ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

03.04.07 р.                                                                               Справа № 9/42

Господарський суд Донецької області у складі головуючого судді Марченко О.А.

при секретарі судового засідання Борзих Н.В.

розглянувши у  відкритому судовому засіданні  матеріали справи

за позовом: Відкритого акціонерного товариства „Ковельсільмаш”, м.Ковель

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю „Вогнетривкомплект”, м.Горлівка

про: стягнення 2 922грн.34коп.

У судове засідання з’явились представники сторін:

від позивача: не з’явився;

від відповідача: Лисенко В.О. – представник (за дов. б/н та дати);

СУТЬ СПОРУ:

Позивач, Відкрите акціонерне товариство „Ковельсільмаш”, м.Ковель звернувся до господарського суду Донецької області з позовом до відповідача, Товариства з обмеженою відповідальністю „Вогнетривкомплект”, м.Горлівка про стягнення заборгованості в сумі 2 922грн.34коп., яка складається з основного боргу в сумі 2 096грн.40коп., 3% річних в сумі 178грн.50коп. та суми інфляції – 647грн.44коп.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на договір №50/05-19ОТ з додатком до нього, товарно-транспортну накладну №000192, лист №1/31 від 25.12.2003р., претензію №51/01-2550 від 08.06.2006р.

Відповідач надав суду відзив на позов №28/03 від 12.03.2007р., згідно якого позовні вимоги в частині стягнення 3% річних та суми інфляції не визнає, посилаючись на неотримання претензії від Відкритого акціонерного товариства „Ковельсільмаш”, м.Ковель.

Розгляд справи відкладався.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника відповідача, господарський суд встановив:

27.08.2003р. між Відкритим акціонерним товариством „Ковельсільмаш”, м.Ковель та Товариством з обмеженою відповідальністю „Вогнетривкомплект”, м.Горлівка був укладений договір на переробку давальницької сировини №50/05-190т, згідно якого Виконавець (позивач) взяв на себе зобов’язання по переробці давальницької сировини та виготовлення готової продукції, а Замовник (відповідач) у свою чергу зобов’язався прийняти готову продукцію та сплатити вартість наданих послуг.

04.12.2003р. сторони уклали додаткову угоду №1 до договору №50/05-190т від 27.08.2003р., у п.7 якої передбачили, що поставка готової продукції здійснюється залізничним транспортом зі складу Виконавця м.Ковель, за реквізитами, зазначеними Замовником. Виконавець здійснює замовлення залізничного критого вагону та вантаження. Транспортні витрати сплачує Замовник. Зміни є невід’ємною частиною договору.

На виконання вказаної додаткової угоди до договору відповідачем на адресу Відкритого акціонерного товариства „Ковельсільмаш”, м.Ковель було направлено лист №1/31 від 25.12.2003р. з проханням здійснити відвантаження продукції Відкритому акціонерному товариству „Подольський цемент”.

Позивач взяті на себе зобов’язання за договором виконав належним чином та здійснив відвантаження замовленої продукції Відкритому акціонерному товариству „Подольський цемент”, що підтверджується товарно-транспортною накладною №000192 від 17.02.2004р. (копія наявна у матеріалах справи).

Залізничний тариф відповідно до квитанції про приймання вантажу №35062211 становить 1 747грн.00коп., у зв’язку вартість транспортних витрат за доставку вантажу з урахуванням ПДВ склала 2 096грн.00коп.

За змістом ст.530 Цивільного кодексу України встановлено, що у випадках якщо строк (термін) виконання боржником обов’язку не встановлений або визначений моментом пред’явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов’язок у семиденний строк від дня пред’явлення вимоги, якщо обов’язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Оскільки умовами договору №50/05-190т від 27.08.2003р. сторонами не передбачено термін виконання відповідачем свого зобов’язання по сплаті транспортних витрат, позивачем на адресу останнього на підставі вказаної статті було направлено претензію №51/01-2550 від 08.06.2006р. з вимогою про сплату транспортних витрат.

У підтвердження факту направлення даної претензії на адресу відповідача, Відкритим акціонерним товариством „Ковельсільмаш”, м.Ковель представлено суду реєстр на відправку рекомендованої кореспонденції №6 від 08.06.2006р. (копію додано до матеріалів справи).

Однак, як вбачається з даного реєстру, останнім направлено на адресу Товариства з обмеженою відповідальністю „Вогнетривкомплект”, м.Горлівка лист №50/07-2550.

Крім того, як вбачається з наданих відповідачем пояснень, останнім до теперішнього часу претензії від позивача отримано не було.

На підставі вищенаведеного, оскільки позивачем не представлено суду належних доказів направлення претензії №51/01-2550 від 08.06.2006р., тобто не надано доказів надсилання грошової вимоги щодо сплати боргу, суд робить висновок про відсутність факту направлення такої вимоги взагалі.

06.03.2007р. на адресу господарського суду Донецької області надійшов лист від позивача №51/01-878 від 28.02.2007р., у якому він зазначає, що відповідачем основний борг в сумі 2 096грн.40коп. погашено у повному обсязі, що підтверджується наявним у матеріалах справи платіжним дорученням від 16.02.2007р.

Відповідно до п.1-1 ст.80 Господарського процесуального кодексу України суд припиняє провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Враховуючи те, що відповідачем за цим позовом суму основного боргу в розмірі 2 096грн.40коп. сплачено у повному обсязі, провадження у справі в цій частині підлягає припиненню в зв’язку з відсутністю предмету спору.

За приписом ч.2 ст.625 Цивільного кодексу України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов’язання, на вимогу кредитора зобов’язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

На підставі даної статті, позивачем нараховано суму інфляції – 647грн.44коп. за період з березня 2004р. по грудень 2006р. включно та 3% річних в сумі 178грн.50коп. за період з березня 2004р. по грудень 2006р. включно на заборгованість, що виникла за договором №50/05-190т від 27.08.2003р.

Як вже зазначалось вище, позивачем не представлено суду належних доказів направлення претензії №51/01-2550 від 08.06.2006р. на адресу відповідача або іншої грошової вимоги, у зв’язку з чим, суд вважає, що Товариством з обмеженою відповідальністю „Вогнетривкомплект”, м.Горлівка не прострочено термін виконання грошового зобов’язання за договором №50/05-190т від 27.08.2003р., у зв’язку з чим нарахування позивачем 3% річних та суми інфляції є неправомірним та таким, що суперечить положенням чинного законодавства.

На підставі вищенаведеного, суд робить висновок, що позовні вимоги Відкритого акціонерного товариства „Ковельсільмаш”, м.Ковель в цій частині є безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню.

Судові витрати підлягають віднесенню на позивача в порядку, встановленому ст.49 Господарського процесуального кодексу України.

На підставі вищенаведеного, керуючись ст.625 Цивільного кодексу України, ст.ст. 4-2, 4-3, 22, 33, 36, 43, 49, п.1-1 ст.80, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський  суд, -

ВИРІШИВ:

У позові Відкритого акціонерного товариства „Ковельсільмаш”, м.Ковель до Товариства з обмеженою відповідальністю „Вогнетривкомплект”, м.Горлівка про стягнення 3% річних в сумі 178грн.50коп. та суми інфляції – 647грн.44коп. – відмовити.

Припинити провадження у справі в частині стягнення основного боргу в сумі 2 096грн.40коп. у зв’язку з відсутністю предмету спору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його прийняття

У судовому засіданні 03.04.2007р. оголошено повний текст рішення.

Суддя                                                                         Марченко О.А.