних матеріалів справи також встановлено, що підприємство у встановлених положеннями Закону № 168 порядку і строки надавало контролюючому органу податкові декларації з ПДВ: 20.06.2006р. за травень 2006р.  з заявленою сумою бюджетного відшкодування - 336849 грн. у зменшення податкових зобов'язань з ПДВ наступних податкових періодів; 20.07.2006р. за червень 2006р. з заявленою сумою бюджетного відшкодування - 304503 грн. у зменшення податкових зобов'язань з ПДВ наступних податкових періодів; 19.08.2006р. за липень 2006р. з заявленою сумою бюджетного відшкодування - 373914 грн.

Всього за податкові періоди травень-червень-липень 2006р. згідно наданих розрахунків (додаток № 3 до декларації з ПДВ) заявлена сума, що підлягала бюджетному відшкодуванню склала 1015266 грн.

Складеними податковим органом за наслідками проведених позапланових документальних перевірок з питань достовірності нарахування бюджетного відшкодування ПДВ у зменшення податкових зобов'язань наступних звітних періодів за травень, червень, липень 2006р. - № 3057/23-7/32809365 від 06.10.2006р., № 2640/23-7/32809365 від 14.08.2006р., підтверджено, відповідно, заявлені підприємством суми бюджетного відшкодування за травень 2006р. - 336849 грн., червень 2006р. - 304503грн., липень 2006р. - 373914 грн.

Крім того, в подальшому довідками  № 651/м від 31.08.06р., № 683/м б/дати, № 6921 м від 19.10.06р., складеними податковим органом за наслідками зустрічних перевірок по постачальниках та ланцюгах до виробника також повністю підтверджено правомірність і правильність визначення вищеперелічених сум бюджетного відшкодування.

Суд вважає безпідставним посилання відповідача на те, що правова норма п.11.5 ст.11 Закону № 168 та пункт 19 Порядку пов'язують можливість платника податку за самостійним рішенням достроково погасити шляхом заліку суми бюджетного відшкодування, які будуть підтверджені на дату подання векселя, з чого виходить, що неспівпадання цієї дати навіть в кілька днів, позбавляють платника податку можливості погашення податкових векселів.

По-перше, таким помилковим тлумаченням, податковий орган звужує правовий зміст та правове поле дії норми п.11.5 ст.11 Закону № 168.

По-друге, згідно документів податкової звітності, на момент погашення векселів, платник податку мав достатню для проведення заліку суму бюджетного відшкодування, яка була підтверджена податковим органом, як того вимагають приписи вищенаведеної правової норми.

Інших додаткових вимог, а також пов'язання їх з будь-якими конкретними датами при проведенні заліку та підтвердженні бюджетного відшкодування ця норма не містить.

Зазначена норма також не встановлює будь-якого певного документа та його форму із складенням та наявності якого бюджетне відшкодування вважається підтвердженим, а містить загальну вимогу, що таке бюджетне відшкодування має бути підтвердженим податковим органом.

Факт того, що право позивача на бюджетне відшкодування в зазначеній у деклараціях сумі не заперечувалося відповідачем, підтверджується також і неодержанням підприємством податкового повідомлення про зменшення бюджетного відшкодування або донарахування основного зобов'язання з ПДВ та фінсанкції, як того вимагають приписи п.п.7.7.7 ст.7 Закону № 168.

Щодо додаткових підстав, за наявності яких суд визнає нечинною другу податкову вимогу.

Дійсно, цілком слушним є висновок податкового органу про те, що протест податкового векселя не здійснюється, сума, зазначена у непогашеному векселі, розглядається як податкова заборгованість, яка погашається  у порядку, передбаченому законодавством для погашення податкового боргу.

Спеціальним законом з питань оподаткування, який установлює порядок погашення зобов'язань юридичних або фізичних осіб перед бюджетами та державними цільовими фондами з податків і зборів (обов'язкових зборів) є Закон № 2181.

Відповідно до п.6.2.1 ст.6 Закону № 2181 у разі несплати узгодженої суми податкових зобов'язань (наявності податкового боргу) податковий орган направляє платнику податку першу та другу податкові вимоги. Згідно з п.п.5.2.4, статті 5 цього Закону при зверненні платника податків до суду (з позовом щодо визнання недійсним рішення контролюючого органу податкове зобов'язання вважається неузгодженим до розгляду судом справи по суті та прийняття відповідного рішення).

Враховуючи приписи наведеної норми та п.5.4.1 ст.5 Закону № 2181 зобов'язання, визначене першою податковою вимогою № 1/1420 від 02.10.2006р. в сумі  228805 грн. 12коп. до ухвалення судового рішення вважається неузгодженим.

Натомість відповідач формує та скеровує позивачу другу податкову вимогу №2/1607 від 13.11.06р. на суму зобов'язання 416762 грн. 57 коп., до якої включає також зобов'язання, визначене першою податковою вимогою, яке на дату формування вимоги № 2/1607 не було узгодженим.

За викладених обставин, прийняті відповідачем податкові вимоги сформовано з порушенням вимог податкового законодавства і суд визнає їх нечинними.

Суд також зобов'язує податковий орган здійснити погашення вищеперелічених податкових векселів, наданих платником податку при митному оформленні товарів на митну територію України.

З огляду на вищевикладене, суд не приймає доводи відповідача як такі, що не ґрунтуються на нормах чинного законодавства та фактичних обставинах справи.

У судовому засіданні проголошено вступну та резолютивну частини постанови та повідомлено про дату, час і місце виготовлення її повного тексту - 26 січня 2006р. - 15год. 00 хв., зал судового засідання № 324, м. Херсон, вул. Горького, 18.

Позивачу присуджується з Державного бюджету 10 грн. 20 коп. судового збору.

Керуючись ст.ст. 94, 98, 158, 160-163, п.6 Прикінцевих та перехідних положень КАС України, суд

постановив:

1. Позов задовольнити.

Визнати нечинними сформовані Державною податкової інспекцією у м. Херсоні:

- першу податкову вимогу № 1/1420 від 02.10.2006р. про сплату ТОВ "Торговий Дім "РЕЙ" узгодженого податкового зобов'язання з ПДВ у сумі 228805 грн. 12 коп.;

- другу податкову вимогу № 2/1607 від 13.11.2006р. про сплату ТОВ "Торговий Дім "Рей" узгодженого податкового зобов'язання з ПДВ у сумі 416762 грн. 57 коп.

2. Зобов'язати Державну податкову інспекцію у м. Херсоні здійснити погашення виданих ТОВ "Торговий Дім "Рей", код 32809365, м. Херсон, вул. Комкова, 76-а податкових векселів № 6750 від 07.08.2006р. на суму 109488 грн. 75 коп.; №6751 від 16.08.2006р. на суму 54700 грн. 59 коп.; № 6752 від 19.08.2006р. на суму 64615 грн. 78 коп.; № АА 0254904 від 07.09.2006р. на суму 55588грн. 76 коп.; № АА 0254905 від 18.09.2006р. на суму 53162 грн. 86 коп.; № АА 0254907 від 20.09.2006р. на суму 32270 грн. 04 коп.; № АА 0254906 від 20.09.2006р. на суму 46935 грн. 79 коп., всього на суму 416762 грн. 57 коп.

3. Присудити позивачу з Державного бюджету України 10 грн. 20 коп. судового збору.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо таку заяву не було подано. Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана в строк, встановлений Кодексом адміністративного судочинства України, постанова або ухвала суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення цього строку. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Заява про апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 КАС України з дня складення в повному обсязі. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження. Апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя                                                                  Н.О. Задорожна

Повний текст постанови

складено 26.01.07р.