Господарський суд    Чернігівської  області
Р  І  Ш  Е  Н  Н  Я

м.Чернігів,пр.Миру,20                                                                                               Тел.7-99-18

07 травня 2007 року                                                                                № 13/95

Позивач:              Державне підприємство “Ресурспостач”,            01135 м. Київ, вул. Пестеля, 4

До відповідача  : Приватного підприємства “УкрпостачСпілка”14000 м. Чернігів, пр. Миру, 212 кв. 48

про   стягнення 5118638,17 грн.

Суддя  І.А.Фетисова

За участю представники  сторін

Від позивача  :  Михайленко Т.В. дов.570 від 19.03.2007 року

Від відповідача  :    Галич І.В. директор

Рішення приймається після оголошеної 03.05.07 р. перерви відповідно до ст. 77 Господарського процесуального кодексу України.

СУТЬ СПОРУ

Позивачем подано позов про стягнення з відповідача штрафу в сумі 466858,65 грн. та пені в сумі 4651779,52 грн. по договору № 1-100421 від 26.12.2006 р.

Відповідач у відзиві на позов повідомив про невизнання позовних вимог, зазначаючи про створення позивачем таких умов, за яких виконати договір було неможливо і тим більше не може йти мова про якісь збитки позивача у якого продукт ( гафній) продовжує перебувати на зберіганні. Окрім того, відповідач зазначає по тексту відзиву про укладення 26.12.2006 року договору №1-100421  з пропозицією  терміна його  дії до 28.12.2006 року та подальшою пролонгацією після свят , який виконати за два дні було неможливо, але продовження дії договору відбулось лише до 17.01.2007 року, але враховуючи, що покупцем були російські партнери, вони не мали змоги оплатити враховуючи новорічні свята.

Розглянувши подані матеріали, заслухавши повноважного представника позивача та відповідача, зясувавши фактичні обставини справи, оцінивши докази, що мають юридичне значення для розгляду справи по суті,   господарський суд встановив:

10 лютого 2006 року між Державним комітетом України з державного матеріального резерву та Державним підприємством “Ресурспостач” укладено договір доручення № юр-234/2006.

Відповідно до умов договору підприємство приймає на себе зобов’язання вчинити від імені і за рахунок комітету юридичні та інші дії, направлені на організацію проведення конкурсу.

Відповідно до п. 1.3 договору за результатами проведення конкурсу підприємство укладає угоди з переможцями конкурсу на реалізацію матеріальних цінностей.

26.12.2006 р. між позивачем та відповідачем укладено договір № 1-100421.

Відповідно до умов договору предметом договору є реалізація з державного резерву двоокис гафнію ГФО-1, ГФО-2. Продавець (позивач) продає, а покупець (відповідач) купує продукцію, найменування, перелік та вартість якої зазначені в протоколі узгодження договірної вартості реалізації продукції та оплачує витрати продавця згідно протоколу узгодження вартості адміністрування договору.

Відповідно до п. 2.1 загальна сума договору становить 9897403,25 грн. в тому числі ПДВ 1649567,21 грн..

Відповідно до п. 2.2 договору вартість продукції складає 7780977,40 грн. крім того ПДВ 1556195,48 грн., всього 9337172,88 грн.

Відповідно до п. 2.3 договору вартість витрат продавця при адмініструванні договору складає 466858,64 грн. крім того ПДВ 97371,73 грн., всього 560230,37 грн.

Відповідно до п. 2.4 договору за продукція та  витрати продавця на користь покупця при адмініструванні договору здійснюється повністю на умовах 100 % передоплати на протязі 10-ти банківських днів з дня підписання договору.

Відповідно до п. 2.5 договору покупець зобов’язаний протягом 2-х банківських днів з моменту підписання цього договору сплати завдаток в забезпечення виконання договору в розмірі 5 % від вартості продукції, що становить 466858,64 грн. При належному виконанні покупцем своїх зобов’язань завдаток зараховується в суму останнього платежу.

Відповідач своїх зобов’язань по оплаті завдатку та  товару за умовами п.2.3,2.4,2.5 договору  не виконав, чим порушив  порядок, строки грошових розрахунків на підставі умов письмової угоди.

Відповідно до п. 6.2 договору за порушення п. 2.4 договору покупець сплачує продавцю штраф у розмірі 5 % вартості продукції, яка не сплачена, крім того пеню у розмірі 1 % суми договору за кожний день прострочення до повного виконання покупцем договірних зобов’язань.

Відповідно до ч. 1 ст. 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які   боржник   повинен  передати  кредиторові  у  разі  порушення боржником зобов'язання.

Відповідно до ч. 1 ст. 550 Цивільного кодексу України право  на  неустойку  виникає  незалежно  від  наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов'язання.

Відповідно до ч. 3 ст. 551 Цивільного кодексу України розмір  неустойки  може  бути  зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків,  та за  наявності  інших обставин, які мають істотне значення.

Згідно ст. 233 Господарського кодексу України у  разі  якщо  належні  до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора,  суд  має  право  зменшити розмір  санкцій.  При  цьому повинно бути взято до уваги:  ступінь виконання зобов'язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь  у  зобов'язанні;  не  лише  майнові,  але  й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу.  Якщо  порушення  зобов'язання  не  завдало  збитків  іншим учасникам господарських відносин, суд може з урахуванням інтересів боржника зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій.

Позивачем нараховано штраф в сумі 466858,65 грн. та пеню в сумі 4651779,52 грн. за 47 днів прострочення, в зв’язку з чим суд вважає, що заявлені до стягнення суми є надмірно великими порівняно із збитками позивача, умови договору з урахуванням новорічних та різдвяних свят та режиму роботи в зв’язку з цим банківських установ створювали для відповідача нерозумні строки їх виконання, в зв’язку з чим останній звернувся з пропозицією на продовження дії договору до позивача листом №03-01 від 17.01.2007 року. Представник позивача в судовому засіданні не заперечував факту отримання такого листа, однак дія договору не продовжена. Однак, прийняття таких умов відповідачем, свідчить про згоду саме з такими строками та порядком розрахунку, в зв’язку з чим факт порушення відповідачем умов договору підтверджується матеріалами справи.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до вимог чинного законодавства, одностороння відмова від виконання зобов’язань не допускається, зобовязання повинні виконуватись належним чином в установлений строк.

Приписами ст.3 ЦК України загальними засадами цивільного законодавства є судовий захист цивільного права та інтересу, справедливість, добросовісність та розумність.

Суд також враховує, що одним з проявів верховенства права є те, що право не обмежується лише законодавством як однією з його форм, а включає й інші соціальні регулятори. Справедливість –одна з основних засад права, є вирішальною у визначенні його як регулятора суспільних відносин, одним з загальнолюдських вимірів права. Добросовісність є наміром належним чином захистити цивільні права та забезпечити виконання цивільних обов’язків. Розумність є вирішення питань регулювання цивільних відносин з урахуванням інтересів всіх учасників останніх.

Враховуючи вищенаведене та вищеописане, суд приходить до висновку про наявність складу цивільного правопорушення з боку відповідача, в зв’язку з чим не погоджується з поданими запереченнями на позов.

За таких обставин, враховуючи вищеописане, суд приходить до висновку, що з урахуванням засад цивільного законодавства щодо справедливості, добросовісності та розумності сума заявлених штрафних санкцій повинна бути зменшена і відповідно підлягає стягненню в розмірі  штраф в сумі 4668,58 грн. та 46517,79 грн. пені

Оскільки відповідач, в порушення ст. 525,526,615 Цивільного кодексу України, взяті на себе зобовязання  по оплаті не виконав своєчасно не виконав,  позовні вимоги підлягають задоволенню частково штраф в сумі 4668,58 грн. та 46517,79 грн. пені, в решті позовних вимог в частині стягнення штрафу в сумі 462190,07 грн. та пені в сумі 4605261,73 грн. відмовити.

Керуючись ст.ст. 525,526,550,551,615 Цивільного кодексу України, ст.233 ГК України, ст.ст.22,33,49,82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В :

1. Позовні вимоги задовольнити частково.

Стягнути з  Приватного підприємства “Укрпостач Спілка” (м. Чернігів, вул. Самострова, 32а р/р 1750 ЧФ АКБ “Укрсоцбанк” МФО 353014 ) на користь     Державного підприємства “Ресурс постач” (01135 м. Київ, вул. Пестеля, 4 р/р 2980 ТОВ “Фінанси та кредит” м. Київ МФО 300131 )   4668,58 грн. штрафу та 46517,79 грн. пені.

Стягнути з  Приватного підприємства “Укрпостач Спілка” (м. Чернігів, вул. Самострова, 32а р/р 1750 ЧФ АКБ “Укрсоцбанк” МФО 353014 ) на користь державного бюджету (отримувач державний бюджет м. Чернігова р/р 0002 ГУДКУ в Чернігівській області МФО 853592 код платежу 22090200 символ звітності 095) 511,86 грн. державного мита.

Стягнути з  Приватного підприємства “Укрпостач Спілка” (м. Чернігів, вул. Самострова, 32а р/р 1750 ЧФ АКБ “Укрсоцбанк” МФО 353014 ) на користь державного бюджету (отримувач Державний бюджет м. Чернігова р/р 0002 ГУДКУ в Чернігівській області МФО 853592 код бюджетної класифікації 22050000 ) 118 грн. витрат з інформаційно-технічного забезпечення розгляду у судах.

Накази видати після набрання рішенням законної сили.

2. В решті позовних вимог в частині стягнення штрафу в сумі 462190,07 грн. та пені в сумі 4605261,73 грн. відмовити.

Суддя                                                 І.А.Фетисова