ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 січня 2007 р.
№ 25/183

Судова колегія Вищого господарського суду України у складі:

Полякова Б.М., –головуючого (доповідач у справі),

Катеринчук Л.Й.

Ткаченко Н.Г.

розглянувши касаційну скаргу
1.          ТОВ “Будівельник”, Запорізька обл. Приморський р-н;
2.          ТОВ “Перше Травня”, Запорізька обл. Приморський р-н;
3.          СВК “Азов” , Запорізька обл. Приморський р-н;
4.          СВК “Серп і молот” , Запорізька обл. Приморський р-н;
5.          СВК “Зоря” , Запорізька обл. Приморський р-н;
6.          СВК “ім. Шевченка”, Запорізька обл. Приморський р-н;
7.          СВК “Агрофірма Колос”, Запорізька обл. Приморський р-н;
8.          СВК “Агрофірма ім. Мічуріна”, Запорізька обл. Приморський р-н;
9.          КСП ім. Дімітрова в особі ліквідаційної комісії, Запорізька обл. Приморський р-н;

на ухвалу
від 24.05.2006 р. господарського суду Запорізької області

у справі
№ 25/183 господарського суду Запорізької області

за заявою
1.          УПФ України в Приморському районі Запорізької області;
2.          Приморського районного центру зайнятості

до
ТОВ “Приморський райагробуд”, м. Приморськ

про
банкрутство

арбітражний керуючий
Кириченко В.П.

в судовому засіданні взяли участь представники:

ТОВ “Будівельник”
Білий Ф.І., генеральний директор;
Голуб Т.В., довір.;

інших заявників касаційної  скарги
Голуб Т.В., довір.

ВСТАНОВИВ:

У провадженні  господарського суду Запорізької області знаходиться справа № 25/183 про банкрутство ТОВ “Приморський райагробуд”.

Постановою господарського суду Запорізької області від 12.01.2006 р. визнано ТОВ “Приморський райагробуд” банкрутом та відкрито ліквідаційну процедуру, ліквідатором банкрута призначено арбітражного керуючого Кириченка В.П.

Під час здійснення ліквідаційної процедури ТОВ “Приморський райагробуд” сторони уклали мирову угоду.

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 24.05.2006 р. (суддя Дьоміна А.В.) затверджено мирову угоду від 26.05.2006 р., укладену комітетом кредиторів і ліквідатором банкрута, та припинено провадження у справі.

Не погоджуючись з винесеною ухвалою, ТОВ “Будівельник”, ТОВ “Перше Травня”, СВК “Азов”, СВК “Серп і молот”, СВК “Зоря”, СВК “ім. Шевченка”, СВК “Агрофірма Колос”, СВК “Агрофірма ім. Мічуріна”, КСП ім. Дімітрова в особі ліквідаційної комісії звернулися до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою, в якій просять скасувати ухвалу господарського суду Запорізької області від 24.05.2006 р. та поновити провадження у справі.

На думку заявників касаційної скарги, судом першої інстанції порушено, зокрема ст. 35 Закону України “Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом” та ст. 53 Закону України "Про господарські товариства".

Заслухавши пояснення учасників судового засідання, обговоривши доводи касаційної скарги, перевіривши наявні матеріали справи, проаналізувавши застосування судом норм матеріального та процесуального права, колегія суддів дійшла висновку,  що касаційна скарга підлягає задоволенню частково, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 37 Закону мирова угода набирає чинності з дня її затвердження господарським судом.

Виходячи зі змісту ч. 3 ст. 38 Закону, господарський суд при розгляді мирової угоди зобов’язаний перевірити встановлений Законом порядок укладення мирової угоди та дослідити умови мирової угоди на предмет їх відповідності чинному законодавству.

Затверджуючи мирову угоду, суд першої інстанції виходив з того, що мирова угода укладена згідно Закону та її умови не суперечать діючому законодавству.

Однак, з таким висновком суду першої інстанції повністю погодитися не можна.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідно до п. 5.2 мирової угоди для відновлення платоспроможності  підприємства її сторони прийняли рішення про зміну складу засновників банкрута –ТОВ “Приморський райагробуд”, а саме заміну засновників на засновника Погорецького В.А. з часткою у розмірі 100%.

Відповідно до ст. 37 Закону мирова угода може містити умови про виконання зобов'язань боржника третіми особами, обмін вимог кредиторів на активи боржника або його корпоративні права, задоволення вимог кредиторів іншими способами, що не суперечать закону.

Втім, з положень мирової угоди не вбачається участь гр. Погорецького В.А. у виконанні зобов’язань боржника щодо задоволення вимог кредиторів за мировою угодою.

Тобто, укладеною у справі мировою угодою не встановлено зустрічних обов’язків гр. Погорецького В.А. в рахунок отримання ним права власності на 100% часток у статутному фонді банкрута та набуття ним прав єдиного учасника товариства –банкрута.

Разом з тим, мирової угодою передбачено, що фінансування розрахунків боржника з кредиторами буде здійснюватися за рахунок реалізованого майна, залишку нереалізованого майна, що включено до ліквідаційної маси банкрута, і додатково виявленого майна та за рахунок відновлення господарської діяльності боржника (п. 2.1 мирової угоди), а задоволення вимог кредиторів буде відбуватися шляхом відстрочення заборгованості (п. 3 мирової угоди).

Отже, за мировою угодою погашення заборгованості боржника перед кредиторами здійснюється самим боржником в той час, як гр. Погорецький В.А. безвідплатно набуває відповідних прав.

У зв’язку з чим, не можна вважати, що умови мирової угоди повністю відповідають чинному законодавству.

Укладена у справі мирова угода стосується прав та законних інтересів заявників касаційної скарги, які є учасниками товариства –боржника.

Внаслідок прийняття ухвали про затвердження мирової угоди учасники товариства - боржника позбуваються своїх прав на частку у статутному фонді боржника, тому оскаржуване судове рішення безпосередньо зачіпає їх права та законні інтереси. Відповідно, такі особи мають право на оскарження судового рішення у справі про банкрутство в касаційному порядку.

Відповідної правової позиції дотримується Верховний Суд України, зокрема в своїх постановах від 18.03.2003 р. у справі Б14098/2-23 та від 06.04.2006 р.  у справі № Б31/101-03 (Б14098/2-23).

На підставі наведеного колегія суддів дійшла висновку, що оскаржувана ухвала підлягає скасуванню, як така, що не відповідає положенням чинного законодавства, а справа – направленню на новий розгляд.

При новому розгляді справи суду першої інстанції необхідно врахувати викладене та розглянути справу відповідно до вимог чинного законодавства.

Враховуючи викладене та керуючись  ст. ст. 35 –38 Закону України “Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом”, ст. ст. 1115, 1117, 1119 –11111 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1.          Касаційну скаргу ТОВ “Будівельник”, ТОВ “Перше Травня”, СВК “Азов”, СВК “Серп і молот”, СВК “Зоря”, СВК “ім. Шевченка”, СВК “Агрофірма Колос”, СВК “Агрофірма ім. Мічуріна” та КСП ім. Дімітрова в особі ліквідаційної комісії задовольнити частково.

2.          Ухвалу господарського суду Запорізької області від 24.05.2006 р. у справі № 25/183  скасувати.

3.          Справу № 25/183 передати на новий розгляд до господарського суду Запорізької області на стадію ліквідації в іншому складі суду.

Головуючий                                                                        Б.М. Поляков

Судді                                                                                             Л.Й. Катеринчук

Н.Г. Ткаченко