ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 травня 2007 р.
№ 5/227б

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Шевчук С.Р. (доповідач),
Владимиренко С.В.,
Львова Б.Ю.

розглянувши  касаційні скарги і додані до них документи
Товариства з обмеженою відповідальністю “Украгрофін”,
Відкритого акціонерного товариства “Прилуцький ефіроолійний комбінат”

на постанови
Київського апеляційного
та на  ухвалу і  постанову

у справі
господарського суду
за заявою

боржника

про
від 06.03.2007 року
господарського суду
господарського суду Чернігівської області
від 28.11.2006 р.
№ 5/227б
Чернігівської області
Прилуцької об’єднаної державної податкової інспекції
Відкритого акціонерного товариства “Прилуцький ефіроолійний комбінат”
визнання банкрутом

В судовому засіданні взяли участь представники:

- скаржника1: Коняшин А.В. (генеральний директор)

- скаржника2: Слюсар В.М. (голова правління)

- заявника: Філіппова О.Г. (дов. № 550/10/10-002 від 01.02.2007 р.)

- арбітражний керуючий –Черев'як В.В.

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду Чернігівської області від 17.05.2006 року було порушено провадження у справі № 5/227-б про банкрутство Відкритого акціонерного товариства “Прилуцький ефіроолійний комбінат” (далі - Комбінат) за заявою Прилуцької об’єднаної державної податкової інспекції в порядку Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Ухвалою попереднього засідання господарського суду Чернігівської області  від 15 серпня 2006 року затверджений реєстр вимог кредиторів з відповідними грошовими вимогами до Боржника на загальну суму 1 009 714 грн. 55 коп. (т.  2 л.с. 204-205).

Голова комітету кредиторів  Відкритого акціонерного товариства “Прилуцький ефіроолійний комбінат” звернувся до господарського суду Чернігівської області із клопотанням від 01.11.2006 року, в якому просив затвердити мирову угоду по справі № 5227-б про банкрутство Комбінату (т. 3 л.с. 43).

Ухвалою господарського суду Чернігівської області від 28 листопада 2006 року відмовлено у затвердженні мирової угоди, укладеної між Боржником та комітетом кредиторів останнього.

Постановою господарського суду від 28 листопада 2006 року ВАТ “Прилуцький ефіроолійний комбінат” визнано банкрутом та відкрито ліквідаційну процедуру, ліквідатором призначено арбітражного керуючого Черев'як В.В., на якого покладені права керівника, та зобов'язано прийняти до свого відання майно банкрута, вжити заходи, щодо його збереження та здійснити ліквідаційну процедуру, скласти  та надати суду звіт ліквідатора та ліквідаційний баланс боржника. Також, припинені підприємницька діяльність боржника , нарахування неустойки, інших економічних санкцій та повноважень органів правління останнього, яких зобов'язано передати ліквідатору бухгалтерську та іншу документацію, матеріальні та інші цінності.

У своїх касаційних скаргах  Відкрите акціонерне товариство “Прилуцький ефіроолійний комбінат”  та Товариство з обмеженою відповідальністю “Украгрофін”   просять  скасувати постанову Київського апеляційного господарського суду  від 06.03.2007 р. та прийняти нове рішення, яким затвердити мирову угоду, укладену між боржником –Відкритим акціонерним товариством “Прилуцький ефіроолійний комбінат”  та комітетом кредиторів “Прилуцький ефіроолійний комбінат”. Касаційні скарги   мотивовані  тим, що судові рішення у справі прийнятті з порушенням і невірним застосуванням норм матеріального та процесуального права.

За  розпорядженням  Голови Вищого господарського  суду України Демченка С.Ф. від 16.05.2007 р. у справі № 5/227б  змінено колегію суддів: Шевчук С.Р.–головуючий (доповідач), Владимиренко С.В., Львов Б.Ю.

Заслухавши доповідача, перевіривши правильність застосування Київським  апеляційним господарським судом норм матеріального та процесуального права, колегія суддів Вищого господарського суду України дійшла висновку, що касаційні скарги підлягають частковому задоволенню виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, незважаючи на клопотання комітету кредиторів від 01.11.2006 р. (т. 3 а.с. 43) про затвердження мирової угоди у справі про банкрутство “Прилуцький ефіроолійний комбінат”, суд за власною ініціативою визнав боржника банкрутом  та відкрив відносно нього ліквідаційну процедуру.

При цьому, суд першої інстанції виходив з того, що по закінченню шестимісячного  терміну процедури розпорядження майном, клопотань та пропозицій від комітету кредиторів боржника щодо продовження процедури розпорядження майном, або санації не надходило, ухвалою від 28.11.2006 р. (т. 3., а.с. 78-79) відмовлено у затвердженні мирової угоди у справі, а тому вважав, що є підстави щодо доцільності визнання боржника банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури.

Згідно ст.35 Закону України „Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом” (далі –Закон) під мировою угодою у справі  про  банкрутство  розуміється домовленість між боржником і кредиторами стосовно відстрочки та (або) розстрочки, а також прощення (списання) кредиторами боргів боржника, яка оформляється угодою сторін. Не підлягає прощенню (списанню) за умовами мирової угоди заборгованість із сплати страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування та інші види загальнообов'язкового державного соціального страхування. Мирова угода може бути укладена на будь-якій стадії провадження у справі про банкрутство. Рішення про укладення мирової угоди від імені кредиторів приймається комітетом кредиторів більшістю голосів кредиторів - членів комітету та вважається прийнятим за умови, що всі кредитори, вимоги яких забезпечені заставою майна боржника, висловили письмову згоду на укладення мирової угоди. Рішення про укладення мирової угоди приймається від імені боржника керівником боржника чи арбітражним керуючим (керуючим санацією, ліквідатором), які виконують повноваження органів управління та керівника боржника і підписують її. Від імені кредиторів мирову угоду підписує голова комітету кредиторів.

Мирова угода фактично являє собою систему заходів, що здійснюється під час провадження у справ про банкрутство з метою запобігання визнання боржника банкрутом та його ліквідації, спрямована на оздоровлення фінансово-господарського становища боржника, а також на задоволення у повному обсязі або частково вимог кредиторів.

Отже судова процедура мирової угоди вводиться з метою запобігання визнання боржника банкрутом і його ліквідації, та відповідно має пріоритет перед процедурою ліквідації.

Згідно з ч. 1 ст. 22 Закону України “Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом” господарський суд приймає постанову про визнання боржника банкрутом і відкриває ліквідаційну процедуру у  випадках, передбачених цим Законом.

Законом встановлений єдиний випадок визнання боржника банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури на стадії розпорядження майном, а саме у разі наявності клопотання комітету кредиторів (ч. 8 ст. 16 Закону).

Враховуючи відсутність такого клопотання комітету кредиторів та прийняття ним рішення про укладення мирової угоди, були  відсутні правові підстави для визнання боржника банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури.

Однак, колегія суддів Вищого господарського суду України погоджується з висновками судів попередніх інстанцій щодо відмови у затвердженні мирової угоди, оскільки в порушення ст.ст. 31, 36  Закону України “Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом” була порушена черговість погашення вимог кредиторів , а мирова угода була подана без дотримання порядку встановленого п. 1 ст. 38  зазначеного Закону.

Разом з тим, приймаючи процесуальні документи у справі про відмову у затвердженні мирової угоди господарські суди попередніх інстанцій не врахували  того, що комітет кредиторів не позбавлений права повторно прийняти рішення про укладення мирової угоди чи застосування інших процедур у справі - введення процедури санації боржника чи введення процедури ліквідації боржника.

Таким чином,  постанова суду першої інстанції від 28.11.2006 р про визнання боржника банкрутом . та постанова суду апеляційної інстанції від 06.03.2007 р. про залишення її без змін, винесені в порушення вимог Закону  підлягають скасуванню, а  справа –передачі на новий розгляд на стадію  підсумкового засідання суду  у процедурі розпорядження майном.,  а винесені ухвала господарського суду від 28.11.2006 р. про відмову у затвердженні мирової угоди та постанова суду апеляційної інстанції від 06.03.2007 р. про залишення її в силі,  залишаються без змін.

Керуючись ст.ст. 1, 16, 22, 35-38 Закону України “Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом” та ст. ст. 85, 1115, 1117, 1119- 11111 Господарського процесуального кодексу України,  Вищий господарський суд України -

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю “Украгрофін”  та Відкритого акціонерне товариство “Прилуцький ефіроолійний комбінат” задовольнити частково.

2. Постанову господарського суду Чернігівської області від 28 листопада 2006 року про визнання боржника банкрутом та постанову Київського апеляційного господарського суду від 06.03.2007 р. у справі № 5/227б скасувати.

3. Ухвалу господарського суду Чернігівської області від 28 листопада 2006 року про відмову у затвердженні мирової угоди та постанову Київського апеляційного господарського суду від 06.03.2007 р. у справі № 5/227б залишити без змін.

4. Справу № 5/227б передати на новий розгляд до господарського  суду Чернігівської області в іншому складі суду на стадію підсумкового засідання суду у процедурі розпорядження майном.

Головуючий                                                                                Шевчук С.Р.

С у д д я                                                                                Владимиренко С.В.

Су д д я                                                                                          Львов Б.Ю.