ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
АВТОНОМНОЇ РЕСПУБЛІКИ КРИМ
ПОСТАНОВА

Іменем України

13.02.2007
Справа №2-22/565-2007А

За позовом - ТОВ Туристична фірма “Сам” (м.Київ, вул. Кіквідзе, 18А) До відповідача  - ДПІ  у м.Ялта ( м.Ялта, вул.. Васильєва, 16)

Про визнання недійсним  рішення .

Суддя   Яковлєв С.В.

За участю  секретаря  Дулімової    В.І.

Представники:

Від позивача –  Жуковський В.П.  – пред-к, дов. від 15.01.2007 р.

Від відповідача – Балюк М.І. – стар.держ.под. інспектор, дов. від 15.06.2006 р

Сутність спору:  ТОВ Туристична фірма “Сам” ( далі позивач)  звернулось   до суду  з позовом, в якому просило скасувати рішення ДПІ у м.Ялта ( далі відповідач) № /1 від 28.08.2006 р.  Вимоги мотивовані тим, що працівники  відповідача під час проведення перевірки філії “Ялта”   склали 06.05.2006 р.  акт перевірки № 1112/23-0/26539268/74, в якому зафіксували нібито встановлені порушення позивачем п.1 ст. 3  Закону України “ Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг”. На підставі вказаного акту перевірки відповідачем прийнято  рішення №  про застосування штрафних санкцій за порушення, яки позивач не допустив.

Представник позивача наполягав на задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Представник відповідача під час судового засідання, яке відбулось 22.01.2007 р. надав відзив на позов (вих.№ 299/9/100 від 20.01.2007 р.) , в якому заперечував проти задоволення позовних вимог, вказавши, що штрафні санкції до позивача застосовані у зв’язку з порушенням ним Закону України “ Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг”.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши надані докази, заслухавши представників сторін,  суд

встановив:

Відповідач на підставі направлення № 00080/207 від 10.11.2006 р. провів  комплексну документальну  перевірку  з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства  філії “Ялта”  позивача за період з 01.01.2005 р. по 31.12.2005 р.

За результатами вказаної перевірки був складений акт № 112/23-0/26539268/74 , в якому зроблений  висновок  про порушення, зокрема ,   п.1 ст. 3 Закону України “ Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг” , проведення розрахункових операції по бюро обслуговуванню на суму 4925 грн. без роздрукування  відповідних  розрахункових документів (касових чеків).

На підставі вказаного акту відповідач  06.05.2006 р. прийняв рішення № про застосування до позивача відповідно до п.1 ст. 17  Закону України “ Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг” штрафних санкцій у сумі 24625  грн.

Позивач відповідно до пункту 5.2 Закону України

"Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами" 08.06.2006 р.   звернувся  до ДПА в АРК   зі скаргою про перегляд рішення № від 06.05.2006 р.

ДПА в АРК   24.07.2006 р. прийняла рішення  за результатами розгляду вказаної скарги позивача, в якому  залишила без змін рішення відповідача  № від 06.05.2006 р., а скаргу без задоволення.

Відповідач  28.08.2006 р. прийняв рішення № /1 про застосування до позивача  за порушення п.1. ст. 3 Закону України “ Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг” штрафних санкцій у сумі 24625  грн.

Ст.19 Конституції України визначає, що  органи державної влади та органи місцевого самоврядування  зобов’язани діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Ст. 4 Закону України “Про державну податкову службу в України” визначає, що  Державна податкова адміністрація України є центральним органом виконавчої влади, якому підпорядковуються, зокрема, Державна податкова інспекція в АРК . До прав органів державної податкової служби відноситься згідно з п. 1 ст. 11 Закону України “Про державну податкову службу в України”  здійснення документальних невиїзних перевірок,  а також планових та позапланових  виїзних перевірок  своєчасності , достовірності  повноти нарахування  і сплати податків  та зборів ( обов’язкових  платежів ) ,  додержання  валютного законодавства юридичними  особами, їх філіями, відділеннями іншими відокремленими підрозділами, що не мають статус  юридичної особи а також фізичними  особами, які мають статус суб’єктів підприємницької діяльності.

Правові засади  застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері  торгівлі, громадського харчування та послуг визначені у Законі України “Про застосування реєстраторів розрахункових операції у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг”.

Згідно зі ст.2 Закону України “Про застосування реєстраторів розрахункових операції у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг”  розрахункова операція – це, зокрема,  у разі  застосування  банківської платіжної  картки , оформлення  відповідного розрахункового документа щодо  оплати  в безготівковій формі товару ( послуги) банком  покупця, розрахунковий документ  - документ встановленої форми та змісту , що підтверджує  факт продажу (повернення) товарів, надання послуг, отримання (повернення) коштів, купівлі-продажу іноземної валюти, надрукований у випадках, передбачених законом, і зареєстрований у встановленому порядку реєстратором розрахункових операції або заповнений вручну.

У  ст.3  вказаного закону визначено, що суб’єкти підприємницької діяльності, які здійснюють  розрахункові операції в готівкові та/або  в безготівковій формі при продажу товарів у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг зобов’язані   проводити розрахункові операції на повну суму  покупки  через реєстратори  розрахункових операції з роздрукуванням  відповідних  розрахункових  документів , що підтверджують виконання  розрахункової операції, видавати  особі, яка  отримує послугу  розрахунковий документ  встановленої форми на повну суму  проведеної операції.

Згідно з п.1 ст. 9 Закону України “Про застосування реєстраторів розрахункових операції у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг” реєстратори розрахункових операцій та розрахункові книжки  не застосовуються  при здійсненні торгівлі продукцією власного виробництва та надання послуг підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, крім підприємств торгівлі та громадського харчування, у разі проведення  розрахунків у касах цих підприємств, установ і організацій з оформленням прибуткових і видаткових касових ордерів та видачею відповідних квитанцій, підписаних і завірених печаткою у встановленому порядку.

Постановою  Правління НБУ № 137 від 19.04.2005 р.  затверджено Положення про порядок емісії платіжних карток і здійснення операцій з їх застосуванням,яке зареєстровано Мінюстом України  19.05.2005 р. за № 543/10823 ( далі Постанова № 137).

Зазначена постанова  встановлює, зокрема, порядок здійснення операції  з застосуванням  платіжних карток .

Відповідно до п.1.5 Постанова № 137  сліпом визначається  паперовий документ, який підтверджує здійснення операції з використанням платіжної картки й містить набір даних щодо цієї операції та реквізити платіжної картки.

У р.4 Постанови № 137 визначені  загальні правила документообігу під час здійснення розрахунків за операціями із застосуванням платіжних карток.

Документи за операціями із застосуванням платіжних карток  та інші документи, що використовуються в платіжних системах для переказу коштів із застосуванням платіжних карток, можуть бути паперовими та електронними ( п. 4.1).

Відповідно до п.4.3. Постанови № 137  операції держателів платіжних карток повинні виконуватися з оформленням документів за операціями із застосуванням  платіжних карток на паперових носіях (сліп тощо), що складаються  за місцем проведення  операції в такій кількості примірників, яка потрібна для всіх учасників розрахунків.

Сліп, квитанція платіжного терміналу, чек банкомата., оформлені  відповідно до вимог Положення , мають статус первинного документа  ( п. 4.4).

У п. 4.7 визначені обов’язкові реквізити, які  повинні включати сліп, квитанція платіжного терміналу.

Матеріали справи свідчать про те, що в бюро обслуговування  розрахункових операції  через платіжний термінал CarpPay USO V3.65.1FF, встановлений АППБ “Аваль”  04.03.2005 р. о 10.30 сплачена сума 2490 грн., 02.05.2005 р. о 14.35 – 85 грн., 05.05.2005 р. о 18.29 –130 грн., 12.05.205 р. о 18.50 – 1190 грн., 18.05.2005 р. о 18.33. –280 грн., 08.06.2005 р. – 750 грн. Зазначені суми прийняті від клієнтів та  роздруковані квитанції платіжного терміналу № 2797 від 07.03.2005 р.. №2799від 02.05.2005 р., № 2801 від 05.05.2005 р.№ 2803 від 12.05.2005 р.,№ 2805 від 18.05.2005 р., № 2810 від 08.06.2005 р. Реєстратор розрахункових операцій фіскальний номер  1 при здійсненні зазначених операцій не застосовувався, але у матеріалах справи відсутні докази того , що під час здійснення зазначених операції не були виконані вимоги Постанови № 137  та власники пластикових карток не отримали паперові  документи , яки підтверджували здійснення ними операції з використанням платіжної картки й містить набір даних щодо цієї операції та реквізити платіжної картки, а саме сліпи.

Позивач є туристичним оператором, який відповідно до Закону України “Про туризм” створений для  організації та  забезпечення надання  туристичного  продукту, реалізації та надання туристичних послуг . За таких умов суд приходить до висновку, що  з використанням пластикових карток здійснювалась оплата за власні послуги позивача , надані ним власникам платіжних карток. Відповідач, в порядку , передбаченому ст. 71 КАСУ, не надав доказів, яки б спростовували твердження  про те, що у зазначений період часу з використанням пластикових карток здійснювалась оплата не за власні послуги позивача.

За таких умов, приймаючи до уваги те, що матеріалами справи підтверджується оформлення під час здійснення зазначених розрахунків із застосуванням  платіжних карток  первісних документів , передбачених   Постановою  № 137, суд вважає, що відповідач помилково зробив висновок про порушення позивачем  п.1, п.2  ст.3  “Про застосування реєстраторів розрахункових операції у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг” , необґрунтовано не погодився з твердженнями позивача про те, що він здійснював зазначені розрахунки  без застосування реєстратора  розрахункових операції , керуючись положеннями п. 1 ст. 9 зазначеного закону.

В силу викладеного суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Крім того суд приймає до уваги те, що позивач у повному обсязі виконує обов’язки щодо визначення та сплати податкових зобов’язаннь, а відповідачем не надано доказів, того, що  невикористання реєстратора розрахункових операції  призвело до заниження  податкових зобов’язань першого та невірного встановлення розмірів обов’язкових платежів, які він повинен був сплатит до держбюджету .

Під час судового засідання, яке відбулось 13.02.2007 р. були оголошені вступна та резолютивна частини постанови. Відповідно до ст. 163 КАСУ  постанову складено 19.02.2007р.

Керуючись ст.ст. 94, 98,   160-163 КАС України, суд

п о с т а н о в и в:

1. Позов задовольнити.

2. Скасувати рішення ДПІ у м.Ялта (м.Ялта, вул.Васильєва, 16ч) № /1 від 28.08.2006 р.

3. Стягнути з Державного бюджету України на користь ТОВ Туристична фірма “Сам” (м.Київ, вул. Кіквідзе, 18А, ЗКПО 13688707) 3,40  грн.- судового збору.

У разі неподання  заяви про апеляційне оскарження, постанова набирає законної сили через 10 днів з дня її проголошення (у разі складання  постанови у повному обсязі, відповідно до ст. 160 КАСУ -  з дня складення у повному обсязі).

Якщо після подачі заяви  про апеляційне оскарження , апеляційна скарга не подана, постанова вступає в законну силу  через 20 днів після подання заяви про апеляційне  оскарження.

Постанова може бути оскаржена в порядку і строки передбачені ст. 186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Господарського суду

Автономної Республіки Крим                                        Яковлєв С.В.