СУД
СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.03.07                                                                                 Справа № 2/29.

Суддя Седляр О.О., розглянувши матеріали справи за позовом

Товариства з обмеженою відповідальністю  «Техремпоставка», м. Донецьк

до Відкритого акціонерного товариства «Алчевський металургійний комбінат»,                       м. Алчевськ Луганської області

про стягнення  2452 грн. 36 коп.

в присутності представників сторін:

від позивача – Ясиненко Д.В., дов. від 12.06.06 б/н,

від відповідача – Рудковська І.В., дов. від 04.12.06 № 01-026-1930,

в с т а н о в и в:

Суть спору: позивачем заявлено вимогу про стягнення з відповідача заборгованості з поставлений металобрухт у сумі 2452 грн. 36 коп., згідно договору поставки від 15.12.05 № 015/2884/132/115-2005.

Відповідач відзивом на позовну заяву від 05.02.07 № 026-4исх/07 позовні вимоги відхилив, посилаючись на те, що відповідно до вимог п.2.2 укладеного договору позивач повинен забезпечити схоронність вантажу до вагів ст. Західна-сортувальна ВАТ «АМК». Відповідно до п.4.4 договору передбачена здійснення оплати отриманого товару на підстав рахунку-фактури, який оформлений відповідно до акту здачі-приймання. Вагон № 63774954 з металобрухтом, який прибув до станції мав відсутність укриття над 6 та 7 люками, про що був складений акт загальної форми. Відповідно до акту здачі-приймання від 18.07.06 фактично вага вантажу склала 16,13 тн. Таким чином кількість лому, який вказаний позивачем у рахунку-фактури не відповідає кількості лому у акти приймання-здачі, що свідчить про наявність недостачі металобрухту.

Дослідивши матеріали справи та приймаючи до уваги, що:

Між сторонами у справі, 15.12.05 було укладено договір поставки № 015/2884/132/115-2005,  за умовами якого „Постачальник” (позивач  у справі) зобов’язався поставити «Покупцеві” (відповідач у справі) товар - металобрухт, а останній  зобов’язався прийняти його та здійснити оплату.

На виконання вказаного договору позивачем було здійснено поставку металобрухту, що підтверджено залізничною квитанцією про приймання вантажу від 07.07.06 № 51140325 у кількості 19,23 тн на суму 20029 грн. 12 коп.

Згідно п. 4.1 укладеного договору відповідач зобов’язався здійснити оплату за отриманий товар протягом 7 банківських днів з моменту отримання документів на оплату, що відповідачем було зроблено частково у сумі 17576 грн. 76 коп., у зв’язку з чим позивач просить стягнути з відповідача залишок заборгованості у сумі  2452 грн. 36 коп.

Відповідач позовні вимоги відхилив, з підстав визначених вище.

Оцінивши доводи сторін у їх сукупності суд вважає позовні вимоги такими, що не підлягають задоволенню, з огляду на наступне.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на необґрунтовану відмову відповідача по сплаті заборгованості у сумі 2452 грн. 36 коп., внаслідок наявності недостачі товару у кількості 2,35 тн, оскільки складений залізницею акт загальної форми від 09.07.06 не є ствердженням факту недовантаження.

З матеріалів справи вбачається, що відповідно до умов договору, укладеного між сторонами (п.4.4) оплата металобрухту, який поступив відповідачеві здійснюється на підставі рахунків-фактур , які оформлені по актам здачі-приймання ( ф. № 69 або ф. № 19).

З акту здачі-приймання від 18.07.06 вбачається прийняття металобрухту відповідачем у кількості 16,13 тн. З пояснень відповідача та матеріалів справи вбачається, що вагон № 63774954 з металобрухтом, який прибув до відповідача мав відсутність укриття над 6 та 7 люками, про що був складений акт загальної форми від 09.07.06. У зв’язку з чим, кількість лому, який вказаний позивачем у рахунку-фактурі не відповідає кількості лому у акти приймання-здачі, що свідчить про наявність недостачі металобрухту та про що складено акт приймання продукції за кількістю від 13.07.06 № 4166, який складений відповідачем у відповідності до вимог Інструкції П-6 та умов договору за участю представника громадськості.

Відповідно до умов п.2.2 укладеного сторонами договору, передбачено, що позивач забезпечує охорону та передачу вантажу до вагів ст. Западна-сортирувальна ВАТ «АМК», що останнім було не виконано, про що свідчать відмітки на квитанціях про приймання вантажу, тому ствердження позивача про поставку товару та прийняття останнім металобрухту у кількості 19,23 тн позивачем не доведено.

З огляду на вищевикладене, у задоволенні позовних вимог слід відмовити, з віднесенням судових витрат на позивача.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 44,49,82,84,85  Господарського   процесуального   кодексу  України, суд

в и р і ш и в:

1.  У задоволенні позовних вимог відмовити.

2. Судові витрати покласти на позивача.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення 10-денного строку з дня його підписання.

Дата підписання :  21.03.07

Суддя                                                                                                              О.О. Седляр