ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

22.02.07                                                                                           Справа  № 4/1203-5/115

Львівський апеляційний господарський суд в складі колегії:

головуючого судді                                                      Кордюк Г.Т.

суддів                                                                            Давид Л.Л.

Мурська Х.В.

розглянувши апеляційну скаргу ВАТ «Львівобленерго», м. Львів № 502-5652/2 від 18.10.2006р.

на рішення господарського суду Львівської області від 3.10.2006 року

в справі № 4/1203-5/115

за позовом: ВАТ «Львівобленерго», м. Львів

до відповідача: Науково-мистецької фундації митрополита Андрея Шептицького Національний музей у м. Львові.

про стягнення 39 893,64 грн.

За участю представників:

від позивача –Чорней О.В. –юрисконсульт, довіреність в матеріалах справи.

від відповідача –Опришко О.З. –представник, довіреність в матеріалах справи.

Рішенням господарського суду Львівської області від 3.10.2006 року у справі №4/1203-5/115 (суддя Петрик І.Й.) позов ВАТ “Львівобленерго” задоволено частково, стягнуто з Науково-мистецької фундації митрополита Андрея Шептицького Національного музею у м. Львові 26923,20 грн. основного боргу з відстрочкою виконання рішення суду терміном на півтора року. В частині стягнення 24003,65 грн. основного боргу, 983,49 грн. втрат від інфляції 230,57 грн. –3% річних, в цій частині судових витрат - відмовлено.

Суд мотивував рішення тим, що заборгованість за електроенергію виявилась під час заміни 21.09.2005 року лічильника, який є п’ятирозрядним, фактично розрахунки здійснювались по чотирьох знаках, що в десять разів зменшувало покази розходу електроенергії, а тому борг підлягає стягненню в межех позовної давності з 01.06.2003 року по 01.10.2005 рік згідно довідки-розрахунку відповідача.

Щодо відмови в стягненні інфляційних та річних витрат, то суд зробив висновок, що в даному випадку має місце прострочення кредитора (ст.613 ЦК України), оскільки останнім відповідно до п.3.18 Постанови Національної комісії з питань регулювання електроенергії України №28 від 31.07.1991 року (із змінами) не виявлено своєчасно невідповідність стану засобів обліку при контрольній та технічній перевірці.

Не погоджуючись з рішенням місцевого господарського суду, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення господарського суду Львівської області від 03.10.2006 року у справі 4/1203-5/115 повністю та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги ВАТ “Львівобленерго” задоволити повністю, покликаючись, що судом було прйинято до уваги лише довідку відповідача про стан заборгованості, яка в засіданнях не обговорювалась, а також при винесенні рішення господарським судо неправомірно застосовано норми матеріального права, а саме ст. 613 ЦКУ та ч.1,2 п.3.18.ПКЕЕ.

Відповідач у відзиві на апеляційну скаргу доводи апелянта відхилив, покликаючись, що експертиза приладу обліку проводилась самим же позивачем без залучення представника відповідача, а тому, дана експертиза не може служити належним доказом по справі, а також зазначає, що перевірка засобу обліку електричної енергії не проводилась постачальником електричної енергії жодного разу з моменту його встановлення, а тому у ВАТ “Львівобленерго” відсутні будь-які підстави.

В судовому засіданні 22.02.2007 року  позивачем подано клопотання, підписане директором Національного музею ім. Академіка Шептицького та представником ВАТ “Львівобленерго”, в якому відповідачем визнано борг в сумі 28 643,74 грн. що складає заборгованість з червня 2003 року, просить суд розтермінувати заборгованість терміном на 18 місяців, позивач відмовляється від стягнення 9057,67 грн. заборгованості, 461,13 грн. –3% річних, 1966,98 грн. інфляційних нарахувань.

Заслухавши пояснення представників сторін, обговоривши доводи апеляційної скарги та заперечення на неї, перевіривши матеріали справи та правильність застосування місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права, Львівський апеляційний господарський суд вважає, що апеляційна  скарга підлягає до задоволення частково, виходячи з наступного:

Приймаючи рішення в частині задоволення вимог в сумі 26923,26 грн. основного боргу та відмовляючи в частині 24003,65 грн. основного боргу, суд не звернув увагу, що позивач просив стягнути 37465,53 грн. боргу, 1961,98 грн. інфляційних нарахувань, 461,13 грн. 3% річних. Висновки суду щодо розміру задоволлених та відмовлених вимог, не відповідають тим, які зазначені в описовій частині, і які заявлені в позові. А тому рішення суду підлягає скасуванню. Позов підлягає до задоволення частково, виходячи з наступного:

ВАТ “Львівобленерго” звернулося до суду з позовом про стягнення з відповідача 37465,33 грн. боргу, 461,13 –3% річних, 1966,98 грн. інфляційних.

28.12.1990 року між ВАТ “Львівобленерго” та Національним музеєм у м. Львові Науково-мистецької фундації Митрополита Андрея Шептицького укладено договір №1181 про відпуск і користування електроенергією, відповідно до п.1 якого, енергопостачальна організція зобов’язується відпускати електроенергію абоненту у відповідності з встановленими в додатках величинами споживання електроенергії та потужності.

Відповідно до п.3.1. договору, абонент зобов’язується передавати в організацію власним представником підприємства показники електролічильника, вказаних в додатках №2 і 3до 19 числа кожного місяця.

З часу встановлення лічильника абонент здавав електропостачальній організації показники лічильника по чотирьох знаках і відповідно оплачував виставлені енергопостачальною організацією рахунки.

Актом проведення експертизи засобів обліку від 17.08.2006 року, проведеної на виконання вимог ухвали суду, підтверджується, що лічильник № року випуску є п’ятирозрядним і покази його повинні були надаватись абонентом по п’ятьох показниках, а не по чотирьох, а тому відповідачем занижено показники використаної електроенергії в десять раз.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов’язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог –відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Обов’язок належного виконання зобовзань встановлено ст. 193 ГК України.

Згідно ст. 275 ГК України, яка відповідно до п.4 Прикінцевих положень підлягає застосуванню до даних правовідносин які виникли між сторонами, виробник і постачальник електроенергії, що займають монопольне становище, зокрема суб’єкти природних монополій, зобов’язані укласти договір енергопостачання на вимогу споживачів, які мають технічні засоби для одержання енергії. Розбіжності, що виникають при укладенні такого договору, врегульовуються відповідно до вимог цього кодексу.

Відповідно до п.1. ст. 277 ГК України , абоненти користуються енергією з додержанням правил користування енергією відповідного виду, що затверджуються Кабінетом Міністрів України.

За період з червня 2003 року по жовтень 2005 рік в межах позовної давності, підлягає стягненню борг в сумі 28643,74 грн. В іншій частині позову, вимоги безпідставні і до задоволення не підлягають,оскільки позивачем не подано клопотання про відновлення позовної давності і не обгрунтовано пропущення строку, встановленого ст. 257 ЦК України.

Висновок місцевого господарського суду щодо прострочення кредитора на думку судової колегії є невірним, зроблено з порушенням норм матеріального права.

Покликання суду на п.3.18 Правил є невірним, оскільки на час існування спірних відносин нова редакція п.3.18 не діяла. П.3.18 Правил із змінами внесеними згідно Постанови Національної комісії регулювання електроенергетики України від 22.11.2006 року №1497.

Вимоги в частині стягнення інфляційних та 3% річних за період з листопада 2005 по березень 2006 рік на підставі ст. 625 ЦК України до задоволення не підлягають, оскільки відсутнє прострочення боржника. Відповідач відповідно сплачував рахунки, які були виставлені енергопостачальною організацією до оплати. А сума боргу 28 649,74 грн.  виникла внаслідок встановлення похибки показів розрахункових засобів обліку електричної енергії і не є прострочення грошового зобов’язання згідно умов договору.

З огляду на викладене, апеляційну скаргу слід задоволити частково.

Керуючись ст.ст. 99, 101, 103-105 ГПК України, Львівський апеляційний господарський суд,-

П О С Т А Н О В И В :

1.          Рішення господарського суду Львівської області від 3.10.2006 року по справі №4/1203-5/115 скасувати

2.          Прийняти у справі нове рішення

3.          Позов задоволити частково. Стягнути з Науково-мистецької фундації митрополита Андрея Шептицького Національного музею у м. Львові на користь ВАТ «Львівобленерго», м. Львів 28 643,74 грн. заборгованості, 286,43 грн. державного мита, 118 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу, 72,60 грн. державного мита за розгляд апеляційної скарги.

4.          В іншій частині позову, відшкодуванні судових витрат –відмовити.

5.          Розстрочити виконання рішення суду в частині 28 643,74 грн. боргу на 18 місяців рівними частинами по 1591,32 грн. щомісячно з дня набрання рішенням законної сили.

6.          Доручити місцевому господарському суду видати відповідний наказ.

7.          Матеріали справи №4/1203-5/115 повернути в господарський суд Львівської області.

Головуючий суддя                                              Кордюк Г.Т.

судді                                                                       Давид Л.Л.

Мурська Х.В.