ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

03.05.07                                                                                           Справа № 1/268-20/58

За позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю “Науково-технічна книга”, м.Львів

до відповідача: Управління охорони історичного середовища Львівської міської ради, м.Львів

про  визнання договору дійсним.

Суддя Манюк П.Т.

При секретарі Кравець В.П.

Представники:

від позивача: Матвіїв С.І. - представник

від відповідача: Роліна Г.Г. –представник

Зміст ст.22 ГПК України представникам сторін роз’яснено.

Суть спору.

Позов заявлено Товариством з обмеженою відповідальністю “Науково-технічна книга” до Управління охорони історичного середовища Львівської міської ради про визнання договору дійсним.

В судовому засіданні оголошувалась перерва

Представник Позивача в судових засіданнях позовні вимоги підтримав.

Відповідач  явку представника в судове засідання забезпечив, подав суду відзив на позовну заяву, в якому позовні вимоги заперечив.

Повний текст рішення підписаний та направлений сторонам 14.05.2007 року.

Розглянувши матеріали справи, суд встановив.

Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю “Науково-технічна книга” звернувся з позовом до суду про визнання договору оренди від 27.01.2006 року дійсним. В обгрунтування позовних вимог покликається на те, що 27.01.2006 року між Товариством з обмеженою відповідальністю “Науково-технічна книга”(Позивач) та Управлінням охорони історичного середовища Львівської міської ради (Відповідач) укладено договір оренди (надалі –Договір), відповідно до якого відповідач передав позивачу нежитлові приміщення, що знаходяться за адресою: м.Львів, пл.Ринок,10, загальною площею 299,7 м2, що підтверджується актом приймання-передачі нерухомого майна від 02.01.2006 року.

Договір оренди від 27.01.2006 року містить усі істотні умови необхідні для договорів даного виду.

Відповідно до п.9.5. Договору, об»єкт оренди вважається переданим Орендодавцю з моменту підписання акту здачі-приймання.

Позивач використовує об»єкт оренди відповідно до його призначення та умов договору, своєчасно та в повному обсязі сплачував та сплачує орендну плату.

Враховуюче те, що договір від 27.01.2006р. укладений між сторонами не був нотаріально посвідчений, але укладався на п»ять років  Позивачем на адресу Відповідача був направлений лист згідно якого Позивач просив направити повноважного представника Відповідача для нотаріального посвідчення договору. Однак, відповідач безпідставно ухилявся від нотаріального посвідчення договору.

У представленому відзиві Відповідач позовні вимоги заперечив покликаюсись на те, що за результатами перевірки КРУ був проведений перерахунок орендної плати із застосуванням ставки у відповідності до цільового використання орендованого приміщення за Методикою розрахунку орендної плати за користуванням майном територіальної громади м.Львова, про що Позивачу направлявся проект угоди про зміни до основного договору, стягнення донарахованої орендної плати та розрахунок орендної плати відповідно до Методики розрахунку орендної плати за користування майном територіальної громади м.Львова, з якими позивач не погодився.

Відповідно до ч.1 ст.203 ЦК України зміст правочину не може суперечити актам цивільного законодавства. В даному випадку п.5.1. розділу 5 Договору щодо встановленого розміру орендної плати суперечить вимогам чинного законодавства. Питання про визнання договору дійсним може бути розглянуте тільки після вирішення питання про зміну розміру та стягнення донарахованої орендної плати, у зв‘язку з чим відповідач планує пред‘явити зустрічний позов.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, оцінивши всі докази по справі в їх сукупності, суд дійшов до висновку про те, що позов, підлягає  до задоволення з наступних мотивів.

Відповідно до ст. 209 Цивільного кодексу України, правочин, який вчинений у письмовій формі, підлягає нотаріальному посвідченню лише у випадках, встановлених законом або домовленістю сторін.

Відповідно до ч.2 ст.793 ЦК України в редакції чинній на момент укладення договору, Договір найму будівлі або іншої капітальної споруди (їх окремої частини) строком на один рік і більше підлягає нотаріальному посвідченню. (Законом України від 20.12.2006 р. N 501-V внесені зміни до ч.2 ст.793 ЦК України та передбачено, що договір найму будівлі або іншої капітальної споруди (їх окремої частини) строком на три роки і більше підлягає нотаріальному посвідченню).

Судом встановлено, що між  позивачем та відповідачем 27.01.2006 року укладено договір оренди, відповідно до якого відповідач передав позивачу нежитлові приміщення, що знаходяться за адресою: м.Львів, пл.Ринок,10, загальною площею 299,7 м2, що підтверджується актом приймання-передачі нерухомого майна від 02.02.2006 року.

Відповідно до ст.10 Закону України “Про оренду державного та комунального майна” істотними умовами договору оренди є: об”єкт оренди (склад і вартість з урахуванням її індексації); термін, на який укладався договір оренди; орендна плата з урахуванням її індексації; порядок використання амортизаційних відрахувань; відновлення орендованого майна та умови його повернення; виконання зобов”язань; способи забезпечення виконання зобов”язань; порядок здійснення орендодавцем контролю за станом об”єкта оренди; відповідальність сторін; страхування орендарем взятого ним в оренду майна; обов”язки сторін щодо забезпечення пожежної безпеки орендованого майна.

Договір оренди від 27.01.2006 року містить усі істотні умови необхідні для договорів даного виду, а саме визначене майно, котре передавалось в оренду, встановлено розмір орендної плати та порядок розрахунків, визначено порядок повернення орендодавцю об»єкта оренди,  визначено підстави дострокового розірвання договору, встановлені інші необхідні умови.

Наявність домовленості між сторонами щодо усіх істотних умов договору оренди нерухомого майна підтверджується фактом укладення у письмовій формі Договору оренди частини будинку на пл.Ринок,10 (приміщення загальною площею 299,7 м2, 1 поверх) від 27.01.2006 року, що підписаний керівниками сторін.

Доводи відповідача про невідповідність розміру орендної плати, встановленої в договорі, вимогам Методики розрахунку орендної плати за користуванням майном територіальної громади м.Львова, належними доказами не підтверджені. Зокрема не представлено доказів знаходження спірного майна в комунальній власності територіальної громади міста Львова, доказів, що підтверджують поширення вказаної Методики на орендоване позивачем майно. За наявності відповідних доказів відповідач не позбавлений права звернутися до позивача із пропозицією про внесення змін до договору оренди або вимагати внесення вказаних змін у судовому порядку.

Відповідно до ст. 220 Цивільного кодексу України, якщо сторони домовилися щодо істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухиляється від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним.

За таких обставин суд прийшов до висновку про те, що позивачем свої зобов‘язання виконуються відповідно до вимог чинного законодавства та договору, тому позовні вимоги є обгрунтованими та підлягають до задоволення.

Судові витрати суд вважає за необхідне залишити за позивачем.

На підставі наведеного та керуючись ст. 209, 220, 526, 793 ЦК України, ст. 193 Господарського кодексу України,  ст.ст. 36, 43, 49, 82-85 ГПК України, суд ,-

в и р і ш и в:

1. Позов задоволити повністю.

2. Визнати дійсним Договір оренди від 27.01.2006 року нерухомого майна: частини будинку на пл.Ринок,10 (приміщення загальною площею 299,7 м2, 1 поверх), укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю “Науково-технічна книга” та Управлінням охорони історичного середовища Львівської міської ради.

Суддя