ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

від "16" травня 2007 р.                                                       по справі  № 01/65-38.1

за позовом відкритого акціонерного товариства «Волиньобленерго» в особі Любешівської філії ВАТ „Волиньобленерго”

до сільськогосподарського виробничого кооперативу ім. Івана Франка, с. Цир Любешівського району

про   стягнення 9405,07 грн.

Суддя  Якушева І.О.

Представники:

від позивача: Бубало А.С. – юрисконсульт (дов. № 19/26-38 від 04.01.2007р.)

від відповідача: н/з

Суть спору: позивач в позовній заяві на підставі договору на користування електроенергією № 14 від 10.07.1997р., доповнення до договору від 04.01.2001р. просить стягнути з відповідача 9405,07 грн., з них: 7998 грн. реструктуризованої заборгованості за період з 01.01.2005р. по 01.01.2006р., 1286,81 грн. збитків, завданих інфляцією, за період з 01.02.2005р. по 01.02.2007р., 120,25грн. процентів річних за період з 01.09.2006р. по 01.02.2007р.

Представник позивача в судовому засіданні пояснив, що в грудні 2006р. СВК ім.І.Франка було виписано рахунок за спожиту активну електричну енергію № 531-14/12-АЕ від 27.12.2006р., який був оплачений повністю в розмірі 3333,74 грн.

Відповідач в судове засідання, незважаючи на те, що був належним чином повідомлений,  не з’явився, відзиву на позов не подав, суми позову не оспорив.

Відповідно до ст.75 ГПК України справу розглянуто за наявними в ній матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, господарський суд

встановив:

10.07.1997р. між ДАЕК «Волиньобленерго» і СВК ім. Івана Франка було укладено договір № 14 на користування електроенергією.

Відповідно до п.3.3. Статуту ВАТ “Волиньобленерго” є правонаступником ДАЕК “Волиньобленерго”.

У зв’язку з невиконанням відповідачем договірних зобов’язань по оплаті електроенергії, 04.01.2001р. між ВАТ “Волиньобленерго” та СВК ім. Івана Франка було укладено доповнення до договору № 14 від 10.07.1997р., яким заборгованість відповідача по активній електричній енергії станом на 01.01.2001р. в розмірі 41600 грн. реструктуризована

Відповідно до п. 2 доповнення до договору № 14 від 10.07.1997р. відповідач зобов’язувався здійснювати проплату використаної до 01.01.2000р. електроенергії до 20 числа кожного місяця протягом 2001 – 2005р.р.

Відповідач оплату реструктуризованої заборгованості за період січень 2005р. – грудень 2005р. не проводив, заборгованість на момент розгляду справи складає 7998 грн.

Відповідач не виконав умов доповнення до договору, укладеного 04.01.2001р.

Згідно з розрахунком, доданим до позовної заяви, враховуючи доповнення до договору      № 14 від 10.07.1997р., укладеного 04.01.2001р., заборгованість відповідача за графіком реструктуризації за період з 01.01.2005р. по 01.01.2006р. складає 7998,00 грн.

У відповідності із ст.ст.173, 193 Господарського кодексу України, який набрав чинності з 01.01.2004р., за господарським зобов’язанням один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Суб’єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов’язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору.

Відповідно до ст.ст.526, 599 Цивільного кодексу України, який набрав чинності з 01.01.2004р., зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Господарським судом норми Цивільного Кодексу України і Господарського кодексу України, які прийняті 16.01.2003р. і набрали чинності з 01.01.2004р., застосовано  на підставі п.4 Прикінцевих та перехідних положень цих кодексів, згідно з якими, до цивільних та господарських відносин, які виникли до набрання чинності цими Кодексами, їх положення застосовуються  до тих прав і обов’язків, що виникли або  продовжують  існувати після набрання  ними чинності.

Оскільки відповідач не виконав належним чином взятих за договором на користування електроенергією № 14 від 10.07.1997р., доповненням до договору, укладеним 04.01.2001р., зобов’язань, позовна вимога про стягнення з нього 7998 грн. реструктуризованої заборгованості обґрунтована і підлягає до задоволення.

Разом з цим, відповідно до ст.625 Цивільного кодексу України  з відповідача за прострочку платежів слід стягнути 1286,81 грн. збитків, завданих інфляцією, за період з 01.02.2005р. по 01.02.2007р., 120,25грн. процентів за період з 01.09.2006р. по 01.02.2007р.

Керуючись ст.ст.526, 546, 549, 599, 625 Цивільного кодексу України, п.4 його Прикінцевих та перехідних положень, ст.ст.173, 193 Господарського кодексу України, п.4 його Прикінцевих положень, ст.ст. 44, 49, 82 – 85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

в и р і ш и в:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути із сільськогосподарського виробничого кооперативу ім. І. Франка (Волинська область, Любешівський район, с. Цир, код ЗКПО 03737511) на користь відкритого акціонерного товариства «Волиньобленерго» в особі Любешівської філії (смт. Любешів, вул. Незалежності, 2а, код ЗКПО 00131512) 7998 грн. реструктуризованої заборгованості, 1286 грн. 81 коп. збитків, завданих інфляцією, 120 грн. 25 коп. процентів річних, 102 грн. витрат, пов’язаних з оплатою державного мита, 118 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Суддя