АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД
вул. Коцюбинського, 2
____________________________________________________________________________________П О С Т А Н О В А
16.04.2007 року                                                Справа
№ 14/593н-ад
Луганський апеляційний господарський
суд у складі колегії суддів:
головуючого                             Єжової С.С.
суддів
судового
засідання                   Антонова І.В.
участю представників сторін:
представник за довіреністю Маркевич М.Л.,
довіреність №01/04-01 від 04.01.2007;
повноважний та компетентний
представник за довіреністю ОСОБА_2,
довіреність НОМЕР_1 від 04.01.2007;
представник за довіреністю ОСОБА_3,
довіреність НОМЕР_1 від 14.02.2006;
розглянувши матеріали
апеляційних скарг                        Виконавчого комітету
Суб'єкта підприємницької діяльності
фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, м.Луганськ
господарського суду                Луганської області
у справі                                    №
14/593н-ад (суддя -Лісовицький Є.А.)
Товариства з обмеженою відповідальністю
„Будкомплект”, м.Луганськ
до відповідача                               Виконавчого комітету Луганської міської
третя особа, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет
відповідача                                        Суб'єкт
підприємницької діяльності
фізична особа-підприємець ОСОБА_1, м.Луганськ
визнання незаконним рішення
Товариство з обмеженою відповідальністю
„Будкомплект”, м.Луганськ звернулося до господарського суду Луганської області
з позовом до Виконавчого комітету Луганської міської ради, м.Луганськ про
визнання незаконним рішення.
Ухвалою господарського суду
Луганської області від 20.12.2006
№14/593н-ад до участі у справі
залучено у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет
спору на стороні відповідача -суб”єкта підприємницької діяльності фізичну
особу-підприємця ОСОБА_1, м. Луганськ.
Постановою господарського суду Луганської
області від 06.02.2007 по справі № 14/593н-ад позов задоволений повністю.
Не погоджуючись з постановою
господарського суду Луганської області від 06.02.2007 суб'єкт підприємницької
діяльності фізична особа-підприємець
ОСОБА_1, м. Луганськ подав до апеляційної інстанції апеляційну скаргу, в
якій просить скасувати оскаржувану постанову і прийняти нову про відмову у
задоволенні позовних вимог.
В обґрунтування своїх апеляційних
вимог її заявник посилається на те, що оскаржувана постанова грубо порушує його
права та законні інтереси, є безпідставною, необгрунтованою; прийнятою з
порушенням норм матеріального та процесуального права.
Розпорядженням голови Луганського
апеляційного господарського суду від 28.02.2007 відповідно до ст.28 Закону
України „Про судоустрій України” для розгляду апеляційної скарги суб”єкта
підприємницької діяльності фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, м. Луганськ на
постанову господарського суду Луганської області від 06.02.2007 по справі
№14/593н-ад призначена судова колегія у складі: головуючий суддя - Єжова С.С.,
суддя -Парамонова Т.Ф., суддя -Семендяєва І.В.
Згідно ст. 189 Кодексу
адміністративного судочинства України ухвалою Луганського апеляційного
господарського суду від 03.03.2007 по справі               №14/593н-ад відкрите апеляційне
провадження за апеляційною скаргою суб”єкта підприємницької діяльності фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1, м. Луганськ.
Відповідно до ст. 190 Кодексу
адміністративного судочинства України Луганський апеляційний господарський суд
ухвалою від 13.03.2007 по справі       №
14/593н-ад закінчив підготовку по справі та призначив адміністративну справу до
апеляційного розгляду на 05.04.2007.
Не погоджуючись з постановою
господарського суду Луганської області від 06.02.2007 Виконавчий комітет
Луганської міської ради, м. Луганськ подав до апеляційної інстанції апеляційну
скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану постанову і прийняти нову про
відмову у задоволенні позовних вимог.
В обґрунтування своїх апеляційних
вимог її заявник посилається на те, що оскаржувана постанова прийнята з
порушенням норм матеріального та процесуального права.
Розпорядженням голови Луганського
апеляційного господарського суду від 13.03.2007 відповідно до ст.28 Закону
України „Про судоустрій України” для розгляду апеляційної скарги Виконавчого
комітету Луганської міської ради, м.Луганськ на постанову господарського суду
Луганської області від 06.02.2007 по справі №14/593н-ад призначена судова
колегія у складі: головуючий суддя - Єжова С.С., суддя -Парамонова Т.Ф., суддя
Згідно ст. 189 Кодексу
адміністративного судочинства України ухвалою Луганського апеляційного
господарського суду від 14.03.2007 по справі               №14/593н-ад відкрите апеляційне
провадження за апеляційною скаргою Виконавчого комітету Луганської міської
Відповідно до ст. 190 Кодексу
адміністративного судочинства України Луганський апеляційний господарський суд
ухвалою від 22.03.2007 по справі       №
14/593н-ад закінчив підготовку по справі та призначив адміністративну справу до
апеляційного розгляду на 05.04.2007.
Запереченнями на апеляційну скаргу
НОМЕР_2 від 12.03.2007 та НОМЕР_3 від 19.03.2007 позивач вимоги апеляційної
скарги Виконавчого комітету Луганської міської ради, м. Луганськ та суб'єкта
підприємницької діяльності фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, м. Луганськ
відхилив, вважає оскаржувану постанову законною та обґрунтованою.
Ухвалою від 05.04.2007 розгляд
апеляційних скарг суб'єкта підприємницької діяльності фізичної особи-підприємця
ОСОБА_1, м. Луганськ і Виконавчого комітету Луганської міської ради, м.Луганськ
згідно ст.150 Кодексу адміністративного судочинства України відкладений на
Учасники судового процесу
по справі, направленими судом апеляційної інстанції повістками-викликами,
сповіщені, що розгляд скарги відбудеться 16.04.2007, у вказаний час і в
приміщенні Луганського апеляційного господарського суду за вказаною адресою.
Судова колегія, приймаючи до уваги
межі перегляду справи в апеляційній інстанції, проаналізувавши на підставі
фактичних обставин справи застосовані норми матеріального та процесуального
права при прийнятті оспореного судового акту, вважає, що апеляційна скарга  підлягає задоволенню з наступних підстав.
Стаття 2 Кодексу адміністративного
судочинства України визначає, що завданням адміністративного судочинства є
захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних
осіб в сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб,
інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі
законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.
Стаття 7 Кодексу адміністративного
судочинства України визначає принципи здійснення адміністративного судочинства,
першими із яких вказані верховенство права і законність.
Предметом розгляду даної справи є
рішення виконавчого комітету Луганської міської ради №16/25 від 22.01.2003 „Про
передачу громадянину ОСОБА_1 в оренду земельної ділянки під будівництво та
розміщення кафе, автомийки та шиномонтажної майстерні за адресою -м.Луганськ,
вул.Побєдоносна (біля будинку №18), яке позивач просить визнати незаконним,
оскільки воно прийнято в порушення норм чинного законодавства.

В обгрунтування своїх доводів позивач
посилається на те, що за рішенням третейського суду при Асоціації „Лойєр
Консалтинг груп” від 17.06.2005 за №03/04/05 він став власником об'єкту
незавершеного будівництва площею 6448,8 м2, яке розташоване в
АДРЕСА_1. За рішенням виконкому Ворошиловградської міської ради народних
депутатів №274 від 18.01.1987 для будівництва поліклініки була відведена
земельна ділянка площею 2га,  це рішення
не скасовано.

11.05.2006 позивач на підставі
набуття права власності на об”єкт незавершеного будівництва звернувся до
відповідача із заявою про відведення йому для укладення договору оренди
земельної ділянки площею 2га і йому стало відомо про оскаржуване рішення, яке
позивач вважає прийнятим в порушення Конституції України, Земельного кодексу
України та Закону України „Про місцеве самоврядування в Україні”.

Господарський суд постановою від
06.02.2007 по справі №14/593н-ад задовольнив позовні вимоги позивача, визнавши
їх обгрунтованими.

Проаналізувавши матеріали справи,
надані сторонами документи, судова колегія Луганського апеляційного
господарського суду вважає висновки господарського суду Луганської області, які
викладені в оскаржуваній постанові такими, що не відповідають обставинам справи
і є помилковими, враховуючи наступне.

Рішенням виконавчого комітету
Ворошиловградської міської ради народних депутатів №274 від 18.08.1987 було
відведено земельну ділянку площею 2га Управлінням капітального будівництва
Ворошиловградського міськвиконкому для будівництва поліклініки в житловому
районі „Зарєчний”, якої в подальшому визначена адреса -АДРЕСА_1.

На день прийняття даного рішення
згідно чинного на той період законодавства земельні ресурси були державною
власністю, земельна ділянка площею 2га була відведена під будівництво
конкретного об”єкту для потреб міста конкретній організації, яка займалася
містобудівництвом і із державної власності не вилучалася.

Законом України „Про місцеве
самоврядування в Україні” від 25.05.1997 повноваження щодо розпорядження
комунальним майном, до складу якого увійшов і об'єкт незавершеного будівництва,
і земельними ресурсами міст і селищ передані органами місцевого самоврядування.

Організацію, якій за рішенням
виконкому Ворошиловградської ради народних депутатів №274 від 18.08.1987 було
відведено 2га землі для будівництва поліклініки в житловому районі „Зарєчний”
було ліквідовано, у зв”язку з чим вищевказане рішення втратило свою чинність, а
земельна ділянка площею 2га перейшла згідно чинного законодавства у власність
громади.

29.06.2004 Управлінням комунальним
майном Луганської міської ради з товариством з обмеженою відповідальністю  „Хорс” укладено договір купівлі-продажу
об”єкту незавершеного будівництва поліклініки на мікрорайоні „Зарєчний”, за
текстом якого вказано, що цей об”єкт розташований на земельній ділянці площею
2га.

На день укладення договору
купівлі-продажу від 29.06.2004 вступив в дію Земельний кодекс України, який
набрав чинності з 01.01.2004, і він чітко визначив порядок надання земельних
ділянок в оренду.

Відповідно до ст.125 Земельного
кодексу України право власності та право постійного користування на земельну
ділянку виникає після одержання документа, що посвідчує право власності чи
право користування та його державної реєстрації, а право на оренду землі
виникає після укладення договору оренди і його державної реєстрації.

Стаття 124 Земельного кодексу України
передбачає, що передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній
чи комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу
виконавчої влади або органу місцевого самоврядування шляхом укладення договору
оренди земельної ділянки.

Як вбачається із матеріалів справи,
товариством з обмеженою відповідальністю „Хорс” не було вирішено питання щодо
права користування земельною ділянкою, на якій розташовано об”єкт договору
купівлі-продажу і йому не передавалася в оренду земельна  ділянка під цим об”єктом.

Позивач набув право власності на
об”єкт незавершеного будівництва поліклініки на підставі рішення третейського
суду при Асоціації „Лойєр консалтинг груп” від 17.06.2005 №03/04/05, згідно
якого встановлено право власності позивача на об”єкт незавершеного будівництва,
розташованого в АДРЕСА_1 загальною площею 6446,8 м2, складова цього
об”єкту перелічена в ухвалі цього суду про роз”яснення рішення від 13.07.2006
по даній справі.

За рішенням вищевказаного
третейського суду передача об”єкту незавершеного будівництва була здійснена в
порядку розрахунків за металопрокат, поставленого позивачем товариству з
обмеженою відповідальністю „Хорс” за договором №01/26-05 від 26.05.2005.

За таких підстав, судова колегія
вважає, що оскаржуване рішення ніяким чином не порушує права та інтереси
позивача, як власника об”єкту незавершеного будівництва, розташованого в
АДРЕСА_1.

Згідно ст.6 Кодексу адміністративного
судочинства України кожному гарантується право на захист його прав, свобод та
інтересів.

Позивачем не доведено, що рішенням
виконавчого комітету Луганської міської ради від 22.01.2003 №16/25 „Про
передачу громадянину ОСОБА_1 в оренду земельної ділянки під будівництво та
розміщення кафе, автомийки та шиномонтажної майстерні за адресою -м.Луганськ,
вул.Побєдоносна (біля будинку №18) порушені його права, свободи та інтереси.

Що стосується доводів перевищення
повноважень виконавчим комітетом Луганської міської ради при прийняті даного
рішення, то цей факт спростовується матеріалами справи.

Оскаржуване рішення виконавчого
комітету Луганської міської ради прийнято на підставі повноважень, наданих йому
Луганською міською радою рішенням від 01.03.2002 №32/11, яке не оскаржене і не
було предметом розгляду в суді першої інстанції.

Відповідно до п.2 даного рішення
Луганська міська рада уповноважила виконавчий комітет Луганської міської ради в
межах повноважень Луганської міської ради вирішувати усі питання щодо оренди
землі, тимчасового користування землею.

Оскільки відповідність рішення
Луганської міської ради від 01.03.2002 №32/11 чинному на той момент
законодавству не вирішувалося в судовому порядку, відсутні підстави вважати, що
виконавчий комітет Луганської міської ради при прийнятті оскаржуваного рішення
перевищив свої повноваження.

З такого, постанова від 06.02.2007 по
справі № 14/593н-ад суду першої підлягає скасуванню.

Витрати по сплаті судового збору за
позовом відносяться на позивача.

У судовому засіданні 16.04.2007 були
оголошені лише вступна та резолютивна частини даної постанови.

Повний текст постанови виготовлений
та підписаний 23.04.2007.

Керуючись ст. ст. 17, 71, 94, 167,
195, 196, п.3 ст.198, п.3 ст.202, ч.2 ст.205, ст.ст.207, 254, п.6 Розділу VІІ
„Прикінцеві та перехідні положення” Кодексу адміністративного судочинства
України, Луганський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів

П О С Т А Н О В И
В:

1. Апеляційні скарги суб'єкта
підприємницької діяльності фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, м. Луганськ
і  Виконавчого комітету Луганської
міської ради, м.Луганськ на постанову господарського суду Луганської області
від 06.02.2007 у справі №14/593н-ад задовольнити.

2. Постанову господарського суду
Луганської області від 06.02.2007 у справі №14/593н-ад -  скасувати.

3. Прийняти нову постанову.

4. У задоволенні позову відмовити.

5. Заходи по забезпеченню позову
скасувати.

Відповідно до ч.5 ст.254 Кодексу
адміністративного судочинства України постанова суду апеляційної інстанції за
наслідками перегляду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути
оскаржена у касаційному порядку згідно ч.2 ст.212 Кодексу адміністративного
судочинства України протягом одного місяця після набрання законної сили судовим
рішенням суду апеляційної інстанції, шляхом подання касаційної скарги
безпосередньо до адміністративного суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя
С.С. Єжова

Суддя
Т.Ф. Парамонова

Суддя
І.В. Семендяєва

Спеціаліст 1-ої категорії
С.І. Заєць