СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

"09" лютого 2007 р.                                                                   Справа №
А4/022-07

Суддя
господарського суду Київської області Попікова О.В, розглянувши справу

За позовом

Державної інспекції з контролю за
цінами в Київської області, м. Київ

до

Фізичної особи -підприємця
ОСОБА_1,  м. Миронівка Київської
області

про

стягнення 459,54 грн.

секретар
судового засідання: Холоденко Н.О.

за
участю представників:

від позивача

Луценко В.В., за дов. від
24.10.06р. № 1-1678.

від відповідача

не з'явився, про день, час та
місце розгляду справи був повідомлений належно.

На підставі ч. 3 ст. 160 КАС
України в судовому засіданні 09.02.2007р. о 11 год. 10 хв. проголошено вступну
та резолютивну частини постанови. Виготовлення постанови у повному обсязі
відкладено на 12.02.2007р., про що повідомлено сторін після проголошення
вступної та резолютивної частини постанови.

О б с т а в и
н и    с п р а в и:

Державною інспекцією з контролю за
цінами в Київській області (далі -позивач) 20.07.06р. заявлено позов до
фізичної особи -підприємця ОСОБА_1 (далі -відповідач) про стягнення економічних
санкцій в розмірі 459,54 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані
приписами п.п 1.2 п.1 Розпорядження Київської обласної державної адміністрації
від 25.04.05р. НОМЕР_1 “Про внесення змін до розпорядження голови Київської
обласної державної адміністрації від 22.12.04р. НОМЕР_2 “Про заходи щодо
стабілізації ситуації на продовольчому ринку області” та статтею 14 Закону
України “Про ціни та ціноутворення” з огляду на те, що відповідач має
заборгованість по сплаті економічних санкцій в розмірі 459,54 грн.

Ухвалою господарського суду
Київської області від 09.01.07р. відкрито провадження у даній адміністративній
справі.

Справа розглядається після
відкладення.

05.02.07р. на адресу господарського
суду Київської області від фізичної особи -підприємця ОСОБА_1 надійшов лист в
якому остання зазначає, що з позовними вимогами Державної інспекції з контролю
за цінами в Київській області погоджується, окрім цього просить суд розглядати
справу без її участі.

Враховуючи, що представник
відповідача в судове засідання не з'явився, хоча про день, час і місце розгляду
справи був повідомлений належним чином ухвалами суду, справа відповідно до
частини 4 статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України
розглядається за наявними в ній матеріалами, без участі представника
відповідача.

Розглянувши матеріали справи та
заслухавши пояснення представника позивача, суд,

в с т а н о в
и в:

23.06.06р. Державною інспекцією з
контролю за цінами в Київській області була проведена перевірка порядку
формування, встановлення та застосування цін на продовольчі товари згідно вимог
розпорядження Київської ОДА від 25.04.05р. НОМЕР_1 за період з 16.06.06р. по
23.06.06р. Під час перевірки працівниками інспекції встановлено факт порушення
відповідачем п.п 1.2 п.1 Розпорядження Київської обласної державної
адміністрації від 25.04.05р. НОМЕР_1 “Про внесення змін до розпорядження до
розпорядження голови Київської обласної державної адміністрації від 22.12.04р.
НОМЕР_2 “Про заходи щодо стабілізації ситуації на продовольчому ринку області”,
а саме: відповідачем при формуванні роздрібних цін на продовольчі товари (хліб,
молоко, масло, сир, ковбаси варені) в магазині “Гермес” за період з 01.06.06р.
по 22.06.06р. застосована торгівельна надбавка в розмірі від 20% до 25%, тоді
як граничний розмір торгівельної надбавки дорівнює 15 %.

За результатами перевірки позивачем
складено акт від 23.06.2006р. вих.. №8, на підставі якого 23.06.2006р.
заступником начальника Державної інспекції з контролю за цінами в Київській
області Диковицькою Г.Ф. прийнято рішення НОМЕР_3 про застосування економічних
санкцій за порушення державної дисципліни цін, яким вирішено вилучити у відповідача
в доход державного бюджету необґрунтовано одержану виручку в розмірі 153,18
грн. та нараховано штраф в сумі 306,36 грн. (27.06.06р. вручене відповідачу).
Згадане рішення відповідачем в добровільному порядку виконане не було.

Згідно зі статтею 8 Закону України
“Про ціни і ціноутворення” від 3 грудня 1990 року № 507-XII державне
регулювання цін і тарифів здійснюється шляхом встановлення: державних
фіксованих цін (тарифів); граничних рівнів цін (тарифів) або граничних
відхилень від державних фіксованих цін і тарифів.

Відповідно п.п 1.2 п.1
Розпорядження Київської обласної державної адміністрації від 25.04.05р. НОМЕР_1
“Про внесення змін до розпорядження до розпорядження голови Київської обласної
державної адміністрації від 22.12.04р. НОМЕР_2 “Про заходи щодо стабілізації
ситуації на продовольчому ринку області” граничні торговельні надбавки до
оптової ціни виробника (митної вартості), незалежно від кількості посередників
і перепродажу:

-          на борошно, хліб та хлібобулочні
вироби, макаронні вироби, крупи, цукор, ковбаси варені, молоко, сир, масло
вершкове, олію, яловичину та свинину -не вище 15 відсотків;

-          на м'ясо птиці -не вище 10 відсотків.

Транспортні витрати включаються
додатково в ціну реалізації за фактичними і економічно обґрунтованими
розрахунками.

Таким чином, відповідачем не
виконано вимоги вищезазначеного Розпорядження, що є порушенням державної
дисципліни цін.

Приписами статті 14 Закону України
“Про ціни і ціноутворення” від 03 грудня 1990 року №507-XII передбачено, що вся
необгрунтовано одержана підприємством, організацією сума виручки в результаті
порушення державної дисципліни цін та діючого порядку визначення вартості
будівництва, що здійснюється із залученням коштів Державного бюджету України,
бюджету Автономної Республіки Крим, місцевих бюджетів, а також коштів державних
підприємств, установ та організацій підлягає вилученню в доход відповідного
бюджету залежно від підпорядкованості підприємства, організації. Крім того, в
позабюджетні фонди місцевих Рад стягується штраф у двократному розмірі
необгрунтовано одержаної суми виручки. Вказані суми списуються з рахунків
підприємств і організацій в банківських установах за рішенням суду.

Згадана норма закону
конкретизується пунктами 3.4, 3.5, 3.6, 3.8 Інструкції про порядок застосування
економічних та фінансових санкцій органами державного контролю за цінами,
затвердженої спільним наказом Мінекономіки та Мінфіну України від 03.12.2001
року №298/519 та зареєстрованої Мінюстом України 18.12.2001 року за №1047/6238:
суми фінансових санкцій за рішенням про їх застосування стягуються із суб'єкта
господарювання і зараховуються за належністю в порядку, визначеному
законодавством та цією Інструкцією.

Нормативні акти, зокрема вказана
інструкція, містять низку правових приписів, що забезпечують дотримання
особливого порядку прийняття рішень державним органом, відповідність змісту і
форми рішень вимогам законодавства, особливий порядок контролю за їх
виконанням, тобто надходженням коштів до бюджету (пункти 3.9, 3.10 Інструкції
№298/519).

Рішення Державної інспекції з
контролю за цінами в Київській області від 23.06.06р. № 169 не було оскаржено
відповідачем у встановленому законом порядку.

Відповідно до вимог частини 1
статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна
довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

З огляду на викладене,
господарський суд дійшов висновку про правомірність позовних вимог та
можливість їх задоволення з огляду на вимоги статті 14 Закону України “Про ціни
і ціноутворення”.

Судові витрати розподіляються
відповідно до ч. 4 статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України.

Враховуючи наведене, керуючись
статтею 124 Конституції України, статтями 71, 94, 158 -163, Кодексу
адміністративного судочинства України, господарський суд

п о с т а н о
в и в:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з фізичної особи
-підприємця ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1) в доход державного бюджету України (ВДК у
Миронівського районі за кодом бюджетної класифікації 23030300, код ЗКПО
23569859, на рахунок 0424 банк отримувача УДК у Київській області,
МФО 821018) економічні санкції на суму 459 (чотириста п'ятдесят дев'ять
гривень) 54 коп.

Постанова відповідно до ч. 1 ст.
254 КАС України набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про
апеляційне оскарження, встановленого цим Кодексом, якщо таку заяву не було
подано.

Постанова може бути оскаржена до суду
апеляційної інстанції протягом десяти днів з дня її складення в повному обсязі за
правилами, встановленими ст.  ст.  185-187 КАС України.

Суддя
Попікова О. В.

Дата складення та підписання
постанови в повному обсязі -12.02.2007 року.