ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"20" березня 2007 р.
Справа № 18/1078

За позовом  Товариства з обмеженою відповідальністю "Пластпайп", м. Івано-Франківськ

до Державного підприємства "Маниковецький спиртовий завод", с. МаниківціДеражнянського району

про стягнення 31306,60 грн.

Суддя   Саврій В.А.

Представники сторін:

Позивача:  Качанівська З. М. - за довіреністю №384 від 16.03.2007 року.

Відповідача: Франковська Л. С. - за дорученням від 19.03.2007 р.

Суть спору:

Позивач в позовній заяві просить суд стягнути з відповідача 31306,60 грн. з яких 25000 грн. заборгованості за отримані згідно усної домовленості матеріальні цінності, 2710,70 грн. пені, 572,69 грн. - 3% річних, 3023,22 грн. інфляційних втрат. Повноважний представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, наголошуючи, що вони обґрунтовані та підтверджені матеріалами справи.

Відповідач  у відзиві на позов, повноважний представник відповідача в судовому засіданні основну заборгованість визнає, заперечує проти стягнення пені, 3% річних та  інфляційних. Зазначає, що строки поставки та оплати матеріалів не обумовлювались, заборгованість не є простроченою.

Розглядом матеріалів справи встановлено:

За усною домовленістю, досягнутою між сторонами, відповідач отримав згідно довіреності №801798 від 13.03.2006 р. товарно - матеріальні цінності по накладним №03/44 та №03/61 на суму 52553,36 грн.

Документи, що підтверджують факт передачі товару наявні в матеріалах справи.

Таким чином, з матеріалів справи вбачається, що позивач належним чином виконав домовленість, передав відповідачу продукцію, однак відповідач розрахунку за отриману продукцію не провів.

Відповідач розрахунок за отриманий товар провів частково,  в сумі 27553,36 грн. Між сторонами проведено звірку взаємних розрахунків станом на 01.02.2007 р., про що складено акт, який підписано сторонами. Згідно поданого акту заборгованість відповідача перед позивачем  становить 25000грн.

Позивачем також 06.06.2006 р. направлено відповідачу вимогу №592 з вимогою сплатити борг. Відповідач у відповіді №463 від 02.11.2006 р. гарантував сплату заборгованості до 20.11.2006 р.

Оскільки розрахунок у зазначені строки не проведений, позивач звернувся з позовною заявою, в якій просить стягнути з відповідача 31306,60 грн. з яких 25000 грн. заборгованості за отриману продукцію, 2710,70 грн. пені, 572,69 грн. - 3% річних, 3023,22 грн. інфляційних втрат.

Аналізуючи надані по справі докази,  оцінюючи їх в сукупності, до уваги приймається наступне:

Статтею 173 ГК України встановлено, що однією з підстав виникнення господарських зобов’язань є господарські договори.

Відповідно до ст. 193 ГК України суб’єкти  господарювання та інші учасники господарських  відносин повинні виконувати  господарські зобов’язання  належними чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності  конкретних вимог щодо виконання зобов’язання –відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Згідно ст.ст. 526, 530 Цивільного кодексу України зобов’язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог –відповідно до звичаїв ділового обороту  або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов’язані встановлений строк  його виконання, то воно підлягає  виконанню у цей строк.

Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов’язання, на вимогу кредитора зобов’язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції, а також  3% річних від простроченої суми.

Оскільки пеня є договірною величиною, а між сторонами відсутній укладений окремий письмовий договір з визначенням розміру та порядком нарахування пені, в задоволені вимог позивача щодо стягнення 2710,70 грн. пені належить відмовити.

Враховуючи вищевикладене, вимоги позивача підлягають  задоволенню частково, в сумі 28595,91 грн.

Витрати по сплаті державного мита та витрати на інформаційно-технічне  забезпечення судового  процесу покладаються на відповідача, пропорційно задоволеним вимогам, відповідно до ст.49 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст. ст. 526,530,625 Цивільного кодексу   України,  ст. ст. 44, 49, 82, 84, 116 Господарського  процесуального  кодексу  України,

В И Р І Ш И В:

Позов  Товариства з обмеженою відповідальністю "Пластпайп",  м. Івано-Франківськ до Державного підприємства Маниковецький спиртовий завод, с. Маниківці Деражнянського району про стягнення 31306,60 грн.  задовольнити частково.

Стягнути з Державного підприємства Маниковецький спиртовий завод, с. Маниківці Деражнянського району  (вул. Кірова, 17, код 00374918) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Пластпайп",  м. Івано-Франківськ  (вул. Ленкавського, 20, код  32077095) 25000 грн. (двадцять п'ять тисяч грн.) основного боргу, 3023,22 грн. (три тисячі двадцять три грн. 22 коп.) інфляційних втрат, 572,69 грн. (п'ятсот сімдесят дві грн. 69 коп.) –3% річних, 276,83 грн. (двісті сімдесят шість грн. 83 коп.) витрат по оплаті державного мита та 108,78 грн. (сто сім грн. 78 коп.) витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Видати наказ.

В решті позову відмовити.

Суддя                                                                      В.А. Саврій