АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
м.Львів, вул.Личаківська,81
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

11.05.07
Справа  № 4/415-4971

Львівський
апеляційний господарський суд  у складі
колегії:

головуючого-судді                                   Мурської
Х.В.

суддів                                                         Давид
Л.Л.

Кордюк Г.Т.

розглянувши
апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Р.Е.Й.В.», м.
Тернопіль, без номера від 08.03.2007 року

на рішення Господарського
суду Тернопільської області від 16.02.2007 року

у справі №
4/415-4971, суддя Бурда Н.М.,

за позовною заявою Приватного
підприємця ОСОБА_1., м. Хмельницький

до
Товариства з обмеженою відповідальністю «Р.Е.Й.В.», м.
Тернопіль

про
стягнення  21 996 грн. 36 коп.,

за участю представників

від
Позивача: не з'явились;

від
Відповідача: не з'явились.

Рішенням Господарського суду
Тернопільської області від 16.02.2007 року у справі № 4/415-4971 позов
Приватного підприємця ОСОБА_1, м. Хмельницький про стягнення з Товариства з
обмеженою відповідальністю «Р.Е.Й.В.», м. Тернопіль боргу в розмірі 21 996 грн.
36 коп. задоволено частково. З рахунку Товариства з обмеженою відповідальністю
“Р.Е.Й.В.” на користь Позивача стягнуто 15 204 (п'ятнадцять тисяч двісті
чотири) грн. 44 коп. боргу, 6270 (шість тисяч двісті сімдесят) грн. 74 коп.
пені, 257 (двісті п'ятдесят сім) грн. 70 коп. річних, 217 (двісті сімнадцять)
грн. 32 коп. в повернення державного мита та 118 (сто вісімнадцять) грн. витрат
на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.  В іншій частині позову - провадження у справі
припинено.

Рішення місцевого господарського
суду мотивоване обґрунтованістю та підставністю вимог  Позивача, зокрема тим, що сторонами погоджено
умови Договору НОМЕР_1на перевезення вантажів автомобільним транспортом в
міжміському та міжнародному сполученні та передбачено відповідальність таких у
разі неналежного чи несвоєчасного виконання взятих на себе зобов'язань.
Матеріали справи свідчать про те, що Позивачем своєчасно та у повній мірі
виконано взяті на себе зобов'язання згідно укладеного Договору, а тому його
вимоги є правомірними та такими, що підлягають задоволенню. Що стосується
стягнення 253 грн. 08 коп. пені  та 10
грн. 40 коп. 3% річних, то в цій частині місцевим господарським судом припинено
провадження у справі на підставі п. 4 ст. 80 ГПК України на підставі поданої
Позивачем заяви про зменшення розміру позовних вимог.

Не погоджуючись з даним рішенням
суду ТОВ «Р.Е.Й.В.»звернулось до Львівського апеляційного господарського суду з
апеляційною скаргою, в якій просить рішення Господарського суду Тернопільської
області від 16.02.2007 року у даній справі скасувати та прийняти нове судове
рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити повністю. Свої доводи
скаржник мотивує тим, що місцевим господарським судом при прийнятті
оскаржуваного рішення неповно з'ясовано обставини, що мають значення для
справи, висновки, викладені в судовому рішенні, не відповідають фактичним
обставинам справи, крім того, оскаржуване рішення прийняте з порушенням норм
матеріального та процесуального права.

Позивач у відзиві на апеляційну
скаргу спростовує доводи Скаржника, просить оскаржуване рішення місцевого
господарського суду залишити без змін, апеляційну скаргу без задоволення з
підстав, викладених у ньому.

Сторони участі уповноважених
представників не забезпечили, причини неявки суду не повідомили, хоча своєчасно
та належним чином були повідомлені про час та місце розгляду апеляційної скарги
( повідомлення про вручення поштового відправлення наявні в матеріалах справи).

Враховуючи ту обставину, що ухвалою
Львівського апеляційного господарського суду від 26.03.2007 року участь
уповноважених представників сторін визнана на власний розсуд, колегія суддів
Львівського апеляційного господарського суду дійшла висновку про можливість
розгляду апеляційної скарги за наявними у справі матеріалами, у відповідності
до вимог ст. 75 ГПК України.

Розглянувши матеріали справи,
оцінивши зібрані докази, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту
їх встановлення місцевим господарським судом, дослідивши правильність
застосування судом першої інстанції при винесенні оскаржуваного рішення норм
матеріального та процесуального права, колегія суддів Львівського апеляційного
господарського суду дійшла  висновку про
те, що у задоволенні вимог апеляційної скарги слід відмовити, рішення місцевого
господарського суду -  залишити без змін
виходячи з наступного.

Як встановлено місцевим
господарським судом, ІНФОРМАЦІЯ_1 між Приватним підприємцем ОСОБА_1
(Перевізник) та Товариством з обмеженою відповідальністю “Р.Е.Й.В.”
(Експедитор) укладений Договір НОМЕР_1 на перевезення вантажів автомобільним
транспортом в міжміському та міжнародному сполученні, згідно якого Перевізник зобов'язався
здійснити перевезення вантажів Експедитора, відповідно до умов Правил
перевезення вантажів автомобільним транспортом в Україні, Конвенції про договір
міжнародного дорожнього перевезення вантажів (КДПВ), Митної конвенції про
Міжнародні перевезення із застосуванням Книжки МДП, своєчасно доставити вантаж
у пункт призначення та здати його отримувачу, вказаному в ТТН (СМР), а останній
зобов'язався оформити письмову заявку на перевезення вантажу та своєчасно
оплатити послуги по перевезенню.

Згідно Розділу 3 укладеного
Договору, платежі за надані послуги проводяться в безготівковому порядку,
згідно виставленого рахунку на протязі 7 банківських днів з моменту надання
оригіналів документів, якщо інше не передбачено в заявці Експедитора.

Згідно Заявки НОМЕР_2 на
перевезення вантажу автомобільним транспортом (а.с. 12), підписаної сторонами
та скріпленої відтисками їх печаток, Позивач зобов'язався здійснити перевезення
вантажу (пакувальної плавки) за маршрутом: ІНФОРМАЦІЯ_3 з оплатою -по
перерахунку на протязі 14 днів.

Матеріали справи свідчать про те,
що Позивачем зобов'язання по Договору НОМЕР_1
від ІНФОРМАЦІЯ_1 виконано належним чином та в повному обсязі, що
підтверджується СМР (міжнародна товарно-транспортна накладна, а.с. 13) НОМЕР_3
та Актом виконаних робіт НОМЕР_4 (а.с. 15) , підписаним сторонами та скріпленим
відтисками їх печаток.

На виконання умов п. 3.2 Договору,
ІНФОРМАЦІЯ_2 Позивачем надано Відповідачу рахунок НОМЕР_5 та податкову накладну
НОМЕР_5 на суму 14 059 грн. 96 коп.

У відповідності до вимог ч. 1 ст.
901 Цивільного кодексу України, за договором про надання послуг одна сторона
(виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати
послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної
діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу,
якщо інше не встановлено договором.

Як свідчать матеріали справи,
Позивачем послуги виконані та прийняті Відповідачем, що вбачається з Акту
виконаних робіт від ІНФОРМАЦІЯ_2, який погоджено та підписано обома сторонами.
Однак, Відповідачем оплата за надані послуги не проведена.

У відповідності до вимог ст. 530 ЦК
України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то
воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Зобов'язання, строк (термін)
виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати,
підлягає виконанню з настанням цієї події.

Якщо строк (термін) виконання
боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення
вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник
повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення
вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів
цивільного законодавства.

Оскільки даною статтею не визначено
форми пред'явлення вимоги кредитором, то
згідно роз'яснення президії Вищого арбітражного суду України від
18.11.1997 року за № 02-5/445, останній може здійснити своє право як шляхом
надіслання платіжної вимоги, так і шляхом звернення до боржника з листом,
телеграмою тощо. Як вбачається з матеріалів справи, Позивачем на адресу
Відповідача надсилались претензії щодо сплати оновної суми боргу та нарахованої
згідно умов договору пені.

Відповідно до вимог ст. 11
Цивільного кодексу України, цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб,
що передбачені актами цивільного законодавства, а  також із дій осіб, що не передбачені цими
актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки.

Як зазначає Позивач та не
спростовано Відповідачем, на замовлення останнього Позивачем надано послуги,
передбачені Договором, за які замовник оплату не провів, однак, підписавши Акт
виконаних робіт, тим самим підтвердив його правомочність.

Крім того, пп. 3.3. п.3 Договору
сторонами  передбачено, що у випадку
неоплати замовником всіх належних виконавцю платежів, замовник відшкодовує
загальну суму боргу і сплачує пеню в розмірі 0,2% від суми несплачених
платежів   та заборгованості за кожний
день затримки платежу.

У відповідності до вимог ст. 526 ЦК
України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов
договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства,  а за відсутності таких умов та вимог
-відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно
ставляться. Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з
порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Так, у відповідності до вимог ч.
2  ст. 625 Цивільного кодексу України
боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання на вимогу кредитора
зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції
за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми,
якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Як вбачається з матеріалів справи,
сторонами погоджено умови Договору та передбачено відповідальність таких у разі
неналежного чи несвоєчасного виконання взятих на себе зобов'язань.

Матеріали справи свідчать про те,
що Позивачем своєчасно та у повній мірі виконано зобов'язання згідно договору
НОМЕР_1 на перевезення вантажів автомобільним транспортом в міжміському та
міжнародному сполученні, а тому його вимоги є правомірними та такими, що
підлягають задоволенню у повному розмірі з врахуванням заяви про зменшення позовних
вимог (а.с.25).

У відповідності до вимог ст. 33
Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідачем у справі не доведено
належними та допустимими доказами, у розумінні ст. 34 Господарського
процесуального кодексу України відсутності заборгованості такого перед ПП
ОСОБА_1., а тому вимоги апеляційної скарги є безпідставними та
необгрунтованими.

За таких обставин, судова колегія
Львівського апеляційного господарського суду оцінивши докази в їх сукупності,
дійшла висновку про відповідність рішення Господарського суду Тернопільської
області  законодавству, матеріалам та
дійсним обставинам справи, а тому не вбачає підстав для його скасування.

Враховуючи вищенаведене та
керуючись ст. ст.  99, 101, 103, 105 ГПК
України, -

Львівський апеляційний
господарський суд , П О С Т А Н О В И В :

1.          Рішення Господарського суду
Тернопільської області від 16.02.2007 року у справі № 4/415-4971 залишити без
змін, апеляційну скаргу -  без
задоволення.

2.          Постанова набирає чинності з моменту
її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку.

3.          Матеріали справи повернути місцевому
господарському суду.

Головуючий суддя
Мурська Х.В.

Суддя
Давид Л.Л.

Суддя                                                                                                          Кордюк
Г.Т.