ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Рішення

21.05.2007                                                                                                  Справа  № 2/12

За позовом Регіонального відділення ФДМУ по Закарпатській області, м. Ужгород

До відповідача відкритого акціонерного товариства „Мукачівський Агрокомплекс”, м. Мукачево та

До відповідача приватного підприємства „МІМ-2004”, м. Мукачево

Про визнання права державної власності на майно, що не увійшло до статутного фонду ВАТ „Мукачівський Агрокомплекс”, а саме: на залізничну вітку та залізничну під’їзну дорогу та зобов'язання ПП „МІМ-2004” повернути на баланс ВАТ „Мукачівський Агрокомплекс” даного майна,

-          визнання недійсною мирової угоди по справі №16/345 про визнання банкрутом ВАТ „Мукачівський Агрокомплекс”, затвердженої ухвалою суду від 13.08.2004р. по справі №16/345,

-          визнання недійсним договору про передачу майна ВАТ „Мукачівський Агрокомплекс” у власність ПП „МІМ-2004” від 12.08.2004р. та

-          визнання недійсним переліку майна агрохімскладу ВАТ „Мукачівський Агрокомплекс” (Мукачівський район, с. Страбичово), що передається у власність ПП „МІМ-2004”

(позовні вимоги викладено у відповідності до заяви позивача, поданої в порядку статті 22 Господарського процесуального кодексу України щодо збільшення позовних вимог)

Суддя О.Ф. Ремецькі

Представники сторін:

від позивача – Дубовий І.Б. –представник за дорученням

від відповідача 1 – не з’явився

від відповідача 2 – Маркусь М.І. –представник за дорученням

СУТЬ СПОРУ:

Представник позивача просить позовні вимоги задоволити в повному обсязі по мотивах, викладених у позовній заяві, посилаючись на їх обґрунтованість матеріалами справи. Зокрема, у підставу своїх доводів вказує на те, що предметом оспорюваної мирової угоди є державне майно, яке не увійшло до статутного фонду новоствореного підприємства ВАТ „Мукачівський Агрокомплекс” під час приватизації Мукачівського районного виробничого об’єднання по підвищенню родючості грунтів та захисту рослин „Агрокомплекс”, відповідно, не може бути предметом відчуження в межах мирової угоди про банкрутство відповідача 1 без згоди позивача, як органу, уповноваженого державою управляти таким майном.

Відповідач 1 вимоги ухвали суду від 11.05.2007 року не виконав, витребуваних судом матеріалів не подав, свого уповноваженого представника на

Продовження рішення господарського суду Закарпатської області від 21.05.2007 року по справі №2/12

засідання суду не направив. Враховуючи те, що матеріали справи містять докази повідомлення даної особи про необхідність участі у розгляді справи (поштове повідомлення про вручення рекомендованої кореспонденції за підписом уповноваженої особи відповідача 1), суд вважає за необхідне розглянути справу за наявними в ній матеріалами у відповідності до статті 75 Господарського процесуального кодексу України.

Представник відповідача 2 не заперечує стосовно вимоги позивача про визнання права державної власності на залізничну вітку та залізничну під’їзну дорогу, оскільки вважає її належним чином обґрунтованою та підтвердженою наявними у справі матеріалами.  Разом з тим, в частині зобов'язання відповідача 2 повернути дане майно на баланс ВАТ „Мукачівський Агрокомплекс” заперечує, оскільки таке майно не було передано відповідачем 1 відповідачу 2 на баланс за відповідним актом прийому-передачі. Натомість, ним подано суду копію та оригінал для огляду акту прийому-передачі від 13.08.2004р. визначеного мировою угодою майна, до якого спірне майно - залізнична вітка та залізнична під’їзна дорога не ввійшло, відповідно, з користування відповідача 1 таке не вибуло. Крім того, вважає наголосити на тому, що згадуване майно в силу своїх речових якостей не може бути віднесено до нерухомого майна, оскільки не містить всіх визначених законодавством для цього ознак (може бути без завдання йому відповідної шкоди переміщено, так як не зв’язане безпосередньо з землею, і під нього земельна ділянка не виділялась), у підтвердження чого посилається на відповідну судову практику з цього приводу.

Водночас, в частині збільшених позивачем вимог просить провадження у справі припинити з огляду на наступне. В обґрунтування своїх доводів покликається на те, що мирова угода в межах справи про банкрутство, укладена не тільки юридичними особами, а й фізичними, зачіпатиме їх права та охоронювані законом інтереси, відповідно, враховуючи те, що доводи сторін обумовлені суб’єктним складом сторін, просить провадження у справі в цій частині вимог також припинити. Вважає, що такі обставини такою підтверджуються наявними у справі матеріалами, зокрема, самою мировою угодою, в якій наведено перелік фізичних осіб –кредиторів, а також списком заборгованості   по зарплаті перед працівниками ВАТ „Мукачівський Агрокомплекс”. З аналогічних підстав просить провадження у справі в частині вимог визнання недійсним переліку майна агрохімскладу ВАТ „Мукачівський Агрокомплекс” (Мукачівський район, с. Страбичово), що передається у власність ПП „МІМ-2004” припинити, оскільки така є похідною від вимоги про визнання недійсною мирової угоди. Також просить взяти до уваги те, що в ході справи про банкрутство ВАТ „Мукачівський Агрокомплекс” та в межах затвердженої судом мирової угоди (справа №16/345) відповідачем 2 було виконано зобов'язання по погашенню заборгованості перед працівниками товариства, відповідно, і з цих підстав розгляд справи неможливий без участі таких кредиторів.

Вивчивши матеріали справи та заслухавши пояснення представників сторін, суд встановив:

Під час приватизації Мукачівського районного виробничого об’єднання по підвищенню родючості грунтів та захисту рослин „Агрокомплекс” до його статутного фонду новоствореного підприємства  - відкритого акціонерного товариства „Мукачівський Агрокомплекс” не увійшли залізничні під’їзні дорога та вітка.

Актом оцінки затвердженого наказом РВ ФДМЦ по Закарпатській області від 29.11.1996р. №3/1094, а також Планом приватизації Мукачівського районного виробничого об’єднання по підвищенню родючості грунтів та захисту рослин „Агрокомплекс”, затвердженого наказом РВ ФДМУ від 26.12.1996р. №3/1162

Продовження рішення господарського суду Закарпатської області від 21.05.2007 року по справі №2/12

підтверджено не входження до статутного фонду новоствореного підприємства згаданого майна - залізничні під’їзні дорога та вітка та його спрямування до переліку майна, що не підлягає приватизації.

Відповідно до Законів України „Про приватизацію державного майна” та „Про Державну програму приватизації”, а також Положення про управління державним майном, яке не увійшло до статутних фондів господарських товариств у процесі приватизації, але перебуває на їх балансі, затвердженого наказом Фонду державного майна України та Міністерства економіки України від 19.05.1999р. №908/68, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 24.06.1999р. №414/3707, управлінські функції (стосовно майна, яке не увійшло до статутних фондів господарських товариств у процесі приватизації, але перебуває на їх балансі), покладено на Фонд державного майна України або його регіональні відділення за територіальною ознакою.

Як вбачається з матеріалів справи ухвалою господарського суду області від 13.08.2004 року по справі №16/345 за заявою Мукачівської ОДПІ до ВАТ „Мукачівський Агрокомплекс” про банкрутство останнього затверджено мирову угоду, укладену між ВАТ „Мукачівський Агрокомплекс”, комітетом кредиторів боржника та третьою особою ПП „МІМ-2004”.

Позивач стверджує про те, що відповідно до пунктів 5.2 та 5.4 Мирової угоди та договору про передачу майна ВАТ „Мукачівський Агрокомплекс” у власність ПП „МІМ-2004” від 12.08.2004р. з метою погашення заборгованості перед ПП „МІМ-2004” відповідач 1 передає майно вказане у додатку №1 у власність відповідача 2, до якого включено також майно, що не перебуває у власності товариства, але знаходиться на його балансі - залізничні під’їзні дорога та вітка.

Аналізуючи доводи сторін з приводу оспорюваних позивачем угод, суд констатує наступне.

Позивачем доведено, а відповідачем 2 не заперечується факт не входження до статутного фонду відповідача 1 згаданого майна - залізничні під’їзні дорога та вітка та його спрямування до переліку майна, що не підлягає приватизації та відповідно права державної власності на нього. А тому, позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню в повному обсязі.

Разом з тим, провадження у справі в частині зобов’язання відповідача 2 повернути на баланс відповідача 1 вище згадуване майно - залізничні під’їзні дорога та вітка підлягає припиненню в порядку пункту 1.1 Господарського процесуального кодексу України з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, в тому числі і додатково поданими відповідачем 2, не підтверджено факт передачі відповідачем 1 відповідачу 2 даного майна. Подані позивачем Мирова угода від 12.08.2004р. з додатком №1 та договір про передачу майна не можуть беззаперечно підтверджувати факт передачі однією особою другій певного майна, оскільки таким доказом може бути тільки відповідний акт прийому-передачі. Натомість, відповідачем подано в засіданні суду акт прийому-передачі майна за мировою угодою від 13.08.2004р., в якому відсутнє майно - залізничні під’їзні дорога та вітка та довідку про те, що таке майно на баланс відповідача 2 не передавалось відповідачем 1, відповідно не перебуває у володінні, користуванні та розпорядженні ПП „МІМ-2004”.

Позивачем також заявлено вимоги про визнання недійсною мирової угоди по справі №16/345 про визнання банкрутом ВАТ „Мукачівський Агрокомплекс”, затвердженої ухвалою суду від 13.08.2004р. по справі №16/345, визнання недійсним договору про передачу майна ВАТ „Мукачівський Агрокомплекс” у власність ПП „МІМ-2004” від 12.08.2004р. та визнання недійсним переліку майна агрохімскладу ВАТ „Мукачівський Агрокомплекс” (Мукачівський район, с. Страбичово), що

Продовження рішення господарського суду Закарпатської області від 21.05.2007 року по справі №2/12

передається у власність ПП „МІМ-2004”. Однак, провадження у справі в частині даних позовних вимог підлягає припиненню у відповідності до пункту 1 частини 1 статті 80 ГПК України з огляду на наступне.

Згідно частини 1 статті 35 Закону України „Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом” під мировою угодою у справі про банкрутство розуміється домовленість між боржником і кредиторами стосовно відстрочки та (або) розстрочки, а також прощення (списання) кредиторами боргів боржника, яка оформляється угодою сторін.

Кредиторами ВАТ „Мукачівський Агрокомплекс” у справі №16/345, що також відображено і в мировій угоді є фізичні особи (п.п.4.3.1, 4.3.3 Мирової угоди) та ст.1 Закону України „Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом” (поняття кредитора). Ст.1 даного Закону під поняттям кредитор розуміється –юридична або фізична особа, яка має у встановленому порядку підтверджені документами вимоги щодо грошових зобов’язань до боржника щодо виплати заборгованості із заробітної плати працівникам боржника, а також органи державної податкової служби та інші державні органи, які здійснюють контроль за правильністю та своєчасністю справляння страхових внесків на загальнообов’язкове державне пенсійне страхування та інші види загальнообов’язкове державне соціального страхування, податків і зборів (обов’язкових платежів).

Перелік фізичних осіб, які на момент укладення оспорюваної мирової угоди були кредиторами ВАТ „Мукачівський Агрокомплекс”, а як наслідок, стороною мирової угоди, наведено в Списку заборгованості по зарплаті перед працівниками товариства, який є додатком №1 до договору №1 від 10.08.2004р., укладеного між ВАТ „Мукачівський Агрокомплекс” та КБ „Приватбанк”, згідно якого такими кредиторами є 21 фізична особа.

Вказані особи у разі пред’явлення вимоги про визнання недійсною мирової угоди, в якій вони виступають як сторони, мають право брати участь у справі як співвідповідачі. У відповідності до статей 1 та 21 ГПК України такий спір не підвідомчий господарським судам України, а провадження щодо заявлених позовних вимог підлягає припиненню.  З цих підстав підлягає припиненню провадження у справі в частині визнання недійсним договору про передачу майна ВАТ „Мукачівський Агрокомплекс” у власність ПП „МІМ-2004” від 12.08.2004р. та визнання недійсним переліку майна агрохімскладу ВАТ „Мукачівський Агрокомплекс”, оскільки такі є складовою та невід’ємною частиною мирової угоди і не можуть розглядатись окремо від неї.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 44, 49, 75, п.п.1 та 1.1 ст.80, 82 –85 Господарського процесуального кодексу України,

СУД ВИРІШИВ:

1. Позов задоволити частково.

2. Визнати право державної власності на майно, що не увійшло до статутного фонду ВАТ „Мукачівський Агрокомплекс”, а саме: на залізничну вітку та залізничну під’їзну дорогу, що знаходиться в с. Страбічово, вул. Борканюка, 35 б/н Мукачівського району (на території колишньої бази(складів) ВАТ „Мукачівський Агрокомплекс”.

3. В частині решти позовних вимог провадження у справі припинити.

4. Рішення набирає законної сили в порядку ст. 85 Господарського  процесуального  кодексу  України.

Суддя                                                О.Ф. Ремецькі