ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Кіровоградської області
РІШЕННЯ

"07" лютого 2007 р.
Справа №  8/37

Господарський суд Кіровоградської області у складі судді Наливайко Є.М. розглянувши у відкритому судовому засіданні справу № 8/37

за позовом  закритого акціонерного сільськогосподарського товариства "Надія", с. Северинка Кіровоградського району Кіровоградської області

до відповідача 1: Національної акціонерної компанії "Украгролізинг" в особі Кіровоградської філії НАК "Украгролізинг", м. Кіровоград

до відповідача 2: Державної виконавчої служби у Кіровоградському районі,               м. Кіровоград

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: приватного нотаріуса Компаніївського районного нотаріального округу Кіровоградської області Солодової Людмили Анатоліївни, смт. Компаніївка, Кіровоградської області

про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню

за участю представників сторін:

від позивача - директор Шаповалов О.Г.;

від позивача - повірена Замедянська Н.М., довіреність від 12.11.2006р.;

від відповідача 1 - повірена Буквич Н.А., довіреність №16/87-06 від 12.09.2006р.;

від відповідача 2 - повірена Лазаренко С.В., довіреність №9842 від 20.12.2006р.;

від третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача -  участі не брав.

Закритим акціонерним сільськогосподарським товариством "Надія" подано позов до Національної акціонерної компанії "Украгролізинг" в особі Кіровоградської філії НАК "Украгролізинг" про визнання виконавчого напису № 520 від 24.06.05 року, вчиненого приватним нотаріусом Компаніївського районного нотаріального округу Кіровоградської області Солодовою Людмилою Анатоліївною про вилучення в безспірному порядку в позивача сільськогосподарської техніки переданої на умовах фінансового лізингу таким, що не підлягає виконанню.

Заявлені вимоги позивач мотивує наступними обставинами. По-перше, повною виплатою лізингових платежів за договором фінансового лізингу №77/20 від 25.05.2002р.  По - друге, вартість техніки, вказаної у оспорюваному виконавчому написі не відповідає вартості сільськогосподарської техніки, переданої за договором.  І наступною обставиною, яка підтверджує вимоги, позивач вважає, що виконавчий напис в порушення положень Закону України " "Про лізинг" та договору фінансового лізингу №77/20 від 25.05.2002р. вчинено не державним нотаріусом, а приватним.

Відповідач - 1 позов не визнав, просить у його задоволенні відмовити. Свої заперечення відповідач ґрунтує на тому, що документом, який підтверджує заборгованість позивача за вказаним договором і який був наданий нотаріусу, є рахунок про несплату лізингових платежів станом на 24.06.2005р. в сумі 643673,34грн. За змістом п.3.12 договору фінансового лізингу №77/20 від 25.05.2002р. позивач зобов'язаний сплатити філії борг за попереднього лізингоодержувача згідно графіків лізингових платежів попереднього лізингоодержувача. За твердженням відповідача позивач підтвердив вказані боргові зобов'язання шляхом підписання акта звірки взаємних розрахунків на 14 жовтня 2003р. На зазначену дату заборгованість за попередніх лізингоодержувачів становила 685115,47грн. Станом на 5.12.2006р. загальна заборгованість позивача за договором фінансового лізингу №77/20 від 25.05.2002р. складає 581673,34грн. Також відповідач вважає безпідставним посилання позивача на обов'язок лізингодавця вчинення виконавчого напису в державній нотаріальній конторі, так як згідно п.2.1 договору  фінансового лізингу №77/20 лізингодавцю надано право  вимагати повернення у безспірному порядку майна, переданого у лізинг, згідно з виконавчим написом, учиненим в державній нотаріальній конторі. Відповідач не скористався вказаним правом, а звернувшись до приватного нотаріуса діяв у відповідності до вимог п.2 ст.7 Закону України "Про лізинг".

Відповідач - 2 у поясненні зазначив про відкриття  ним виконавчого провадження  на підставі виконавчого напису №520 у відповідності до вимог ст.24 Закону України "Про виконавче провадження". Виконавчий напис відповідає всім вимогам передбаченим ст.19 вказаного Закону.

Третя особа без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача витребувані господарським судом  пояснення не надала, про час і місце проведення судового засідання повідомлена належним чином.

Відповідачем - 1 заявлено клопотання про витребування копії договору фінансового лізингу №77/20 від 25.05.2002р. зі справи державного нотаріуса першої нотаріальної контори м.Кіровограда, який вчинив виконавчий напис №3-857 від 05.04.2003р. На думку відповідача, дана копія може підтвердити наявність оригіналу договору в редакції, яка містить п.3.12., так оригінал цього договору відповідачем втрачено.

Господарський суд відхилив дане клопотання відповідача - 1, як необґрунтоване належним чином.

Вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши наявні матеріали справи, господарський суд встановив наступні обставини.

25 травня 2002 року  між Кіровоградською філією НАК "Украгролізинг" ("Лізингодавець") та закритим акціонерним сільськогосподарським товариством "Надія" ("Лізингоодержувач") укладено договір фінансового лізингу №77/20, за умовами якого "Лізингодавець" придбаває майно за рахунок коштів державного лізингового фонду у відповідності  до постанови Кабінету Міністрів України від 26 липня 1999 року №1352 (із змінами та доповненнями) та передає його у платне користування "Лізингоодержувачу" терміном на 3 роки з дати вказаної в акті приймання-передачі. Перелік майна, назви заводів - виготовлювачів, кількість, ціна та вартість майна зазначена в додатках до договору.

Умовами укладеного сторонами договору, зокрема п.5.5, визначено, що майно переходить у власність Лізингоодержувача за умови якщо останній виконав всі умови договору, в тому числі повністю сплатив повну вартість майна.

Відповідно до змісту Положення про Кіровоградську філію Національної акціонерної компанії "Украгролізинг", затвердженого наказом НАК "Украгролізинг" від 29.05.2001р. №1/11, філія для реалізації своєї діяльності наділена повноваженнями укладати договори та контракти від імені власника в межах, встановлених  цим Положенням та згідно довіреності, виданої директору філії. Враховуючи викладене, договір фінансового лізингу № 77/20 укладено уповноваженою особою відповідача.

Пунктом 2.1 договору передбачено право Лізингодавця вимагати повернення у безспірному порядку майна, переданого в лізинг, якщо Лізингоодержувач не сплатив лізингові платежі протягом двох чергових строків (термінів), згідно з виконавчим написом, учиненим у державній нотаріальній конторі.

На момент укладення вказаного договору  зміст даного пункту відповідав вимогам  п.2 част.1 ст.7 Закону України "Про лізинг"  в редакції Закону № 394- XIV (394-14) від 14.01.99.

Сторонами не надано господарському суду будь-яких доказів щодо зміни змісту пункту 2.1 договору фінансового лізингу №77/20 від 25.05.2002р.

Діє вказаний договір до повного виконання зобов'язань по ньому. Враховуючи, що сторонами укладено договір купівлі - продажу майна переданого у лізинг, право власності на яке переходить до Лізингоодержувача після повної сплати його вартості, що оформляється актом приймання - передачі, а такий акт на момент розгляду спору не складений, тому слід вважати, що договір фінансового лізингу є чинним. Доказів розірвання договору сторонами також не надано. Тобто до правовідносин, що склалися на підставі зазначеного договору  і продовжують існувати після набрання чинності Цивільним кодексом України 2003р. (1.01.2004р.), застосовуються положення саме Цивільного кодексу України 2003р. (п.4 Прикінцевих та Перехідних положень Цивільного кодексу України).

За змістом ст.806 Цивільного кодексу України до договору лізингу застосовуються загальні положення про найм (оренду) з урахуванням особливостей , встановлених параграфом 6 ЦК та законом.

До відносин, пов'язаних з лізингом, застосовуються загальні положення про купівлю – продаж та положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом. Особливості окремих видів і форм лізингу встановлюються законом.

Законом, який визначає загальні правові та економічні засади фінансового лізингу, є Закон України „Про фінансовий лізинг”.  На момент вчинення виконавчого напису вказаний закон був чинним в редакції Закону № 1381- IV (1381-14) від 11.12.2003.

Згідно ст.2 цього Закону, яка кореспондується з вимогами ст.806 ЦК України, відносини, що виникають у зв'язку з договором фінансового лізингу, регулюються положеннями Цивільного кодексу України про лізинг, найм (оренду), купівлю – продаж, поставку з урахуванням особливостей, що встановлюються цим Законом.

Зважаючи на викладене та відповідно до вимог част.1 ст.12 та част.1 ст. 13 ЦК України особа здійснює свої цивільні права вільно, на власний розсуд але у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства.

Отже, відповідач  у випадку порушення позивачем зобов’язань по сплаті лізингових платежів мав право вимагати повернення у безспірному порядку майна, переданого у лізинг, згідно з виконавчим написом, учиненим у державній нотаріальній конторі (п.2.1договору) або відмовитися від договору лізингу та вимагати повернення предмета лізингу від лізингоодержувача у безспірному порядку на підставі виконавчого напису нотаріуса (част.2 ст.7 Закону України „Про фінансовий лізинг”).

Дії ж відповідача щодо звернення до приватного нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису про вилучення у позивача переданого у лізинг майна без попередньої відмови від договору не відповідають змісту його прав ні за договором, ні за законом.

Що стосується оспорюваного виконавчого напису, то господарський суд вважає, що останній вчиненого з порушенням порядку та правил, встановлених діючим законодавством.

Так, згідно положень ст.ст.87,88 Закону України „Про нотаріат” для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості здійснюється у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Нотаріус має вчинити виконавчий напис, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги не минув строк давності, встановлений законодавством для даного виду вимог.

Як убачається із змісту виконавчого напису, останній вчинено 24.06.2005 року приватним нотаріусом Компаніївського районного нотаріального округу Кіровоградської області Солодовою Людмилою Анатоліївною на підставі ст.87 Закону України „Про нотаріат” та п.8 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року за № 1172. За вказаним виконавчим написом пропонується вилучити у безспірному порядку  у позивача на користь відповідача та передати Кіровоградській філії НАК „Украгролізинг”, що діє від імені НАК „Украгролізинг” (відповідача у справі), за несплату чергових лізингових платежів згідно договору фінансового лізингу №77/20 від 25 травня 2002 року та згідно графіків сплати фінансових платежів сільськогосподарську техніку, передану на умовах фінансового лізингу, а саме:

- сівалка СЗ-5,4 - 1 шт. вартістю 13320,00 грн.;

- культиватор для передпосівного обробітку ґрунту КПСП-4Р - 1 шт. вартістю 2880,00 грн.;

- плуг п'ятикорпусний ПЛН 5-35-1 - 1 шт. вартістю 2840,00 грн.;

- плуг ПНУ - 4,40 - 3 шт. вартістю 4848,00 грн.;

- борона БДВП - 1 шт. вартістю 20360,00 грн.;

- трактор ХТЗ - 121-4 № 121-70 КЕ - 1 шт. вартістю 35794,00 грн.;

- трактор ХТЗ - 121-4 № 121-71 КЕ - 1 шт. вартістю 35794,00 грн.;

- трактор ХТЗ - 121-4 № 121-68 КЕ - 1 шт. вартістю 35794,00 грн.;

- трактор ХТЗ - 121-4 № 121-69 КЕ - 1 шт. вартістю 35794,00 грн.;

- трактор ХТЗ - 17021 № 121-67 КЕ - 1 шт. вартістю 62565,00 грн.;

- трактор ХТЗ - 180 № 121-72 КЕ - 1 шт. вартістю 52811,00 грн.;

- комбайн "Полісся-250" - 1 шт. вартістю 75631,00 грн.

Загальна вартість становить 378431,00 грн.

Також запропоновано стягнути витрати, пов'язані з вчиненням даного виконавчого напису, в сумі 1700грн.

Господарським судом у судовому засіданні були досліджені документи на підставі яких вчинено оспорюваний виконавчий напис, які містяться у справі нотаріуса і надані ним на вимогу господарського суду. Це копії:

- заяви Кіровоградської філії НАК „Украгролізинг” від 11.04.2005р. №331 (а.с.128 т.1);

- договору фінансового лізингу №77/20 від 25.05.2002р. (а.с.129-135т.1);

- рахунку – фактури №160 від 24.05.2005р. на сплату заборгованості по лізинговому платежу  за договором №77/20 від 25.05.2002р. в частині відшкодування вартості техніки в сумі 643673,34грн., одержувач: відповідач, платник : позивач (а.с.137 т.1);

- оцінки вартості транспортних засобів та сільськогосподарського інвентарю (а.с.138-139 т.1).

Слід зазначити, що копія договору фінансового лізингу №77/20 від 25.05.2002р. за змістом розділу 3 не відповідає змісту вказаного розділу наданого позивачем оригіналу цього договору. Зокрема, в копії договору, що міститься у справі нотаріуса, є пункт 3.12, який передбачає зобов'язання Лізингоодержувача (позивача у справі) сплатити філії (відповідачу у справі) борг за попереднього лізингоодержувача згідно графіків лізингових платежів попереднього лізингоодержувача. В оригіналі договору, що наданий господарському суду для огляду позивачем (копія в матеріалах справи а.с.14-27 т.1) такий пункт відсутній.

Поряд з цим, звертає на себе увагу та обставина, що на другій та третій сторінках копії договору, що міститься у справі нотаріуса, відсутній підпис керівника позивача, на відміну від інших сторінок договору, в тому числі і додатків до нього, на яких міститься як печатка ЗАСТ „Надія” так і підпис голови товариства Шаповалова О.Г. У примірнику договору (оригіналі), який має позивач, підпис та печатка містяться на кожній сторінці.

Крім того, в зазначеній копії договору розділи „Страхування та інші умови забезпечення виконання зобов'язань” та „Право власності на Майно” мають однакові номери – 4. У примірнику (оригіналі) договору позивача зазначені розділи мають порядкові номери відповідно 4 та 5, що відповідає номерам пунктів, які входять до їх складу.

Зазначені невідповідності викликали необхідність витребування від відповідача та державної виконавчої служби Кіровоградського району оригіналу договору фінансового лізингу №77/20 від 25.05.2002р.

До судового засідання державною виконавчою службою Кіровоградського району надано копію договору фінансового лізингу №77/20 від 25.05.2002р. з додатками та виконавчий напис викладений повністю на прикріпленому до копії спеціальному бланку (а.с.27-42 т.2). З пояснення державного виконавця         Лазаренко С.В. вбачається, що виконавчий напис приватним нотаріусом Солодовою Л.А. вчинений не на оригіналі договору фінансового лізингу №77/20 від 25.05.2002р., а на копії.

Вказані дії приватного нотаріуса Солодової Л.А. не відповідають вимогам пункту 8 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999р. №1172.

Згідно зазначеної норми для одержання виконавчого напису про повернення об'єкта лізингу подаються:

а) оригінал договору лізингу;

б) засвідчена лізингодавцем копія рахунка, направленого лізингоодержувачу, з відміткою про несплату платежів після вручення письмового повідомлення.

Аналізуючи положення зазначеного пункту, а також статті 87 Закону України "Про нотаріат" та пунктів 282, 284, 286, 288, 292 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерства юстиції України 03.03.2004 №20/5 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 3 березня 2004р. за №283/8882 ( із змінами), господарський суд приходить до висновку, що виконавчий напис про повернення об'єкта лізингу  вчиняється саме на оригіналі договору лізингу,  а засвідчена лізингодавцем копії рахунка, направленого лізингоодержувачу, з відміткою про несплату платежів після вручення письмового повідомлення повинна залишитися у справі нотаріуса.

Як убачається із матеріалів виконавчого провадження так  і документів із справи нотаріуса, які досліджені господарським судом, таких документів стягувачем не було надано нотаріусу.

Поряд з цим слід зазначити, що оригінал договору фінансового лізингу, в якому б містився пункт  3.12 за змістом якого передбачено зобов'язання Лізингоодержувача оплатити філії борг за попереднього лізингоодержувача згідно графіків лізингових платежів попереднього лізингоодержувача, на вимогу господарського суду не надано ні відповідачем у справі, ні третьою особою - приватним нотаріусом Солодовою Л.А.

Копія рахунка №160 від 24 травня 2005р., що міститься у справі нотаріуса, не містить відмітки про несплату платежів після вручення письмового повідомлення.

Зазначені обставини свідчать про неможливість вважати безспірною відповідальність боржника (позивача у справі) про повернення об'єкта лізингу у безспірному порядку.

Крім того, в процесі розгляду спору, господарським судом взято до уваги положення пункту 2.1 договору фінансового лізингу, який передбачає право лізингодавця вимагати повернення  у безспірному порядку майна, переданого у лізинг згідно з виконавчим написом, учиненим у державній нотаріальній конторі. За домовленістю сторін договору таке право у лізингодавця виникає за умови несплати лізингоодержувачем  лізингових платежів протягом двох чергових строків (термінів).

Відповідно до змісту п.3.2 договору до лізингових платежів входить:

- сума, яка відшкодовує при кожному платежі частину вартості об'єкта лізингу, що амортизується за строк, за який вноситься лізинговий платіж;

- сума, що сплачується лізигодавцю, як процент за залучені ним кошти для придбання майна.

Розмір лізингових платежів, їх склад та терміни сплати встановлені в Додатку до договору (Графік сплати лізингових платежів) ( п.3.3 Договору).

Сума коштів, зазначена в  графіках сплати лізингових платежів (додатках №2 до оригіналу договору №77/20 від 25.05.2002р., наданого господарському суду позивачем) складає 130797,73грн.  Як вбачається із змісту договору ця сума зменшена на суму попереднього лізингового платежу.

Аналогічні додатки №2 з таким же розміром лізинговим платежів та строками сплати, додані до копій договорів, що містяться у справах нотаріуса і у виконавчому проваджені.

Відповідач не довів господарському суду наявність простроченості сплати протягом двох чергових строків та розміру заборгованості, яка б могла складати за даним договором суму 643673,34грн., що зазначена в рахунку-фактурі №160 від 24.05.2005р.

Відповідачем на надано господарському суду  графіків лізингових платежів попереднього лізингоодержувача та не доведено факту направлення їх позивачу у справі та погодження умови з позивачем  щодо сплати останнім вказаної заборгованості відповідачу. Акт звірки взаємних розрахунків без дати (а.с.8 т.2) не приймається господарським судом як належний доказ зазначених обставин.

Поряд із зазначеними обставинами при досліджені заяви відповідача №33 від 11.04.2005р. адресованої нотаріальній конторі (вх. № 39 від 12.04.2005р.), яка міститься у справі нотаріуса, господарським судом встановлено, що нотаріальна дія вчинена приватним нотаріусом з порушенням вимог ст. 42 Закону України "Про нотаріат". Відповідно до положень вказаної статті нотаріальні дії вчиняються після їх оплати в день подачі всіх необхідних документів. Вчинення нотаріальної дії може бути відкладено в разі необхідності витребування додаткових відомостей або документів чи направлення документів на експертизу, а також якщо відповідно до закону нотаріус повинен впевнитись у відсутності у заінтересованих осіб заперечень проти вчинення цієї дії. Однак строк, на який відкладається вчинення нотаріальної дії у цих випадках, не може перевищувати одного місяця.

Розбіжність між датою звернення відповідача до приватного нотаріуса (12.04.2005) і датою вчинення нотаріальної дії (24.06.2005) складає 2 місяці і 12 днів.

З огляду на вищенаведене, господарський суд вважає, що виконавчий напис вчинено без достатніх підстав з порушенням вимог ст.42, 87, 88 Закону України "Про нотаріат", ст.7 Закону України „Про фінансовий лізинг”, част.1 ст.12 та част.1 ст. 13 ЦК України, пунктів 282, 284, 286, 288, 292 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерства юстиції України 03.03.2004 №20/5 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 3 березня 2004р. за №283/8882 ( із змінами), пункту 8 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999р. №1172 та умов договору. Отже, вимоги позивача до Національної акціонерної компанії "Украгролізинг" в особі Кіровоградської філії НАК "Украгролізинг" щодо визнання його таким, що не підлягає виконанню є обґрунтованими, їх слід задовольнити.

Що ж до залученого за ініціативою господарського суду відповідача - Державної виконавчої служби Кіровоградського району, то в позові до нього слід відмовити, так як зазначений відповідач здійснює виконавчі дії по вже вчиненому виконавчому напису, який відповідно до п.5 частини 1 ст.18-1 Закону України "Про виконавче провадження" є виконавчим документом.

Згідно ст.49 Господарського процесуального кодексу України державне мито та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу покладається на відповідача - Національну акціонерну компанію "Украгролізинг" в особі Кіровоградської філії НАК "Украгролізинг".

Заходи до забезпечення позову, вжиті згідно ухвали господарського суду від 1.11.2005р. на підставі ст.68 ГПК України підлягають скасуванню.

Керуючись ст. ст. 49, 80, 82, 84, 85, 116, 117 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позов до Національної акціонерної компанії "Украгролізинг" в особі Кіровоградської філії НАК "Украгролізинг" задовольнити повністю.

Визнати виконавчий напис, вчинений 24.06.05р. приватним нотаріусом Компаніївського районного нотаріального округу Кіровоградської області Солодовою Людмилою Анатоліївною зареєстрований в реєстрі за № 520 про вилучення в безспірному порядку у закритого акціонерного господарського товариства "Надія" сільськогосподарської техніки, переданої на умовах фінансового лізингу, загальною вартістю 378431,00 грн. таким, що не підлягає виконанню.

У позові до Державної виконавчої служби у Кіровоградському районі відмовити.

Стягнути з Національної акціонерної компанії "Украгролізинг" в особі Кіровоградської філії НАК "Украгролізинг", м. Кіровоград, вул. Тімірязєва, 84, кімната 118, ідентифікаційний код 24717375, розрахунковий рахунок                             № 0990 в Кіровоградській філії УСБ, МФО 323293, на користь закритого акціонерного сільськогосподарського товариства "Надія", с. Северинка, Кіровоградський район, Кіровоградська область, вул. Леніна, 1, ідентифікаційний код 03756690, розрахунковий рахунок № 26005674 в АППБ "Аваль" м. Кіровоград, МФО 323538 - 85 грн. державного мита та 118 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Скасувати заходи до забезпечення позову, вжиті ухвалою від 01.11.06 р. шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого напису, вчиненого приватним нотаріусом Компаніївського районного нотаріального округу Кіровоградської області Солодовою Людмилою Анатоліївною № 520 від 24.06.05 року щодо вилучення в безспірному порядку в закритого акціонерного сільськогосподарського товариства "Надія" (вул. Леніна,1, с. Северинка Кіровоградського району Кіровоградської області) на користь національної акціонерної компанії "Украгролізинг" в особі Кіровоградської філії НАК "Украгролізинг" (вул. Тімірязева, 84, кімн. 118, м. Кіровоград) за несплату чергових  лізингових платежів згідно договору фінансового лізингу № 77/20 від 25.05.02 року та згідно графіків сплати лізингових платежів сільськогосподарської техніки переданої на умовах фінансового лізингу, загальною вартістю 378431,00 грн.

Дане рішення може бути оскаржено до Дніпропетровського апеляційного господарського суду в установленому законом порядку.

Суддя

Є. М. Наливайко