Харківський апеляційний господарський суд
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" квітня  2007
р.
Справа № АС-51/307-06

Колегія суддів у складі:

головуючого судді Слюсаревої Л.В., судді Сіверіна В.І. , судді Фоміної
В.О.

при секретарі Рильовій В.В..

за участю
представників:

позивача -Чуйка
І.О. ( дов. №3-07/34 від 02.01.2007 року)

відповідача -не
прибув

розглянувши у
відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського  апеляційного господарського суду апеляційну
скаргу відповідача  (вхНОМЕР_1) на
постанову господарського суду Харківської області від 26.01.07 р. по справі
№  АС-51/307-06

за позовом
Управління Пенсійного Фонду України у Фрунзенському районі м. Харкова ,
м.Харків

до суб*єкта
підприємницької діяльності  - фізичної
особи  ОСОБА_1

про стягнення
2974,74 грн.

встановила:

Управління
Пенсійного фонду України  у Фрунзенському
районі м.Харкова   -позивач, звернулось
до господарського суду Харківської області з позовом до суб*єкта підприємницької
діяльності фізичної особи ОСОБА_1   з
позовом про  стягнення 2974,74 грн.  заборгованості по сплаті страхових внесків  на загальнообов*язкове державне пенсійне
страхування  за період з квітня по  жовтень
2005 року.

Постановою
господарського суду Харківської області від 26 січня 2007 року  (суддя Шарко Л.В. )  позов задоволено. З відповідача на користь
позивача стягнуто 2974,74 грн. заборгованості .

Відповідач  з постановою суду першої інстанції не
погодився,  звернувся до Харківського
апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою , в якій посилається
на  порушення судом першої інстанції норм
матеріального та процесуального права, неповне з*ясування обставин , які мають
значення для справи ; зроблено висновки , які не відповідають  матеріалам справи. Просить оскаржувану
постанову господарського суду Харківської області скасувати та закрити
провадження у справі.  Також просить
суд  апеляційну скаргу розглядати за відсутністю  відповідача в порядку письмового провадження.

Дослідивши
матеріали справи та доводи апеляційної скарги , заслухавши суддю-доповідача ,
вислухавши у судовому засіданні
пояснення позивача , перевіривши рішення господарського суду Харківської
області   на вірність застосування норм
матеріального та процесуального права , колегія суддів встановила наступне.

Суб*єкт
підприємницької діяльності -фізична особа ОСОБА_1  є платником
страхових внесків на загальнообов*язкове державне пенсійне
страхування  і зареєстрований в
управлінні Пенсійного  фонду України в
Фрунзенському районі  м.Харкова.

Відповідно до
ч.1 ст. 14 Закону України  «Про
загальнообов*язкове  державне пенсійне
страхування»від 09.07.2003 року № 1058-ІУ( далі по тексту Закон 1058)  страхувальниками є  фізичні особи
- суб*єкти  підприємницької  діяльності та інші особи  ( включаючи юридичних  та фізичних осіб  - суб*єктів підприємницької діяльності , які
обрали  особливий  спосіб оподаткування) , які
використовують  працю найманих  працівників на умовах  трудового договору  ( контракту ) або інших умовах, передбачених
законодавством або  за договорами  цивільно-правового  характеру .Згідно з ч.1 ст. 15 цього
Закону  страхувальники зобов*язані  нараховувати , обчислювати  і сплачувати в установлені  строки і в повному обсязі  страхові внески.

19.12.2005 року
Управлінням Пенсійного фонду  України у
Фрунзенському районі м. Харкова  була
проведена планова перевірка  СПДФО
ОСОБА_1 з питання  своєчасності  , достовірності та повноти  нарахування страхових внесків  на загальнообов*язкове державне пенсійне
страхування  за період з 01.01.2004
року  по 31.10.2005 року . За
результатами перевірки   було винесено
Акт НОМЕР_2  від 19.12.2005 року ,
відповідно до висновків якого встановлено
заниження фонду оплати праці з якого обчислюються страхові внески
на  загальнообов*язкове державне пенсійне
страхування  в сумі 190,00 грн. за  2005 рік; донараховано  страхових внесків по ставкам 32% ; 32,3% на
загальну суму 6738,64 грн.; по нарахуванню 1-5% страхових внесків
донараховано  на нараховану заробітну
плату внесків на суму 3,80 грн.

У відповідності  ч.3 ст. 106 Закону 1058  та  п.
8.3 Інструкції Про порядок  обчислення і
сплати страхувальниками та застрахованими особами  внесків на загальнообов*язкове державне
пенсійне  страхування до Пенсійного
фонду  України № 21-1 від 19.12.2003 року
та зареєстрованої в Міністерстві
юстиції  за № 64/8663 від 16.01.2004
року, на донараховну суму відповідачеві було виписано вимогу  про сплату боргу НОМЕР_3 від 19.12.2005року ,
яка була отримана 20.12.2005 року.

Дана вимога
була оскаржена відповідачем  в
адміністративному порядку . 17.03.2006 року Пенсійним фондом України було  прийнято рішення про скасування вимоги про
сплату боргу НОМЕР_3 та формування нової вимоги
з урахуванням положень розпорядження
Кабінету Міністрів України № 58-р від 10.03.2005 року .

На
виконання  рішення Пенсійного фонду
України Управлінням  Пенсійного  фонду України
у Фрунзенському районі м.Харкова
була виписана  вимога НОМЕР_4 від
27.03.2006 року  на суму 3388,84 грн., що
складається із заборгованості  зі сплати
страхових внесків на загальнообов*язкове державне пенсійне страхування  за період з квітня  по жовтень
2005 року . Дана вимога отримана
відповідачем  05.04.2006 року та
оскаржена  а адміністративному порядку .
За результатами розгляду скарги на
вимогу  НОМЕР_4рішенням начальника
Головного управління  Пенсійного фонду
України в  Харківській області  від 30.05.2007 року   вимога була залишена без змін , а рішенням
заступника голови Пенсійного Фонду України 07.07.2006 року повернута без
розгляду.

Після
оскарження вимога була частково виконана
відповідачем  та сплачено 414,10
грн.  заборгованості.

В своїй
апеляційній скарзі апелянт посилається на Закон України «Про внесення  змін
до Декрету  КМУ «Про прибутковий
податок  з громадян «№129 від 13.12.1998
року ; Закон України «Про податок з доходів
фізичних осіб»№ 889 від 22.05.2003 року.

Дані доводи
апелянта не можуть бути прийняті судом , оскільки  ці закони є спеціальними і регулюють питання
оподаткування фізичних осіб. Проте як
Закон України 1058  регулює відносини,
що виникають  між суб*єктами системи  загальнообов*язкового  державного пенсійного  страхування . А згідно з ч.1 ст. 5 Закону
1058  дія інших правових актів  може поширюватись   на ці відносини лише  у випадках , передбачених цим Законом ,
або  в частині , що не суперечить   цьому Закону.

Відповідно до
ч.1 ст. 19 Закону 1058  для
роботодавців  страхові внески до
солідарної  пенсійної системи  нараховуються
на суми фактичних  витрат на
оплату праці  ( грошового забезпечення)
працівників , що включають  витрати на
виплату основної і додаткової  заробітної
плати  та інших заохочувальних  та компенсаційних виплат , у тому числі  в натуральній формі, які визначаються  згідно з нормативно-правовими актами ,
прийнятими відповідно до  Закону України
«Про оплату праці», виплату винагород
фізичним особам  за виконання
робіт  ( послуг)за угодами
цивільно-правового характеру , на  що
нараховується  податок  на доходи фізичних осіб, а також на суми
перших п*яти днів тимчасової непрацездатності , яка здійснюється  за рахунок коштів роботодавця , та допомоги
по тимчасовій непрацездатності.

Згідно з ч.3
ст. 18 Закону страхові внески є цільовим загальнообов*язковим платежем , який
справляється  на всій території
України  і не включається  до складу податків , інших обов*язкових
платежів , що складають систему оподаткування
у відповідності до  ст. 14 Закону
України «Про систему оподаткування»від 25.06.1991 року № 1251-ХІІ (зі змінами
та доповненнями).

З огляду на
вищевикладене доводи  апелянта  , викладені в апеляційній скарзі є
необґрунтованими та не можуть бути визнані судом підставою для скасування
оскаржуваного ним судового акту .

В своїй
апеляційній скарзі відповідач також
посилається на порушення судом першої інстанції  норм процесуального права , а саме  безпідставне
звернення відповідачем  до
суду  в порядку адміністративного
судочинства України та розгляд справи за правилами Кодексу адміністративного
судочинства України.

У зв*язку з тим
, що відповідно до п.1 Положення  про
Пенсійний фонд України  та п.1.1 Положення
про управління Пенсійного фонду  України
, управління Пенсійного фонду  України у
прийняття рішень про стягнення заборгованості
діють як органи державної влади  у
здійсненні ними владних управлінських функцій
і , відповідно ,  як суб*єкти
владних повноважень, а тому дана справа згідно з ч. 1 ст. 3 КАСУ є справою
адміністративної юрисдикції .

Таким чином ,
судом першої інстанції при винесені оскаржуваної постанови правильно
встановлено  обставини справи  та ухвалено законну судову постанову   з вірним додержанням норм матеріального та
процесуального права .

Керуючись
ст.ст. 186,195,196,198,200,205,206
Кодексу адміністративного судочинства України ,-

Ухвалила
:

Апеляційну
скаргу залишити без задоволення .

Постанову  господарського суду Харківської області від
26.01.2007 року у справі № АС-51/307-06 залишити без змін.

Ухвала набирає
законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена протягом
місяця  з дня виготовлення повного тексту
ухвали до Вищого адміністративного суду України .

Справу
направити до господарського суду Харківської області.

Повний текст ухвали
підписаний   20  квітня
2007 року .

Головуючий суддя
Слюсарева Л.В.

суддя
Сіверін В.І.

суддя-дововідач                                        Фоміна
В.О.