ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.03.07 р.                                                                             Справа № 22/432а

Суддя господарського суду Донецької області Волошинова Л. В.

при секретарі судового засідання Прядці І. М.

розглянув у відкритому судовому засіданні господарського суду справу

за позовом: Корпорації “Індустріальна Спілка Донбасу” м. Донецьк

до: Спеціалізованої державної податкової інспекції по роботі з великими платниками податків у м. Донецьку

про визнання недійсним податкового повідомлення – рішення від 20.11.2006 р. № /0

за участю

прокурора:

представників сторін:

від позивача: Зайцева М. Ю. – за довір.

від відповідача: Радченко А. В.  – за довір.

третя особа

СУТЬ СПРАВИ:

Позивач, Корпорація “Індустріальна Спілка Донбасу” м. Донецьк, звернувся до господарського суду Донецької області з позовом до Спеціалізованої державної податкової інспекції по роботі з великими платниками податків у м. Донецьку про визнання недійсним податкового повідомлення – рішення від 20.11.2006 р. № /0.

Позивач вважає безпідставним висновок податкового органу про те, що Товариством з обмеженою відповідальністю “ФК “Металург” м. Донецьк за договором про надання спонсорської допомоги від 01.12.2004 р. № 1004-122 надавались рекламні послуги.

Фактично рекламні послуги надавались відповідно до договору про надання рекламних послуг від 01.01.2002 р. б/н, і саме за цим договором податок на додану вартість, сплачений в ціні цих послуг, включався до складу податкового кредиту відповідного періоду.

Крім того, позивач вважає безпідставними висновки податкового органу про те, що не відносяться до складу податкового кредиту витрати по сплаті податку на додану вартість в ціні послуг з авіаперевезення та комплексного обслуговування польотів, наданих Товариством з обмеженою відповідальністю “Авіакомпанією “ІСД АВІА” м. Київ, під час відрядження працівників позивача з метою укладення договорів за господарськими операціями, які не є об’єктом оподаткування податком на додану вартість.

Відповідач проти позову заперечує.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, суд ВСТАНОВИВ:

20.11.2006 р. Спеціалізованою державною податковою інспекцією по роботі з великими платниками податків у м. Донецьку було прийняте податкове повідомлення – рішення № /0, яким Корпорації “Індустріальна Спілка Донбасу” м. Донецьк було зменшене бюджетне відшкодування з податку на додану вартість в сумі 172 750 грн., заявлене у розрахунку суми бюджетного відшкодування за серпень 2006 р.

Підставою для прийняття зазначеного податкового повідомлення – рішення став акт позапланової виїзної перевірки Корпорації “Індустріальна Спілка Донбасу” м. Донецьк з питань достовірності нарахування суми бюджетного відшкодування з податку на додану вартість за серпень 2006 р. № 263/15-16-23/5/24068988 (арк. справи 28 - 55), зі змісту якого вбачається, що завищення позивачем суми бюджетного відшкодування з податку на додану вартість за серпень 2006 р. є результатом порушення у липні того ж року вимог п. п. 7.4.1, п. п. 7.4.2 п. 7.4 ст. 7 Закону України “Про податок на додану вартість”.

Відповідні порушення були зафіксовані актом позапланової перевірки Корпорації “Індустріальна Спілка Донбасу” м. Донецьк з питань достовірності нарахування суми бюджетного відшкодування з податку на додану вартість за липень 2006 р. від 12.09.2006 р. № 168/15-16-23/5-24068988 (арк. справи 7 - 27).

За результатами розгляду матеріалів справи суд вважає, що позов Корпорації “Індустріальна Спілка Донбасу” м. Донецьк підлягає задоволенню за наступними підставами.

1. Відповідно до п. п. 7.4.1 п. 7.4 ст. 7 Закону України “Про податок на додану вартість” податковий кредит звітного періоду складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 6.1 статті 6 та статтею 81 цього Закону, протягом такого звітного періоду у зв'язку з:

придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку;

придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій в необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання у виробництві та/або поставці товарів (послуг) для оподатковуваних операцій у межах господарської діяльності платника податку.

Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари (послуги) та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

01.01.2002 р. між Корпорацією “Індустріальна Спілка Донбасу” м. Донецьк та Товариством з обмеженою відповідальністю “Футбольний клуб “Металург” м. Донецьк був укладений договір про надання рекламних послуг б/н, відповідно до якого Товариство з обмеженою відповідальністю “Футбольний клуб “Металург” м. Донецьк прийняло на себе зобов’язання з надання рекламних послуг з метою популяризації товарів та послуг, які реалізовує (надає) Корпорація “ІСД” м. Донецьк.

Додатковою угодою від 30.12.2005 р. № 2 до договору про надання рекламних послуг від 01.01.2002 р. б/н сторони змінили строк дії договору до 31.12.2006 р.

Факт виконання цього договору підтверджується актами прийому – передачі:

-          від 31.05.2006 р. № 5 на суму 300 000 грн., в тому числі податок на додану вартість в сумі 49 792,53 грн.;

-          від 30.06.2006 р. № 6 на суму 300 000 грн., в тому числі податок на додану вартість в сумі 49 792,53 грн.;

-          від 31.07.2006 р. № 7 на суму 300 000 грн., в тому числі податок на додану вартість в сумі 49 792,53 грн.

Крім того, суду були представлені податкові накладні:

-          від 31.05.2006 р. № 114 на суму 300 000 грн., в тому числі податок на додану вартість в сумі 49 792,53 грн.;

-          від 30.06.2006 р. № 139 на суму 300 000 грн., в тому числі податок на додану вартість в сумі 49 792,53 грн.;

-          від 31.07.2006 р. № 165 на суму 300 000 грн., ., в тому числі податок на додану вартість в сумі 49 792,53 грн.

Як вбачається зі стор. 17 акту перевірки від 12.09.2006 р. № 168/15-16-23/5-24068988 (арк. справи 23), висновок про порушення вимог цієї норми зроблений податковим органом з огляду на те, що надання відповідних послуг вже було передбачено умовами договору про надання спонсорської допомоги від 01.12.2004 р. № 1004-122.

Таким чином, підприємством не доведено необхідність придбання рекламних послуг по договору реклами від 01.01.2002 р. б/н, надання яких з боку “Футбольного клубу “Металург” м. Донецьк передбачено спонсорським договором, з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях в межах господарської діяльності платника податку.

Суд вважає, що висновки податкового органу спростовуються матеріалами справи, оскільки з огляду актів прийому – передачі, на які посилається податковий орган в акті позапланової перевірки від 12.09.2006 р. № 168/15-16-23/5-24068988, а також представлених суду податкових накладних вбачається, що всі вони у якості підстави їх складення мають посилання на договір про надання рекламних послуг від 01.01.2002 р. № б/н. Вказане підтверджує той факт, що всі ці складені з метою підтвердження виконання зобов’язань між господарюючими суб’єктами по конкретній господарській операції.

Враховуючи те, що акти прийому – передачі рекламних послуг від 31.05.2006 р. № 5, від 30.06.2006 р. № 6 та від 31.07.2006 р. № 7, а також податкові накладні від 31.05.2006 р. № 114, від 30.06.2006 р. № 139 та від 31.07.2006 р. № 165  мають пряме посилання на договір, у виконання якого вони були складені, у податкового органу відсутні підстави вважати, що відповідні документи мають будь – яке відношення до договору про надання спонсорської допомоги від 01.12.2004 р. № 1004-122.

Суд також вважає, що порушення Товариством з обмеженою відповідальністю “Футбольний клуб “Металург” м. Донецьк вимог ст. 5 Закону України “Про рекламу” не є підставою для виключення відповідних сум податку на додану вартість з податкового кредиту Корпорації “ІСД” м. Донецьк.

За таких обставин суд вважає безпідставним висновок податкового органу про порушення позивачем вимог п. п. 7.4.1 п. 7.4 ст. 7 Закону України “Про податок на додану вартість”.

2. 01.12.2000 р. між Товариством з обмеженою відповідальністю “Авіаційна компанія “ISD авіа” м. Київ та Корпорацією “ІСД” м. Донецьк був укладений договір про надання послуг № 2000-812 усл (арк.. справи 63 - 65), відповідно до якого Товариство з обмеженою відповідальністю “Авіаційна компанія “ISD авіа” м. Київ прийняло на себе зобов’язання з виконання авіаперевезень та комплексного обслуговування польотів.

По факту надання відповідних послуг Товариство з обмеженою відповідальністю “Авіаційна компанія “ISD авіа” м. Київ виписувало податкові накладні:

-          від 02.07.2006 р. № 228 на суму 32 899,82 грн., в тому числі податок на додану вартість в сумі 5 483,30 грн.;

-          від 04.07.2006 р. № 229 на суму 55 671,20 грн., в тому числі податок на додану вартість в сумі 9 278,53 грн.;

-          від 05.07.2006 р. № 232 на суму 33 671,28 грн., в тому числі податок на додану вартість в сумі 5 611,28 грн.;

-          від 12.07.2006 р. № 239 на суму 16 586,37 грн., в тому числі податок на додану вартість в сумі 2 764,40 грн.;

-          від 13.07.2006 р. № 240 на суму 17 648,39 грн., в тому числі податок на додану вартість в сумі 2 941,40 грн.;

-          від 27.07.2006 р. № 260 на суму 16 655,51 грн., в тому числі податок на додану вартість в сумі 2 775,92 грн.;

-          від 28.07.2006 р. № 254 на суму 33 150,72 грн., в тому числі податок на додану вартість в сумі 5 525,12 грн.;

-          від 31.07.2006 р. № 259 на суму 24 739,94 грн., в тому числі податок на додану вартість в сумі 4 123,32 грн.

Як вбачається з наявних в матеріалах справи копій звітів про відрядження, необхідність споживання цих послуг обґрунтована веденням переговорів з АО “Українські цінні папери” в межах договору від 13.01.2004 р. № К-02.

Укладений з АО “Українські цінні папери” м. Київ договір від 13.01.2004 р. № К-02 є договором комісії, предметом якого є укладення договорів купівлі – продажу або міни цінних паперів за дорученням Корпорації “ІСД” м. Донецьк.

У зв’язку з тим, що ці обставини визнаються сторонами суд не досліджує відповідні договори.

Відповідно до п. п. 7.4.1 п. 7.4 ст. 7 Закону України “Про податок на додану вартість” податковий кредит звітного періоду складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 6.1 статті 6 та статтею 81 цього Закону, протягом такого звітного періоду у зв'язку з:

придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку;

придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій в необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання у виробництві та/або поставці товарів (послуг) для оподатковуваних операцій у межах господарської діяльності платника податку.

Частина 1 ст. 3 ГК України під господарською діяльністю розуміє діяльність суб'єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність.

Відповідно до п. 1.32 ст. 1 Закону України “Про оподаткування прибутку підприємств” господарська діяльність - це будь-яка діяльність особи, направлена на отримання доходу в грошовій, матеріальній або нематеріальній формах, у разі коли безпосередня участь такої особи в організації такої діяльності є регулярною, постійною та суттєвою.

Враховуючи приписи зазначених вище норм, а також положення абз. 4 п. п. 7.4.1 п. 7.4 ст. 7 Закону України “Про податок на додану вартість”, відповідно до якого право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари (послуги) та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду, суд вважає, що податок на додану вартість, сплачений в ціні придбаних позивачем послуг з авіаперевезень, повинен включатися до складу податкового кредиту відповідного періоду.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 17-20, 69-72, 86, 158 – 163, 167 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Позов Корпорації “Індустріальна Спілка Донбасу” м. Донецьк до Спеціалізованої державної податкової інспекції по роботі з великими платниками податків у м. Донецьку про визнання недійсним податкового повідомлення – рішення від 20.11.2006 р. № /0 задовольнити.

Визнати недійсним податкове повідомлення – рішення від 20.11.2006 р. № /0.

Стягнути з Державного бюджету України на користь Корпорації “Індустріальна Спілка Донбасу” м. Донецьк судові витрати в сумі 3,40 грн.

Заява про апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України - з дня складення в повному обсязі. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Постанова суду першої інстанції, якщо інше не встановлено Кодексом адміністративного судочинства України, набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, встановленого цим Кодексом, якщо таку заяву не було подано.

Суддя                                                                                              Волошинова Л.В.