ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" квітня 2007 р.

12 год. 50 хвил.              Справа № АС-27/71-07

вх. № 2417/1-27

Суддя господарського суду Харківської області

за участю секретаря судового засідання

представників сторін :

позивача - Дробот С.І. – представника (за дорученням)

відповідача - Сироткіна О.С. – головний державний податковий інспектор (за дорученням)

по справі за позовом  Казенного підприємства "Зміївський ремонтний енергомеханичний завод",м. Зміїв, Харківська область

до  ДПІ у Зміївському районі, м. Зміїв, Харківська область

про скасування повідомлення-рішення

ВСТАНОВИВ:

Позивач, казенне підприємство „Зміївський ремонтний енергомеханічний завод”, м. Зміїв Харківської області звернувся до господарського суду Харківської області з позовною заявою, в якій просить скасувати податкові повідомлення-рішення № /0 та № /0 від 05.02.2007 р.

Відповідач у відзиві на позовну заяву та представники відповідача в судовому засіданні проти позову заперечують, посилаючись на матеріали перевірки. Представники відповідача вказують, що перевірку проведено у відповідності до приписів діючого законодавства, висновки перевірки ґрунтуються на документах податкового обліку позивача, зроблені на підставі ретельного документального аналізу податкової звітності позивача. Представники відповідача зазначають, що оскаржене рішення також цілком відповідає вимогам законодавства України, у зв'язку з чим прохають в задоволенні позовних вимог відмовити.

Дана справа розглядалася на підставі процесуальних норм Кодексу адміністративного судочинства України.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, суд встановив, що 02.02.2007р. фахівцями Державної податкової інспекції у Зміївському районі у Харківській області було проведено невиїзну документальну перевірку підприємства позивача з питання своєчасності сплати платежів до бюджету. За результатами перевірки був складений акт перевірки № 65/15-039/08326540 від 02.02.2007 р. на фірмовому бланку №002345. На підставі даного акту керівником ДПІ у Зміївському районі були прийняті  податкові повідомлення-рішення:

- № /0  від 05.02.2007 р., згідно якого позивач повинен сплатити до бюджету штрафну (фінансову) санкцію з податку на додану вартість у розмірі 20% та в сумі 3502,43 грн.,

- № /0 від 05.02.2007 р., згідно якого позивач повинен сплатити до бюджету штрафну (фінансову) санкцію з податку на додану вартість у розмірі 50% та в сумі 62824,87 грн. за порушення граничного строку сплати узгодженої суми податкового зобов’язання. Штрафні санкції позивачу застосовано на підставі п.п.17.1.7 п. 17.1 ст.17 Закону України “Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами”.

Суд зазначає, що п.п. 17.1.7 п.17.1 ст. 17 Закону України “Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами” передбачено застосування до платників податків штрафів  у розмірі від 10 до 50 %, якщо платник не сплачує узгоджену суму податкового зобов’язання протягом граничних строків.

Згідно акту перевірки до позивача застосовано податковим повідомленням-рішенням  №/0 від 05.02.2007 р. штрафні санкції по податковій декларації з ПДВ №21252 від 20.11.2006 р. в сумі 3502,43 грн.

По даним перевірки кількість днів затримки по вказаній декларації складає 62 календарних дні, наступних за останнім днем граничного строку сплати узгодженої суми податкових зобов’язань.

Також, згідно акту перевірки до позивача застосовано податковим повідомленням-рішенням  №/0 від 05.02.2007 р., наступні штрафні санкції:

- по податковій декларації з ПДВ №14251 від 19.08.2006 р. сума штрафної санкції складає 12876,36 грн.;

- по податковій декларації з ПДВ №14974 від 19.09.2006 р. сума штрафної санкції складає 2764,50 грн.

- по податковій декларації з ПДВ №17748 від 20.10.2006 р. сума штрафної санкції складає 47184,01 грн.

По даним перевірки кількість днів затримки по вказаним деклараціям перевищує  90 календарних днів, наступних за останнім днем граничного строку сплати узгодженої суми податкових зобов’язань.

Дані висновки акту перевірки не відповідають дійсності та документально не підтверджуються.

Згідно податкової декларації з ПДВ №14251 від 19.08.2006 р. (декларація за липень 2006 року) підприємством по рядку 18.1 нараховано ПДВ до сплати в бюджет в сумі 64410,0грн. Підприємством сплачена сума ПДВ до бюджету згідно наступних платіжних доручень :

- №921 від 31.08.2006 р. на суму 36400,0 грн.

- №904 від 23.08.2006 р. на суму 4471,0 грн.

- №1005 від 19.09.2006 р. на суму 23539,0 грн.

Вказані платіжні документи відповідачем не досліджувався в акті перевірки.  Відповідачем суму сплаченого ПДВ 29.12.2006 р. у розмірі 4860,68 грн. та 20892,04 грн. безпідставно віднесено на сплату по податковій декларації за липень 2006 р. без дослідження призначення платежу в платіжних дорученнях №1508 та №1509. Згідно вказаних платіжних доручень позивачем було сплачено ПДВ за листопад 2006 р.

Таким чином, підприємством по податковій декларації з ПДВ за липень 2006 р. сплачено 64410,0 грн. 23.08.2006 р., 31.08.2006 р. та 19.09.2006 р., а не 29.12.2006р., як зазначено в розрахунку штрафних санкцій у додатку до акту перевірки, тому сума штрафної санкції не відповідає дійсності та спростовується платіжними дорученнями №904 від 23.08.2006 р., №921 від 31.08.2006 р. та №1005 від 19.09.2006 р.

Згідно податкової декларації з ПДВ №14974 від 19.09.2006 р. (декларація за серпень 2006 року) підприємством по рядку 18.1 нараховано ПДВ до сплати в бюджет в сумі 5529,0 грн. Підприємством сплачена сума ПДВ до бюджету згідно наступного платіжного доручення : №904 від 23.08.2006 р.

Вказаний платіжний документ відповідачем не досліджувався в акті перевірки.  Відповідачем суму сплаченого ПДВ 29.01.2007 р. у розмірі 5529,0 грн. віднесено на сплату по податковій декларації за серпень 2006 р. без дослідження призначення платежу в платіжному дорученні №52 від 29.01.2007 р., згідно з яким позивачем було сплачено ПДВ до бюджету за грудень 2006 р.

Таким чином, підприємством по податковій декларації з ПДВ за серпень 2006 р. сплачено 5529 грн. 23.08.2006 р., а не 29.01.2007р., як зазначено в розрахунку штрафних санкцій у додатку до акту перевірки, тому сума штрафної санкції не відповідає дійсності та спростовується платіжним дорученням №904 від 23.08.2006 р.

Згідно податкової декларації з ПДВ №17748 від 20.10.2006 р. (декларація за вересень 2006 року) підприємством по рядку 18.1 нараховано ПДВ до сплати в бюджет в сумі 94368,0грн. Підприємством частково сплачена сума ПДВ до бюджету згідно платіжного доручення №1176 від 31.10.2006 р. на суму 40000,0 грн.

Вказаний платіжний документ відповідачем не досліджувалися в акті перевірки.  Відповідачем суму сплаченого ПДВ 29.01.2007 р. та 31.01.2007 р. у розмірі відповідно 67935,75 грн. та 26432,25 грн. безпідставно віднесено на сплату по податковій декларації за вересень 2006 р. без дослідження призначення платежу в платіжних дорученнях №52, № 64 та №11, згідно яких позивачем було сплачено ПДВ за грудень 2006 р.

Таким чином, підприємством по податковій декларації з ПДВ за вересень 2006 р. сплачено 40000,00грн. 31.10.2006 р., а не 29.01.2007р. та не 30.01.2007 р., як зазначено в розрахунку штрафних санкцій у додатку до акту перевірки, тому сума штрафної санкції не відповідає дійсності та спростовується платіжним дорученням №1176 від 31.10.2006 р.

Згідно податкової декларації з ПДВ №21252 від 20.11.2006 р. (декларація за жовтень 2006 року) підприємством по рядку 18.1 нараховано ПДВ до сплати в бюджет в сумі 264686 грн. Підприємством сплачена сума ПДВ до бюджету згідно наступних платіжних доручень :

- №1291 від 17.11.2006 р. на суму 263465,0 грн.

- №1292 від 20.11.2006 р. на суму 1220,0 грн.

- №62 від 29.01.2007 р. на суму 1,0 грн.

Вказані платіжні документи відповідачем не досліджувався в акті перевірки.  Відповідачем суму сплаченого ПДВ 31.01.2007 р. у розмірі 17512,15 грн. безпідставно віднесено на сплату по податковій декларації за жовтень 2006 р. без дослідження призначення платежу в платіжних дорученнях №8 та №10 .

Таким чином, підприємством по податковій декларації з ПДВ за жовтень 2006 р. сплачено 264686,0 грн. 20.11.2006 р., та 29.01.2007 р., а не 31.01.2007р., як зазначено в розрахунку штрафних санкцій у додатку до акту перевірки, тому розрахунок штрафної санкції не відповідає дійсності та документально не підтверджується.

Відповідно до п. 3 ст. 9 Закону України „Про систему оподаткування” обов”язок юридичної особи щодо сплати податків і зборів (обов”язкових платежів) припиняється із сплатою податку, збору (обов”язкового платежу). Тому при сплаті податкових зобов”язань за конкретний період обов”язок підприємства щодо сплати податку на додану вартість припиняється із сплатою податку за конкретний період. Згідно п. 2 ст. 12 фінансові установи виконують доручення платників податків та зборів (обов”язкових платежів) на перерахування податків та зборів (обов”язкових платежів) до бюджетів в установлений законом термін.

Згідно п. 5 ст. 50 „Бюджетного кодексу України” податки, збори (обов”язкові платежі) та інші доходи державного бюджету визначаються зарахованими в доход державного бюджету з моменту зарахування на єдиний казначейський рахунок державного бюджету.

Ст. 7 Закону України „Про порядок погашення зобов”язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами” передбачає джерела погашення податкових зобов”язань або погашення податкового боргу платника податків. Податковий борг платника податків може погашати добровільно та самостійно, або за рішенням органу стягнення. При добровільному та самостійному погашенні податкового боргу платник податків вказує у платіжному документі період, за який сплачує борг. За рішенням органу стягнення суми ПДВ не стягувались, тому застосування норми, передбаченої п. 7.7. Закону є неправомірним.

Враховуючи вищевикладене, при нарахуванні штрафних санкцій відповідачем не було прийнято до уваги призначення платежу згідно платіжних доручень на сплату ПДВ. Сплачені суми ПДВ відповідачем, всупереч зазначеного позивачем призначення платежу, відносились на погашення податкового боргу, що виник раніше, штрафних санкцій, а не проводились як сплата поточних платежів, що привело до неправомірного нарахування штрафних санкцій. Платіжні документи про сплату поточних платежів по податкових деклараціях при перевірці не досліджувались.

За таких обставин, позовні вимоги правомірні та підлягають задоволенню.

На підставі вищевикладеного,

Керуючись ст. 8 Конституції України, ст.ст. 4, 8, 17, 50, 94, 161- 163 , 164-167 Кодексу адміністративного судочинства України , суд

ПОСТАНОВИВ:

Позовні вимоги задовольнити.

Скасувати податкові повідомлення-рішення ДПІ у Зміївському районі № /0 та № /0 від 05.02.2007 р.

Стягнути з державного бюджету на користь казенного підприємства „Зміївський ремонтний енергомеханічний завод” суму судового збору в розмірі 3,40 грн.

Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, а також особи,  які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси чи обов'язки, мають право оскаржити в  апеляційному  порядку  постанови суду першої інстанції повністю або частково.

На постанову через суд першої інстанції може бути подана заява про апеляційне оскарження протягом десяти днів з дня складання постанови у повному обсязі.

Апеляційна скарга може бути  подана через суд першої інстанції протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження. Копія апеляційної скарги одночасно направляється до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подається у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Постанова набирає законної сили після закінчення строків для подачі заяви про апеляційне оскарження.

Постанову по даній справі в повному обсязі виготовлено 10.04.2007р. о 10-00 год.

Суддя