ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ
=======================================================================
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

"19" квітня 2007 р.

11:40

Справа №  1/121/07

м. Миколаїв

За позовом: Суб'єкт
підприємницької діяльності -фізична особа                       ОСОБА_1.                       /54049, м. Миколаїв,
АДРЕСА_1                                                                                                                                      До
відповідача: Державна податкова інспекція у Корабельному районі м.
Миколаєва.  /54052,
м. Миколаїв, вул. Артема, 1-а/                                                                                                                              про:
скасування рішення відповідача НОМЕР_1 від ІНФОРМАЦІЯ_1р. про
застосування штрафних (фінансових) санкцій в сумі 10 105 грн.

Суддя
Васильєва Л.І.

Секретар
судового засідання Дьяченко Т.В.

Представники:

Від
позивача: ОСОБА_1, приватний підприємець.

Від
відповідача: Кравчук О.І., довіреність від 21.11.2006р.

Костенко Д.М.,
довіреність від 23.03.2007р.

Позивач звернувся з позовом  про скасування рішення відповідача НОМЕР_1
від ІНФОРМАЦІЯ_1р. про застосування штрафних санкцій за порушення Закону
України “Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері
торгівлі, громадського харчування та послуг” в сумі 10 105 грн. Свої вимоги
позивач обґрунтовує тим, що відповідачем порушено порядок проведення
перевірки.

Відповідач проти позову заперечує з
тих підстав, що перевірка була проведена на підставі п.2 ст.11 Закону України “Про
державну податкову службу в Україні” та згідно направлень на
проведення перевірки, які були одержані позивачем під розписку, тобто проведена
у відповідності з діючим законодавством та до позивача правомірно застосована
штрафна санкція за порушення пунктів 1, 2 статті 3 Закону України “Про
застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського
харчування та послуг”.

Розглянувши надані сторонами докази,
заслухавши доводи представників сторін у
судовому засідання, - суд

встановив :

ІНФОРМАЦІЯ_26 року відповідач
здійснив перевірку відповідача щодо дотримання ним  встановленого порядку здійснення
розрахункових операцій у сфері готівкового та безготівкового розрахунків у
підприємницькій діяльності, про що склав акт НОМЕР_2.

На підставі акту перевірки відповідач
направив позивачу рішення від ІНФОРМАЦІЯ_1р. НОМЕР_1 про застосування штрафних
(фінансових) санкцій в сумі 10 105 грн. за порушення Закону України “Про
застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського
харчування та послуг”, яке позивач просить скасувати.

Позовні вимоги задоволенню не
підлягають, виходячи з наступного:

Відповідно до
п. 1 ст. 11 Закону України “Про державну податкову службу в Україні”,
органи державної податкової служби у випадках, в межах компетенції та у
порядку, встановлених законами України, мають право здійснювати документальні
невиїзні перевірки (на підставі поданих податкових декларацій, звітів та інших
документів, пов'язаних з нарахуванням і сплатою податків та зборів
(обов'язкових платежів) незалежно від способу їх подачі), а також планові та
позапланові виїзні перевірки своєчасності, достовірності, повноти нарахування і
сплати податків та зборів (обов'язкових платежів), додержання валютного
законодавства юридичними особами, їх філіями, відділеннями, іншими
відокремленими підрозділами, що не мають статусу юридичної особи, а також
фізичними особами, які мають статус суб'єктів підприємницької діяльності чи не
мають такого статусу, на яких згідно із законами України покладено обов'язок
утримувати та/або сплачувати податки і збори (обов'язкові платежі), крім
Національного банку України та його установ. Статтею 11-1 вказаного Закону
передбачені підстави та порядок проведення органами державної податкової служби
планових і позапланових виїзних перевірок своєчасності, достовірності, повноти
нарахування та сплати податків та зборів (обов'язкових платежів).

У відповідності з нормами статей
15, 16 Закону України „Про застосування
реєстраторів    розрахункових    операцій
у    сфері    торгівлі, громадського харчування та
послуг", контроль за додержанням суб'єктами підприємницької діяльності
порядку проведення розрахунків за товари (послуги), інших вимог цього Закону
здійснюють органи державної податкової служби України шляхом проведення
планових або позапланових перевірок згідно із законодавством України. Планові
або позапланові перевірки осіб, що використовують реєстратори розрахункових
операцій, розрахункові книжки або книги обліку розрахункових операцій,
здійснюються у порядку, передбаченому законодавством України.

Підпунктом 2.1 п. 2 Наказу ДПА
України "Про затвердження методичних рекомендацій щодо порядку складання
плану-графіка перевірок суб'єктів господарювання та взаємодії між структурними
підрозділами при їх проведенні" № 441 від 11.10.2005р. передбачений
порядок взаємодії підрозділів оперативного контролю при проведенні перевірок
щодо контролю за здійсненням суб'єктами господарювання розрахункових операцій у
сфері готівкового обігу, а саме закріплено, що підрозділи оперативного контролю
організовують та проводять перевірки на підставі ст. 11 Закону України “Про
державну податкова службу в Україні".

Вказані підрозділи проводять
перевірки з питань дотримання суб'єктами господарювання встановленого порядку
розрахунків за готівку у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг,
ліміту готівки в касі та її використання при розрахунках за товари, роботи,
послуги, наявності свідоцтв про державну реєстрацію суб'єктів, ліцензій та
марок акцизного збору, торгових патентів.

Згідно з пп.. 2.6, 2.7, 2.10 п. 2
цього Порядку, планові перевірки проводяться за окремими планами органами
державної податкової служби, при цьому план формується та затверджується
щомісячно, ці перевірки проводяться групою у складі не менше двох посадових
осіб за наявності у них службових посвідчень та посвідчень на право перевірки
кожного суб'єкта господарювання, а за результатами проведеної перевірки
контролю за здійсненням суб'єктами господарювання розрахункових операцій у
сфері готівкового обігу складається типовий акт.

Як вбачається із матеріалів справи,
проведена відповідачем перевірка позивача була плановою, про що, зокрема,
свідчить план проведення перевірок на ІНФОРМАЦІЯ_3 року, затверджений першим
заступником голови ДПА в Миколаївській області ІНФОРМАЦІЯ_4р., і відповідала
всім вищезазначеним  правовим нормам.

Таким чином, перевірка позивача
була проведена відповідачем у відповідності з вимогами діючого законодавства
України.

Акт  перевірки ОМЕР_2 від ІНФОРМАЦІЯ_5 року  свідчить, що  при здійсненні розрахункових операцій
позивачем допущено порушення:

пункту 1 статті 3 Закону України “Про
реєстратори розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та
послуг”: не проведено розрахункову операцію  через реєстратор розрахункових операцій на
загальну суму  2 021 грн.;

пункту 2 статті 3 Закону України “Про
застосування реєстраторів розрахункових операцій в сфері торгівлі, громадського
харчування та послуг” -  не
роздрукування та невидача відповідного розрахункового документу;

Відповідальність за вищезазначені
правопорушення встановлює ст.17 Закону України “Про застосування
реєстраторів розрахункових операцій в сфері торгівлі, громадського харчування
та послуг”.

Таким чином позивачем правомірно
прийнято рішення від ІНФОРМАЦІЯ_1р. НОМЕР_1 (а.с.18) про застосування штрафних
(фінансових)  санкцій до відповідача на
загальну суму 10 105 грн., а саме:

- штраф у сумі 10 105 грн.
відповідно до п.1 ст.17 Закону України “Про застосування реєстраторів
розрахункових операцій в сфері торгівлі, громадського харчування та послуг”
-п'ятикратний розмір вартості проданих товарів без проведення розрахункової
операції через РРО та не роздрукування відповідного розрахункового документа,
що підтверджує виконання розрахункової операції;

За таких обставин, суд
вважає, що оспорюване рішення прийняте в межах повноважень відповідача і у
відповідності з чинним законодавством. В задоволенні позову необхідно
відмовити.

У відповідності з пунктом 2 частини 3
Прикінцевих та перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства
України, підпункту “б” пункту 1 статті 3 Декрету Кабінету Міністрів
України “Про мито”  сума судового
збору, яку позивач повинен був сплатити при зверненні з адміністративним
позовом, складає 3,40 грн. Фактично по квитанції НОМЕР_3 від ІНФОРМАЦІЯ_6 року
ним сплачено 101, 50 грн. Надмірно сплачений судовий збір, що підлягає
поверненню з Державного бюджету України складає 98, 10 грн.

Керуючись  ст.ст. 94, 160, 162-163, 167, 254 Кодексу
адміністративного судочинства України, - суд

П О С Т А Н О
В И В :

В
задоволенні позову відмовити.

Повернути Суб'єкту
підприємницької діяльності -фізичної особі ОСОБА_1 /54049, м.
Миколаїв, АДРЕСА_1/, ідентифікаційний код НОМЕР_4/ з Державного
бюджету України через Головне управління державного казначейства України у
Миколаївській області /54055, м. Миколаїв, просп. Леніна, 114 В, / надмірно сплачене державне мито в сумі 98, 10 грн. (дев'яносто
вісім гривень десять копійок), перераховане квитанцією НОМЕР_3 від
ІНФОРМАЦІЯ_6 року.

Постанова у відповідності зі ст.254
Кодексу адміністративного судочинства України набирає законної сили після
закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо таку заяву не
було подано.

Сторони, які беруть участь у
справі, мають право оскаржити в апеляційному порядку постанову повністю або
частково у порядку і строки встановлені ст.186 Кодексу адміністративного
судочинства України.

Суддя