Харківський апеляційний господарський суд
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"30" січня 2007 р.                                                           Справа № АС-13/440-06

Колегія суддів у складі:

головуючий суддя , судді  ,

при секретарі Безлепкіній І.П.

за участю:

прокурора - Мірошниченко М.І.

позивача - Шебаніц Н.М.

відповідача -  Проценко Н.Б., Знайдюк К.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Харківського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів, м. Харків (вх. № 4534 Х/3) на рішення господарського суду Харківської області від 03.11.06 р. по справі                                   № АС-13/440-06

по заяві Селянського фермерського господарства "Золотий колос", с. Петропілля, Харківської області

про перегляд рішення господарського суду Харківської області від 28.07.05р. по справі №13/202-05 за нововиявленими обставинами

за позовом Прокурора Шевченківського району Харківської області в інтересах держави в особі Харківського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів, м. Харків

до Селянського фермерського господарства "Золотий колос", с. Петропілля,Харківської області

про стягнення 8272,05 грн., -

встановила:

Рішенням господарського суду Харківської області від 28.07.05 р. по справі № 13/202-05 за позовом Прокурора Шевченківського району Харківської області  в інтересах держави в особі Харківського обласного відділення Фонду  соціального захисту інвалідів до Селянського фермерського господарства "Золотий колос" про стягнення штрафних санкцій за незайняті робочі місця, призначені для працевлаштування інвалідів в 2004 р. в сумі 8272,05 грн., позовні вимоги були задоволені повністю. На виконання цього рішення 09.08.2005р. видані відповідні накази.

11 серпня 2006 року Селянське фермерське господарство "Золотий колос"  звернулось до місцевого господарського суду із заявою про поновлення  строку подання заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами та  перегляд рішення господарського суду Харківської області від 28.07.05 р. по справі № 13/202-05 за нововиявленими обставинами, мотивуючи тим, що ухвали суду першої інстанції по справі № 13/202-05 ним не були отримані, в зв'язку з чим представник відповідача не приймав участі в судовому засіданні при розгляді справи по суті. Крім того, заявник вказав, що звіт про зайнятість та працевлаштування інвалідів за 2004 рік ним був заповнений неправильно, оскільки на підприємстві у 2004 році працювало 3 інваліди,   тобто норматив відповідач виконав, однак цей факт не був доведений відповідачем господарському суду через неотримання ним відповідних ухвал суду.

Рішенням господарського суду Харківської області від 03.11.06р. по справі № АС-13/440-06 скасовано рішення господарського суду Харківської області від 28.07.05р. по справі № 13/202-05. В задоволенні позовних вимог Прокурора Шевченківського району Харківської області в інтересах держави в особі Харківського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів про стягнення з СФГ "Золотий колос" штрафних санкцій за незайняті робочі місця, призначених для працевлаштування інвалідів в 2004р. в сумі 8272,05 грн., відмовлено. Крім того, повернуто до господарського суду видані накази від 09.08.2006р. по справі №13/202-05 про стягнення з СФГ "Золотий колос" штрафних санкцій в сумі 8272,05 грн.,  державного мита в сумі 102,00 грн. та 118,00 грн. судових витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу, без виконання.

Позивач з рішенням господарського суду від 03.11.06р. не погодився, подав апеляційну скаргу, в якій вважає, що судом неправомірно та необґрунтовано задоволено клопотання відповідача стосовно поновлення строку подання заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами. Крім того, позивач зазначає про безпідставність заяви відповідача про  перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, в зв'язку з чим просить рішення суду першої інстанції від 03.11.06р. по справі №АС-13/440-06 скасувати, як таке, що винесено з порушенням норм чинного законодавства, а рішення господарського суду Харківської області від 28.07.05р. по справі №13/202-05 залишити  без змін.

Прокурор та відповідач пояснень або заперечень по апеляційній скарзі не надали.

Перевіривши повноту встановлення судом обставин справи та докази по справі на їх підтвердження, їх юридичну оцінку та доводи апеляційної скарги в межах вимог, передбачених ст. 195 Кодексу адміністративного судочинства України, заслухавши прокурора та уповноважених представників сторін, колегія суддів приходить до висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, виходячи з наступних підстав.

Приймаючи оскаржуване рішення, господарський суд Харківської області виходив з того, що відповідно до статті 19 Закону України “Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні” від 21.03.1991 р. № 875-ХІІ (надалі –Закон) для підприємств (об’єднань), установ і організацій незалежно від форми власності і господарювання встановлюється норматив робочих місць для забезпечення працевлаштування інвалідів у розмірі чотирьох відсотків від загальної чисельності працюючих, а якщо працює від 8 до 25 чоловік –у кількості одного робочого місця, якщо інше не передбачено законом.

Згідно зі статтею 20 Закону підприємства (об’єднання), установи і організації незалежно від форми власності і господарювання, де кількість працюючих інвалідів менша, ніж встановлено нормативом, передбаченим частиною першою статті 19 цього Закону, щорічно сплачують відповідним відділенням Фонду України соціального захисту інвалідів штрафні санкції, сума яких визначається у розмірі середньої річної заробітної плати на відповідному підприємстві (об’єднанні), в установі, організації за кожне робоче місце, незайняте інвалідом. Для підприємств (об'єднань), установ і організацій незалежно від форми власності та господарювання, на яких працює від 8 до 15 осіб, розмір штрафних санкцій за робоче місце, не зайняте інвалідом, визначається в розмірі половини середньої річної заробітної плати на відповідному підприємстві (об'єднанні), у відповідній установі, організації.

Згідно зі ст. 18 вищевказаного Закону, працевлаштування інвалідів здійснюється органами Міністерства праці України, Міністерства соціального захисту населення України, місцевими Радами народних депутатів, громадськими організаціями інвалідів. Крім цього, обов’язок по працевлаштуванню інвалідів закріплений за державною службою зайнятості, органами Мінсоцзахисту, місцевими Радами народних депутатів,  громадськими організаціями інвалідів, що передбачено “Положенням про робоче місце інваліда і про порядок працевлаштування інвалідів”, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 03.05.1995 р. № 314.

Згідно пункту 3 цього Положення робоче місце інваліда вважається створеним, якщо воно відповідає встановленим вимогам робочого місця для інвалідів відповідної нозології, атестоване спеціальною комісією підприємства за участю представників МСЕК, органів Держнаглядохоронпраці, громадських організацій інвалідів.

Таким чином, створеним робочим місцем є те, яке введено в дію шляхом   працевлаштування на ньому інваліда.

Згідно з пунктами 5, 10, 11, 12, 13, 14 вказаного Положення підприємства повинні інформувати центри зайнятості, місцеві органи соціального захисту населення та відділення Фонду про створення робочих місць для працевлаштування інвалідів (звіт про наявність вільних робочих місць (вакантних посад) та потребу в працівниках за формою 3-ПН з приміткою робочі місця для інвалідів), а працевлаштування інвалідів здійснюється органами, вказаними у ст. 18 Закону, з урахуванням повноважень, стану здоров’я, здібностей і професійних навичок відповідно до висновків МСЕК.

Наказом Державного комітету статистики № 244 від 06.07.1998 р., затверджена форма статистичної звітності № 3-ПН "Звіт про наявність вільних робочих місць (вакантних посад)", яка подається підприємствами, установами та організаціями щомісячно на адресу державної служби зайнятості, та передбачає у графі 4 (з графи 2) інформацію про наявність вільних робочих місць (вакантних посад) для працевлаштування громадян, котрі потребують соціального захисту і не здатні на рівних умовах конкурувати на ринку праці, зокрема інвалідів.

Тобто, на підприємство хоч і не покладається обов'язок працевлаштовувати інвалідів, але покладається обов'язок створювати та належним чином атестувати робочі місця для працевлаштування інвалідів та інформувати про таку кількість створених робочих місць органи працевлаштування інвалідів.

Отже нормами чинного законодавства щодо соціальної захищеності інвалідів в Україні конкретно визначений порядок працевлаштування інвалідів.

Крім того, Закон України "Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні", як і інші нормативні акти із соціального захисту інвалідів, не містить положень які б звільняли підприємство від обов'язку створювати робочі місця для працевлаштування інвалідів. Разом з цим, статтею 43 Конституції України гарантовано кожному право на належні і здорові умови праці, а відповідальність за незабезпечення зазначених нормативів згідно Закону України "Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні" покладається на підприємство у вигляді штрафних санкцій.

Разом з цим, як вбачається з поданої відповідачем державної звітності "Звіту про зайнятість та працевлаштування інвалідів" (форма №10-ПІ поштова-річна) за 2004 рік відповідно до середньооблікової чисельності штатних працівників облікового складу 68 осіб та з урахуванням ст. 19 Закону, кількість робочих місць для працевлаштування інвалідів у вказаному році для СФГ "Золотий колос" визначена  - 3 місця. Проте, відповідач взагалі не зазначив про наявність робочих місць для працевлаштування інвалідів.

Однак, як свідчать матеріали справи та посилається відповідач у своїй заяві про перегляд рішення господарського суду Харківської області від 28.07.05р. по справі №13/202-05 за нововиявленими обставинами, звіт про зайнятість та працевлаштування інвалідів за 2004 рік був заповнений ним неправильно і на його підприємстві фактично у вказаному році працювало 3 інваліда, з чого випливає, що  відповідачем був виконаний встановлений законом норматив створення робочих місць для працевлаштування інвалідів у 2004 році, про що Харківське обласне відділення Фонду соціального захисту інвалідів не заперечує. В підтвердження цих обставин, відповідач надав суду першої інстанції наказ про затвердження заходів щодо створення 3 робочих місць для працевлаштування інвалідів на підприємстві за звітний період, накази про прийняття у 2004 році на роботу працівників, у тому числі інвалідів, та довідки МСЕК.

Окрім того, матеріалами справи підтверджується той факт, що відповідачем не було вказано наявність робочих місць у звіті про зайнятість та працевлаштування інвалідів через помилку робітника підприємства - інспектора Знайдюк К.М., в зв'язку з чим наказом №27 від 01.08.05р. за неналежне виконання функціональних обов'язків інспектору Знайдюк К.М. оголошено догану. З цього приводу інспектором Знайдюк К.М. надані пояснення, які долучені до матеріалів даної справи.

Разом з цим, слід зазначити, що звертаючись до господарського суду із заявою про перегляд рішення господарського суду Харківської області від 28.07.05р. по справі №13/202-05 за нововиявленими обставинами відповідач надав клопотання про поновлення строку на подання даної заяви, котре правомірно задоволено судом першої інстанції. В даному клопотанні відповідач зазначає, що при зверненні прокурора Шевченківського району в особі Харківського обласного відділення Фонду  соціального захисту інвалідів до господарського суду з позовом до  СФГ "Золотий колос" про стягнення штрафних  санкцій  в сумі 8272,05 грн., було  зазначено іншу адресу відповідача, яка згідно внесення змін до статуту змінилась 05.03.2003р., а тому відповідач не приймав участі в засіданнях суду першої  інстанції та не мав можливості надати докази в обґрунтування своїх заперечень проти позову. Вказані дані підтверджуються матеріалами даної справи та позивачем в апеляційній скарзі не спростовані.

Отже, суд першої інстанції дійшов вірного висновку стосовно того, що  вказані відповідачем дані у заяві про перегляд рішення у справі № 13/202-05 є нововиявленими обставинами, так як вони істотно впливають на правову оцінку доказів у справі № АС-13/440-06 і не  могли  бути  відомі заявникові при розгляді  справи №13/202-06, так як прокурором у даному позові було зазначено невірну  адресу відповідача, через що відповідач ухвали суду по справі №13/202-05 не отримував.

За таких обставин, колегія суддів погоджуючись із висновками господарського суду, вважає, що відповідач не порушив вимоги статті 19 Закону України "Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні", оскільки надав належні докази створення робочих місць для працевлаштування інвалідів у 2004 році, в зв"язку з чим господарський суд цілком правомірно скасував рішення господарського суду Харківської області від 28.07.05 р. по справі № 13/202-05 та прийняв нове, яким в задоволенні позовних вимог відмовив повністю.

Згідно зі статтею 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги або заперечення. А відповідно до частини 1 статті 86 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об’єктивному дослідженні.

На думку колегії суддів, відповідач надав, а господарський суд Харківської   області належним чином дослідив та оцінив докази, які свідчать про те, що відповідач виконав встановлений законом норматив створення 3 робочих місць для працевлаштування інвалідів у 2004 році .

Приймаючи до уваги вищезазначене, колегія суддів апеляційного господарського суду вважає, що апеляційна скарга Харківського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів, м. Харків позбавлена фактичного та правового обґрунтування на її підтвердження, рішення господарського суду Харківської області від 03.11.2006 р. по справі № АС-13/440-06 прийняте без порушень норм матеріального та процесуального права, а доводи позивача, з яких подана апеляційна скарга про скасування рішення, не можуть бути підставою для його зміни чи скасування, оскільки спростовуються вищевказаним.

Керуючись статтями 86, 195, 200, пунктом 1 частини 1 статті 205, статтею 206, статтями 252, 253 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів апеляційного господарського суду, -

ухвалила:

Апеляційну скаргу Харківського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів, м. Харків залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Харківської області від 03.11.2006 р. по справі № АС-13/440-06 залишити без змін.

Головуючий суддя

Судді