Харківський апеляційний господарський суд
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" травня 2007 р.                                                           Справа № АС 15/23-07

Колегія суддів у складі:

головуючий суддя , судді  ,

при секретарі Новіковій Ю.В.

за участю представників сторін:

позивача - Гордієнко Р.П.

відповідача -  Вощинкіна Є.М., Кулака Р.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу відповідача (вх. № 1049С/1-7) на рішення господарського суду Сумської області від 08.02.07 р. по справі № АС 15/23-07

за позовом ТОВ "Сумифітофармація" м. Суми

до Сумська митниця м. Суми

про стягнення 5233,00 грн.

встановила:

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення надмірно сплачених податків та зборів, які бути сплачені   за ВМД № 805000001/6/010824 від 19.04.2006 р.( №805000001/6/010946 від 04.05.06 р.).

Постановою господарського суду Сумської області по справі №АС15/23-07 від 08.02.2007 р. (суддя Резниченко О.Ю) позов задоволено. Стягнуто: з Державної митної служби України Східно Регіональна митниця Сумська митниця на користь ТОВ "Сумифітофармація" 5233 грн. 00 коп. надмірно сплачених податків та зборів; з Державного бюджету України на користь ТОВ "Сумифітофармація" 52 грн. 33 коп. сплаченого державного мита. В задоволенні клопотання Державної митної служби України Східно Регіональна митниця Сумська митниця про призначення судової експертизи - відмовлено.

Відповідач, Сумська митниця, з даною постановою не погодився, подав апеляційну скаргу, доповнення до неї, зміст яких оголосив уповноважений представник в судовому засіданні та зазначив, що при винесенні постанови неповно, не всебічно були досліджені докази по справі, а також порушені норми матеріального та процесуального права. Просить скасувати постанову господарського суду Сумської області по справі №АС15/23-07 від 08.02.2007 р. та прийняти нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні позову. Крім того, відповідач надав письмове клопотання, яке оголосив в судовому засіданні,  яким просить зупинити провадження у справі та призначити товарознавчу судову експертизу для визначення чи є заявлені декларантом відомості об’єктивними чи ні.

Позивач, ТОВ "Сумифітофармація" ,  в   запереченні   на   апеляційну   скаргу   та представник в судовому засіданні зазначив, що оскаржувана постанова законна та обґрунтована,  прийнята  при  повному дослідженні  обставин  справи,  тому просить залишити апеляційну скаргу відповідача без задоволення, постанову господарського суду  без змін.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши у судовому засіданні уповноважених представників сторін, перевіривши правильність застосування господарським судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів Харківського апеляційного господарського суду встановила наступне.

Позивач для проведення митного оформлення товарів, що надійшли на його адресу, надав Сумській митниці вантажну митну декларацію № 805000001/6/010824 від 19.04.2006 р., в якій була заявлена митна вартість лікарської рослинної сировини, сушена: - лист сени -8796,5 кг, в розмірі 8332,9 доларів США та м'ята перечна - 5205 кг, в розмірі 6545,3 доларів США. Оскільки вантажна митна декларація № 805000001/6/010824 від 19.04.2006 р. була первинною, то згодом вона була замінена на вантажну митну декларацію № 805000001/6/010946 від 04.05.2006 р..

Сумською митницею була складена довідка № 45 від 28.04.2006 р. про визначення митної вартості товарів (здійснення митної оцінки) ( а. с. 12), згідно якої на товар зазначений вище була визначена митна вартість: лист сени - в розмірі 11260,16 доларів США за другим методом, передбаченим ст. 268 Митного кодексу України та м'ята перечна - в розмірі 3275,96 доларів США за шостим методом, передбаченим ст. 273 Митного кодексу України.

Відповідно до статті 265 Митного кодексу України - митний орган, що здійснює контроль за правильністю митної оцінки товарів з урахуванням положень цього Кодексу, має право приймати рішення про правильність заявленої декларантом митної вартості товарів.

У разі відсутності даних, що підтверджують правильність визначення заявленої декларантом митної вартості товарів, або за наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей митний орган може самостійно визначити митну вартість товарів, що декларуються, послідовно застосовуючи методи визначення митної вартості, встановлені цим Кодексом, на підставі наявних у нього відомостей, у тому числі цінової інформації щодо ідентичних чи подібних (аналогічних) товарів з коригуванням, що здійснюється згідно з цим Кодексом.

Митний орган на письмовий запит декларанта зобов'язаний у термін, що не перевищує 30 календарних днів, надати декларанту письмове роз'яснення причин, за якими заявлена декларантом митна вартість товарів не може бути прийнята митним органом як основа для нарахування податків і зборів.

Рішення митного органу стосовно визначення митної вартості товарів може бути оскаржене в порядку, встановленому законом.

Статтею 266 Митного кодексу України визначені методи визначення митної вартості товарів, які імпортуються в Україну.          .

Відповідно до ч. 2 вищеназваної статті основним методом визначення митної вартості товарів є метод за ціною угоди щодо товарів, які імпортуються.

Згідно ч. З статті 266 Митного кодексу України, якщо основний метод не може бути використаний, застосовуються послідовно кожний із перелічених у частині першій цієї статті методів. При цьому кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу.

Працівниками відповідача, у довідці №45 від 28.04.2006р. про визначення митної вартості товару зазначено, що перший метод по товару №1 (лист сени, сушений) не був застосований тому, що використані декларантом відомості не є об'єктивними та недостатньо підтверджені документально.

По товару №3 (лист м'яти перечної, сушений) зазначено, що здійснено оцінку за шостим методом. Перший метод не застосовувався тому, що використані декларантом відомості не є об'єктивними та недостатньо підтверджені документально; другий та третій - через відсутність інформації про операції з ідентичними та подібними товарами, які продаються на експорт в Україну з тієї ж країни і час експорту яких збігається з часом експорту оцінюваних товарів та є максимально наближеним до нього; четвертий та п'ятий - з причин відсутності інформації.

В довідці №45 від 28.04.2005р. зазначено, що підставою для проведення митної оцінки є запит №47 від 28.04.2006р., який відповідачем не наданий ні суду першої інстанції ні апеляційному суду.

В пункті 5 довідки № 45 від 28.04.2006 р. відповідачем зазначено, які документи були позивачем подані, а саме: вид, заявка на транспорт, калькуляція транспортних витрат, товарна специфікація до інвойсу, накладна, рахунок-фактура, договір доповнення до зовнішньоекономічного договору, комерційна переписка, сертифікат відповідності стандартам, сертифікат якості, сертифікати про походження невизначеної форми.

Тобто, відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України “Порядку декларування митної вартості товарів, що переміщуються через митний кордон України”  № 1375 від 28.08.2003 р., яка була чинна на момент здійснення митного оформлення, позивачем були надані документи для підтвердження заявлених відомостей про митну вартість товару.

Згідно із п. 15 Постанови №1375 від 28.08.2003р. для підтвердження заявленої декларантом митної вартості товарів у разі потреби на вимогу митного органу можуть додатково подаватися документи.  Необхідність подачі додаткових документів, для підтвердження митної вартості відповідач не  зазначив.

Отже, судова колегія вважає, що позивачем були надані всі необхідні документи, які надавали можливість для застосування відповідачем першого методу визначення митної вартості товару відповідно до ч. 1 ст. 266 Митного кодексу України.

Крім того, як вбачається з матеріалів справи, позивач закупив продукцію, згідно діючого законодавства України, у польського партнера по запропонованій ним вартості. Тому, посилання відповідача, на те, що існують сумніви у достовірності поданих декларантом відомостей, які викликані значною різницею між заявленою митною вартістю та рівнем митної вартості по фактам митного оформлення ідентичних товарів, ввезених в Україну з Польщі, є безпідставними, оскільки визначення вартості на продукцію є справою польського контрагенту, тому зазначений факт не може бути поставлений у вину сторонам контракту при визначенні вартості товару.

Також, ч. 4 ст. 265 Митного кодексу України визначає, що рішення митного органу стосовно визначення митної вартості товарів може бути оскаржене в порядку встановленому законом.

Як слідує зі змісту вищеназваної норми, митний орган повинен прийняти відповідне рішення стосовно визначення митної вартості товару, але зазначене рішення в матеріалах справи відсутнє. Тому, позивач не мав змоги оскаржити його у встановленому законом порядку.

Відповідачем були надані додаткові пояснення (а. с. 66-68), згідно яких відповідно до наказу Держмитслужби України №685 від 13.10.2003р. встановлена форма документу, яким визначається митна вартість товару, - довідка, а не рішення. Однак, зазначена довідка не може вважатись рішенням митного органу, оскільки, по-перше, не містить реквізитів, які є обов'язковими при прийнятті будь-якого рішення, і по-друге, рішення митного органу повинне бути підписане керівником зазначеного органу, а не керівником підрозділу, як про це зазначено в довідці №45 від 28.04.2006р.

В результаті таких дій митного органу позивачем  надмірно сплачена суму податку на додану вартість, яка підлягає відшкодуванню відповідно до ст. 1166 Цивільного кодексу України.

Суд першої інстанції постановив стягнути з Сумської митниці на користь ТОВ "Сумифітофармація" надмірно сплачені податки в сумі 5 233грн. Але зазначена сума розрахована не вірно і не відповідає дійсності виходячи із наступного.

В п. 4.3 Закону України "Про податок на додану вартість" від 03.04.97 № 168/97ВР визначено, що для товарів, що імпортуються на митну територію України базою оподаткування є контрактна вартість, але не менша митної вартості, зазначеної у ввізній митній декларації.

У вантажній митній декларації №805000001/6/010824 від 19.04.06 в графах 45 для товару №1 "лист сени" зазначена декларантом митна вартість 42081,13 грн., а для товару №3 "м'ята перечна" зазначена декларантом митна вартість 33053,77 грн.

Ставка податку на додану вартість становить 20% і ПДВ розраховується від митної вартості (т. я. контрактна вартість цих товарів менша за митну):

лист сени: (42081,13 х 20) : 100 - 8 416,23грн;

м'ята перечна:( 33053,77 х20): 100 = 6 610,75грн.

Тобто сума нарахованого ПДВ за товарами, виходячи з митної вартості заявленої декларантом,    становила 15 026,98 грн.

У вантажній митній декларації №805000001/6/010946 від 04.05.06 р. в графах 45 для товару №1 "лист сени" зазначена визначена митним органом митна вартість 56863,81 грн., а для товару №3 "м'ята перечна" зазначена визначена митним органом митна вартість 41793,55 грн.

Ставка податку на додану вартість становить 20% і ПДВ розраховується від митної вартості (т. я. контрактна вартість цих товарів менша за митну):

лист сени: (56 863,81 х 20): 100 = 11 372,76грн;

м'ята перечна:( 41 793,55 х 20) : 100 = 8 358,71грн.

Тобто  сума  сплаченого  ПДВ  за двома товарами,   виходячи  з  митної вартості визначеної митним органом,    становила 19 731,47 грн.

Таким чином сума надмірно сплачених податків складає:  19 731,47 -  15 026,98 = 4704,49 грн., що підтверджує сам відповідач в апеляційній скарзі, в доповненні до неї.

Крім того, позивач в судовому засіданні 15.05.2007 р. погоджується з вищенаведеним розрахунком.

Таким чином, апеляційна скарга відповідача в частині суми  податку на додану вартість підлягає  задоволенню.

Крім того, необхідно відмітити, що відповідачем заявлено клопотання про зупинення провадження у справі та призначення товарознавчої судової експертизи, оскільки, на його думку, результат судової експертизи по визначенню ринкової вартості товару буде доказом, котрий має значення для правильного вирішення справи, з визначенням для експерта наступного питання: яка ринкова (дійсна вартість) наступних товарів - лист сени та м'яти перечної, що зазначена у інвойсі №.15/04/2006ЕХР від 13.04.2006р. без урахування податків та зборів, що сплачуються при імпорті товарів в України.

Позивач проти клопотання відповідача про зупинення провадження у справі та призначення судової експертизи заперечує, оскільки, жоден нормативно-правовий акт України не забороняє ввозити на територію України товар, вартість якого менше ніж вартість зазначена в ціновій базі Держмитслужби України та розмір митної вартості товару не є предметом розгляду даної справи.

Відповідно до ст. 81 Кодексу адміністративного судочинства України для з'ясування обставин, що мають значення для справи і потребують спеціальних знань суд може призначити експертизу.

Враховуючи викладене, а також те, що предметом спору є не визначення митної вартості товару, а правомірність дій відповідача при визначенні митної вартості, суд вважає, що в справі достатньо матеріалів для вирішення її по суті і призначати експертизу по даній справі не має потреби, тому клопотання відповідача про призначення судової експертизи по даній справі задоволенню не підлягає.

Колегія суддів зазначає, що судове рішення є законним тоді, коли суд,  виконавши всі вимоги норм процесуального права і всебічно перевіривши обставини, вирішив  справу у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, і при їх відсутності-на підставі закону, що регулює подібні  відносини, або виходячи із загальних засад і змісту законодавства України.

Обґрунтованим визнається судове рішення в якому повно відображені  обставини, які мають значення для даної справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні.

Мотивувальна частина судового рішення повинна містити встановлені судом  обставини, які мають значення для справи, їх юридичну оцінку, а також оцінку  всіх доказів, розрахунки, з яких суд виходив при задоволенні позовних грошових та інших.

Враховуючи наведене, судова колегія вважає судове рішення по справі таким, що не відповідає вимогам чинного законодавства та фактичним обставинам справи, а апеляційну скаргу відповідача обґрунтованою та такою, що  підлягає задоволенню частково.

Приймаючи до уваги вищевикладене, колегія суддів вважає, що при прийнятті оскаржуваної постанови господарський суд  Сумської області не забезпечив дотримання вимог  чинного законодавства та не дав належну правову оцінку наявним у матеріалах справи доказам, через що постанову  від 08.02.2007 р. по даній справі підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення.

Враховуючи викладене та керуючись  п.3 ч.1 ст.198, п.3 ст.202, п.3 ч.1 ст.205, ст.254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

постановила:

1. Апеляційну скаргу відповідача задовольнити частково.

2. Постанову господарського суду Сумської області від 08.02.2007 р. по справі №АС15/23-07 скасувати та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити частково.

Стягнути з  Державної митної служби України Східно Регіональна митниця Сумська  митниця  (м.   Суми,   вул.   Воровського,   24,   код  22978031)    на користь  Товариства з обмеженою відповідальністю "Сумифітофармація" (40034, вул. Заливна, 11, 16-й поверх, м. Суми,  р/с 260063724 в СОД АППБ "Аваль", м. Суми, МФО 337483, код 31397624 ) 4704,49 грн. надмірно сплачених податків та зборів.

Стягнути з  державного бюджету України ( код 22090200) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Сумифітофармація" (40034, вул. Заливна, 11, 16-й поверх, м. Суми,  р/с 260063724)   47,04 грн. державного мита.

В частині стягнення  528,51 грн. в позові відмовити.

Господарському суду Сумської області на виконання даної постанови видати відповідні накази.

Дана ухвала набирає чинності з моменту її проголошення і може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України у місячний строк з моменту  виготовлення її повного тексту.

Адміністративну справу № АС15/23-07 повернути до господарського суду  Сумської області.

Головуючий суддя

Судді