ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД Луганської
м.Луганськ пл.Героїв ВВВ 3а тел.55-17-32
ХОЗЯЙСТВЕННЫЙ СУД Луганской
г.Луганск пл.Героев ВОВ 3а тел.55-17-32
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

22.03.07
Справа № 13/38.

За позовом Приватного підприємства
“Баланс” м. Херсон

до фізичної особи підприємця ОСОБА_1,
с. Бобрикове Антрацитівського району Луганської області.

Про стягнення 18456 грн. 03 коп.

Суддя

Яресько Б.В.

За участю:

Секретар судового засідання Савенко
В.Ю.

Від позивача

Не прибув

Від відповідача

Не прибув

ОБСТАВИНИ СПРАВИ: Позивачем
заявлені вимоги про стягнення з відповідача боргу в сумі 17 595 грн. 10 коп.,
пені в сумі 860 грн. 93 коп., та спонукання відповідача надати позивачу
відповідні бухгалтерські документи.

Позивач позов підтримав.

Відповідач відзив на позов і
витребуванні документи не надав, участь свого представника у засіданнях не
забезпечив, хоча належним чином був повідомлений про час і місце проведення
засідань,

Відповідач не повідомив суд про
наявність поважних причин, що перешкоджають йому забезпечити участь у судовому
засіданні свого представника, в зв'язку з чим відповідно до ст. 75 ГПК України
спір розглядається за наявними в справі матеріалами

Розглянувши документи і матеріали,
додані до позовної заяви, заслухавши пояснення представників учасників судового
процесу, всебічно і повно з'ясувавши всі обставини справи, оцінивши докази, які
мають значення для вирішення спору, господарський суд,

ВСТАНОВИВ,
що 16.05.2006 р. між сторонами по справі був укладений договір поставки
вугільної продукції згідно якого відповідач зобов'язався поставити, а позивач
прийняти та оплатити вугільну продукцію.

Позивач здійснив оплату вугільної
продукції за договором в сумі 69 407 грн. 50 коп. за наступними платіжними
дорученнями: НОМЕР_1 від 09.06.06; НОМЕР_2 від 14.06.06 р.; НОМЕР_3 від
14.06.06 р.; НОМЕР_4 від 27.07.2006 р..

Відповідач здійснив поставку вугілля
на загальну суму 51 812 грн. 24 коп. (вагон
НОМЕР_5 від 09.06.2006 р., та НОМЕР_6 від 22.07.2006 р.)

Таким чином відповідачем не
поставлено позивачу вугілля на суму 17 595 грн. 10 коп.

Претензією від 23.10.2006 р. позивач
запропонував відповідачу до поставити вугілля, або повернути йому кошти в сумі
17 595 грн. 10 коп.

Претензія залишилась без відповіді.

Позивач звернувся до господарського
суду Луганської області з позовом в якому просить суд стягнути з відповідача
кошти  в сумі 17 595 грн. 10 коп., пеню в
сумі 860 грн. 93 коп., та спонукання відповідача надати позивачу відповідні
бухгалтерські документи на вагон НОМЕР_6 по залізничній накладній НОМЕР_7 від
22.07.2006 р.

Відповідач заперечень проти позову,
або доказів повернення коштів суду не надав.

Встановивши фактичні обставини
справи, оцінивши доводи сторін та надані ними докази суд дійшов висновку про
часткову обґрунтованість позовних вимог виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ст. 33, 34
Господарського  процесуального кодексу
України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень. Обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть
підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно ст. 43 Господарського  процесуального кодексу України судочинство у
господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші
особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення
поданими суду доказами.

Згідно ч. 1 ст. 173 Господарського
кодексу України господарським
визнається  зобов'язання,  що
виникає  між суб'єктом  господарювання та іншим учасником
(учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав,  передбачених
Господарським  кодексом,  в силу
якого  один  суб'єкт
(зобов'язана  сторона,  у
тому  числі боржник)  зобов'язаний
вчинити  певну дію
господарського   чи
управлінсько-господарського
характеру  на користь іншого
суб'єкта (виконати  роботу,  передати
майно,   сплатити гроші, надати
інформацію тощо),  або утриматися від
певних дій,  а інший суб'єкт (управнена
сторона,  у тому числі кредитор) має
право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Відповідно до ст. 193 Господарського
кодексу України суб'єкти господарювання
та  інші учасники  господарських відносин  повинні
виконувати  господарські  зобов'язання належним чином відповідно до
закону,  інших правових актів,  договору, а за відсутності   конкретних
вимог  щодо  виконання
зобов'язання  - відповідно до
вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

До виконання господарських   договорів застосовуються відповідні
положення  Цивільного  кодексу
України  з урахуванням
особливостей, передбачених Господарським
кодексом України.

Статтею 629 Цивільного кодексу України
встановлено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно ст. 525 Цивільного кодексу
України одностороння  відмова  від
зобов'язання  або одностороння зміна  його
умов  не  допускається,
якщо  інше  не
встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 526 Цивільного
кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до
умов  договору  та
вимог  цього  Кодексу,
інших актів цивільного законодавства,
а за відсутності таких умов та вимог -
відповідно до   звичаїв   ділового
обороту  або  інших
вимог,  що  звичайно ставляться.

Згідно ст. 610 Порушенням
зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов,
визначених  змістом  зобов'язання
(неналежне виконання).

Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного
кодексу України зобов'язання повинно виконуватися у встановлений строк.

Відповідач вимогу позивача про
поставку вугілля, що містилася в претензії не виконав.

Згідно ст. 530 Цивільного кодексу
України якщо  строк  (термін)
виконання  боржником  обов'язку  не встановлений або визначений моментом
пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який
час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від  дня
пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із
договору або актів цивільного законодавства.

Відповідно до ч. 3 ст. 612 Цивільного
кодексу України якщо внаслідок прострочення боржника виконання зобов'язання
втратило інтерес для кредитора, він може відмовитися від прийняття виконання і
вимагати відшкодування збитків.

За таких обставин вимоги позивача
щодо стягнення   коштів  в сумі 17 595 грн. 10 коп. є обґрунтованими,
та підлягають задоволенню.

Позивачем також заявлена вимога про
стягнення пені в сумі 860 грн. 93 коп.

Умовами спірного договору не передбачене
відповідальність відповідача у вигляді сплати пені.

За таких обставин, з врахуванням
положень ст. 551 Цивільного кодексу України вимоги позивача щодо стягнення пені
в сумі 860 грн. 93 коп. є необґрунтованими.

Позивачем також заявлена вимога про
спонукання відповідача надати позивачу відповідні бухгалтерські документи на
вагон НОМЕР_6 по залізничній накладній НОМЕР_7 від 22.07.2006 р. На вимогу
суду, що містилась в ухвалі від 01.03.2007 р. позивач не зазначив які саме
документи він вимагає зобов'язати надати йому відповідача.

За таких обставин вимоги позивача в
цій частині  не можуть бути задоволенні.

Відповідно до ст. 44,49
Господарського процесуального кодексу України судові витрати покладаються на
відповідача, а саме державне мито у сумі -175
грн. 95 коп. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового
процесу у сумі 59 грн. 00 коп., в решті на позивача.

Керуючись ст. 44,49, 75, 82-85
Господарського  процесуального кодексу
України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з фізичної особи
підприємця ОСОБА_1 АДРЕСА_1 ідентифікаційний номер  НОМЕР_8 на користь приватного підприємства
“Баланс” м. Херсон, вул. Пролетарська 70 ідентифікаційний код  30667175 кошти в сумі 17 595 грн. 10 коп.,
державне мито у сумі -175  грн. 95 коп.
та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу у сумі 59
грн. 00 коп., наказ видати.

3. В решті вимог відмовити.

Рішення набирає законної сили після
закінчення десятиденного строку з дня його прийняття.

Суддя
Б.В. Яресько