Харківський апеляційний господарський суд
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Адміністративна                                                    Головуючий по 1-й інстанції

Справа № АС-13/589-06                                          суддя Водолажська Н.С.

Доповідач  по 2-й інстанції

суддя Істоміна О.А.

«17»квітня 2007 року

Колегія суддів у складі:

головуючого судді Кравець Т.В., суддів Істоміної О.А., Шутенко І.А.

при секретарі  Кобзєвій Л.О.

за участю представників сторін:

прокурора –Мірошниченко М.Л.

позивача –  Лучко О.В., дов.б/н від 07.06.06 р. (копія у справі), Чирва Г.М., дов. б/н від 30.05.06 р. (копія у справі)

1-го відповідача –Сліденка А.В., дов.№2092/10/10-015 від 30.03.07 р. (копія у справі), Ларіної Т.М., дов.№2775/10/10-020 від 06.05.06 р. (копія у справі), Головащенка М.А., дов.№6224/10/23-030 від 25.10.06 р. (копія у справі)

2-го відповідача –не з'явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Чугуївської об'єднаної державної податкової інспекції Харківської області (вх.№ 919Х/2-5)

на постанову господарського суду Харківської області від 26 січня 2007 року по адміністративній справі №АС-13/589-06

за позовом Відкритого сільськогосподарського акціонерного товариства "Агрокомбінат "Слобожанський", смт. Чкалівське Чугуївського району Харківської області

до  1) Чугуївської об'єднаної державної податкової інспекції Харківської області, м. Чугуїв Харківської області

2) Чугуївського Відділу державного казначейства у Харківській області, м.Чугуїв, Харківська область

за участю Прокуратури Харківської області, м. Харків

про визнання нечинним рішення, -

встановила:

У листопаді 2006 року Відкрите сільськогосподарське акціонерне товариство "Агрокомбінат "Слобожанський" звернулося до господарського суду Харківської області з адміністративним позовом та після уточнення позовних вимог, які були прийняті судом першої інстанції, просив скасувати податкові повідомлення-рішення, прийняті Чугуївською об'єднаною державною податковою інспекцією Харківської області про виявлені завищення бюджетного відшкодування:

- №/0 від 07 вересня 2006 року за травень 2006 року на суму 778076,00 грн.;

- №/1 від 02 жовтня 2006 року за травень 2006 року на суму 778076,00 грн.;

- №/2 від 20 листопада 2006 року за травень 2006 року на суму 778076,00 грн.;

- №/0 від 26 вересня 2006 року за червень 2006 року на суму 691629,00 грн.

- №/0 від 20 жовтня 2006 року за липень 2005 року на суму 2149848,00 грн.;

- №/1 від 20 листопада 2006 року за липень 2005 року на суму 2149848,00 грн.;

як неправомірні та такі, що прийняті всупереч вимогам чинного законодавства. Крім того позивач просив стягнути з бюджету заборгованість від'ємне значення сум податку на додану вартість, що підлягає відшкодуванню з бюджету за січень-червень 2006 року в сумі 5423055,00 грн.

Постановою господарського суду Харківської області від 26 січня 2007 року  позовні вимоги задоволено. Визнано нечинними податкові повідомлення-рішення, прийняті Чугуївською об'єднаною державною податковою інспекцією Харківської області про виявлені завищення бюджетного відшкодування: №/0 від 07 вересня 2006 року за травень 2006 року на суму 778076,00 грн.; №/1 від 02 жовтня 2006 року за травень 2006 року на суму 778076,00 грн.; №/2 від 20 листопада 2006 року за травень 2006 року на суму 778076,00 грн.; №/0 від 26 вересня 2006 року за червень 2006 року на суму 691629,00 грн.; №/0 від 20 жовтня 2006 року за липень 2005 року на суму 2149848,00 грн.; №/1 від 20 листопада 2006 року за липень 205 року на суму 2149848,00 грн. Відшкодовано (стягнуто) з бюджету на користь Відкритого сільськогосподарського акціонерного товариства "Агрокомбінат "Слобожанський" заборгованості за податок на додану вартість за травень-липень 2006 року в сумі 5423055,00 грн. Стягнуто з Державного бюджету України на користь Відкритого сільськогосподарського акціонерного товариства "Агрокомбінат "Слобожанський" 1703,40 грн. судового збору.

Перший відповідач, Чугуївська об'єднана державна податкова інспекція Харківської області з даною постановою не погодився та звернувся з апеляційною скаргою до Харківського апеляційного господарського суду, в якій порушує питання про її скасування, вважаючи постанову такою, що прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Другий відповідач, Чугуївський Відділ державного казначейства у Харківській області, заперечень на апеляційну скаргу не надав та його представник не скористався наданим йому правом брати участь у судовому засіданні, хоча був належним чином повідомлений про день та час розгляду справи.

Перевіривши повноту встановлених судом першої інстанції обставин справи та докази на їх підтвердження, їх юридичну оцінку, правильність застосування господарським судом Харківської області норм матеріального та процесуального права та доводи апеляційної скарги в межах вимог, передбачених статті 195 Кодексу адміністративного судочинства України, заслухавши суддю-доповідача, прокурора та представників присутніх сторін, колегія суддів приходить до висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, виходячи з наступного.

Як свідчать матеріали справи та встановлено судом першої інстанції, Відкрите сільськогосподарське акціонерне товариство „Слобожанське" є виробником сільськогосподарської продукції та подає до податкової інспекції три податкові декларації по податку на додану вартість у розрізі окремих видів діяльності, по яких законодавством передбачено подання окремої звітності по видам реалізованої продукції, а саме: декларація №1 по операціям з продажу молока, худоби, крім операцій по реалізації молока і м'яса в живій  вазі  переробним  підприємствам, за якою не

проводиться відшкодування з бюджету (спецдекларація); декларація № 2 по операціях з продажу продукції, товарів (робіт, послуг) власного виробництва,  крім операцій  по реалізації молока і м'яса в живій вазі переробним підприємствам, за якою не проводиться  відшкодування з бюджету (спецдекларація); декларація №3 по операціям  з продажу молока і м'яса в живій вазі переробним підприємствам та реалізації продукції не власного виробництва, за якою проводиться відшкодування з бюджету.

Відповідно до підпункту 6.2.6 статті 6 Закону України „Про податок на додану вартість" позивач користується нульовою ставкою при реалізації молока та м'яса переробним підприємствам в живій вазі.

З матеріалів справи вбачається, що позивач у строки, встановлені Законом України „Про ПДВ" подавав до Чугуївської ОДПІ Харківської області декларації по ПДВ №3 за вказані в позові періоди, з визначенням в графі 21 кожної з них від'ємного значення ПДВ, що підлягає відшкодуванню з бюджету шляхом перерахування на його рахунок в установі банку.

Чугуївською об'єднаною державною податковою інспекцією Харківської області, для визначення достовірності нарахування задекларованих до відшкодування з бюджету сум податку на додану вартість, були проведені перевірки, за результатами яких були складені довідки від 26 травня 2006 р. (податкова декларація за лютий 2006 р.), від 26 червня 2006 р. (податкова декларація за березень 2006 р.), від 17 липня 2006 р. (податкова декларація за квітень 2006 р.) та акти від 22 серпня 2006 р. (податкова декларація за травень 2006 р.), від 14 вересня 2006 р. (податкова декларація за червень 2006 р.), від 09 серпня 2006 р. (податкова декларація за липень 2006 р.).

За результатами перевірки були складені акти, наявні в матеріалах справах, що стали підставою для прийняття оскаржених податкових повідомлень-рішень №/0 від 07 вересня 2006 р. (акт від 22 серпня 2006 р.), №/0 від 26 вересня 2006 р. (акт від 14 вересня 2006 р.) та №/0 від 20 жовтня 2006 р. (акт від 09 жовтня 2006 р.).

Позивач скористався правом адміністративного оскарження і звернувся до першого відповідача із скаргою від 14 вересня 2006 р. на податкове повідомлення-рішення №/0 від 07 вересня 2006 р. Рішенням від 02 жовтня 2006 р. скарга платника була залишена без задоволення, а оскаржене податкове повідомлення-рішення без змін.

З урахуванням результатів розгляду первинної скарги першим відповідачем було прийняте нове податкове повідомлення-рішення №/1 від 02 жовтня 2006 р. про виявлене завищення бюджетного відшкодування за травень 2006 р. на 778076,00 грн. Тобто на ту ж суму зменшення бюджетного відшкодування за травень 2006 р., що визначена і оскарженим податковим повідомленням-рішення.

Проте, стаття 6 Закону України „Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами" не передбачає право органів державної податкової служби приймати нові податкові повідомлення-рішення в разі залишення без задоволення скарги платника та без здійснення донарахування податкових зобов'язань та/або фінансових санкцій.

Отже, судом першої інстанції цілком обґрунтовано було зроблено висновок, що податкове повідомлення-рішення №/1 від 02 жовтня 2006 р. було прийняте всупереч приписам чинного законодавства, а тому є неправомірним.

При подальшому оскарженні податкового повідомлення-рішення №/0 від 07 вересня 2006 р. платником була направлена скарга від 12 жовтня 2006 р. до Державної податкової адміністрації Харківської області, яка заявою від 17 листопада 2006 р. була відкликана, у зв'язку з чим Головою Державною податковою адміністрацією Харківської області було прийняте рішення від 22 листопада 2006 р. про залишення скарги без розгляду.

Але, перший відповідач, у зв'язку з відкликанням позивачем повторної скарги,  прийняв нове податкове повідомлення-рішення №/2 від 20 листопада 2006 р. про виявлене завищення бюджетного відшкодування за травень 2006 р. на 778076,00 грн. Проте, слід зазначити, що чинним законодавством не передбачено прийняття нового податкового повідомлення-рішення в разі відкликання повторної скарги, а тому дане податкове повідомлення-рішення також є неправомірним.

Первинну скаргу від 03 листопада 2006 р. до першого відповідача позивач також відкликав заявою від 17 листопада 2006 р. з посиланням на обраний платником судовий порядок оскарження. Рішенням від 20 листопада 2006 р. скарга була повернута скаржнику без розгляду.

Проте, перший відповідач знову таки прийняв нове податкове повідомлення-рішення №/1 від 20 листопада 2006 р. про виявлене завищення бюджетного відшкодування за липень 2005 р. на 2149848,00 грн., яке є неправомірним, оскільки чинне законодавство не передбачає прийняття нового податкового повідомлення-рішення в разі відкликання первинної скарги.

Як зазначалося раніше, за результатами перевірки були складені акти, в яких відображено, зменшення суми бюджетного відшкодування за травень-липень 2006 р. пов'язане з тим, що підприємство позивача порушило вимоги підпункту 7.7.2 статті 7 Закону України „Про податок на додану вартість", оскільки зайво віднесло суму податок на додану вартість по товарам, які фактично (частково) не сплачені постачальникам цих товарів (робіт, послуг). Факти порушень, тобто відсутність оплати або часткова оплата, були встановлені за даними рахунку бухгалтерського обліку № 631 „розрахунки з вітчизняними постачальниками".

Наведена норма, порушення якої виявлено першим відповідачем, встановлює, що якщо у наступному податковому періоді сума, розрахована згідно з підпунктом 7.7.1 цього пункту, має від'ємне значення, то: а) бюджетному відшкодуванню підлягає частина такого від'ємного значення, яка дорівнює сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів (послуг) у попередньому податковому періоді постачальникам таких товарів (послуг); б) залишок від'ємного значення після бюджетного відшкодування включається до складу податкового кредиту наступного податкового періоду.

Вказана норма ставить у залежність право на бюджетне відшкодування не від того, коли були отримані товари (роботи, послуги), а лише від того, які суми податку на додану вартість були сплачені у попередньому податковому періоді і не пов'язує ці події між собою.

До матеріалів справи позивачем надані платіжні доручення по кожному з вказаних в актах періоду, які підтверджують проведення платежів, в т.ч. податку на додану вартість, за отримані товари.

Крім того, позивачем здійснювалися авансові платежі, що не суперечить положенням підпунктом 7.3.8 статті 7 Закону України „Про податку на додану вартість", яким зроблене застереження щодо розрахунку податкового кредиту лише відносно попередньої (авансової) оплати вартості товарів, які експортуються або імпортуються платником.

Висновки першого відповідача стосовно неправомірності включення до податкового кредиту податку на додану вартість, сплаченого при попередній оплаті, є помилковим і безпідставним за відсутності доказів того, що авансові платежі здійснювалися в межах зовнішньоекономічних договорів.

Крім того, перший відповідач підтвердили відповідність наданих платіжних доручень та сум ПДВ, ними сплачених, які включені в суму ПДВ, заявлену до відшкодування з бюджету за вказані періоди.

Зважаючи на те, що перший відповідач не заперечує проти того, що кошти постачальникам, наведеним в актах перевірок, дійсно були сплачені у травні, червні та липні 2006 року відповідно, таким чином висновки актів перевірок про наявність порушень приписів підпункту 7.7.2 статті 7 Закону України „Про податок на додану вартість" зроблені при довільному тлумаченні норм чинного законодавства, що виходить за межи повноважень перевіряючих.

За таких обставин зменшення суми ПДВ, заявленої до відшкодування в податкових деклараціях за травень-липень 2006 р. не відповідає фактичним обставинам і проведене при довільному тлумаченні норм чинного законодавства, а тому є неправомірним.

Згідно статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Отже, першим відповідачем не виконані вимоги вказаної статті і не доведена правомірність прийнятих ним податкових повідомлень-рішень №/0 від 07 вересня 2006 року про виявлене завищення бюджетного відшкодування за травень 2006 року на 778076,00 грн., №/0 від 26 вересня 2006 року про виявлене завищення бюджетного відшкодування за червень 2006 року на 691629,00 грн., №/0 від 20 жовтня 2006 року про виявлене завищення бюджетного відшкодування за липень 2005 року на 2149848,00 грн., а тому позов в цій частині підлягає задоволенню.

Відповідно приписам підпункту 7.7.4 статті 7 Закону України „Про податок на додану вартість" платник податку, який має право на одержання бюджетного відшкодування та прийняв рішення про повернення повної суми бюджетного відшкодування, подає відповідному податковому органу податкову декларацію та заяву про повернення такої повної суми бюджетного відшкодування, яка відображається у податковій декларації. При цьому платник податку в п'ятиденний термін після подання декларації податковому органу подає органу Державного казначейства України копію декларації, з відміткою податкового органу про її прийняття, для ведення реєстру податкових декларацій у розрізі платників. До декларації додаються розрахунок суми бюджетного відшкодування, копії погашених податкових векселів (податкових розписок), у разі їх наявності, та оригіналів п'ятих основних аркушів (примірників декларанта) вантажних митних декларацій, у разі наявності експортних операцій.

Відповідачі не заперечують проти того, що позивач в повному обсязі виконав приписи наведеної норми.

Таким чином, право позивача на бюджетне відшкодування у розмірі 5423055,00 грн. обґрунтоване документально та базується на нормах чинного законодавства,    нарахування відсотків у зв'язку з несвоєчасним відшкодуванням.

Отже, Чугуївською об'єднаною державною податковою інспекцією Харківської області не було надано доказів, які б спростували доводи позивача, а тому її вимоги задоволенню не підлягають.

Приймаючи до уваги викладене вище, колегія суддів приходить висновку, що заперечення Чугуївської об'єднаної державної податкової інспекції Харківської області, наведені в апеляційній скарзі, позбавлені фактичного та правового обґрунтування, на їх підтвердження не було надано відповідних доказів, тому постанова господарського суду Харківської області від 26 січня 2007 року по справі № АС-13/589-06 була ухвалена без порушень норм матеріального та процесуального права, що не дає підстав для її скасування та задоволення апеляційної скарги відповідача.

На підставі викладеного та керуючись статтями 195, 196, пунктом 1 статті 198, пунктом 1 статті 205, статтями 206, 209, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, -

ухвалила:

Апеляційну скаргу Чугуївської об'єднаної державної податкової інспекції Харківської області залишити без задоволення.

Постанову господарського суду Харківської області від 26 січня 2007 року по адміністративній справі № АС-13/589-06 залишити без змін.

Дана ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Адміністративну справу №АС-13/589-06 повернути до господарського суду Харківської області.

Роз’яснити сторонам, що вони мають право на дану ухвалу подати касаційну скаргу до Вищого адміністративного суду України протягом одного місяця після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції.

Головуючий суддя                                                    Кравець  Т.В.

суддя                                                             Істоміна О.А.

суддя                                                             Шутенко І.А.