ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
АВТОНОМНОЇ РЕСПУБЛІКИ КРИМ
ПОСТАНОВА

Іменем України

01.06.2007
Справа №2-11/4264-2007А

За позовом – Товариство з обмеженою відповідальністю „Пансіонат „Сонячний”, (97546, Сімферопольський район, смт.Миколаївка, проспект Нахімова, 8).

До відповідача – Державної податкової інспекції в Сімферопольському районі АРК, (97503, Сімферопольський район, с.Мирне, вул..Белова, 2)

Про визнання нечинним податкового рішення

Суддя А.С. Цикуренко

При секретарі Лисюк О.Д.

ПРЕДСТАВНИКИ:

Від позивача  – Ягодинська І.А., дов. у справі

Від відповідача – Зуєва О.В., дов. у справі

Обставини справи:

Позивач звернувся з позовними вимогами до відповідача про визнання нечинним рішення ДПІ у Сімферопольському районі АРК від 07.12.2006 р. № про застосування штрафних санкцій до ТОВ „Сонячний – ДБК-1” в сумі 253 545,00 грн.

Відповідач в своїх запереченнях вважає позовни вимоги необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню, просить суд в задоволенні позову відмовити за мотивами викладеними у запереченнях.

Ухвалою ГС АРК від 02.04.2007 р. замінена сторона по справі - Товариство з обмеженою відповідальністю „Сонячний ДБК-1”, (97546, Сімферопольський район, смт.Миколаївка) на її правонаступника - Товариство з обмеженою відповідальністю „Пансіонат „Сонячний”, (97546, Сімферопольський район, смт.Миколаївка, проспект Нахімова, 8).

Судове засідання слуханням відкладалося, в судовому засіданні оголошувалась перерва в порядку ст..150,160,165 КАС України.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши надані докази, заслухавши представників сторін, суд –

встановив :

Товариство з обмеженою відповідальністю „Сонячний ДБК-1”, (97546, Сімферопольський район, смт.Миколаївка) зареєстровано Сімферопольською районною державною адміністрацією 13.04.1999 р. №0000029 і поставлене на облік у ДПІ в Сімферопольському районі АРК.

28.11.2006 р. Державної податкової інспекцієї в Сімферопольському районі АРК була проведена виїзна планова перевірка ТОВ «Сонячний ДБК-1» з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.04.2005 р. по 30.06.2006 р., про що складений відповідний акт перевірки №304/23-2,22317861 від 28.11.2006 р.

У результаті перевірки 28.11.2006 р. виявлені порушення, зокрема, вимог п.1 ст.3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг».

На підставі вищевказаного акту перевірки ДПІ м.Алушта винесено рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій № від 07.12.2006 р. на суму 253 545,00 грн.

Щодо встановлених перевіркою порушень, ДПІ м.Сімферополя висловила свою позицію в акті перевірки, яка визначена у наступному. ТОВ «Сонячний ДБК-1» реалізовувало матеріальні цінності не власного виробництва, які були у споживанні, неліквідні, але придатні для майбутнього використання, а саме : малоцінних швидкозношуючих предметів (білизни, матраців, подушок, штор), технологічного обладнання (холодильників, техніки і т.і.), а також матеріальних цінностей від демонтажу будинків та споруд (двері, вікна і таке інше). Оплата здійснювалась за готівку, без застосування реєстратора розрахункових операцій, однак з видачею прибуткових касових ордерів на загальну суму 50709,00 грн.

На думку податкових ревізорів вказані операції повинні були проводитися із застосуванням реєстраторів розрахункових операцій, оскільки вони вважали, що вказані матеріальні цінності є товарами у розумінні п.1 ст.3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», а самі операції по реалізації матеріальних цінностей – є розрахунковими операціями у розумінні цього ж Закону.

З цими висновками погодитися не можна.

Відповідно до п.1 ст.3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» суб’єкти підприємницької діяльності, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг зобов’язані проводити розрахункові операції на повну суму покупки (надання послуги) через зареєстровані, опломбовані у встановленому порядку та переведені у фіскальній режим роботи реєстратори розрахункових операцій з роздрукуванням відповідних розрахункових документів, що підтверджують виконання розрахункових операцій, або у випадках, передбачених цим Законом, із застосуванням зареєстрованих у встановленому порядку розрахункових книжок.

У випадку порушень вказаної вимоги Закону суб’єкти підприємницької діяльності несуть відповідальність у вигляді штрафу в п’ятикратному розмірі вартості проданих товарів відповідно з п.1 ст.17 Закона України «Про застосування реєстораторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг».

Матеріали справи свідчать про те, що малоцінні швидкозношуючи предмети (білизна, матраци, подушки, штори), технологічне обладнання (холодильникі, техніка і т.і.), а також матеріальни цінності від демонтажу будинків та споруд (двері, вікна і таке інше) були основними фондами підприємства та були реалізовани.

Суд вважає, що здійсняя реалізацію вказаних фондів позивач діяв відповідно до Статуту як власник, вказани основни фонди використовувались їм у власній господарської діяльності та не були товаром, що підлягає реалізації з метою здійснення господарської діяльності, у зв’язку з чим вказану діяльність позивача неможна вважати діяльністю у сфері торгівлі, що виключає у даному випадку застосування Закона України «Про застосування реєстораторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг».

Аналогічної думки дотримується і ДПА України у своєму листі від 18.11.2004 р. №10413/6/23-2110 «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій при продажу основних фондів», яким Центральний податковий орган роз’яснює, що основни фонди підприємств не є продуктом праці, а також продукцієй власного виробництва, які виготовлюються або реалізуються суб’єктами підприємницької діяльності через оптову або готівкову торгівлю, тобто не є товаром, що належить для торгівлі, у зв’язку з чим дія Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» на операції з продажу основних фондів (як належних для подальшого користування, так і неналежних), належних підприємству не розповсюджується.

Малоцінні швидкозношуючи предмети (білизна, матраци, подушки, штори), технологічне обладнання (холодильникі, техніка і т.і.), а також матеріальни цінності від демонтажу будинків та споруд (двері, вікна і таке інше) для позивача є товаром, який їм не використовувався з метою реалізації.

Статтєю 4 Статуту Товариства з обмеженою відповідальністю «Сонячний ДБК-1» затверджени мета та предмет діяльності товариства, зокрема, Товариство засновується з метою організації і реалізації інтересів Учасника товариства в сфері здійснення санаторно-курортної й оздоровчої діяльності, операцій з приналежним Товариству майном і отримання в результаті своєї діяльності прибутку в інтересах Товариства в цілому і його Учасника (пункт 4.2 Статуту).

Преамбулой Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» визначено, що цей Закон визначає правові засади застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг.

Згідно п.1 ст.3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», суб'єкти підприємницької діяльності, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг зобов'язані проводити розрахункові операції на повну суму покупки (надання послуги) через зареєстровані, опломбовані у встановленому порядку та переведені у фіскальний режим роботи реєстратори розрахункових операцій з роздрукуванням відповідних розрахункових документів, що підтверджують виконання розрахункових операцій, або у випадках, передбачених цим Законом, із застосуванням зареєстрованих у встановленому порядку розрахункових книжок.

Вказана стаття розповсюджує свою дію на суб’єктів господарської діяльності, що здійснюють розрахункові операції готівкою або у безготівковій формі з продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг.

Статтєю 2 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» визначено, що розрахункова операція  -  приймання від покупця готівкових коштів, платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо за місцем реалізації товарів (послуг), видача готівкових коштів за повернутий покупцем товар (ненадану послугу), а у разі застосування банківської платіжної картки - оформлення відповідного розрахункового документа щодо оплати в безготівковій формі  товару (послуги) банком покупця або, у разі повернення товару (відмови від послуги), оформлення розрахункових документів щодо перерахування коштів у банк покупця; місце проведення   розрахунків - місце, де здійснюються розрахунки із покупцем за продані товари (надані послуги) та зберігаються отримані за реалізовані товари (надані послуги) готівкові кошти, а також місце отримання покупцем попередньо оплачених товарів (послуг) із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо.

Положеннями Статута позивача не передбачено здійснення товариством торгової діяльності  з реалізації основних засобів підприємства.

Реалізовані ТОВ «Сонячний ДБК-1» матеріальні цінності були придбані підприємством для використання у процесі надання послуг відпочиваючим (туристам), а не з метою подальшого продажу товарів у сфері торгівлі.

Згідно п.1 ст..9 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» реєстратори розрахункових операцій та розрахункові книжки не застосовуються при здійсненні торгівлі продукцією власного виробництва та наданні послуг підприємствами, установами і організаціями усіх форм  власності, крім підприємств торгівлі та громадського харчування, у разі проведення розрахунків у касах цих підприємств, установ і організацій з оформленням прибуткових і видаткових касових ордерів та видачею відповідних квитанцій, підписаних і завірених печаткою у встановленому порядку.

Таким чином, реалізація позивачем малоцінних швидкозношуючих предметів (білизни, матрацев, подушек, штор), технологічного обладнання (холодильників, технікі і т.і.), а також матеріальних цінностей від демонтажу будинків та споруд (двері, вікна і таке інше) не є діяльністю з продажу товарів у сфері торгівлі та не вимагає проведення розрахункових операцій через реєстратори розрахункових операцій відповідно до вимог Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг».

При таких обставинах, застосування відповідачем суми штрафних санкцій в розмірі 253 545,00 грн. неправомірно.

З огляду на вищевказане, суд вважає, що вимоги позивача про визнання недійсним рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій № від 07.12.2006 р. на суму 253 545,00 грн. є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Вступна та резолютивна частина постанови оголошена в судовому засіданні 01.06.2007 р.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 150, 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

Постановив:

1.          Позов задовольнити.

2.          Визнати нечинним рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій № від 07.12.2006 р. на суму 253 545,00 грн.

Постанова складена та підписана 07.06.2007 р.

У разі неподання заяви про апеляційне оскарження, постанова набирає законної сили через 10 днів з дня її проголошення (у разі складання постанови у повному обсязі, відповідно до ст..160 КАСУ – з дня складення у повному обсязі).

Якщо після подачі заяви про апеляційне оскарження, апеляційна скарга не подана, постанова вступає в законну силу через 20 днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Постанова може бути оскаржена в порядку і строки, передбачені ст..186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Господарського суду

Автономної Республіки Крим                                        Цикуренко А.С.