ГОСПОДАРСЬКИЙ   СУД
________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.05.07

Справа №АС4/114-07.

За
позовом           Суб”єкта
підприємницької діяльності - фізичної особи ОСОБА_1

до
відповідача          Сумської міжрайонної
державної податкової інспекції

про
скасування рішень

Суддя Лугова Н.П.

Представники:

від
позивача:          не з»явився

від
відповідача:           Охрименко Н.Я.,
довіреність №47-0/9/10-с від 10.01.2007р.

У
судовому засіданні брали участь: секретар судового засідання Будко О.В.

Суть спору: позивач просить скасувати
рішення Сумської МДПІ НОМЕР_1 про застосування фінансових санкцій в сумі 1700
грн. 00 коп. та рішення НОМЕР_2 про застосування фінансових санкцій в сумі 461
грн. 00 коп.

Відповідач подав відзив на позовну
заяву, в якому проти позовних вимог заперечує, посилаючись на те що оскаржувані
рішення є правомірними та такими, що відповідають законодавству.

Розглянувши
матеріали справи, заслухавши повноважного представника відповідача, дослідивши
та оцінивши надані докази,  суд  встановив наступне:

Згідно
ст.11-2 Закону України «Про державну податкову службу в Україні» №509-XII із
змінами та доповненнями, на підставі направлень НОМЕР_6 та НОМЕР_5. відповідач
здійснив перевірку щодо контролю за здійсненням розрахункових операцій у сфері
готівкового та безготівкового обігу суб»єктом підприємницької діяльності
ОСОБА_1. За результатами перевірки був складений акт перевірки щодо контролю за
здійсненням розрахункових операцій у сфері готівкового та безготівкового обігу
суб»єктами підприємницької діяльності НОМЕР_3

В
акті перевірки від 28.11.06р. працівниками Сумської МДПІ, в магазині, що
розташований за адресою: Сумська область, Білопільський район, м. Ворожба та
належить позивачеві зафіксовано факт проведення розрахунків без використання
розрахункової книжки; розрахунковий документ встановленої форми - розрахункова
квитанція не видавалась.

Крім
того, в зазначеному акті встановлено факт невідповідності готівкових коштів на
місці проведення розрахунків сумі коштів від продажу за розрахунковими
квитанціями та факт зберігання алкогольних напоїв у місцях не внесених до
єдиного реєстру.

На
підставі вищевказаного акту, згідно п.3 ст.17 Закону України «Про застосування
реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування
та послуг» №265/95-ВР від 06.07.95р. зі змінами та доповненнями та ст.17 Закону
України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового,
коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» від
19.12.95р., відповідачем 04.12.2006р. були прийняті рішення НОМЕР_1 про
застосування фінансових санкцій в сумі 1700 грн. 00 коп. та рішення НОМЕР_2 про
застосування фінансових санкцій в сумі 461 грн. 00 коп.

Позивач
не погоджується із застосованими штрафними санкціями на загальну суму 2 161
грн. 00 коп., оскільки, як він вважає, відповідачем було проведено перевірку з
порушенням вимог діючого законодавства

Зокрема,
позивач в позовній заяві посилається на те, що в порушення вимог абзацу 8
ст.11-1 Закону України “Про державну податкову службу в Україні” від
04.12.1990р. №509-XII зі змінами та доповненнями, відповідач не надав як
підставу для проведення позапланової перевірки - рішення суду.

Відповідно
до ст.15 Закону України “Про реєстратори розрахункових операцій у сфері
торгівлі, громадського харчування та послуг” контроль за додержанням суб”єктами
підприємницької діяльності порядку проведення розрахунків за товари (послуги),
інших вимог цього Закону здійснюють органи державної податкової служби України
шляхом проведення планових або позапланових перевірок згідно із законодавством
України.

Згідно
ст.16 зазначеного Закону, контролюючі органи мають право відповідно до
законодавства здійснювати планові або позапланові перевірки осіб, які
підпадають під дію цього Закону.

Статтею
1 Закону України “Про реєстратори розрахункових операцій у сфері торгівлі,
громадського харчування та послуг” передбачено, що реєстратори розрахункових
операцій застосовуються фізичними особами - суб”єктами підприємницької
діяльності або юридичними особами (їх філіями, відділеннями, іншими
відокремленими підрозділами), які здійснюють операції з розрахунків у
готівковій та безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних
чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі,
громадського харчування та послуг, а також уповноваженими банками та суб”єктами
підприємницької діяльності, які виконують операції купівлі-продажу іноземної
валюти.

Відповідно
до частини 3 ст.16 вищезазначеного Закону, планові або позапланові перевірки
осіб, що використовують реєстратори розрахункових операцій, розрахункові книжки
або книги обліку розрахункових операцій, здійснюються у порядку, передбаченому
законодавством України.

Статтею
11-1 Закону України від 04.12.90р. № 509 “Про державну податкову службу в
Україні” передбачені підстави та порядок проведення органами державної
податкової служби планових і позапланових виїзних перевірок своєчасності,
достовірності, повноти нарахування та сплати податків та зборів (обов”язкових
платежів).

Законом
України «Про державну податкову службу в Україні» №509-XII із змінами та
доповненнями передбачено, що до функцій державних податкових органів
відноситься: контроль за додержанням порядку проведення готівкових розрахунків
за товари у встановленому законом порядку, ліцензій на провадження видів
господарської діяльності, що підлягають ліцензуванню відповідно до закону.

Отже,
підстави та порядок проведення планових перевірок суб”єктів господарювання, що
використовують реєстратори розрахункових операцій визначаються Законом України
“Про реєстратори розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського
харчування та послуг” №265 та п.2.6 додатку 2 до наказу ДПА України від
11.10.05р.№441 “Про затвердження Методичних рекомендацій щодо порядку складання
плану-графіка перевірок суб”єктів господарювання та взаємодії між структурними
підрозділами при їх проведенні” та проводяться за окремими щомісячними планами
органів державної податкової служби.

Як
свідчать матеріали справи, перевірка позивача проводилася відповідно до
місячного плану, затвердженого 25.10.2006р. в.о. начальника Сумської МДПІ  та направленнями на перевірку НОМЕР_4 та
НОМЕР_5.

Представник
позивача в судовому засіданні зазначив, що факт порушень встановлених
відповідачем дійсно мав місце, а рішення відповідача щодо застосування фінансових
санкцій оскаржується ним в зв”язку, як він вважає, з порушенням порядку
проведення перевірки .

Стаття
33 ГПК України передбачає обов”язковість кожної сторони довести ті обставини на
які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Як
вбачається з матеріалів справи та фактичних обставин, в ході перевірки дійсно
встановлені факти невиконання позивачем вимог зазначених статей Закону України
“Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі,
громадського харчування та послуг”. При цьому позивач не довів відсутність
таких порушень. Таким чином, відповідачем правомірно застосовано до позивача
фінансові санкції.

За
таких обставин, суд дійшов висновку, що дії посадових осіб Сумської МДПІ під
час проведення перевірки суб”єкта підприємницької діяльності ОСОБА_1 були   правомірними, а рішення НОМЕР_1 про
застосування фінансових санкцій в сумі 1700 грн. 00 коп. та рішення НОМЕР_2 про
застосування фінансових санкцій в сумі 461 грн. 00 коп.  винесено в межах компетенції відповідача та
відповідно до норм чинного законодавства.

Враховуючи
вищевикладене, позовні вимоги є необгрунтованими, неправомірними та такими, що
не підлягають задоволенню.

На
підставі викладеного, керуючись ст. ст. 162, 163  Кодексу адміністративного судочинства
України, суд, -

ПОСТАНОВИВ
:

1.
В позові відмовити.

2.
Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про
апеляційне оскарження, якщо таку заяву не було подано. Якщо було подано заяву
про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у встановлений
строк, постанова набирає законної сили після закінчення цього строку.

3.
Заява про апеляційне оскарження постанови подається протягом 10 днів з дня її
складення у повному обсязі. Апеляційна скарга на постанову подається протягом
20 дні після подання заяви про апеляційне оскарження.

4.
Апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про
апеляційне оскарження, якщо скарга подається у строк, встановлений для подання
заяви про апеляційне оскарження.

СУДДЯ
Н.П. ЛУГОВА

У
судовому засіданні було оголошено вступну та резолютивну частину постанови.

Повний
текст постанови підписано 17.05.2007р.