ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

12 лютого 2007 р.

№ 55/14-06

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого
Карабаня В.Я.

суддів:                                                         Ковтонюк Л.В.

Чабана В.В.

за участю представників:

позивача
ОСОБА_1 довіреність НОМЕР_1
від 25.11.2005

відповідача                                        Довбик М.О. довіреність № 26-ю
12.12.2006

розглянувши у відкритому судовому
засіданні касаційну скаргу

Закритого акціонерного товариства “Малинове”
в особі філії “Ставищанське”

на  постанову

Київського міжобласного апеляційного
господарського суду від 22.11.2006

у справі  господарського суду

№ 55/14-06  Київської області

за  позовом

суб'єкта підприємницької
діяльності -фізичної особи ОСОБА_2

до

Закритого акціонерного товариства
“Малинове” в особі філії “Ставищанське”

про

стягнення 42 353,22 грн.

В С Т А Н О В
И В:

В грудні 2005 року суб'єкт
підприємницької діяльності -фізична особа ОСОБА_2 звернувся до господарського
суду Київської області з позовом до Закритого акціонерного товариства
“Малинове” в особі філії “Ставищанське” (далі -ЗАТ “Малинове” в особі філії
“Ставищанське”) про стягнення 32 104,80 грн. боргу, 3 704,40 грн. збитків у
вигляді втраченого прибутку, 124,02 грн. 3% річних.

Заявлені позовні вимоги мотивовано
тим, що позивачем згідно видаткової накладної НОМЕР_2 було отримано від
відповідача яйце куряче дієтичне 2-го сорту в кількості 136 800 шт. на загальну
суму 35 568 грн. У зв'язку із невідповідності отриманого позивачем яйця
курячого 2-го сорту вимогам щодо якості позивачем була повернута відповідачу за
накладною від 29.09.2005 партія яєць 2-го сорту в кількості 123 480 шт. на
загальну суму 32 104,80 грн., яка прийнята відповідачем на зберігання. Листом
від 06.10.2005 позивач звернувся до відповідача з вимогою здійснити заміну
товару або повернути сплачену за товар грошову суму, яка залишена відповідачем
без задоволення. Позивач на підставі статей 623, 625, 673 ЦК України, статті
224 ГК України просив стягнути з відповідача 32 104,80 грн. боргу, 124,02 грн.
3 % річних, 3 704,40 грн. збитків у вигляді втраченого прибутку.

Заявою про уточнення позовних
вимог, яку подано до господарського суду Київської області 21.04.2006, позивач
просив також стягнути вартість  понесених
ним витрат на транспортні послуги в сумі 4 500 грн. та витрат на купівлю тари
для транспортування товару в сумі 1920 грн.

Заявою, яку подано до
господарського суду Київської області 16.05.2006, позивач розмір позовних вимог
щодо стягнення втраченого прибутку збільшив до суми 13 582,80 грн.

Рішенням господарського суду Київської
області від 11.08.2006 (суддя Короткевич О.Є.) позов задоволено частково.
Стягнуто з ЗАТ “Малинове” в особі філії “Ставищанське” на користь суб'єкта
підприємницької діяльності -фізичної особи ОСОБА_2 38 524,80 грн. збитків,
385,25 грн. державного мита, 87,03 грн. витрат на інформаційно-технічне
забезпечення судового процесу. В решті вимог у задоволенні позову відмовлено. В
частині задоволення позову рішення мотивовано тим, що відповідач як продавець
передав позивачу як покупцю товар неналежної якості, який не відповідає вимогам
ГОСТу 27583-88 щодо терміну зберігання яйця харчового за температури 200
за Цельсієм та відносній вологості повітря 80% протягом 25 діб. Неналежним
виконанням своїх зобов'язань відповідачем позивачу було також завдано збитки, пов'язані
з транспортуванням товару, в розмірі 4500 грн. та пов'язані з купівлею тари для
перевезення товару в розмірі 1920 грн. Щодо відмови у стягненні 3% річних суд
виходив з того, що вимоги позивача, пов'язані із відшкодуванням вартості
неякісної продукції, не випливають із грошового зобов'язання відповідача. Щодо
відмови у стягненні збитків у вигляді втраченого прибутку рішення мотивовано
недоведеністю цих вимог. При цьому суд послався на ч. 2 ст. 22, ст. 623,
частини 1 та 4 ст. 673 ЦК України.

За результатами апеляційного
перегляду справи Київським міжобласним апеляційним господарським судом (колегія
у складі суддів: Швеця В.О., Гаврилюка О.М., Фаловської І.М.) 22.11.2006
винесена постанова, якою рішення господарського суду Київської області від 11.08.2006
у справі змінено. Резолютивна частина рішення господарського суду Київської
області від 11.08.2006 викладена в наступній редакції: “Позовні вимоги
задовольнити частково. Стягнути з ЗАТ “Малинове” в особі філії “Ставищанське”
на користь фізичної особи -підприємця ОСОБА_2 38 524,80 грн. збитків, 13 582,80
грн. упущеної вигоди, судові витрати: державне мито у розмірі 422,52 грн. та
117,71 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.” В
частині стягнення 38 524,80 грн. збитків та відмови у позові щодо стягнення 3%
річних постанова мотивована посиланням на ті ж обставини та норми права, що і
рішення суду першої інстанції. В частині стягнення 13 582,80 грн. збитків у
вигляді упущеної вигоди апеляційний суд мотивував свою позицію тим, що
неналежне виконання відповідачем своїх зобов'язань стало причиною того, що
позивач не отримав дохід, якщо б реалізував повернуту відповідачу партію яєць.

Не погоджуючись із постановою суду
апеляційної інстанції та рішенням суду першої інстанції, ЗАТ “Малинове” в особі
філії “Ставищанське” звернулось до Вищого господарського суду України з
касаційною скаргою, в якій просить їх скасувати та відмовити в задоволенні
позову суб'єкту підприємницької діяльності -фізичній особі ОСОБА_2, посилаючись
на порушення судами норм процесуального права та невірне застосування норм
матеріального права.

Вищий господарський суд України, приймаючи до
уваги межі перегляду справи в касаційній інстанції, проаналізувавши на підставі
встановлених фактичних обставин справи застосування норм матеріального і
процесуального права при винесенні оспорюваного судового акта,  дійшов висновку про задоволення частково
касаційної скарги за таких підстав.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що згідно видаткової накладної НОМЕР_2 відповідач поставив
позивачу яйця курячі дієтичні 2-го сорту у кількості 136 800 штук на загальну
суму 35 568 грн. (паспорт якості від 11.09.2005 з датою сортування 10.09.2005).
Відповідно до ГОСТу 27583-88 яйця харчові за температури повітря 20 градусів за
Цельсієм і відносній вологості повітря 80 % повинні зберігати свою якість
протягом 25 діб. Відповідно до акту НОМЕР_3 про недопущення до реалізації
продукції від 23.09.2005, складеного завідуючим Державною лабораторією
ветеринарно-санітарної експертизи
“Центрального “ ринку, продукція виявилася непридатною до реалізації та
підлягала утилізації. Внаслідок зазначених обставин позивач був змушений
повернути відповідачу партію яєць у кількості 123 480 шт. на загальну суму 32
104,80 грн., які були прийняті на склад відповідача згідно накладної від
29.09.2005.  У подальшому відповідач
своїм листом (арк. с. 19) повідомив позивача, що вказана партія продукції
згідно висновку санітарного лікаря не може бути допущена до реалізації і
зберіганні на складі та підлягає негайній утилізації.

Відповідно до частини першої та
четвертої статті 673 ЦК України продавець повинен передати покупцеві товар,
якість якого відповідає умовам договору купівлі-продажу; якщо законом
встановлено вимоги щодо якості товару, продавець зобов'язаний передати
покупцеві товар, який відповідає цим вимогам.

Відповідно до частин першої та
третьої статті 677 ЦК України законом або іншими нормативно-правовими актами
може бути встановлений строк, зі спливом якого товар вважається непридатним для
використання за призначенням (строк придатності). Продавець зобов'язаний
передати покупцеві товар, на який встановлено строк придатності, з таким
розрахунком, щоб він міг бути використаний за призначенням до спливу цього
строку.

Згідно із частиною 2 статті 678 ЦК
України у разі істотного порушення вимог щодо якості товару (виявлення
недоліків, які не можна усунути, недоліків, усунення яких пов'язане з
непропорційними витратами або затратами часу, недоліків, які виявилися
неодноразово чи з'явилися знову після їх усунення) покупець має право за своїм
вибором: 1) відмовитися від договору і вимагати повернення сплаченої за товар
грошової суми; 2) вимагати заміни товару.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що позивач направив відповідачу лист від 06.10.2005 з вимогою
заміни неякісного товару, а у випадку неможливості заміни -повернення сплаченої
за товар грошової суми, крім того просив відшкодувати витрати на
транспортування товару та придбання тари для його перевезення.

З врахуванням вимог ст. 193
Господарського кодексу України та ст. 526 ЦК України (суб'єкт господарювання та
інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські
зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів,
договору), Вищий господарський суд України вважає, що висновок судів попередніх
інстанцій про необхідність стягнення з відповідача 38 524,80 грн. збитків є
правомірним.

Задовольняючи позов в частині
стягнення 13 582,80 грн. збитків у вигляді упущеної вигоди, суд апеляційної
інстанції мотивував свою позицію тим, що у зв'язку із поверненням партії яєць
відповідачу позивачем не було отримано дохід від продажу цієї партії яєць в
сумі 13 582,80 грн., виходячи із того, що середня роздрібна ціна на яйця курячі
у вересні -жовтні 2005 року становила 3,68 грн.

Вищий господарський суд України не
може погодитись з даним висновком суду апеляційної інстанції з огляду на
наступне.

За загальним принципом цивільного
права особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права,
має право на їх відшкодування (частина перша статті 22, стаття 611, частина
перша статті 623 ЦК). Для застосування такої міри відповідальності, як
відшкодування збитків, потрібна наявність повного складу цивільного
правопорушення, як-то: протиправна поведінка, дія чи бездіяльність особи;
шкідливий результат такої поведінки (збитки); причинний зв'язок між
протиправною поведінкою та збитками; вина правопорушника. Згідно з частиною
другою статті 623 ЦК розмір збитків, завданих порушенням зобов'язання,
доказується кредитором.

Зі змісту вищенаведених
матеріально-правових норм вбачається, що збитки мають бути прямими та має
існувати причинно-наслідковий зв'язок між діями боржника та збитками. Висновок
суду апеляційної інстанції про те, що позов в частині стягнення збитків у
вигляді упущеної вигоди підлягає задоволенню, оскільки позивач не отримав
прибутку від продажу партії яєць, яка повернута відповідачу, виходячи із
середньої роздрібної ціни на яйця курячі, що становила 3,68 грн., є
необґрунтованим та таким, що не відповідає чинному законодавству України та
матеріалам справи.

Враховуючи вищевикладене, постанова
Київського міжобласного апеляційного господарського суду в частині задоволення
вимог про стягнення 13 582,80 грн. упущеної вигоди, відповідно про стягнення
судових витрат: 422,52 грн. державного мита та 117,71 грн. витрат на
інформаційно-технічне забезпечення судового процесу, є такою, що підлягає
скасуванню, а рішення господарського суду Київської області від 11.08.2006 в
частині відмови у задоволенні вимог про стягнення упущеної вигоди підлягає
залишенню в силі, в решті постанову слід залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 1115,
1119, 11110, 11111 Господарського
процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України

П О С Т А Н О
В  И В:

Касаційну скаргу Закритого акціонерного
товариства “Малинове” в особі філії “Ставищанське” задовольнити частково.

Постанову Київського міжобласного
апеляційного господарського суду від 22.11.2006 у справі № 55/14-06 в частині
задоволення вимог про стягнення 13 582,80 грн. упущеної вигоди та стягнення з
Закритого акціонерного товариства “Малинове” в особі філії “Ставищанське”
судових витрат: 422,52 грн. державного мита та 117,71 грн. витрат на
інформаційно-технічне забезпечення судового процесу скасувати. В решті
постанову Київського міжобласного апеляційного господарського суду від
22.11.2006 у справі № 55/14-06 залишити без змін.

Головуючий
В.Карабань

судді:                                                                                                 Л.Ковтонюк

В.Чабан