ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

25.04.07р.

Справа № А16/75-07

За позовом  Широківської районної  санітарно-епідеміологічної станції,                  смт. Широке  Широківського району Дніпропетровської області

до  Державної інспекції  з контролю за цінами у Дніпропетровській області,                                    м. Дніпропетровськ

про визнання недійсним рішення від  09.02.07р. №55.

Суддя   ЗАГИНАЙКО Т.В.

Секретар судового засідання БЕЗРЕБРА  А.Ю.

Представники сторін:

від позивача: Шишка В.П. - представник, дов. від 20.02.07р.;

від відповідача: Рівна В.В. –головний юрисконсульт, дов. від 15.03.2007р. №15.03.07р. №4/3-18/594;

Романенко  Л.С. - головний  юрисконсульт, дов. від 12.02.07р.                  №4/3-18/333 (був присутній у судовому засіданні 11.04.2007р.).

СУТЬ СПОРУ:

Позивач просить визнати  нечинним рішення відповідача від  09.02.07р. №55  про застосування  економічних  санкцій  за порушення   державної дисципліни цін.

Відповідач у відзиві на позов (вх.№5202 від 27.03.07р.) позовні вимоги не визнає та просить в позові відмовити, посилаючись на те, що: - в ході перевірки позивача з 24.01.07р. по 31.01.07р. було встановлено завищення тарифів на платні послуги в порушення Постанови  Кабінету Міністрів України від 27.08.03р. №1351 "Про  затвердження тарифів (прейскурантів)  на роботи  і послуги, що виконуються  і надаються  за плату  установами  та закладами держаної  санітарно-епідеміологічної служби", Постанови Кабінету Міністрів України від 11.05.06р. №662 "Про внесення змін  до постанов Кабінету Міністрів України від 15.10.02р. №1544 і від 27.08.2003р. №1351"; - за результатами перевірки  встановлено, що відповідач  почав застосовувати тарифи, введені  в дію з 11.05.2006р.,  з 01.06.06р. , у зв'язку з чим відповідачем отримано необґрунтовану виручку.

Згідно із статтею 150 Кодексу адміністративного судочинства України у судовому засіданні було оголошено перерву до 25.04.2007р.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши  пояснення представників сторін, оцінивши докази в їх сукупності господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

- у січні 2007р. відповідачем –Державною інспекцією з контролю за цінами у Дніпропетровській області було проведено перевірку порядку встановлення і застосування цін, тарифів позивачем –Широківською районною санітарно-епідеміологічною станцією, за результатами якої складено акт від 31.01.2007р.;

- в акті перевірки зазначено, що: - вибірковою перевіркою правильності застосування тарифів та своєчасність їх вводу встановлено, що позивач до 01.06.2006р. застосовував при виконанні платних послуг тарифи, затверджені Постановою КМУ від 27.08.2003р. №1351, а з 01.06.2006р. набула чинності Постанова КМУ від 11.05.2006р. №662, чим порушено загальноприйняте в законодавстві України порядок визначення термінів вступу в силу нормативно-правових актів; - по деяким позиціям тариф, затверджений постановою КМУ від 27.08.2003р. №1351 вище, ніж затверджений Постановою КМУ від 11.05.2006р. №662; - внаслідок застосування тарифу, затвердженого Постановою КМУ від 27.08.2003р. №1351 в період дії Постанови КМУ від 11.05.2006р. №662 встановлено завищення тарифу, що призвело до отримання позивачем необґрунтовано отримано доход у сумі                              2 529 грн. 43 коп.;

- на підставі вказаного акту відповідачем прийнято рішення від 09.02.2007р. №55 „Про застосування економічних санкцій за порушення державної дисципліни цін”, згідно якого у позивача вилучено 2 107 грн. 86 коп. необґрунтовано отриманої виручки та               4 215 грн. 72 коп. –штрафу;

- відповідно до чинного законодавства акт державного чи іншого органу –це юридична форма рішень цих органів, тобто офіційний письмовий документ, який породжує певні правові наслідки, спрямований на регулювання тих чи інших суспільних відносин і має обов’язковий характер для суб’єктів цих відносин;

- підставами для визнання акта недійсним є невідповідність його вимогам чинного законодавства та/або визначеній законом компетенції органу, який видав цей акт; обов’язковою умовою визнання акта недійсним є також порушення у зв’язку з прийняттям відповідного акта прав та охоронюваних законом інтересів підприємства чи організації –позивача у справі;

- відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 15.10.2002р. №1544 “Про затвердження переліку робіт і послуг у сфері забезпечення санітарного та епідемічного благополуччя населення, які виконуються і надаються за плату” затверджено перелік робіт і послуг у сфері забезпечення санітарного та епідемічного благополуччя населення, які виконуються і надаються за плату;

- постановою Кабінету Міністрів України від 27.08.2003р. №1351 “Про затвердження тарифів (прейскурантів) на роботи і послуги, що виконуються і надаються за плату установами та закладами державної санітарно-епідеміологічної служби” затверджено тарифи (прейскуранти) на роботи і послуги, що виконуються і надаються за плату установами та закладами державної санітарно-епідеміологічної служби;

- позивач  вважає нарахування відповідачем згідно рішення від 09.02.2007р. №55 необґрунтовано отриманої виручки у сумі 2 107 грн. 86 коп. та штрафу у сумі                        4 215 грн. 75 коп. неправомірним; відповідач проти цього заперечує.

Враховуючи вищевикладене суд доходить висновку про обґрунтованість вимог позивача, виходячи з наступного:

- відповідно до пункту 2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб’єкта владних повноважень обов’язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову;

- 11.05.2006р. Кабінетом Міністрів України постановою №662 “Про внесення змін до постанов Кабінету Міністрів України від 15.10.2002р. №1544 і від 27.08.2003р. №1351” до зазначених постанов внесено зміни до переліку робіт і послуг у сфері забезпечення санітарного та епідеміологічного благополуччя населення, які виконуються і надаються за плату, та до тарифів (прейскурантів) на роботи і послуги, що виконуються і надаються за плату установами та закладами державної санітарно-епідеміологічної служби;

- постанову Кабінету Міністрів України від 11.05.2006р. №662 “Про внесення змін до постанов Кабінету Міністрів України від 15.10.2002р. №1544 і від 27.08.2003р. №1351” було опубліковано в газеті “Урядовий кур’єр” 31.05.2006р.;

- відповідно до частин 3, 5 Указу Президента України “Про порядок офіційного оприлюднення нормативно-правових актів та набрання ними чинності” громадяни,  державні  органи,   підприємства,   установи, організації під час здійснення своїх  прав  і  обов'язків  повинні застосовувати закони України, інші акти  Верховної  Ради  України, акти   Президента   України   і   Кабінету   Міністрів    України, опубліковані  в  офіційних  друкованих  виданнях  або  одержані  у встановленому порядку від органу, який їх видав;      нормативно-правові   акти   Кабінету   Міністрів   України набирають чинності з моменту їх прийняття, якщо більш пізній строк набрання ними чинності не передбачено в цих актах;  акти  Кабінету Міністрів України,  які  визначають  права  і  обов'язки громадян, набирають чинності не раніше  дня  їх  опублікування  в  офіційних;

- отже, як вбачається постанова Кабінету Міністрів України від 11.05.2006р. №662 “Про внесення змін до постанов Кабінету Міністрів України від 15.10.2002р. №1544 і від 27.08.2003р. №1351” набрала чинності після її опублікування, тобто з 01.06.2006р.;

- таким чином, суд не може погодитися з думкою відповідача, що постанова Кабінету Міністрів України від 11.05.2006р. №662 “Про внесення змін до постанов Кабінету Міністрів України від 15.10.2002р. №1544 і від 27.08.2003р. №1351” набрала чинності з моменту прийняття, оскільки зазначена постанова стосується у тому числі прав і обов’язків громадян, а також відповідно до Указу Президента України від 10.06.1997р. “Про порядок офіційного оприлюднення нормативно-правових актів та набрання ними чинності” установи повинні застосовувати акти Кабінету Міністрів України, опубліковані в офіційних друкованих виданнях або одержані у встановленому порядку від органу, який їх видав;

- відповідачем не доведено, що позивачем було одержано офіційний текст постанови Кабінету Міністрів України від 11.05.2006р. №662 “Про внесення змін до постанов Кабінету Міністрів України від 15.10.2002р. №1544 і від 27.08.2003р. №1351” саме 11.05.2006р. і вже з 12.05.2006р. позивач міг застосовувати її у своїй роботі.

З урахуванням викладеного позовні вимоги обґрунтовані, доведені матеріалами справи і підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати у справі слід покласти на відповідача.

Керуючись статтями 94, 161-163, 167, 186, 254, пунктом 6 розділом VІІ Прикінцеві та перехідні положення Кодексу адміністративного судочинства України, господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Визнати нечинним рішення Державної інспекції з контролю за цінами у Дніпропетровської області від 09.02.2007р. №55 „Про застосування економічних санкцій за порушення державної дисципліни цін”.

Стягнути  з державного бюджету  в особі Державної інспекції з контролю за цінами у Дніпропетровській області (49600 м. Дніпропетровськ, вул. Комсомольська, 56;                  п/р 1029 в УДКУ у Дніпропетровській області, МФО 805012, ) на користь Широківської районної санітарно-епідеміологічної станції (53700, с.м.т. Широке Дніпропетровської області, вул. Леніна, 44; п/р 1971 в ГУДКУ у Дніпропетровській області, МФО 805012, ) 3 грн. 40 коп. –витрати по сплаті судового збору.

Постанова може бути оскаржена у порядку та строки, встановлені статтею 186 Кодексу адміністративного судочинства України

Постанова набирає законної сили у відповідності із статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

СУДДЯ                                               Т.В. ЗАГИНАЙКО

Дата складання постанови у повному обсязі – 08.05.2007р.