Харківський апеляційний господарський суд
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" січня 2007 р.                                                           Справа № 3/679-06

Колегія суддів у складі:

головуючий суддя , судді  ,

при секретарі Парасочці Н.В.

за участю представників сторін:

позивача - Гриценка Б.М. (дов.№52 від 21.11.2006р.)

відповідача -  П‘ятницькової Л.А. (дов. №3 від 09.01.2007р.)

розглянувши апеляційну скаргу відповідача (вхідний № 4722С/3-9) на рішення господарського суду Сумської області від 30 листопада 2006 року по справі № 3/679-06

за позовом Відкритого акціонерного товариства "Райффайзен Банк Аваль" в ос. Сумської обласної дирекції ВАТ "Райффайзен Банк Аваль" м. Суми

до  Товариства з обмеженою відповідальністю "Хліб-Експорт" м. Суми

про стягнення 933 668,50 грн.

встановила:

06 листопада 2006 року Акціонерний поштово-пенсійний банк «Аваль»(правонаступником якого, згідно з заявою від 29.11.2006р. №09-11/5230-1 і позивачем по даній справі, є Відкрите акціонерне товариство "Райффайзен Банк Аваль" в ос. Сумської обласної дирекції ВАТ "Райффайзен Банк Аваль") (далі Банк) звернувся до господарського суду Сумської області з позовною вимогою про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Хліб-Експорт"  заборгованості за кредитним договором в сумі 933 668,50 грн., яка відповідно до оцінки, що зроблена в процедурі примусового виконання Державною виконавчою службою, не забезпечена заставою, а також віднесення на відповідача витрат по сплаті державного мита та за інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Рішенням господарського суду Сумської області від 30 листопада 2006 р. по справі №3/679-06 (Суддя Левченко П.І.) позов задоволено повністю. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Хліб-Експорт" на користь Відкритого акціонерного товариства "Райффайзен Банк Аваль" в особі Сумської дирекції 933 668,50 грн. заборгованості за кредитним договором, 9 336,69 грн. державного мита та 118,00 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Відповідач - Товариство з обмеженою відповідальністю "Хліб-Експорт" з рішенням суду першої інстанції не погодився, звернувся до Харківського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою (враховуючи доповнення до апеляційної скарги), в якій просить скасувати рішення Сумської області від 30 листопада 2006 р.  та припинити провадження по справі № 3/679-06 на підставі п.1-1 статті 80 Господарського процесуального кодексу України. В скарзі посилається на те, що при прийнятті рішення господарський суд Сумської області допустив порушення норм матеріального та процесуального права, які призвели до прийняття невірного рішення по суті справи. Зазначає, що в даний час існує спір щодо встановлення результатів оцінки заставленого майна, здійсненої в ході виконавчого провадження, заборгованість за Договором, яка не забезпечена заставою, може бути встановлена лише після проведення аукціонних торгів з продажу заставленого майна.

Позивач у відзиві на апеляційну скаргу, а також його повноважний представник у судовому засіданні проти вимог, викладених в апеляційній скарзі заперечують, вважають її безпідставною та необґрунтованою. Рішення місцевого господарського суду вважають законним, обґрунтованим та таким, що прийнято у відповідності до вимог чинного законодавства та наявних матеріалів у справі, у зв‘язку з чим просять апеляційну скаргу відповідача залишити без задоволення, а оскаржуване рішення від 30 листопада 2006р. –залишити без змін.

Колегія суддів апеляційного суду, заслухавши представників позивача та відповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги,  перевіривши наявні у справі матеріали на предмет їх юридичної оцінки судом першої інстанції, проаналізувавши правильність застосування господарським судом норм матеріального та процесуального права, дійшла висновку, що апеляційна скарга відповідача не підлягає задоволенню зважаючи на таке.

24.01.2001 року між Банком та Товариством з обмеженою відповідальністю "Хліб-Експорт" (далі позичальник) був укладений кредитний договір (револьверний) про надання поновлюваного кредиту на поповнення обігових коштів № 758 (далі Договір), що не перевищує 350 000,00 грн. зі сплатою 27 % річних. Згідно з п. 1.1. Договору, датою остаточного повернення отриманих в межах кредитної лінії сум кредиту було визначено 24 січня 2003 року.

Згідно з укладеними додатковими угодами №758 та 758/18 до Договору, ліміт кредитної лінії складає 1 500 000,00 грн., відсоткова ставка - 22 % і строк дії кредитного договору продовжено до 29.12.2004 року.

З метою забезпечення виконання зобов‘язань ТОВ "Хліб-Експорт" перед Банком за вказаним кредитним Договором від 24.01.2001 року, були укладені договори застави з відповідачем та майновими поручителями - НВП "Обласний технічний інноваційний центр" у формі ТОВ, та Саєнко С.В., відповідно до умов яких відповідач та зазначені майнові поручителі надали у заставу Банку належні їм на праві власності основні засоби та транспортні засоби.

Повноважний представник відповідача в судовому засіданні підтвердив факт отримання Товариством з обмеженою відповідальністю "Хліб-Експорт" від Банку  кредит на загальну суму  1 500 000,00 грн., які використав на свої потреби.

Цими поясненнями, а також наявними матеріалами справи підтверджується, що свої зобов‘язання щодо виконання умов Договору кредитор виконав в повному обсязі, проте позичальник, згідно з умовами Договору, свої зобов‘язання по поверненню кредиту в сумі 1 500 000,00 грн. та сплаті відсотків за користування кредитними ресурсами не виконав у повному обсязі.

У зв‘язку з цим, на договорах застави були вчинені нотаріусом виконавчі написи і на підставі цього відкриті виконавчі провадження для примусового їх виконання.

В процесі проведення виконавчих дій державною виконавчою службою проведена оцінка майна, що є предметом застави для його подальшої реалізації через аукціон.

Згідно з цією оцінкою, вартість майна, що забезпечує борг, складає : ТОВ «Хліб-Експорт»- 200 267,14 грн. виконавчий напис № 4305, акт опису й арешту майна від 10.03.2006 року АА№185543. Вартість підтверджується повідомленням відділу примусового виконання рішень ДВС Сумської області від 28.09.2006 року № 2-104/06; ТОВ «Хліб-Експорт»- 864 948,94 грн., виконавчий напис № 4308, акт     опису  й     арешту     майна     від     10.03.2006     року     АА 185541,185542,185545,   та  додаток   до   акту  АА  №   240438. Вартість підтверджується    повідомленням    відділу  примусового  виконання рішень ДВС Сумської області від 28.09.2006 року № 2-105/06; майновий поручитель Саєнко С.В.- 136 387,25грн., виконавчий напис № 4307, акт опису й арешту майна від 07.04.2006 року АА №186337. Вартість підтверджується повідомленням відділу державної виконавчої служби Сумського району від 16.08.2006 року №6-1378/6823-6; майновий поручитель ТОВ НВП «Облтехіноцентр»- 391 782,30 грн.,  виконавчий  напис     №  4306,  акт опису  й  арешту  майна від 06.07.2006 року АА № 189114, акт опису й арешту майна від 03.05.2006 року АА № 189101. Вартість підтверджується  повідомленням відділу примусового виконання рішень ДВС Сумської області від 28.09.2006 року №2/41/06.

Як вірно встановлено судом першої інстанції та підтверджується наявними матеріалами справи, зокрема, повідомленнями ДВС Сумської області, вищезазначена експертна оцінка на теперішній час не змінена, не скасована та у відповідності до статей 34, 36 Господарського процесуального кодексу України, у даній господарській справі є належним доказом.

Отже,  загальна вартість застави складає 1 593 385,63 грн. Станом на 05.10.2006 року заборгованість відповідача перед позивачем становить 2 527 054,13 грн., що складається з: 1 500 000,00 грн. заборгованості за кредитом ; 454 054,01 грн. - несплачених прострочених відсотків; 16,44 грн. - несплачених строкових відсотків; 483 326,75 грн. - пеня за період з 31.12.04 року по 10.06.06 року згідно п.5.3. кредитного договору № 758; 89 656,93 грн.— пеня за період з 01.12.2004 року по 04.10.06 року згідно п. 5.3 кредитного договору № 758.

Таким чином, сума боргу що не забезпечена заставою складає 933 668,50 грн.

Відповідно до п.п. 5.1, 5.2., 5.3. договору про надання поновлюваного кредиту № 758  від 24.01.2001 р. за несвоєчасне погашення одержаного кредиту, а також відсотків за користування кредитом позичальник повинен сплатити кредитору пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період прострочення, від суми простроченої заборгованості по кредиту та відсоткам за кожен день прострочення.

Враховуючи вимоги статті 526 та  ч. 1 статті 530 Цивільного кодексу України, суд першої інстанції вірно дійшов висновку про задоволення позовних вимог позивача в повному обсязі, оскільки зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться і, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно зі статтею 572 Цивільного кодексу України, в  силу  застави  кредитор  (заставодержатель) має право у разі  невиконання   боржником    (заставодавцем)    зобов'язання, забезпеченого    заставою, одержати   задоволення   за   рахунок заставленого  майна  переважно  перед  іншими  кредиторами   цього боржника.

Також у відповідності до статей 19, 20 Закону України "Про заставу", за рахунок заставленого майна заставодержатель має право задовольнити свої вимоги в повному обсязі, що визначається на момент фактичного задоволення, включаючи проценти, відшкодування збитків, завданих простроченням виконання (а у випадках, передбачених законом чи договором, - неустойку), необхідні витрати на утримання заставленого майна, а також витрати на здійснення забезпеченої заставою вимоги, право звернення стягнення на предмет застави заставодержатель набуває в разі, якщо в момент настання терміну виконання зобов'язання, забезпеченого заставою, воно не буде виконано.

Крім того, ч. 1 статті 79 Господарського процесуального кодексу передбачено, що господарський суд зупиняє провадження у справі в разі неможливості розгляду  даної справи до вирішення пов‘язаної з нею іншої справи. Колегія суддів апеляційного суду, погоджуючись з висновком місцевого господарського суду,  таких підстав не вбачає. Тобто, сама по собі незгода ТОВ «Хліб-Експорт»з експертною оцінкою заставленого майна не є підставою для припинення чи зупинення розгляду справи, оскільки не ґрунтується на приписах діючого законодавства та фактичних обставинах справи тому, що належних доказів про спростування вартості заставленого майна відповідачем не надано, даних про прийняття позовної заяви чи результату розгляду цієї справи сторона суду також не представила.

У контексті статті 1 Господарського процесуального кодексу України та статті 3 Цивільного кодексу України, кожна особа має   право   звертатися   до господарського    суду   згідно   з   встановленою   підвідомчістю господарських справ за захистом своїх  порушених  або  оспорюваних прав   і  охоронюваних  законом  інтересів. Відповідачем не надано жодного аргументованого правового доказу того, що позивач при укладенні спірного Договору порушив вимоги чинного законодавства, а після його укладення  не виконав свої зобов‘язання щодо виконання умов цього Договору.

Згідно зі статтею 43 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді  в  судовому  процесі  всіх  обставин  справи  в   їх сукупності, керуючись законом.

Приймаючи до уваги вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку, що твердження відповідача, викладені ним в апеляційній скарзі, зроблені при довільному трактуванні норм діючого законодавства і дійсних обставин справи,  на їх підтвердження не надано, відповідно до ст. 33, 36 Господарського процесуального кодексу України, доказів з посиланням на конкретні норми матеріального та процесуального права, які б могли бути підставою для скасування оскарженого судового рішення.

На цій підставі судова колегія вважає, що рішення господарського суду Сумської області  від 30 листопада 2006 року у справі № 3/679-06 прийнято без порушень норм матеріального та процесуального права, які б могли бути підставою для його скасування, воно обґрунтоване, прийняте при всебічному, повному і об’єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи, яким суд надав відповідну правову оцінку.

Виходячи з викладеного та керуючись статтями  79, 99, 101, п. 1 статті 103, статтею 105 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів ,-

постановила:

Рішення господарського суду Сумської області від 30 листопада 2006 року у справі № 3/679-06 залишити без змін.

Апеляційну скаргу відповідача залишити без задоволення.

Головуючий суддя

суддя

суддя