ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
АВТОНОМНОЇ РЕСПУБЛІКИ КРИМ
РІШЕННЯ

Іменем України

01.02.2007
Справа №2-20/867-2007

За позовом : Сакського міжрайонного прокурора (м. Саки, вул. Леніна 34)   в інтересах держави в особі  позивача :  Сакської міської ради, м. Саки, вул. Леніна 15

До  відповідача : Дочірнього підприємства „Сакська гідрогеологічна режимно-експлуатаційна  станція ЗАТ лікувально-оздоровчих закладів профспілок України „Укрпрофздравниця”, м. Саки вул. Курортна 4

Про  спонукання до виконання певних дій

Суддя  Луцяк М.І.

представники:

Від позивача : Гундаков Р. О., дов-ть від 10.01.07 р. № 315-Д-ОВ

Від відповідача :   Максимова Л. А., дов-ть від 15.01.07 р.

Від прокурора : Куінджі М. О.

Обставини справи:

Прокурор в інтересах позивача звернувся у господарський суд АРК із позовом  до Дочірнього підприємства „Сакська гідрогеологічна режимно-експлуатаційна  станція ЗАТ лікувально-оздоровчих закладів профспілок України  „Укрпрофздравниця” про спонукання протягом місяців з дня набрання рішенням законної сили, оформити правоустановчі документи на земельну ділянку, площею 62 кв.м., використовувану під розміщення магазину «Сакські лікувальні грязі» по вул. Курортна, 4 у м.. Саки, що включає в себе (розробку проекту відведення та надання його на затвердження Сакській міській раді, укладення з Сакською міською радою договору оренди земельної ділянки та проведення його державної реєстрації.

Позовні вимоги мотивовано тим, що проведеною державною інспекцією по контролю за використанням і охороною земель встановлено використання відповідачем без визначених ст. 126 Земельного кодексу  правоустновчих  документів земельної ділянки під розміщення магазину «Сакські лікувальні грязі» по вул.Курортна, 4 у м. Саки, що порушує права власника – позивача.   Згідно із ч. 2 ст. 152 Земельного кодексу власник земельної ділянки може вимагати усунення будь-яких порушень його прав.

Сакською міською радою надавалися пояснення у справі у яких зазначалося про недоотримання   бюджетом міста орендної плати за використання позначеної земельної ділянки.

Відповідачем  позовні вимоги не  визнавалися, у відзиві вказувалося на те, що площа у 62 кв. м. входить до загальної площі земельної ділянки у 2166 кв. м., стосовно якої є укладеним договір оренди. Земля на думку відповідача використовується за цільовим призначенням, ніякого порушення прав позивача не допущено.

У судовому засіданні оголошувалася перерва, після перерви розгляд справи продовжено.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, суд

УСТАНОВИВ:

17.05.2006 р. при перевірці працівниками Держземнінспекції АР Крим   дотримання  Дочірнім підприємством „Сакська гідрогеологічна режимно-експлуатаційна  станція ЗАТ лікувально-оздоровчих закладів профспілок України „Укрпрофздравниця” законності використання земельної ділянки  встановлено, що  земельна ділянка орієнтовною площею  61,7 кв. м. під магазином  використовується в комерційних цілях, тоді як за проектом відведення земельна ділянка відносилася до земель видобувної  промисловості.

За результатами перевірки був складений акт перевірки дотримання вимог

земельного законодавства і видано припис № 008116 про усунення правопорушення

земельного законодавства в 30-ти денний термін.

За допущене порушення директора відповідача згідно постанови від 18.05.2006 р. притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу.

При проведенні 03 липня 2006 р.  повторної перевірки, про що також складено відповідний акт,  встановлено, що відповідачем  не виконано у встановлений термін припис № 008116 від 17 травня 2006 р. про усунення порушення земельного законодавства, що полягає   у використанні без правоустановчих документів земельної ділянки, площею 62 м , під розміщення магазину «Сакські лікувальні грязі»  по вул.Курортна, 4 у м. Саки.

Доказів оскарження відповідачем відповідних дій службових осіб держземінспекції, постанови про накладення стягнення не має.

Сакська міська рада згідно із положеннями Земельного кодексу України, зокрема ст. 12, п. 12 розділу X, закону України „Про місцеве самоврядування в Україні” здійснює розпорядження землями в межах міста  ( крім  земель,  переданих  у приватну власність, та земель, на яких розташовані  державні,  в   тому  числі  казенні,  підприємства, господарські  товариства, у статутних фондах яких державі належать частки  (акції,  паї).

Згідно із ст. 125 Земельного кодексу України право   власності  та  право  постійного  користування  на земельну  ділянку  виникає  після  одержання  її   власником   або користувачем  документа,  що  посвідчує  право  власності чи право постійного користування  земельною  ділянкою,  та  його  державної реєстрації. Право  на оренду земельної ділянки виникає після укладення договору оренди і його державної реєстрації. Приступати   до   використання   земельної   ділянки    до встановлення її меж у натурі (на місцевості), одержання документа, що посвідчує право на неї, та державної реєстрації забороняється.

Статтею 126 Земельного кодексу до документів, що підтверджують право на земельну ділянку, віднесено  державний акт чи договір оренди, зареєстрований відповідним чином.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України  кожна сторона повинна  довести  ті  обставини,  на  які  вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

У  тексті позовної заяви наголошується саме на відсутність  правовстановлювальних  документів у відповідача, проте відповідачем надано договір оренди земельної ділянки площею 2166 кв. м.  по вул. Курортна 4 у м. Саки від 16.02.2006 р., укладений між позивачем та відповідачем.

Договір оренди є зареєстрованим у Сакському відділі Кримської регіональної філії ДП „Центр Державного земельного кадастру” 12.01.2007 р. і відповідно до ст. 18 закону „Про оренду землі” набув чинності.

Як розуміється  судом  за наявними матеріалами  і не спростовано позивачем, ділянка стосовно якої йдеться спір, входить до  позначеної ділянки, магазин є частиною адміністративно-побутового корпусу лікарні.

Згідно п. 2.1 договору оренди від 16.02.06 р. цільовим призначенням її позначено – видобувна промисловість, під обслуговування грязелікарні із прибудовою по вул.. Курортній 4 у м. Саки.

Відповідно до п. "ж" ст. 19 Земельного кодексу України  повною назвою  категорії  земель, зазначеної в договорі оренди є  "землі   промисловості,  транспорту,   зв'язку,  енергетики, оборони та іншого призначення". Використання земель по основному цільовому призначенню не виключає можливості експлуатації їх одночасно і  для інших цілей.  Зазначене використання земельної ділянки не підпадає під будь-яку іншу категорію земель, перерахованих у ст.  19  Земельного кодексу.

У відзиві відповідачем вказується, що  функціональне використання земельної ділянки під магазином пл. 62 кв. м. - комерційне використання. Відповідач платить орендну плату за зазначену площу 62 кв. м. по комерційній ставці, що позначалося також і в акті перевірки від 17.05.06 р.

Ст. 66 Земельного кодексу України  встановлено, що  до  земель  промисловості  належать  землі,   надані   для розміщення   та  експлуатації  основних,  підсобних  і  допоміжних будівель та споруд промислових,  гірничодобувних,  транспортних та інших   підприємств,   їх   під'їзних  шляхів,  інженерних  мереж, адміністративно-побутових будівель, інших споруд.

Розташований на ділянці приблизно у 62 кв. м. магазин є складовою частиною адміністративного –побутового корпусу, має другорядне, допоміжне  значення.

З матеріалів справи суд не вбачає можливості виділення приміщення магазину в окремий самостійний об’єкт із власною адресою та можливості встановлення відповідних меж земельної ділянки в натурі.

Прокурором та позивачем заяв щодо зміни позовних вимог не подавалося.

Таким чином,  за викладеними обставинами суд не вбачає підстав для  задоволення позову.

На підставі викладеного та керуючись  ст. 82-84 Господарського процесуального кодексу України, суд -

Вирішив:

У позові відмовити.

Суддя Господарського суду

Автономної Республіки Крим                                        Луцяк М.І.