Харківський апеляційний господарський суд
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«30»травня 2007 року                                                                        Справа № 13/20-07

Колегія суддів у складі:                           головуючого судді В.О.Демченка,

судді А.І.Бухана,

судді Ю.В.Такмакова,

при секретарі Парасочці Н.В.,

за участю представників:

прокурора                     -          Стовбур Т.О.

позивача                    -          не з’явився

відповідача                      -          не з’явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі судового засідання № 9 Харківського  апеляційного господарського суду апеляційну скаргу відповідача (вхідний №1395С/3) на рішення господарського суду Сумської області від                      5 березня 2007 року по справі № 13/20-07

за позовом  Прокурора Липоводолинського району в інтересах держави в особі Управління Пенсійного фонду України Липоводолинському районі, смт. Липова Долина, Сумська область

до Сільськогосподарського акціонерно-пайового товариства закритого типу «Первомайське», смт. Липова Долина, Сумська область

про            стягнення 33711,36 грн.

встановила:

Рішенням господарського суду Сумської області від 05 березня 2007 року (суддя Лиховид Б.І.) позов задоволено. Стягнуто з сільськогосподарського акціонерно-пайового товариства закритого типу «Первомайське»на користь Управління Пенсійного фонду в Липоводолинському районі  33711 грн. 36 коп. боргу. Стягнуто з сільськогосподарського акціонерно-пайового товариства закритого типу «Первомайське»в доход держбюджету м. Суми 337 грн. 11 коп. держмита. Стягнуто з сільськогосподарського акціонерно-пайового товариства закритого типу «Первомайське»на користь державного підприємства  «Судовий інформаційний центр»118 грн. 00 коп. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Відповідач з рішенням господарського суду Сумської області не погодився, звернувся до Харківського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення господарського суду Харківської області від                  05 березня 2007 року по справі № 13/20-07 та прийняти нове. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, хоча про час та місце слухання справи був повідомлений належним чином.

Прокурор відзиву на апеляційну скаргу не надав. Разом з тим в судовому засіданні проти апеляційної скарги заперечував, просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, оскаржуване рішення –без змін.

Позивач (в інтересах якого діяв прокурор) свій відзив на апеляційну скаргу не подав, його уповноважений представник у призначене судове засідання по невідомим суду причинам не явився, хоча  позивач у встановленому порядку був повідомлений про дату, час та місце судового засідання .

За таких обставин колегія суддів  визнала за можливе та доцільне розглянути апеляційну скаргу за наявними у справі документами.

Дослідивши матеріали справи, викладені у апеляційній скарзі та відзиві на неї доводи сторін, заслухавши пояснення прокурора, перевіривши правильність застосування господарським судом норм матеріального та процесуального права, колегія суддів зазначає наступне.

Приймаючи оскаржуване рішення, господарський суд Сумської області виходив з результатів встановлення та дослідження документально підтверджених обставин спору, за якими встановив, що

Відповідач відповідно до ст. 14 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування»зареєстрований як платник страхових внесків в Управлінні Пенсійного фонду України в Липоводолинському районі зобов'язаний самостійно сплачувати визначене ним зобов'язання.

Збір на обов'язкове державне пенсійне страхування повинен сплачуватись у порядку та строки, визначені Законом України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування», Законом України «Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами», Інструкцією «Про порядок обчислення і сплати підприємствами, організаціями та громадянами збору на обов'язкове державне пенсійне страхування, інших платежів, а також обліку їх надходження до Пенсійного фонду України», затверджено постановою Правління Пенсійного фонду України № 16-6 від 19 січня 2001 року та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України за № 998/6189 від 29 листопада 2001 року, а страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування - у порядку та строки, Визначені п. 1 ст. 19, 20 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та Інструкцією «Про порядок обчислення та сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України», затвердженої постановою Правління Пенсійного фонду України від 19 грудня 2003 року № 21-1 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції 16 січня 2004 року за № 64/8663.

Відповідно до ст. 20 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», відповідач самостійно повинен обчислювати суму страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, яка зазначається в розрахунку страхових внесків у строки, що визначені п. 6 ст. 20 вищезазначеного Закону. В результаті порушення вищезазначених строків у відповідача за липень - листопад 2006 року виникла заборгованість по страховим внескам, сума якої становить 33711 грн. 36 коп., що підтверджується матеріалами справи, зокрема відповідним розрахунком позивача та розрахунками суми страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, що підлягають до сплати за липень - листопад 2006 року та додатками до даних розрахунків (в справі).

Оскільки відповідачем не подано доказів сплати боргу за період з липня 2006 року по листопад 2006 року в сумі 33711 грн. 36 коп., позовні вимоги, щодо стягнення з відповідача заборгованості в сумі 33711 грн. 36 коп. суд першої інстанції визнав правомірними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Викладені вище висновки господарського суду на думку колегії суддів відповідають фактичним обставинам спору та матеріалам справи, їм надана правильна  та належна  правова оцінка, через що відсутні  підстави для задоволення апеляційної скарги і скасування прийнятого по справі судового рішення, оскільки відповідно до статті 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Як свідчать матеріали справи, господарський суд Сумської області  забезпечив  додержання вимог статті 43 Господарського процесуального Кодексу України, всебічно, повно та об’єктивно дослідив фактичні обставини справи та оцінив наявні у ній докази в їх сукупності, керуючись при цьому чинним законодавством України.

Наведені відповідачем у обґрунтування своєї апеляційної скарги доводи не підтверджені матеріалами справи, які однозначно свідчать про те, що і позивач, і господарський суд області здійснили усі передбачені чинним господарським процесуальним законодавством заходи про повідомлення відповідача  про наявність спору, подання позову, його прийняття до провадження , проведення двох судових засідань, на які уповноважені відповідачем особи не являлись.

За таких обставин колегія суддів   вважає, що у своїх власних інтересах відповідач зловживає наданими йому господарським процесуальним законодавствам правами та вживає заходів по ухиленню від покладених на нього як матеріальним (цивільним та господарським), так і процесуальним законодавством обов’язків.

Враховуючи викладене та керуючись статтями  6, 8, 19, 124, 129 Конституції України статтями 99, 101, пунктом 1 статті 103, статтею 105 Господарського процесуального кодексу України,

постановила:

Рішення господарського суду  Сумської області від 5 березня 2007 року у справі  № 13/20-07 залишити без змін, а апеляційну скаргу –без задоволення.

Головуючий суддя                                          В.О.Демченко

суддя                                          А.І.Бухан

суддя                                                   Ю.В.Такмаков