ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

"30" травня 2007 р.
Справа № 6-1/246-05-6090

Одеський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

Головуючий суддя :                                                            Балух В.С.

Суддя :                                                                                Гладишева Т.Я.

Суддя :                                                                                Савицький Я.Ф.

Секретар судового засідання:                                        Іоффе С.Б.

За участю представників сторін:

Від позивача:               Фатєєва Я.А.

Від відповідача:           Шаркова Н.Р.
Від відповідача:           Фанін О.В.

Розглянувши апеляційну скаргу
на рішення
від
у справі
Південної регіональної митниці

господарського суду Одеської області
27.03.2007р.
№ 6-1/246-05-6090

за позовом
Фірма „Транспортна компанія „Халонг”

до відповідача:
до відповідача:
Південної регіональної митниці
ТОВ „Престон-Трейд”

про
розірвання контракту, визнання права власності та зобов’язання виконати певні дії

встановив:

Позивач - “Транспортна компанія ХАЛОНГ” звернувся до господарського суду Одеської області з позовом до ТОВ “Престон-Трейд” та Південної регіональної митниці, у якому, з урахуванням наданих заявою від 20.03.2007р. уточнень, просив розірвати контракт № 01/ІМП-HALONG від 06.01.2005р., укладений між позивачем та ТОВ “Престон-Трейд, визнати за фірмою “Транспортна компанія Халонг” право власності на вантаж по коносаментам ZIMUNGB977952, CMABENP22561, CMABENP22554, CMABENP22508, NGPBEFF07009, GPBEFF06984, NGPBEFF07007, CMABENP22500, 8NGBODS3A3435, 8NGBODS3A3440, що знаходиться у контейнерах TGHU8221875, GSTU7777981, CLHU8640388, INKU6083405, TGHU8486010, FSCU6307903, UESU4514686, CRXU9175754, CCLU6252151, TRLU6849517 та зобов’язати Південну регіональну митницю анулювати реєстраційні номери вантажно-митних декларацій (імпорт 40) №500060000/5/203694, №500060000/5/203722, №500060000/5/203761, №500060000/5/203762, №500060000/5/203763, №500060000/5/203764, №500060000/5/203765, №500060000/5/203766, №500060000/5/203770, №500060000/5/203771.

Рішенням господарського суду Одеської області від 27.03.2007р. уточнені позовні вимоги “Транспортної компанії ХАЛОНГ” задоволені. Розірвано контракт № 01HALONG від 06.01.2005р., укладений між позивачем та ТОВ “ПРЕСТОН-ТРЕЙД”.

За фірмою “Транспортна компанія Халонг” визнано право власності на спірний вантаж. Південну регіональну митницю зобов’язано анулювати реєстраційні номери вантажно-митних декларацій на імпорт поставленого товару. Крім того, з відповідачів солідарно стягнуті витрати по сплаті держмита та витрати на ІТЗ судового процесу.

Приймаючи рішення, суд виходив з того, що ст. 64 Конвенції про договори міжнародної купівлі-продажу від 11.04.1980р. передбачено право продавця на розірвання договору у зв'язку з невиконанням покупцем будь-якого із зобов'язань по договору, зокрема, по оплаті поставленого товару.

Не погоджуючись із рішенням суду, Південна регіональна митниця  звернулась до Одеського апеляційного господарського суду із скаргою в якій просить рішення господарського суду Одеської області від 27.03.2007р. скасувати, в позові відмовити, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права. В обґрунтування заявлених вимог, скаржник посилається на те, що до ТОВ „Престон-Трейд”, відповідно до ст.334 ЦК України перейшло право власності на поставлений вантаж, у нього виник обов’язок по сплаті зазначеного товару, крім того, анулювання ВМД може бути здійснено лише до прийняття її до митного оформлення.

Позивач надав відзив на апеляційну скаргу, в якій рішення суду вважає законним та обґрунтованим, просить залишити його без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Розглянувши матеріали справи та заслухавши пояснення представників сторін, судова колегія дійшла висновку про відсутність підстав для зміни або скасування рішення, виходячи з наступного:

06.01.2005р. Фірмою “Транспортна компанія ХАЛОНГ” та ТОВ „Престон-Трейд” було укладено контракт № 01/ІМП-HALONG, відповідно до якого позивач продає, а ТОВ „Престон-Трейд” купує товари народного споживання на умовах CIF порт Одеса або порт Іллічівськ. Найменування та кількість товару, а також ціна та загальна вартість кожної партії вказуються у специфікаціях та інвойсах, що супроводжують кожну поставку товару.

Відповідно до статті 64  Конвенції Організації Об'єднаних Націй про договори міжнародної купівлі-продажу товарів від 11 квітня 1980 року, яка підлягає застосуванню у зв’язку зі знаходженням сторін договору у різних державах, Продавець може заявити про розірвання договору якщо невиконання покупцем будь-якого з його зобов'язань за договором або за цією Конвенцією є істотним порушенням договору; або  якщо покупець не виконує протягом додаткового строку, встановленого продавцем відповідно до пункту 1 статті 63, свого зобов'язання сплатити ціну чи прийняти поставку товару або заявляє про те, що він не зробить цього протягом встановленого таким чином строку.

Як вбачається із матеріалів справи ТОВ „Престон-Трейд” відмовився від сплати за направлений на його адресу, відповідно до контракту від 6.01.05р., товар за ціною виставлених інвойсів (лист №3005 від 30.06.2005р. (т.1 а.с.8).

Враховуючи викладене, місцевий господарський суд дійшов правильних висновків щодо обґрунтованості позовних вимог про розірвання контракту № 01/ІМП-HALONG від 6.01.2005р.

Щодо висновків суду стосовно вимог при визнання за позивачем права власності на спірний вантаж, судова колегія зазначає наступне.

Як свідчать матеріали справи, додатковою угодою від 16.02.2005р.  до контракту № 01/ІМП-HALONG від 6.01.2005р. передбачено, що право власності на товар переходить до покупця ТОВ “Престон-Трейд” з моменту повної оплати одержаного ним товару. Враховуючи, що відповідач ТОВ „Престон-Трейд” відмовився від сплати поставленого товару, що з достовірністю встановлено місцевим господарським судом та не заперечується сторонами, судом обґрунтовано визнано право власності Фірми “Транспортна компанія ХАЛОНГ” на вантаж по коносаментам ZIMUNGB977952, CMABENP22561, CMABENP22554, CMABENP22508, NGPBEFF07009, GPBEFF06984, NGPBEFF07007, CMABENP22500, 8NGBODS3A3435, 8NGBODS3A3440, що знаходиться у контейнерах TGHU8221875, GSTU7777981, CLHU8640388, INKU6083405, TGHU8486010, FSCU6307903, UESU4514686, CRXU9175754, CCLU6252151, TRLU6849517.

Посилання скаржника - Південної регіональної митниці, на те, що з моменту видачі ТОВ “Престон-Трейд” оригіналів коносаментів, до нього, відповідно до статті 334 ЦК України,  перейшло право власності на товар не може бути прийнято судом до уваги, виходячи з наступного.

Згідно до ст. 3 Цивільного кодексу України однією із загальних засад цивільного законодавства є свобода договору. Відповідно до приписів ст.6 сторони мають право укласти договір, який не передбачений актами цивільного законодавства, але відповідає загальним засадам цивільного законодавства; врегулювати у договорі, який передбачений актами цивільного законодавства, свої відносини, які не врегульовані цими актами, а також відступити від положень актів цивільного законодавства і врегулювати свої відносини на власний розсуд.

Як вбачається із змісту ст.334 Цивільного кодексу України, на яку скаржник посилається в обґрунтування своєї правової позиції, законодавець, передбачивши перехід права власності до набувача майна в момент передання майна, до якого прирівнюється і вручення коносаменту або іншого товарно-розпорядчого документа на майно, визначив також, що такі положення застосовуються, якщо інше не встановлено договором або законом.

Таким чином, враховуючи закріплену у ст.6 ЦК України пріоритетність договору сторін, зокрема і щодо моменту переходу права власності, судова колегія погоджується із висновками суду щодо визнання за позивачем права власності на спірний вантаж.

Відповідно до ст. 78 Митного Кодексу України митне оформлення здійснюється митним органом, як правило протягом однієї доби з часу пред’явлення товарів і транспортних засобів, що підлягають митному оформленню, подання митної декларації та всіх необхідних документів  і відомостей.

Із матеріалів справи вбачається, що в порушення вказаної норми, та приписів Порядку здійснення митного контролю й митного оформлення товарів із застосуванням вантажної митної декларації, затвердженого Наказом Державної митної служби України №314 від 20.04.2005р., митний контроль, тобто складова частина процедури митного оформлення, під час проведення якого були виявлені порушення митних правил, був здійснений лише 14.07.2005р., тобто після подання ВМД на вантаж (30.06.2005р.), а також після клопотання декларанта про припинення митного оформлення.

Як встановлено положеннями вищезазначеного Порядку  здійснення митного контролю й митного оформлення товарів із застосуванням вантажної митної декларації, за наявності достатніх підстав, установлених законодавством  України, посадова особа митного органу може відмовити в прийнятті ВМД, митному оформленні чи пропуску товарів і транспортних засобів через митний кордон України з  оформленням Картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні чи пропуску товарів і транспортних засобів через митний  кордон України. Реєстраційний номер ВМД, за якою відмовлено в митному оформленні, підлягає анулюванню.

Таким чином, встановивши будь-які порушення, що роблять неможливим митне оформлення товару, митний орган, складаючи протокол про порушення митних правил, мав одночасно відмовити у митному оформленні з видачею необхідного у такому випадку талону відмови.

Проаналізувавши матеріали справи, судова колегія вважає, що судом правомірно встановлено наявність фактичної відмови у митному оформленні, у зв’язку з чим, виходячи з приписів Митного кодексу України та Порядку здійснення митного контролю й митного оформлення товарів із застосуванням вантажної митної декларації, вимоги позивача про анулювання реєстраційних номерів ВМД, а не самих вантажних митних декларацій, як це вказується скаржником, є обґрунтованими.

Крім того, матеріали справи свідчать про закриття Малиновським районним судом м. Одеси, у зв’язку з відсутністю складу правопорушення, провадження у справах про адміністративні правопорушення відносно посадових осіб митного брокера по вищевказаним протоколам про порушення митних правил.

Приймаючи до уваги вищевикладене, рішення господарського суду Одеської області прийнято у відповідності з нормами матеріального та процесуального права, у зв’язку з чим підстави для його зміни або скасування відсутні.

Керуючись ст. ст. 99, 103-105 ГПК України, суд

ПостановиВ:

Рішення господарського суду Одеської області від 27.03.2007р. у справі №6-1/246-05-6090 залишити без змін, а апеляційну скаргу Південної регіональної митниці без задоволення.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку.

Головуючий суддя:                                                            В.С.Балух

Суддя:                                                                                Т.Я.Гладишева

Суддя:                                                                                 Я.Ф.Савицький