донецький апеляційний господарський суд
Постанова

Іменем
України

14.02.2007 р.
справа №43/238

Донецький апеляційний господарський
суд у складі колегії суддів:

головуючого:

суддів

за участю представників сторін:

від позивача:

Баранов А.С. (довіреність
№71-01/337 від 02.02.2007р.) Лисенко Л.М. (довіреність №71-01/1957  ,

від відповідача:

.Лактіонова О.Г. (довіреність
№15-458 від 06.12.2006р.) 2. не з'явтвся
,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу

Державного підприємства „Донецька
залізниця” м.Донецьк

на рішення  господарського суду

Донецької області

від

24.10.2006 року

по справі

№43/238

за позовом

Державного підприємства
"Донецька залізниця" м.Донецьк

до

Державного відкритого
акціонерного товариства "Шахтоуправління Донбас" м.Донецьк
Приватного підприємця ОСОБА_1 м.Антрацит

про

стягнення заборгованості в сумі
1047647грн.04коп.

В С Т А Н О В
И В:

У липні 2004року позивач, Державне
підприємство „Донецька залізниця” м.Донецьк,
звернувся до господарського суду Донецької області з позовом до
відповідачів Державного відкритого акціонерного товариства Шахтоуправління
Донбас” м.Донецьк та Приватного підприємця ОСОБА_1 м.Антрацит про стягнення
1047647,04грн. в т.ч. плати за користування вагонами у сумі 413606,40грн. та
збору за зберігання вантажу у розмірі
634040,64грн.

Рішенням від 24 жовтня
2006року  господарський суд у задоволені
позову відмовив у зв'язку з недоведеністю, оскільки позивач не визначився, у
яких розмірах має статися покладення відповідальності на кожного з
відповідачів, а суд позбавлений можливості самостійного визначення цих вимог.

Не погодившись з прийнятим рішенням
позивач звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить рішення суду скасувати,
прийняти нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

В обґрунтування своїх апеляційних
вимог заявник скарги посилається на те, що
судом першої інстанції порушені норми процесуального права, а також на
неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи.

Відповідачі вважають рішення суду
законним та обґрунтованим, а скаргу такою, що не підлягає задоволенню.

До апеляційної інстанції надійшло
клопотання Державного відкритого акціонерного товариства „Шахтоуправління
Донбас” м.Донецьк про залучення до матеріалів справи копії висновку спеціаліста
Донецького обласного бюро експертиз №15 від 24.01.2006р. Дане клопотання  судова колегія в якості доказу не приймає,
оскільки у відповідності до ч.3 ст.101 Господарського процесуального кодексу
України  не були предметом розгляду в
суді першої інстанції.

Представник Приватного підприємця
ОСОБА_1 м.Антрацит у судове засідання не з'явився.

Відповідно до ст.129 Конституції
України, ч.4 ст.9 Закону України “Про судоустрій в Україні”, ст.ст. 44,811
Господарського процесуального кодексу України був здійснений запис
судового засідання за допомогою засобів технічної фіксації.

Відповідно до статті 101
Господарського процесуального кодексу України у процесі розгляду справи
апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими
доказами повторно розглядає справу.

Апеляційний господарський суд не
зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість
рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Заслухавши пояснення представників
сторін, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку
обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність
застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права,
колегія суддів встановила наступне:

В силу ст.306 Господарського
кодексу України, ст.908 Цивільного кодексу України, загальні умови перевезення
визначаються цими кодексами, законами, транспортними кодексами
(статутами),  іншими нормативно-правовими
актами.

Умови перевезення вантажів окремими
видами транспорту, а також відповідальність сторін щодо перевезення
встановлюється договором, якщо інше не визначено, зокрема, транспортними
кодексами (статутами), що передбачено п.5 ст.307 Господарського кодексу
України, п.2 ст.908 Цивільного кодексу України.

Зокрема, на перевезення залізничним
транспортом вантажів, у тому числі на перевезення вантажів, навантаження і
розвантаження яких відбувається на залізничних під'їзних коліях незалежно від
форм власності, які не належать до залізничного транспортну загального
користування, поширюються норми Статуту залізниць України, затверджені
постановою Кабінету Міністрів України від 06.04.98р. №457.

Згідно ст.119 Статуту залізниць
України за користування вагонами і контейнерами залізниці вантажовідправниками,
вантажоодержувачами, власниками під'їзних колій, портами, організаціями,
установами, громадянами - суб'єктами підприємницької діяльності вноситься
плата. Порядок визначення плати за користування вагонами (контейнерами) та
звільнення вантажовідправника від зазначеної плати у разі затримки забирання
вагонів (контейнерів), що виникла з вини залізниці, встановлюється Правилами.

Як вбачається із матеріалів справи,
15, 16 та 19 січня 2006року на станцію Чумаково на адресу Державного відкритого
акціонерного товариства Шахтоуправління Донбас” м.Донецьк (далі ш/у „Донбас”)
надійшов вантаж -вугілля
„Антрацит”(АШ-отсев) у 15 вагонах ІНФОРМАЦІЯ_3, ІНФОРМАЦІЯ_4  за вагою вантажовідправника ПП ОСОБА_1, що
підтверджується перевізними документами НОМЕР_1, НОМЕР_2, ІНФОРМАЦІЯ_1,
НОМЕР_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, НОМЕР_4 (а.с.13-57).

Залізниця у відповідності до ст.42
Статуту залізниць України  повідомила про
вантаж  одержувача, ш/у  „Донбас”,
в день його прибуття, про що свідчить витяг із книги повідомлень
ст.Чумаково Донецької залізниці (а.с.28-30).

Спірні вагони з вантажем ш/у
„Донбас” не були прийняті. Від прийняття зазначеного вантажу вантажоодержувач
відмовився, про що залізницею на ст.Чумаково були складені акти загальної форми
ГУ-23 ІНФОРМАЦІЯ_5 від 15, 16 та 19 січня 2006р., які не були підписані
одержувачем (а.с.10-12).

В обґрунтування позовних вимог
залізницею надані відомість  плати за
користування вагонами НОМЕР_5 та накопичувальна картка, які підписані
одержувачем з оговоркою, а саме: „вантаж одержувачем не замовлявся; вантаж
прибув без засобів профілактики проти змерзання, змерзлий; вантаж прибув
первісно у грудні 2005року і був переадресований назад на ст.Карахаш,
після чого знову був повернутий без згоди; вантаж прибув сумнівної якості,
екологічно не чистий  (а.с.7-9).

Відповідно з вимогами ст.47 Статуту
залізниць України у разі прибуття вантажу на адресу одержувача, поставка якого
йому не передбачена планом (договором, контрактом, замовленням, нарядом на
ін.). Останній зобов'язаний прийняти такий вантаж від станції призначення на
відповідальне зберігання. Одержувач може відмовитись від прийняття вантажу лише
у разі, коли якість вантажу через псування або пошкодження змінилася настільки,
що виключається можливість повного або часткового його використання.

У ході розгляду справи в
апеляційній інстанції, судова колегія встановила, що вантажовідправником вантаж
відправлений із застосуванням профілактичного засобу у відповідності до розділу
16 Правил перевезення вантажів, про що свідчить відмітка у залізничній
накладній (гр.1;4). Тому заперечення ш/у „Донбас” про те, що вантаж був
змерзлим не заслуговує на увагу.

Досліджуя матеріали справи,  судова колегія визначила, що крім
повідомлення про прибуття вантажу начальник станції зобов'язаний повідомити
одержувача про час подачі вагонів під вивантаження на пізніше ніж за 2 години
до його подачі у відповідності до пункту 2 розділу 8 Правил видачі вантажів.
Такого повідомлення залізницею не надано до суду.

За приписами ст.48 Статуту
встановлено, якщо залізниця не має можливості видати вантаж одержувачу,
зазначеному у накладній, вона вчиняє з вантажем дії за вказівкою відправника,
який зобов'язаний дати таку вказівку у тридобовий термін від дня вручення йому
повідомлення.

Як вбачається із матеріалів справи,
31.01.2006року начальником ст.Чумаково Донецької залізниці  на адресу вантажовідправника -ПП ОСОБА_1, був
направлений лист НОМЕР_6, яким  було
повідомлено, що 15 вагонів, які прибули на адресу ш/у „Донбас”.
Одержувачем  не прийняті. Вантаж
знаходиться на відповідальному зберіганні, тому необхідні термінові заходи щодо
переадресування вантажу (а.с.100). Але, вказівок від вантажовідправника щодо
переадресуванню вантажу залізниця не отримала.

Однак, у порушення п.4 ст.48
Статуту  заходів щодо реалізації вантажу
або повернення його відправнику, залізниця не прийняла, тим самим на свій ризик
збільшила строк зберігання вантажу. Лише 01.04.2006року вантаж був
переадресований на ст.Карахаш Донецької залізниці у відповідності до наказу
НОМЕР_7 від 29.03.2006р., про що поставлена відмітка на  перевізних документах.

Відповідно до ст.119 Статуту
залізниць України  за користування
вагонами і контейнерами залізниці
вантажовідправниками, вантажоодержувачами, власниками під'їзних колій,
портами, організаціями, установами, громадянами -суб'єктами  підприємницької діяльності вноситься плата.
Порядок  визначення плати за користування
вагонами (контейнерами) та звільнення вантажовідправника від зазначеної плати у
разі затримки забирання вагонів (контейнерів), що виникла з вини залізниці,
встановлюється Правилами.

В даному випадку залізниця не
довела час затримки спірних вагонів на станції призначення з вини
вантажоодержувача.

Крім того, дослідивши матеріали
справи, а також додаткові документи, судова колегія вважає, що позов не
підлягає задоволенню, оскільки залізницею були
допущені порушення вимог Статуту залізниць України та Правил перевезення
вантажів, а саме в порушення  Правил
видачі вантажів и Правил складання актів час повідомлення прибуття вантажу на
станцію призначення не відповідає  часу
складання актів загальної форми ІНФОРМАЦІЯ_5 про затримку вагонів з причини
відмови у їх прийманні. Так,  в акті №10
загальної форми час його складання вказаний 09г.30хв., тоді як повідомлення
було направлено  - 10г.00хв., про що
свідчить  витяг із книги повідомлень
ст.Чумаково  2006р.; акт №11 складений
6г.45хв., повідомлення 07г.30хв.; акт №12 складений 19г.08хв., повідомлення -
20г.00хв. (а.с.10,11,12, 28,29,30).

- у залізничних накладних, наданих
суду відправником, не проставлено час оформлення видачі вантажу і його
вивантаження, про що свідчить штемпель ст.Чумаково. даний факт свідчить про те,
що робітники ст.Чумаково допустили
халатне відношення до свої функціональних обов'язків, що призвело до
виникнення збитків за даним спором.

Представники залізниці у судовому
засіданні апеляційного суду  причину
вказаних порушень пояснити не змогли.

Враховуючи викладене, судова
колегія дійшла висновку, що рішення суду прийняте із з'ясуванням усіх обставин
та матеріалів, що мають значення для справи. Підстав для його скасування а
також для задоволення апеляційної скарги не вбачається.

Витрати по сплаті державного мита
покладаються на заявника апеляційної скарги у відповідності до ст.49 Господарського
процесуального кодексу України.

Керуючись ст.ст.49,99,101,103,105
Господарського процесуального кодексу України, судова колегія, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Державного
підприємства „Донецька залізниця” м.Донецьк на рішення господарського суду
Донецької області від 24.10.2006року у справі №43/238 залишити без задоволення.

Рішення  господарського суду Донецької області від
24.10.2006року у справі №43/238 залишити без змін.

Головуючий

Судді:

Надруковано: 5 прим.

1. позивачу

2. відповідачу

3 у справу

4 ДАГС