КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.05.2007                                                                                           № 36/488

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого:                              Григоровича О.М.

суддів:

при секретарі:

За участю представників сторін:

позивача -Селіванова О.Г. (дов. від 29.03.07 №338/вих.); Гаркуша А.І. (дов. від 11.05.07 №399/вих);  Лапада В.В. (дов. від 11.05.07 №398/вих);

відповідача -Косинський В.М. (дов. від 20.03.07),

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Комунального підприємства по утриманню житлового господарства Шевченківської районної у місті Києві ради

на рішення Господарського суду м.Києва від 27.11.2006

у справі № 36/488

за позовом                               Комунальне підприємство по утриманню житлового господарства Шевченківської районної у м. Києві ради

до                                                   Відкрите акціонерне товариство "Київспецтранс"

про                                                  витребування майна від недобросовісного набувача,

ВСТАНОВИВ:

Комунальне підприємство по утриманню житлового господарства Шевченківської районної у м. Києві ради (далі-позивач) звернулось з позовом до  Відкритого акціонерного товариства “Київспецтранс” (далі-відповідач) про зобов’язання відповідача повернути 32 контейнери для збирання твердих побутових відходів.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 27.11.06 у позові відмовлено повністю.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, позивач звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить його скасувати з підстав неповного з’ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідності висновків суду обставинам справи, порушення і неправильного застосування норм матеріального права та прийняти нове рішення про задоволення позову.

Скарга мотивована тим, що висновки суду є помилковими, оскільки між сторонами було укладено два договори: договір купівлі-продажу контейнерів від 02.08.04 та договір оренди контейнерів від 16.08.04 К№10537. Вартість контейнерів за договором купівлі-продажу від 02.08.04, 32 з яких були повернуті  відповідачу за актом прийому-передачі від 01.06.05, була стягнута з позивача за рішенням Господарського суду міста Києва від 27.09.05 у справі №42/434. Однак, ці контейнери відповідачем повернуті не були.

Відповідач у відзиві на апеляційну скаргу зазначає, що доводи апеляційної скарги необґрунтовані, безпідставні, та просить залишити рішення суду без змін, а скаргу без задоволення.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 04.04.07 для дачі пояснень стосовно предмета позовних вимог в судове засідання були викликані представники позивача Лапада В.А. та Гаркуша А.І.

Розглянувши мотиви апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

У 2004 році між сторонами був укладений договір, відповідно до умов якого відповідач зобов’язався передати позивачу та установити в Шевченківському районі за вказаними позивачем адресами 34 контейнери для твердих побутових відходів місткістю 1,1 м.куб., загальною вартістю 61200 грн., а позивач зобов’язався перерахувати на рахунок відповідача їх вартість.

Факт передачі контейнерів за вказаним договором підтверджується накладною від 13.08.04 №7 та довіреністю позивача від 04.08.04.

В зв’язку з несплатою позивачем коштів за придбані контейнери, в серпні 2005 року відповідач звернувся до суду з позовом і рішенням Господарського суду міста Києва від 27.09.05 у справі №42/434, яке набрало законної сили, з позивача було стягнуто 61200 грн. вартості контейнерів. Вказаним судовим рішенням також встановлено дату укладення вищезазначеного договору купівлі-продажу – 02.08.04.

16.08.04 між сторонами був укладений договір К№10537 на оренду контейнерів для збирання відходів, згідно умов якого відповідач передав, а позивач в особі ЖЕК №1007 прийняв в оренду контейнери місткістю 1,1 м.куб. в кількості 34 шт., що підтверджується актом прийому-передачі контейнерів в орендне користування від 17.08.04.

В обґрунтування своїх позовних вимог Комунальне підприємство по утриманню житлового господарства Шевченківської районної у м. Києві ради стверджує, що 01.06.05 на підставі акту прийому-передачі 32 з придбаних позивачем за договором купівлі-продажу від 02.08.04 контейнерів було передано відповідачу. Однак, незважаючи на стягнення з позивача заборгованості за вказані контейнери, вони відповідачем повернуті не були.

Відмовляючи в позові, суд першої інстанції виходив з того, що позивач повернув відповідачу лише 34 контейнери за договором оренди від 16.08.04  К№10537, а факт передачі позивачем контейнерів за договором купівлі-продажу від 02.08.04 не підтверджується матеріалами справи.

З такими висновками колегія суддів погодитись не може і вважає їх такими, що не відповідають обставинам справи, в зв’язку з наступним.

В матеріалах справи містяться підписані обома сторонами два акти прийому-передачі контейнерів від 01.06.05, які оформлені на однакових типових бланках.

Згідно першого акту, який не містить посилання на дату і номер договору, позивач повернув відповідачу 32 контейнери для збирання твердих побутових відходів об’ємом 1,1 куб.м.

В другому акті вказаний договір оренди контейнерів від  16.08.04  К№10537 і за ним відповідачу повернуто 34 контейнери для збирання твердих побутових відходів об’ємом 1,1 куб.м.

Оскільки в справі відсутні докази існування між сторонами інших договірних відносин, колегія суддів вважає встановленим, що загалом позивач передав відповідачу 66 контейнерів: 32 контейнери за договором купівлі-продажу від 02.08.04 та 34 контейнери за договором оренди від 16.08.04.

Факт звернення відповідача до суду з позовом про стягнення з позивача коштів за договором купівлі-продажу від 02.08.04 та фактичне отримання першим цих коштів за рішенням суду свідчить про те, що цей договір є чинним.

У зв’язку з викладеним колегія суддів не приймає до уваги посилання відповідача на те, що обидва акти прийому-передачі від 01.06.05 відносяться до договору оренди від 16.08.04  К№10537.

Згідно ст.400 Цивільного кодексу України (далі-ЦК України) недобросовісний володілець зобов'язаний негайно  повернути майно  особі,  яка  має  на  нього  право власності або інше право відповідно  до  договору  або  закону,  або  яка  є  добросовісним володільцем   цього  майна.  У  разі  невиконання  недобросовісним володільцем  цього  обов'язку  заінтересована  особа   має   право пред'явити позов про витребування цього майна.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов’язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог – відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

07.08.06 позивач звернувся до відповідача з претензією про повернення 32 контейнерів, отриманих на підставі акту прийому-передачі від 01.06.05, яка була залишена без відповіді та задоволення.

Статтею 530 ЦК України встановлено, якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Оскільки матеріалами справи підтверджується факт передачі спірних контейнерів за актом від 01.06.05, стягнення з позивача коштів за договором купівлі-продажу від 02.08.04, а доказів повернення відповідачем контейнерів не надано, колегія суддів вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Щодо наявних в матеріалах справи листів ЖЕК №1007 від 02.06.05 №487 та позивача від 03.06.05 №1568, які направлені відповідачу після дати підписання актів прийому-передачі від 01.06.05, необхідно зазначити наступне. В цих листах  підтверджується наявність заборгованості позивача за договором купівлі-продажу контейнерів від 02.08.04, в той же час  їх зміст не свідчить про фактичну наявність чи відсутність у позивача спірних контейнерів. Як вбачається з пояснень представників позивача, контейнери вивозились відповідачем не одразу, а протягом 2-х тижнів, тобто, в момент складання зазначених листів спірні контейнери ще були в наявності у позивача.

За таких умов рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню.

Крім того, згідно ч.1 п.2 ст.55 Господарського процесуального кодексу України ціна позову визначається, зокрема, у позовах про витребування майна – вартістю майна, що витребується.

Позивач у даній справі звернувся з позовом про витребування майна вартістю 57600 грн. (32X1800=57600), тобто з майновим позовом. При цьому ним сплачено державне мито лише в сумі 85 грн., тоді як сплаті підлягає державне мито в сумі      576 грн.

Отже, відповідно до ст.46 Господарського процесуального кодексу України недоплачене державне мито підлягає стягненню з позивача в доход державного бюджету України.

Керуючись статтями 99, 101-105 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1.          Апеляційну скаргу Комунального підприємства по утриманню житловогогосподарства Шевченківської районної у м. Києві ради  задовольнити.

2.          Рішення Господарського суду міста Києва від 27.11.06 у справі №36/488 скасувати.

3.          Позов задовольнити повністю. Зобов’язати Відкрите акціонерне товариство “Київспецтранс” (місто Київ, просп. Правди, 85; ) до 14.06.07 повернути за актом приймання-передачі Комунальному підприємству по утриманню житлового господарства Шевченківської районної у м. Києві ради  (місто Київ;  вул. Б.Хмельницького, 62, ) 32 (тридцять два)  контейнери для твердих побутових відходів місткістю 1,1 м.куб.

Стягнути з Відкритого акціонерного товариства “Київспецтранс” (місто Київ, просп. Правди, 85; ) на користь Комунального підприємства по утриманню житлового господарства Шевченківської районної у м. Києві ради  (місто Київ; вул. Б.Хмельницького, 62, )     576 (п’ятсот сімдесят шість) грн. державного мита та 118 (сто вісімнадцять) грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

4.  Стягнути з Відкритого акціонерного товариства “Київспецтранс” (місто Київ, просп. Правди, 85; ) на користь Комунального підприємства по утриманню житлового господарства Шевченківської районної у м. Києві ради  (місто Київ; вул. Б.Хмельницького, 62, )    288 (двісті вісімдесят вісім) грн. за подання апеляційної скарги.

5.   Стягнути з Комунального підприємства по утриманню житлового господарства Шевченківської районної у м. Києві ради  (місто Київ; вул. Б.Хмельницького, 62, )  в доход державного бюджету України 491 (чотириста дев’яносто одна) грн. державного мита.

6.     Доручити Господарському суду міста Києва видати накази.

7.    Матеріали справи №36/488 повернути до Господарського суду міста Києва.

Головуючий суддя

Судді

16.05.07 (відправлено)