ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

"15" лютого 2007 р.
Справа № 1/464-06-12185

Колегія суддів Одеського апеляційного господарського суду у складі:

Головуючого судді: Єрмілова Г.А.

Суддів: Воронюка О.Л., Лашина В.В.

При секретарі: Ковальчук Р.Л.

за участю представників сторін:

від позивача -  Молодецького Р.А., довіреність  № 07-11 від 15.02.07;  Казаник С.В., довіреність  № 07-12 від 15.02.07;

від Міністерства оборони України -  Науменка А.В., довіреність  № 220/192/д від 25.01.07;

від Центрального спеціалізованого будівельного управління Міністерства оборони України  -  Науменка А.В,, довіреність  № 4/3 від 19.01.07;

від військової прокуратури Одеського гарнізону -  Катеруши В.В., посвідчення  № 203,  дата видачі : 15.06.04;

Від Філії Центрального спеціалізованого будівельного управління "Укроборонбуд"  -  не з'явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційне подання Військового прокурора Одеського гарнізону та апеляційну скаргу Міністерства оборони України

на рішення  господарського суду Одеської області від 28.11.2006р.

по справі № 1/464-06-12185

за позовом ТОВ „Балтеко”

до 1)Міністерства оборони України

2)Центрального спеціалізованого будівельного управління в особі Філії Центрального спеціалізованого будівельного управління „Укроборонбуд”

про визнання договору дійсним, про визнання права власності

За клопотанням представників сторін фіксація судового процесу технічними засобами не здійснювалась.

Встановила:

У листопаді 2006року ТОВ „Балтеко” звернулося до господарського суду з позовом до Міністерства оборони України та Центрального спеціалізованого будівельного управління в особі Філії Центрального спеціалізованого будівельного управління –„Укроборонбуд” про визнання дійсним укладеного з Міністерством    оборони    України    в    особі    філії    Центрального спеціалізованого  будівельного  управління „Укроборонбуд” договору від 10 травня 2006 року № 19/05-06/01/1 про компенсацію пайової участі (паю) Міністерства оборони України у Договорі від 10 травня 2006 р.  № 19/05-06/01   про  спільне будівництво    об'єктів     житлово-цивільного     призначення,     створення інженерної інфраструктури для їх будівництва відповідно до розробленого і затвердженого у встановленому порядку проекту шляхом пайової участі сторін; та про визнання права власності на об'єкт нерухомого майна, який знаходиться за адресою: м. Одеса, Італійський бульвар, 1, та згідно

технічного паспорту від 02.10.2006 року складається з будівлі типографії

загальною  площею   1980,80  м2,  яка  розташована на земельній  ділянці

площею 0,35 га.

Рішенням господарського суду Одеської області від 28.11.2006р. (суддя Гарник Л.Л.)  позов ТОВ „Балтеко” задоволений у повному обсязі.

Спірний договір визнаний судом дійсним на підставі ст.220 ЦК України, оскільки сторони досягли згоди щодо всіх істотних умов договору, відбулося повне виконання договору, однак відповідач незаконно ухиляється, всупереч умовам договору та нормам чинного законодавства, від нотаріального посвідчення договору № 19/05-06/01/1 від 10 травня 2006 року.

Не погоджуючись з рішенням господарського суду, Військовий прокурор Одеського гарнізону звернувся з апеляційним поданням, в якому просить рішення скасувати та прийняти нове, яким в позові ТОВ „Балтеко” відмовити, посилаючись на порушення господарським судом норм матеріального та процесуального права.

В апеляційному поданні зазначається, що:

- господарський суд не дослідив правові підстави для відчуження спірного нерухомого майна, не вжив всіх необхідних заходів, спрямованих на встановлення дійсного балансоутримувача спірного майна, безпідставно визнавши право філії на розпорядження цим майном, та не з'ясував, що Філія „Укроборонбуд” є структурним підрозділом без права юридичної особи, а тому не має необхідного обсягу дієздатності;

- договір №19/05-06/01/1 був укладений директором Філії ЦСБУ „Укроборонбуд” Мельником В.Л. без отримання рішення Міністра оборон України та без додержання встановленої процедури погодження укладення таких договорів з директором Департаменту будівництва Міністерства оборони України, тобто з перевищенням своїх повноважень, що суперечить вимогам ч.2,3 ст.203 Цивільного кодексу України;

- спірний договір суперечить вимогам актів цивільного законодавства - ст.33 Закону України „Про власність”, п.4 ст.64, п.1 ст.66, п.8 ст.73, п.2 ст.75 Господарського кодексу України та ст.ст.2,5,7,11,12 Закону України „Про приватизацію державного майна”;

- господарський суд прийняв рішення за відсутності представників Міністерства оборони України та Центрального спеціалізованого будівельного управління, які не були належним чином повідомлені про час і місце проведення судового засідання;

- оскаржуване рішення суду безпосередньо стосується прав та обов’язків осіб, які не були залучені до участі у справі.

Із судовим рішення не погодилось також Міністерство оборони України, яке подало апеляційну скаргу, де просить рішення скасувати та прийняти нове, яким в позові відмовити, з тих же підстав, що викладені в апеляційному поданні прокурора.

Заслухавши пояснення представників сторін, перевіривши наявні матеріали справи на предмет їх юридичної оцінки  господарським судом Одеської області, проаналізувавши  застосування норм  процесуального права, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційне подання Військового прокурора Одеського гарнізону та апеляційна скарга Міністерства оборони України не підлягають задоволенню з огляду на таке.

Як вбачається з матеріалів справи, 10 травня 2005 року поміж Міністерством оборони України, в інтересах якого діяла Філія Центрального спеціалізованого будівельного управління  „Укроборонбуд” (сторона-1), і ТОВ ,,Балтеко" (сторона-2) було укладено договір № 19/05-06/01 про спільне будівництво об'єктів житлово-цивільного призначення, створення інженерної інфраструктури для їх будівництва відповідно до розробленого і затвердженого у встановленому порядку проекту шляхом пайової участі сторін.

Відповідно до п.1, предметом регулювання названого договору стали відносини сторін, пов’язані з проектуванням і будівництвом будівель та споруд житлово-цивільного призначення з вбудовано-прибудованими приміщеннями соціально-побутового, торговельного й адміністративного призначення, а також інженерними мережами, розташованими на земельній ділянці площею 0,35 га за адресою: м. Одеса, Італійський бульвар, 1 (територія військового містечка № 2).

Умовами договору передбачено, що:

- пайовим внеском сторони № 1 є нерухоме майно, яке згідно технічного паспорту від 02.10.2006 р. складається з типографії загальною площею 1968,80 м2 (пункти 2.5, 2.6 договору);

-   пайовим внеском сторони № 2 є витрати останньої на проектування і будівництво об’єкту (пункт 2.7 договору).

Крім того, згідно п. 9.1 договору, за умови наявності взаємної згоди сторін сторона-2 набуває право здійснити викуп паю сторони-1 шляхом укладення сторонами цивільно-правової угоди (правочину), яка підлягає нотаріальному посвідченню та  згідно якої буде здійснений перехід права власності на майно, що складає пай сторони-1; при цьому будь-яких додаткових дозволів або доручень від сторони-1 не вимагається.

Керуючись умовами договору від 10 травня 2006 року № 19/05-06/01/1 Міністерство оборони України в особі Філії Центрального спеціалізованого будівельного управління  „Укроборонбуд” і ТОВ „Балтеко" уклали договір від 10.05.2006 року № 19/05-06/01/1 про компенсацію пайової участі (паю) Міністерства оборони України у Договорі від 10.05.2006 року № 19/05-06/01 про спільне будівництво об'єктів житлово-цивільного призначення, створення інженерної інфраструктури для їх будівництва відповідно до розробленого і затвердженого у встановленому порядку проекту шляхом пайової участі сторін.

За умовами спірного договору ТОВ „Балтеко” компенсує Міністерству оборони України вартість пайової участі (паю) останнього у договорі від 10.05.06р. №19/05-06/01 шляхом купівлі-продажу нерухомого майна, яке розташоване на земельній ділянці площею 0,35га за адресою: м. Одеса, вул. Італійський бульвар,1, а саме типографії загальною площею 1968,80м2. (п.п., 1,2 договору)

Сума договору визначена у розмірі 2 800 000грн.

Пунктом 15 договору №19/05-06/01/1 встановлена обов’язковість його нотаріального посвідчення.

Таким чином, судова колегія доходить висновку, що сторони досягли згоди щодо всіх істотних умов договору, у тому числі його предмету та ціни.

Матеріали справи свідчать про те, що ТОВ „Балтеко" свої зобов’язання за спірним договором виконало належним чином, а саме платіжним дорученням від 26 жовтня 2006 року № 1 перерахувало на користь Філії Центрального спеціалізованого будівельного управління  „Укроборонбуд” грошові кошти в розмірі 2 800 000,00 грн. за призначенням - оплата вартості нерухомого майна, яке становить розмір паю Міністерства оборони України за договором від 10 травня 2006 року № 19/05-06/01/1. Зазначена обставина підтверджена в судовому засіданні апеляційної інстанції представником Міністерства оборони України.

Крім того, на виконання умов договору №19/05-06/01/1 сторони 01.11.06р. склали та підписали акт приймання-передачі майна, вказаного в п.2 цього договору.

На підставі пункту 9.4 договору про спільне будівництво від 10 травня 2006 року                  № 19/05-06/01/1 сторони 01.11.2006р. склали акт припинення дії цього договору.

Як вже зазначалось, умовами договорів № 19/05-06/01/1 та №19/05-06/01 передбачене обов’язкове нотаріальне посвідчення угоди щодо купівлі позивачем паю Міністерства оборони України.

З матеріалів справи вбачається, що листом №01/11-06-1 від 01.11.06р. ТОВ „Балтеко" запропонувало контрагенту здійснити термінове нотаріальне посвідчення укладеного сторонами договору про компенсацію пайової участі від 10.05.2006 року № 19/05-06/01/1.

Однак, Філія Центрального спеціалізованого будівельного управління „Укроборонбуд” на цю пропозицію повідомила ТОВ „Балтеко” про небажання нотаріально посвідчувати договір №19/05-06/01/1.

Відповідно до ч. 1 ст. 209 ЦК України правочин, який вчинений у письмовій формі, за домовленістю сторін підлягає нотаріальному посвідченню.

Частиною 1 ст.220 названого кодексу встановлено, що у разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним.

Між тим, іноді нотаріальне посвідчення договору може бути компенсоване рішенням суду. Це можливо за дотримання вимог, передбачених ч.2 ст.220 ЦК України.

Предметом заявленого ТОВ "Балтеко" позову є дійсність договору №19/05-06/01/1 від 10.05.06р., що передбачає з'ясування судом наявності домоленості сторін щодо усіх істотних умов цього договору; перевірку чи відбулося повне або часткове виконання договору, а також факту ухилення однією із сторін від його нотаріального посвідчення.

Господарським суд повно і правильно встановлені зазначені обставини у правовідносинах сторін спірного договору та надана їм належна оцінка.

Судова колегія виходить з того, що угоди стосовно спірного військового майна та права землекористування укладені із різними підприємствами різними господарськими структурами, що входять до сфери управління Міністерства оборони України, переважно на суперечливих засадах.

За таких обставин, правову пріоритетність цих угод має визначити Міністерство оборони України як центральний орган виконавчої влади і військового управління, у тому числі і шляхом пред'явлення до суду відповідних позовів про визнання  первих угод недійсними.

Це єдиний правовий спосіб повного спростування наслідків угод, укладених посадовими особами Міністерства оборони України з перевищенням представницьких повноважень, про що йдеться в апеляційній скарзі та апеляційному  поданні.

Судова колегія враховує пояснення в судовому засіданні апеляційної інстанції представника Міністерства оборони України та Центрального спеціалізованого будівельного управління, а також військового прокурора про те, що Міністерством оборони України вже заявлений позов до господарського суду про визнання  договору з ТОВ "Балтеко"  недійсним.                         Відтак, гіпотетичне визнання договору, який є предметом даного спору, недійсним та набрання чинності відповідним рішенням, зумовить право звернутися до суду із заявою про перегляд питання щодо дійсності цього договору за нововиявленими обставинами.

Окрім того, в судовому засіданні представник відповідачів та прокурор повідомили суд, що проти директора Філії „Укроборонбуд” Мельника В.Л. порушена кримінальна справа по факту скоєння злочину що переслідується в порядку ст.365 Кримінального кодексу України (перевищення влади або службових повноважень).

Про те, належним доказом перевищення Мельником В.Л. наданих йому повноважень при укладенні договору №19/05-06/01/1 від 10.05.06р. про компенсацію паю Міністерства оборони України, може бути лише рішення суду у кримінальній справі. Зазначений  факт  також може розглядатися у якості підстави для перегляду питання про дійсність спірного договору за нововиявленими обставинами.

Твердження Міністерства оборони України про порушення господарським судом його права брати участь в судовому засіданні судовою колегією відхиляються, оскільки вони спростовуються повідомленням про вручення поштового відправлення, з якого вбачається, що Міністерство оборони України отримало ухвалу про призначення судового засідання 27.11.06р.

Тобто, відповідач був своєчасно та належним чином повідомлений про дату слухання справи та мав час, щоб забезпечити участь свого представника в судовому засіданні 28.11.06р. або вчинити інші процесуальні дії.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що підстави для задоволення апеляційного подання Військового прокурора Одеського гарнізону та апеляційної скарги Міністерства оборони –відсутні.

Керуючись ст.ст.85,103 - 105 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційне подання Військового прокурора Одеського гарнізону та апеляційну скаргу Міністерства оборони України залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Одеської області від 28.11.06р. у справі №1/464-06-12185 - без змін.

Головуючий суддя                                                                                Г.А. Єрмілов

Суддя                                                                                       О.Л. Воронюк

Суддя                                                                                                           В.В. Лашин