ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

21.03.07 р.                                                                               Справа № 12/430

Господарський суд Донецької області у складі судді Склярук О.І.

при секретарі судового засідання Здоренко В.В.

за участю представників сторін

від позивача – Жарков В.І.

від першого відповідача – Бурлаченко О.С.

розглянув у відкритому судовому засіданні справу за позовом

Товариства з обмеженою відповідальністю “МарАвтоСервіс” м.Маріуполь

до - Виконавчого комітету Маріупольської міської Ради

- Маріупольської міської Ради

про стягнення збитків у сумі 5000 грн

В судовому засіданні оголошувалася перерва з 26.02.2007р. по 21.03.2007 року

ВСТАНОВИВ

Товариство з обмеженою відповідальністю “МарАвтоСервіс” м.Маріуполь звернувся до господарського суду з позовною заявою до Виконавчого комітету Маріупольської міської Ради,  Марупольської міської Ради про стягнення з відповідачів солідарно або в іншому порядку нанесені  за їх вини матеріальні збитки  у сумі 5000 грн

В обгрунтування своїх позовних вимог позивач посилається, що під час розгляду справи № 18/237а  за його позовом до відповідачів за участю третьої особи Колективного підприємства “Госпрозрахунковий земельний кадастровий центр” про визнання рішення № 343/5 від 18.08.204 року недійсним, зобов'язання виконкому виконати рішення № 66/6 від 20.02.20002 р. та видати правоустановчі документи, ним було залучено адвоката, послуги якого коштували 5000 грн. Вказані витрати вважає матеріальними збитками та просить стягнути їх з відповідачів.

Перший відповідач проти позову заперечував з підстав, викладених у відзиві на позов.

Другий відповідач в судове засідання не з'явився, витребувані судом документи та відзив на позовну заяву суду не надав. Розгляд справи відкладався неодноразово. Про час та місце судового засідання сторони повідомлялися шляхом надсилання на їх адреси відповідних ухвал. Справу розглянуто згідно ст. 75 ГПК України.

Позивач  26.02.2007 року надіслав на адресу суду документ, який містить назву ” Позовна заява додаткова в порядку уточнення предмета та підстави позову “ та просив суд  визнати відповідачів винними в заподіянні шкоди на суму 5 000 грн та  відшкодувати цю шкоду з першого та другого відповідача солідарно.”

Суд не  приймає  вказаний документ як зміну підстави та предмету позову, та не розглядає його по суті з наступних підстав

Господарський процесуальний кодекс України не містить такого поняття, як додаткова позовна заява

Відповідно до ст. 22 ГПК України позивач має право до прийняття рішення по справі змінити предмет або підставу позову. Одночасна зміна підстави та предмета позову не допускається.

В даному випадку позивач замість стягнення збитків просить суд визнати відповідачів винними в заподіянні йому шкоди та стягнення цієї шкоди, що є одночасно зміною предмета та підстави позову.

Окрім того, згідно приписів ст. 12 ГПК України, господарські суди за правилами цього кодексу  розглядають, зокрема,  справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні господарських договорів, у тому числі щодо приватизації майна, та з інших підстав, крім:

- спорів про приватизацію державного житлового фонду;

- спорів, що виникають при погодженні стандартів та технічних умов;

- спорів про встановлення цін на продукцію (товари), а також тарифів на послуги (виконання робіт), якщо ці ціни і тарифи відповідно до законодавства не можуть бути встановлені за угодою сторін;

- спорів, що виникають із публічно-правових відносин та віднесені до компетенції Конституційного Суду України та адміністративних судів;

- інших спорів, вирішення яких відповідно до законів України та міжнародних договорів України віднесено до відання інших органів;

Відповідно до ст. 17 Кодексу адміністративного судочинства України

за правилами цього кодексу розглядаються    спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності;

В даному випадку, на думку суду, враховуючи, що однією із сторін по справі є орган місцевого самоврядування , а сам спір виник у зв'язку з визнанням недійсним рішення виконкому , змінені  позовні вимоги повинні розглядатися в порядку, встановленому Кодексом адміністративного судочинства України.

Тому суд розглядає первісні позовні вимоги.

Дослідивши обставини справи  , вислухав пояснення представників сторін господарський суд встановив

Між Позивачем та відповідачами за участю  третьої особи Колективного підприємства  “Госпрозрахунковий земельний кадастровий центр”  у господарському суді Донецької області розглядався  спір про визнання рішення № 343/5 від 18.08.2004 року недійсним, зобов'язання виконкому виконати рішення № 66/6 від 20.02.2002 р.  Рішенням по справі № 18/237а  від 15.11.2005 року позовні вимоги було задоволено.

Позивач посилається,  що під час розгляду спору та вирішення його у суді ним було залучено адвоката, якому сплачено 5000 грн. В обгрунтування своїх позовних вимог позивач надав спочатку договір № 18 на  надання юридичних послуг між ним  та Маріупольським юридичним Агентством, предметом якого визначено  надання юридичних послуг засновникам та працівникам  позивача, свідоцтво на право зайняття адвокатською діяльністю на громадянина Аляб”єва М.К.,  акт виконаних робіт від 16.11.2005 року, згідно якого сторони підтвердили виконання юридичних послуг для підприємства ООО “МарАвтоСервис” на суму 5000 грн, а також копії платіжних доручень позивача яким перераховувалося Маріупольському юридичному агентству згідно рахунку  № 61 від 03.08.2005 року з призначенням платежу “ згідно рахунку № 61 від 03.08.2005 року за ведення господарської справи в господарському суді по 1000 грн ( всього копій платіжних доручень на суму 10 000 грн)

Вказані документи не можуть бути доказами понесення збитків позивачем з вини відповідачів з наступних підстав.

По-перше , предметом договору на надання юридичних послуг є надання послуг засновникам та працівникам підприємства позивача, а не самому підприємству.

По-друге , в копіях платіжних дорученнях не міститься посилання на конкретну справу і сума перерахованих коштів вдвічі перевищує заявлену суму позову та акт виконаних робіт ( як зазначалося вище надано доказів на перерахування 10000 грн.)

По-третє , з акту виконаних робіт не випливає, що роботи виконано  та послуги надавалися саме по спору,  на який посилається позивач,  і який розглядався у суді

Крім того, згідно ст. 224 Господарського кодексу України, учасник господарських відношень,  який порушив саме господарське зобов'язання повинен відшкодувати спричинені цим збитки суб'єкту,  права якого було порушено.

З рішення суду вбачається, що спір між сторонами виник не відносно не виконання відповідачами господарського зобов'язання, а стосовно скасування відповідного адміністративного акту.

Тобто в даному випадку,  не відбулося порушення саме  господарського зобов'язання, а тому посилання на ст.224 Господарського кодексу України є безпідставними.

Крім того,  сторони в порушення ст.33 ГПК України не довели причинно наслідковий зв'язок та  що витрати пов'язані саме з розглядом спору, який вирішувався у суді.

За таких обставин позовні вимоги позивача не підлягають задоволенню.

Що стосується наданих додаткових документів, якими позивач підтверджує витрати на адвоката, то відповідно до ст. 49 ГПК України вказане питання , тобто відшкодування витрат на послуги адвоката повинно вирішуватися при розгляді тієї справи ,  в якій він брав участь,  і за своєю правовою природою не є а ні  збитками,  а ні шкодою.

Відповідно до ст. 224 Господарського кодексу України та керуючись ст.ст. 33,43,49,82-85 ГПК України, господарський суд

ВИРІШИВ

В задоволені позову відмовити

Суддя                                                                         Склярук О.І.