СУД
РІШЕННЯ

"17" травня 2007 р.

Справа №  4/94

Господарський суд Кіровоградської області в
складі судді Хилька Ю.І. розглянувши справу № 4/94

за позовом: товариства з обмеженою
відповідальністю "Евросеть ДВК", м. Дніпропетровськ

до відповідача: фізичної особи -
підприємця ОСОБА_1, м. Кіровоград

про стягнення 28099,58 грн

Представники сторін:

від позивача - Мирошниченко Ю.О. ,
довіреність № 12-02/092  від 20.04.07 ;

від відповідача - ОСОБА_1,
особисто   ;

Суть спору:

Заявлено позов про стягнення
28099  грн. 58 коп.  заборгованості по договору суборенди   нежитлового приміщення, з яких  27154 грн. 20 коп. безпосередньо
заборгованість по орендній  платі  та
945 грн. 38 коп.  заборгованість
по  компенсації за спожиті   комунальні послуги.

В судовому  засіданні
23.04.2007 року   відповідач
заявив  клопотання про відкладення  розгляду
справи у зв'язку  з  необхідністю
ознайомитись з матеріалами справи, поданими  позивачем.
Ухвалою суду  від  23.04.2007 року   розгляд справи  відкладено на
17.05.2007 року . До призначеної судом
дати, тобто до 14.05.2007 року
відповідач   витребувані
судом  матеріали  не подав, можливі  заперечення
чи  будь-які пояснення  до суду
не надав.

Позивач   повністю
підтримав  позовні вимоги  та вважає
їх обґрунтованими.

Заслухавши представників  сторін, дослідивши  матеріали справи, господарський  суд,-

ВСТАНОВИВ:

Правовідносини між учасниками
спору  виникли  11.07.2006 року  в результаті
укладення договору  суборенди
нежитлового приміщення НОМЕР_1( в подальшому
договір) згідно якого   ТОВ
«Евросеть ДВК» як орендар (позивач по справі) надає, а суб'єкт підприємницької
діяльності ОСОБА_1 (відповідач по справі) приймає у строкове платне
володіння  та  користування частину приміщення площею 15
кв.м. АДРЕСА_1. У відповідності до п. 2.5, 4.5 договору сторони склали акт
приймання-передачі нежитлового приміщення від 11 липня 2006 року.

Згідно до п. 4.2. договору,  орендна плата перераховується на
розрахунковий рахунок  орендаря щомісячно
не пізніше п'яти днів з дня надання орендарем рахунка для сплати.

Відповідно до  п.4.1. договору розмір щомісячної орендної
плати складає  3408,00 гривен, у тому
числі ПДВ 20%. До складу орендної плати не враховується плата за спожиту
електроенергію, опалення, водопостачання. У відповідності до п.4.4.
суборендар  повинна  компенсувати орендарю плату за спожиту
електроенергію, опалення, водопостачання згідно виставленого рахунка орендаря,
в термін трьох днів з моменту надання рахунку.

На виконання умов  договору позивач  передав
відповідачу  нежитлове  приміщення
та провів нарахування     орендної
плати: за  період  з 11.07.06-31.07.06р.  в розмірі
2308,74 гривень; з серпня по
грудень 2006 року включно  по  3408 грн. щомісячно на суму  17040 грн., за січень - лютий  2007 року в розмірі  6816 грн. та за період з 01. по 09.03.2007
року  в
розмірі  989 грн. 41 коп., на  загальну суму за весь  час
суборенди в  розмірі   27154 грн. 20 коп.

Вимогу  про
внесення  орендної плати  відповідачу
позивачем заявлено  листом НОМЕР_2
одночасно з яким  відповідачу було
вручено рахунки на оплату  НОМЕР_3 на
суму  19348 грн. 74 коп., НОМЕР_5  на
суму  3408 грн. та НОМЕР_4,
що  посвідчується  поштовим повідомленням про вручення поштового
відправлення (а.с.28).

У відповідності до  п.4.4
договору  відповідач повинен  проводити
оплату в рахунок  компенсації
сплачених позивачем коштів  на
використану електричну енергію,  опалення
та водопостачання  . Згідно проведеному
розрахунку  до стягнення з відповідача
підлягає  сума  заборгованості з компенсації спожитих
комунальних послуг в  розмірі  945 грн. 38 коп. Розрахунок  заборгованості проведено правильно та вимоги
в цій частині є обґрунтованими і
підлягають до повного задоволення.
Зокрема, господарський суд вважає, що
до стягнення підлягає 578 грн. 38 коп.
за  період з 11.07.06 по  31.12.06 р. та  367 грн. за
період з  01.01.07-09.03.07 р.
включно.

Проаналізувавши правовідносини   між учасниками спору та надавши  їм правову оцінку, господарський  суд приходить до переконання, що  позовні
вимоги  ґрунтуються на вимогах
закону та підлягають до   задоволення
повністю.

Такий  висновок
господарський суд  зробив на
підставі  наступного.

Суд
вважає, що  між сторонами  виникли правовідносини  згідно
до  укладеного  договору
суборенди,  які  регулюються
за  правилами  глави 58 Цивільного  кодексу
України. За  приписом  ст.759
Цивільного  кодексу  України за
договором найму(оренди) наймодавець передає  або
зобов'язується  передати наймачеві  майно у
користування  за  плату
на  певний строк.

За
правилом  ст.762 Цивільного
кодексу  України за  користування
майном з наймача
справляється  плата,  розмір  якої
встановлюється  договором  оренди.

Згідно  до
ст.782 Цивільного кодексу України наймодавець  має право відмовитись   від
договору  найму і  вимагати
повернення речі,  якщо наймач  не
вносить  плату  за користування річчю  протягом трьох  місяців
підряд. У разі  відмови наймодавця
від  договору  найму договір
є розірваним з  моменту  одержання наймачем  повідомлення наймодавця про відмову від  договору.

Згідно  зі ст. 610 Цивільного кодексу України
порушенням зобов'язання є  його
невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

У
відповідності до статей 525-527 Цивільного  кодексу України  одностороння відмова від зобов'язання або
одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом, зобов' язання має виконуватись належним чином відповідно
до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а
за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або
інших вимог, що звичайно ставляться.

Обов 'язок сплатити грошові кошти
за  оренду  приміщення
визнається господарським зобов' язанням, що виникає між суб'єктами
господарювання(ст. 173 Господарського кодексу України), якими і являються
суб'єкти підприємницької діяльності - юридичні та фізичні особи (громадяни),
зареєстровані в установленому законодавством порядку.

Відсутність  у боржника відповідних коштів не
вважається  такою обставиною, яка б
звільняла його від цивільно-правової відповідальності за неналежне виконання
господарських зобов'язань (ч.2 ст. 218 Господарського кодексу  України).

Суд вважає, що між сторонами
досягнуто згоди по всіх істотних умовах договору, наявні договірні відносини у
відповідності до вимог ст.ст. 11, 639 Цивільного кодексу України  підтверджують що це  саме
договір  оренди.

Господарський суд звертає увагу на
ту  обставину, що  позивачем не подано до суду  доказів
виконання ним  умов 4.2
договору  щодо порядку проведення   оплати за
оренду після  пред'явлення   рахунку-фактури до 05 числа   поточного місяця щодо   оплати
989 грн. 41 коп. в  березні 2007
року за  період з  01.03.2007 року по  09.03.2007 року. Однак, господарський  суд
приймає до уваги, що   14.03.2007
року   позивач  вже звернувся до суду за захистом своїх прав
і в  позовній заяві   навів свої вимоги про проведення  оплати за
березень 2007 року,  вказані  дії
можна   розцінити  як
направлені на   належне
виконання  умов договору  та
визнати  обґрунтованою до
стягнення  заборгованість  за
березень 2007 року в розмірі  989
грн. 41 коп.

Відповідач вимоги позивача  фактично визнав, оскільки акт звірки
заборгованості, доказів належного виконання зобов'язання суду не надав.
Документів, що підтверджують повний розрахунок по договору з позивачем відповідач
не представив. Позивач правомірно просить стягнути наявний основний борг в
розмірі 28099 грн. 58 коп. з відповідача на підставі ст. 526 Цивільного  кодексу
України, зобов'язання має бути виконано в натурі. На день розгляду заяви
борг на користь позивача складає 28099 грн. 58 коп., з яких  27154 грн. 20 коп. сума  основного
боргу по  орендній платі  та  945
грн. 38 коп. компенсація за  спожиті
комунальні  послуги.

Поряд  з цим, господарським  судом
залишається  без  задоволення
клопотання   позивача  про
накладення арешту  на  майно або
грошові  суми, що належать  відповідачеві, оскільки   позивачем
не визначено які  саме заходи   до
забезпечення  позову  він
просить  застосувати  та
не  приведено  доказів, що невжиття  таких
заходів  може утруднити чи  зробити
неможливим виконання  рішення  господарського  суду та
не  подано  доказів
про наявність  майна  чи
грошових  сум  у
відповідача.

Згідно ст. 49 ГПК України судові
витрати належить покласти на  відповідача
та стягнути на користь позивача 281 грн. сплаченого  державного мита та 118 грн. витрат по
інформаційно-технічному забезпеченню судового процесу,   оскільки
через  невиконання   відповідачем
зобов'язання  позивач   змушений
був  звернутись  до суду
за  захистом  своїх
прав і  поніс  додаткові
витрати. Господарським судом приймається до уваги, що при зверненні до
суду позивачем  надлишклово сплачено
державне мито  в розмірі  36
грн. та вважає за необхідне
видати   позивачу  довідку
для повернення   надлишково  сплаченої суми  державного мита.

Керуючись   ст. ст.34,49, 82,83, 84 ГПК  України, господарський суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити   повністю.

Стягнути з фізичної особи -
підприємця ОСОБА_1, АДРЕСА_2 ІПН  НОМЕР_6
розрахункові  рахунки невідомі
заборгованість  по орендній  платі
в розмірі   28099 грн.58 коп.,
суму сплаченого державного мита в
розмірі  281 грн. та  витрат на інформаційно-технічне  забезпечення судового процесу в  розмірі 118 грн. на користь   товариства з обмеженою відповідальністю
"Евросеть ДВК", м. Дніпропетровськ
ул. Севастопольская  16 ( поштова
адреса  м.Дніпропетровськ  вул. Виконкомівська  24) р/р 8001 в ЗАТ "Альфа -
Банк", м. Києв, МФО 300346, код 34230775.

Наказ  видати.

Рішення набирає законної сили після
закінчення десятиденного строку з дня його прийняття.

Сторони у справі протягом цього
строку мають право подати апеляційну скаргу до
Дніпропетровського
апеляційного  господарського  суду на вказане рішення через господарський
суд Кіровоградської області.

Суддя