ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
=======================================================================
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"01" березня 2007 р.
12:29
Справа №  6/65/07

м. Миколаїв

01.03.2007 р. 12 год. 29 хв. м. Миколаїв, Будинок Рад, вул. Адміральська, 22.каб. № 921

Господарський суд Миколаївської області в складі: судді Ткаченко О.В. при секретарі Засядівко О.О.

за позовом
Прокурор Ленінського району в інтересах держави в особі Управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Миколаєва, м. Миколаїв, вул. Миколаївська, 17.

до відповідача
Приватного підприємства фірми “Д.Ц.І.”, м. Миколаїв, вул. Велика Морська, 63.

про
стягнення заборгованості зі сплати внесків на загальнообов’язкове державне пенсійне страхування  в сумі 4944,33  грн.

Суддя   Ткаченко О.В.

Представники:

Від позивача
Ширяєва Г.М., довіреність від 07.02.2007 року № 4036/07.
Апуневич Н.Ю., довіреність від 04.12.2006 року № 31902/07.

Від відповідача
Представник не з’явився.

У судовому засіданні приймає участь прокурор Давиденко А.В.

Предмет спору: стягнення заборгованості зі сплати внесків на загальнообов’язкове державне пенсійне страхування  в сумі 4944,33  грн.

Відповідач заперечень проти позову не надав, представник відповідача у судове засідання не з’явився.

Заслухавши представників позивача, розглянувши матеріали справи, суд –

встановив:

Відповідач являється юридичною особою, що підтверджується довідкою № 2437 про включення підприємства до ЄДРПОУ.

Відповідно до ст. 14, 15  Закону України “Про загальнообов’язкове державне пенсійне страхування” від 09.07.2003 року № 1058-IV відповідач є страхувальником та платником страхових внесків до Пенсійного фонду України.

Згідно ст. 20 Закону України “Про загальнообов’язкове державне пенсійне страхування” № 1058-І-IV від 09.07.2003 року страхувальник зобов’язаний сплачувати  страхові  внески, нараховані за відповідний базовий звітний період,  не пізніше  ніж через 20 календарних днів із дня закінчення цього періоду .

За результатами господарської діяльності за червень –листопад 2006 року відповідач має заборгованість  зі сплати внесків на загальнообов’язкове державне пенсійне страхування розмірі 4944,33 грн., у тому числі:

-          внески на загальнообов’язкове державне пенсійне страхування в сумі 4899,62 грн.;

-          штрафні санкції в сумі 44,71 грн.

Наявність заборгованості з внесків загальнообов’язкове державне пенсійне страхування  підтверджується поданими відповідачем до органу ПФУ розрахунками страхових внесків на загальнообов’язкове державне пенсійне страхування за червень –листопад 2006 року, згідно яких відповідачем  нараховано до сплати 4122,80 грн. –страхових внесків. Крім того, проведеною позивачем перевіркою своєчасності, достовірності, повноти нарахування та своєчасності сплати внесків відповідачем встановлено заниження зобов’язань на  843,75 грн., про що складено акт від 10.07.2006 року № 77, який підписаний спеціалістом позивача та директором і головним бухгалтером відповідача .

Оскільки в рахунок погашення недоїмки відповідачем сплачено 66,93 грн., сума заборгованості зі сплати страхових внесків на загальнообов’язкове державне пенсійне страхування складає 4899,62 грн.

Крім цього, за несвоєчасну сплату страхових внесків на загальнообов’язкове державне пенсійне страхування на підставі п.2 ч. 9 ст. 106 Закону України “Про загальнообов’язкове державне пенсійне страхування” до відповідача застосовані штрафні санкції у сумі 3847,13 грн. та нарахована пеня  в розмірі 1193,40 грн., що підтверджується рішенням про застосування штрафних санкцій та пені № 526 від 20.06.06. Також за донарахування органом Пенсійного фонду України сум своєчасно не обчислених та не сплачених страхових внесків на підставі п. 4 ч. 9 ст. 106 Закону України “Про загальнообов’язкове державне пенсійне страхування” до відповідача застосовані штрафні санкції в сумі 44,71 грн.

Оскільки в рахунок погашення заборгованості зі сплати штрафних санкцій відповідачем сплачено 3847,13 грн., а пені –1193,40 грн., сума боргу по штрафним санкціям становить 44,71 грн.

Відповідно до п. 3 ст. 106 Закону України “Про загальнообов’язкове державне пенсійне страхування” територіальним органом Пенсійного фонду України відповідачу були надіслані вимоги про сплату недоїмки від 12.07.06. № Ю- 474, від 04.09.06. № Ю-579, від 02.10.06. № Ю-612, від 01.11.06. № Ю-677, від 02.01.07. № 37.

Згідно ч.3 ст. 106 Закону України “Про загальнообов’язкове державне пенсійне страхування” оскільки  страхувальник,  який  одержав вимогу територіального  органу  Пенсійного  фонду  про  сплату недоїмки і протягом  десяти  робочих  днів  після  її  отримання  не  сплатив зазначену  у  вимозі  суму  недоїмки разом з застосованою до нього фінансовою санкцією,  включеної до вимоги, або не узгодив вимогу з відповідним  органом  Пенсійного  фонду,  або не оскаржив вимогу в судовому порядку, відповідний орган Пенсійного  фонду має  право   звернутися   до  господарського  суду  з  позовом  про  стягнення недоїмки.

Враховуючи, що станом на день розгляду справи заборгованість відповідачем не сплачена, позовні вимоги обґрунтовані і підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 94, 161-163 КАС України,  господарський суд

ПОСТАНОВИВ :

1.          Позовні вимоги задовольнити.

2.          Стягнути з Приватного підприємства фірми “Д.Ц.І.”, м. Миколаїв, вул. Велика Морська, 63, на користь Управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Миколаєва, м. Миколаїв, вул. Миколаївська, 17, заборгованість у сумі  4944,33 грн.

Постанова  або ухвала суду першої інстанції,  якщо інше не встановлено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, встановленого цим Кодексом, якщо таку заяву не було подано.

Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у строк, встановлений цим Кодексом, постанова або ухвала суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення цього строку.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Про апеляційне оскарження рішення  суду  першої  інстанції спочатку подається заява. Обґрунтування мотивів оскарження і вимоги до суду апеляційної інстанції викладаються в апеляційній скарзі.

Заява про апеляційне оскарження та апеляційна скарга подаються до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд  першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Заява про апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції подається протягом  десяти днів з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 цього Кодексу - з дня складення в повному обсязі. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Заява про апеляційне оскарження чи апеляційна скарга, подані після закінчення строків, встановлених цією статтею, залишаються без розгляду, якщо суд апеляційної інстанції за заявою особи, яка їх подала, не знайде підстав для поновлення строку, про що постановляється ухвала.

Суддя
О.В.Ткаченко