Господарський суд
Житомирської області
______________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Від "12" квітня 2007 р.                                                     Справа № 10/133-НА

Господарський суд Житомирської області у складі:

Судді Будішевської Л.О.

при секретарі Осіпчук О.В.

за участю представників сторін

від позивача Беседовська Л.В., дов.від 12.03.07р.;

від відповідача Степанишин О.Д., дов. від 16.01.07р.; Міщук Л.А., дов. від 15.02.07р.

Розглянув у відкритому судовому засіданні в м.Житомирі справу за позовом Ружинського хлібозаводу (смт.Ружин)

до Державної податкової інспекції у Ружинському районі (смт.Ружин)

про визнання рішення від 30.12.2003р. №04623176 недійсним

Позивачем пред'явлено позов про визнання недійсним податкового повідомлення-рішення від 30.12.03р. №04623176 з підстав його неправомірності.

Представник позивача в судовому засіданні свої позовні вимоги підтримав в повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві.

Представники відповідача в судовому засіданні проти позову заперечили, подали відзив на позовну заяву від 23.03.07р.(а.с.27,28), в якому виклали свої доводи щодо правомірності прийнятого оспорюваного податкового повідомлення-рішення. В засіданні суду посилаються на пропущення позивачем строків звернення до суду, що є підставою для відмови у задоволенні позову.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши та оцінивши наявні в матеріалах справи докази, господарський суд,

ВСТАНОВИВ:

Позивач - Ружинський хлібозавод зареєстрований як платник податків в ДПІ у Ружинському районі.

29.12.03р. працівниками Попільнянської МДПІ, правонаступником якої є ДПІ у Ружинському районі, була проведена перевірка Ружинського хлібозаводу з питань збереження активів, які перебувають у податковій заставі, за результатами якої складена довідка №68 від 29.12.03р. (а.с.7-10).

Згідно вказаної довідки позивачем порушено вимоги пп.8.6.1 п.8.6 ст.8 Закону України "Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами" від 21.12.00р. №2181-ІІІ та підпункту 5.1 п.5 Порядку застосування податкової застави органами державної податкової служби, затвердженого наказом ДПА України від 28.08.01р. №338 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 03.10.01р. за №857/6048. Зокрема, за висновком відповідача, Ружинським хлібозаводом було реалізовано майно, яке знаходилось у податковій заставі, без письмової згоди податкового органу на суму 37763,60грн. та здійснено бартерні операції з продукцією, яка не є власним виробництвом підприємства на суму 70954,72грн.

За допущене порушення відповідачем, згідно податкового повідомлення-рішення №186-23176 від 30.12.03р. (а.с.11),  на підставі пп.17.1.8 п.17.1 ст.17 Закону України "Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами" від 21.12.00р. №2181-ІІІ, застосовано до позивача штрафні санкції на загальну суму 70954грн. 72коп. (розмір суми бартерних операцій з продукцією, що не є власним виробництвом позивача).

Дослідивши та оцінивши наявні в справі докази, заслухавши доводи представників сторін, господарський суд дійшов висновку про безпідставність вимог позивача виходячи з наступного.

Як встановлено в ході судового розгляду справи та не спростовано позивачем активи Ружинського хлібозаводу з 05.11.01р. (дата виставлення першої податкової вимоги) перебували у податковій заставі у зв'язку з наявністю за позивачем податкового боргу.

В період з 12.01.02р. по 20.09.03р. позивачем були здійснені ряд бартерних операцій по реалізації продукції на загальну суму 70954,72грн.

Факти здійснення бартерних операцій без проведення розрахунків в грошовій формі позивачем не заперечуються.

Відповідно до пп.8.6.1 п.8.6 ст.8 Закону України "Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами" від 21.12.00р. №2181-ІІІ платник податків, активи якого перебувають у податковій заставі, здійснює вільне розпорядження ними, за винятком операцій, що підлягають письмовому узгодженню з податковим органом:

- купівлі чи продажу, інших видів відчуження або оренди (лізингу) нерухомого та рухомого майна, майнових чи немайнових прав, за винятком майна, майнових та немайнових прав, що використовується у підприємницькій діяльності платника податків (інших видах діяльності, які за умовами оподаткування прирівнюються до підприємницької), а саме готової продукції, товарів і товарних запасів, робіт та послуг за кошти за цінами, що не  є  меншими  за звичайні;

Оскільки позивачем здійснювалися бартерні операції по реалізації продукції без отримання грошових коштів, вказані операції підлягали обов'язковому узгодженню з податковим органом.

Підпунктом 17.1.8 п.17.1 ст.17 вищевказаного Закону встановлено, що у разі коли платник податків, активи якого перебувають у податковій заставі, відчужив такі активи без попередньої згоди податкового органу, якщо отримання такої згоди є обов'язковим згідно з цим Законом, платник податків додатково сплачує штраф у розмірі суми такого відчуження, визначеної за звичайними  цінами.

Крім того, відповідно до ч.2 ст.99 КАС України для  звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється річний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Як свідчить відмітка на оспорюваному податковому повідомленні-рішенні від 30.12.03р. №04623176, воно отримане позивачем 04.01.04р. Саме вказана дата і є днем, коли позивач дізнався або повинен був дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Позовна заява була подана майже через 3 роки з дня отримання оспорюваного податкового повідомлення-рішення, тобто подана з порушенням строків для звернення до адміністративного суду за захистом прав.

Відповідач в судовому засіданні заявив клопотання про застосування позовної давності.

Згідно ч.1 ст.100 КАС України пропущення  строку  звернення  до адміністративного суду є підставою для відмови у задоволенні адміністративного позову за умови, якщо на цьому наполягає одна із сторін.

Враховуючи викладене, позов Ружинського хлібозаводу задоволенню не підлягає.

Судові витрати покладаються на позивача.

Відповідно до Закону України "Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами" від 21.12.00р. №2181-ІІІ, керуючись ст.ст.94, 158-163, 167, 254, п.6 Прикінцевих та перехідних  положень КАС України, господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні адміністративного позову відмовити.

Постанова господарського суду Житомирської області набирає законної сили в строки, встановлені ст.254 КАСУ.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції протягом десяти днів з дня складання її у повному обсязі в порядку, встановленому ст.186 КАСУ.

Суддя                                                                       Будішевська Л.О.

Дата виготовлення: "17" квітня 2007 року

Віддрукувати: 3пр.

1 - в справу

2 - позивачу;

3 - відповідачу;