ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

29.01.07р.

Справа № 7/20(8/435-06)-07

За позовом  Приватного виробничо-комерційного підприємства "Тамерлан", смт. Покровське, Дніпропетровська область

До  Закритого акціонерного товариства Комерційного банку „ПриватБанк”, м. Дніпропетровськ

Третя особа без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Державна виконавча служба Дніпропетровської області, м. Дніпропетровськ

Про припинення зобов’язання та визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню

Суддя Коваль Л.А.

Представники:

Від позивача: не з’явився;

Від відповідача: юрисконсульт Білий М.І., дов. № 164  від 16.10.2006 р.;

Від третьої особи: не з’явився.

СУТЬ СПОРУ:

Приватне виробничо-комерційне підприємство "Тамерлан" (смт. Покровське, Дніпропетровська область) просить:

-          припинити зобов’язання за договорами застави товару в обороті, реєстровий  № 1124 від 02.06.2006р., та застави автотранспорту, реєстровий № 1125 від 02.06.2006р.,  укладені ним з Закритим акціонерним товариством Комерційний банк „ПриватБанк” (м. Дніпропетровськ);

-          визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис нотаріуса від 25.03.2005р., вчинений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Орловою Т.Є. за № 702.

Позовні вимоги мотивовані тим, що згідно названих договорів застави позивач забезпечив виконання зобов’язань Товариства з обмеженою відповідальністю „Агрофірма Покровка”, яке в подальшому реорганізоване в Приватне підприємство „Агрофірма Покровка”, що випливають з кредитного договору № 12/1-2003 від 26.06.2003р., укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю „Агрофірма Покровка” та Закритим акціонерним товариством Комерційний банк „ПриватБанк”. 25.03.2005р. вчинено виконавчий напис, яким звернено стягнення на заставлене позивачем майно. За виконавчим написом відкрите виконавче провадження. Боржника за кредитним договором визнано банкрутом та ліквідовано. На думку позивача, зобов’язання Приватного підприємства „Агрофірма Покровка” перед відповідачем за кредитним договором припинені. Відповідно, припинені і зобов’язання позивача за договорами застави.

Позивач просить вжити заходи забезпечення позову шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого напису нотаріуса від 25.03.2005р. № 702.

Відповідач проти позову заперечує. Відповідач вважає, що після вчинення виконавчого напису зобов’язання за договором застави були припинені та почали існувати  інші зобов’язання, що виникли на підставі виконавчого документу. Відповідач вважає, що невірними є посилання позивача на припинення зобов’язань за кредитним договором у  зв’язку з ліквідацією боржника, і припинення зобов’язань за договором застави, як похідних  від кредитного договору, оскільки на момент затвердження ліквідаційного балансу, вже існували інші правовідносини між позивачем та відповідачем, які почали існувати з 25.03.2005р. на підставі виконавчого напису нотаріуса. Також, юридична особа - Приватне підприємств „Агрофірма Покровка” не ліквідоване шляхом внесення запису про його припинення.

Оскільки Відділ примусового виконання рішень Державної виконавчої служби Дніпропетровської області не є юридичною особою, а структурним підрозділом Державної виконавчої служби Дніпропетровської області, суд вважає за необхідне уточнити назву третьої особи.

Третя особа зазначає, що дії державної виконавчої служби з виконання виконавчого напису нотаріуса у повній мірі відповідають вимогам законодавства. З урахуванням тих обставин, що позивач є майновим поручителем Товариства з обмеженою відповідальністю „Агрофірма Покровка”, позивач у повному обсязі відповідає за зобов’язаннями останнього незалежно від припинення цивільних зобов’язань, зокрема, пов’язаних з ліквідацією.

В судовому засіданні 22.01.2007р. оголошено перерву на 29.01.2007р.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення представників сторін, третьої особи, господарський суд, -

В С Т А Н О В И В:

Згідно договорів застави товару в обороті та застави автотранспорту від 02.06.2003р. (нотаріально посвідчені), укладених між Приватним виробничо-комерційним підприємством "Тамерлан" (смт. Покровське, Дніпропетровська область) та Закритим акціонерним товариством Комерційний банк „ПриватБанк” (м. Дніпропетровськ), Приватне виробничо-комерційне підприємство "Тамерлан" виступило майновим поручителем Товариства з обмеженою відповідальністю „Агрофірма Покровка”, яке в подальшому реорганізоване в Приватне підприємство „Агрофірма Покровка”, про що свідчить статут останнього, та в забезпечення виконання зобов’язань останнього перед Закритим акціонерним товариством Комерційний банк „ПриватБанк”, що випливають з кредитного договору № 12 від 29.05.2003р., передало в заставу належне йому майно: товари в обороті та автотранспорт, перелічене в договорах застави.

25.03.2005р. приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Орловою Т.Є. вчинено виконавчий напис (зареєстровано в реєстрі за № 702) про звернення стягнення на заставлене майно Приватного виробничо-комерційного підприємства "Тамерлан" для задоволення вимог Закритого акціонерного товариства Комерційний банк „ПриватБанк” за рахунок коштів, отриманих від реалізації майна, в сумі 2 619 010, 35 грн.

28.03.2005р. державним виконавцем відділу Державної виконавчої служби Покровського районного управління юстиції Надтока Г.І. відкрите виконавче провадження з виконання зазначеного виконавчого напису.

Згідно ухвали господарського суду Дніпропетровської області від 06.12.2005р. у справі № Б29/35/05 про визнання банкрутом Приватного підприємства „Агрофірма Покровка” затверджено ліквідаційний баланс та звіт ліквідатора Приватного підприємства „Агрофірма Покровка” та ліквідовано юридичну особу - Приватне підприємство „Агрофірма Покровка”.

Позивач вважає, що в зв’язку з  ліквідацією Приватного підприємства „Агрофірма Покровка” припинені його зобов’язання за договорами застави, а виконавчий напис не підлягає виконанню, проти чого заперечує відповідач, та, що, відповідно, є причиною спору.

Згідно ст. 28 Закону України „Про заставу” застава припиняється, зокрема, з припиненням забезпеченого заставою зобов’язання.

Згідно ст. 609 ЦК України зобов'язання   припиняється  ліквідацією  юридичної  особи (боржника або кредитора),  крім випадків,  коли законом або іншими нормативно-правовими  актами  виконання  зобов'язання ліквідованої юридичної особи покладається на іншу юридичну  особу.

Частина 5 ст. 111 ЦК України встановлює, що юридична особа є ліквідованою з дня внесення до єдиного державного реєстру запису про її припинення.

Згідно ч. 2 ст. 33 Закону України „Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців” юридична особа є такою, що припинилася, з дати внесення до Єдиного державного реєстру запису про державну реєстрацію припинення юридичної особи.

Дата внесення до Єдиного державного реєстру запису про проведення державної реєстрації припинення юридичної особи є датою припинення юридичної особи (ч. 6 ст. 39 Закону України „Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців”).

Посилаючись на обставини ліквідації боржника за кредитним договором, позивач всупереч ст.ст. 33, 34 ГПК України не надав належних доказів, а саме витягу або довідки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців в підтвердження внесення відповідного запису до Єдиного державного реєстру.

Крім того, згідно зі ст. 90 Закону України „Про нотаріат” стягнення за виконавчим написом проводиться в порядку, встановленому Законом України „Про виконавче провадження”.

Вчинення виконавчого напису є способом захисту цивільних прав (ст. 18 ЦК України).

Виконавчий напис нотаріуса є виконавчим документом (ст. 3 Закону України „Про виконавче провадження”).

Виконавчий напис вчинено за наявності для цього підстав на час його вчинення (на інше позивач не посилається).

Приведені в позові позивачем обставини, що виникли в подальшому, не можуть, відповідно, заперечувати чинність виконавчого напису та обов’язковість його виконання згідно з вимогами Закону України „Про виконавче провадження”.

З огляду на викладене, суд не вбачає підстав для задоволення позову та відхиляє доводи позивача у справі.

Не підлягає задоволенню клопотання позивача про вжиття заходів забезпечення позову, оскільки в контексті заявлених позовних вимог невжиття заявлених заходів не може утруднити чи унеможливити виконання рішення суду (ст. 66 ГПК України).

Відповідно до ст. 49 ГПК України витрати у справі відносяться на позивача.

Керуючись ст.ст. 1, 33, 34, 43, 44, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд -

В И Р І Ш И В:

В позові –відмовити.

Витрати у справі віднести на позивача.

Суддя                                                                                                        Л.А.Коваль

Дата підписання рішення,

оформленого відповідно до ст. 84 ГПК України, - 02.03.2007р.