ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________
__________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" березня 2007 р.                                                          Справа №  10/171"НА"

Житомирський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого   судді                                                  Горшкової Н.Ф.

суддів:                                                                        Майора Г.І.

Філіпової Т.Л.

при секретарі                                                            Чайці О.С. ,

за участю представників сторін:

від позивача: не з'явився,

від відповідача: Гаращук Л.М., доручення №210/10-10 від 10.01.2007 року,

Бистрицька Д.О., доручення №2830/10-10 від 23.02.2007 року,

розглянувши апеляційну скаргу Бердичівської об'єднаної державної податкової інспекції, м.Бердичів Житомирської області

на постанову господарського суду Житомирської області

від "06" червня 2006 р. у справі №  10/171"НА" (суддя Будішевська Л.О.)

за позовом Відкритого акціонерного товариства "Агромаш", м.Бердичів Житомирської області

до Бердичівської об'єднаної державної податкової інспекції, м.Бердичів Житомирської області

про визнання недійсними податкових повідомлень-рішень,

ВСТАНОВИВ:

Постановою господарського суду Житомирської області від 06.06.2006р. у справі №10/171"НА" позов ВАТ "Агромаш" задоволено: визнані протиправними та скасовані податкові повідомлення-рішення Бердичівської ОДПІ №/0 від 18.10.2005р.,  №/2 від 21.10.2005р.,  №/0 від 23.11.2005р.

Не погоджуючись з прийнятою постановою суду, Бердичівська ОДПІ подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вищевказану постанову з підстав порушення норм матеріального права та прийняти новий судовий акт про відмову в задоволенні позову.

Обґрунтовуючи доводи апеляційної скарги, відповідач посилається, що при прийнятті постанови суд першої інстанції невірно застосував положення п.7.7 ст.7 Закону України "Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами", згідно якого податковий борг погашається у порядку календарної черговості його виникнення. Зазначає, що відповідно до Податкового роз'яснення щодо черговості погашення та окремих питань стягнення податкового боргу, затвердженого наказом ДПАУ від 13.11.2002р. №540, кошти, що надійшли на сплату зобов'язань з податку, збору (обов'язкового платежу) спрямовуються на погашення податкових зобов'язань з того самого платежу у порядку календарної черговості настання граничних термінів їх сплати.

Крім того, зазначає, що відповідно до облікової картки платника податків чергові платежі також надійшли із затримкою, що господарським судом не досліджено.

Позивач в письмовому  запереченні на апеляційну скаргу (т.3, а.с.29) не погоджується з доводами скарги. На думку позивача, п.п.7.7 ст.7 Закону України "Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами", на який посилається відповідач, за своїм змістом суперечить п.п.3.1.1 ст.3 вказаного Закону, відповідно з яким активи платника податків можуть бути примусово стягнені в рахунок погашення його податкового боргу виключно за рішенням суду. В інших випадках платники податків самостійно визначають черговість та форми задоволення претензій кредиторів за рахунок активів, вільних від заставних зобов'язань забезпечення боргу.

Позивач вважає, що всупереч ст.16 вищевказаного Закону відповідач при самостійному розподілі суми податкового боргу та нарахуванні пені не направляв позивачу повідомлення, у якому містилася б така інформація. З урахуванням наведеного позивач просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржувану постанову - без змін.

Представники відповідача в судовому засіданні підтримали доводи, викладені в апеляційній скарзі, вважають постанову господарського суду Житомирської області необґрунтованою та такою, що не відповідає нормам матеріального та процесуального права, в зв'язку з чим просять апеляційну скаргу задовольнити, постанову господарського суду Житомирської області скасувати та прийняти новий судовий акт про відмову в задоволенні позову. Пояснили, що кошти, які надійшли на сплату зобов'язань з податку, збору (обов'язкового платежу), спрямовуються на погашення податкових зобов'язань з того самого платежу у порядку календарної черговості  настання граничних термінів їх сплати і така черговість погашення діє незалежно від волі платника податків та стосується як самостійно розрахованих  платником податків податкових зобов'язань, так і  податкових зобов'язань, розрахованих контролюючим органом.

Представниками відповідача також надані в судовому засіданні для огляду суду оригінали актів перевірок з додатками від 15.07.2005 року, 18.10.2005 року та 23.11.2005 року. Пояснили, що позивач відмовився від підписання акту звірки розрахунків, яка проводилась згідно ухвали апеляційного суду. Про відмову складено акт, який  залучено до матеріалів справи.

Позивач не скористався своїм правом на участь в судовому засіданні: повноважного представника в судове засідання не направив. Раніше представник позивача не з'явився в судове засідання 11.01.2007р., у зв'язку з чим розгляд скарги був відкладений на 06.03.2007р.

Відповідно до ч. 4 ст. 196 КАС України неприбуття у судове засідання сторін або інших  осіб,  які беруть участь у справі,  належним чином повідомлених про дату, час і місце апеляційного розгляду,  не перешкоджає  судовому  розгляду справи.

Позивач належно повідомлений про дату, час та місце апеляційного розгляду (т.3, а.с.59).

Представники  відповідача не заперечували проти розгляду апеляційної скарги за відсутності представника позивача.

З врахуванням викладеного колегія суддів вважає за можливе розглянути апеляційну скаргу за відсутності представника позивача, оскільки неявка представників не перешкоджає повному та всебічному розгляду апеляційної скарги за наявними в матеріалах справи документами.

Згідно розпорядження голови Житомирського апеляційного господарського суду від 05.03.2007р. №213 розгляд апеляційної скарги Бердичівської ОДПІ здійснюється колегією суддів у складі: головуючого судді Горшкової Н.Ф., суддів  Майора Г.І. та Філіпової Т.Л.

Матеріалами справи стверджується наступне:

- Як вбачається з акту №906/16-01 від 15.07.2005р. про порушення платіжної дисципліни (т.2 а.с.5-9),  Бердичівською ОДПІ встановлено порушення позивачем п.п.5.3.1 п.5.3 ст.5 Закону України "Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами" від 21.12.2000р. №2181-ІІІ (надалі - Закон №2181), а саме - підприємством не сплачено узгоджене податкове зобов'язання по податку на додану вартість за період з 30.10.2002р. по 30.11.2004р. у граничні терміни, визначені законодавством, згідно додатків.

За результатами перевірки, на підставі акта Бердичівською ОДПІ прийняте податкове повідомлення-рішення від 15.07.05р. №/0 (т.2 а.с.5 на звороті) про зобов'язання сплатити штраф у сумі 38228,67грн. відповідно до п.п.17.1.7 п.17.1 ст.17 Закону України "Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами".

Бердичівською ОДПІ за результатами адміністративного оскарження 21.09.2005р. прийняте рішення №10904/10/16-01 (т.1 а.с.81,82) про залишення податкового повідомлення-рішення від 15.07.2005р. №/0 без змін.

На підставі рішення про результати розгляду скарги Бердичівською ОДПІ було прийняте нове податкове повідомлення-рішення від 21.09.2005р. №/1 (т.2 а.с.6) про зобов'язання сплатити штраф у сумі 38228,67грн.

Рішенням ДПА у Житомирській області від 21.10.2005р. №10225/Ш-С/25-009 (т.3, а.с.1-4) податкове повідомлення-рішення від 15.07.2005р. №/0 скасоване в частині застосування штрафних санкцій за несвоєчасну сплату узгодженого податкового зобов'язання по податку на додану вартість в сумі 58грн. 94коп.

На підставі зазначеного рішення про результати розгляду скарги Бердичівською ОДПІ було прийняте нове податкове повідомлення-рішення від 21.10.2005р. №/2 (т.1 а.с.61) про зобов'язання сплатити штраф у сумі 38169,73грн., яке і оскаржує позивач в судовому порядку.

- Як вбачається з акту перевірки №1221 від 18.10.2005р. про порушення платіжної дисципліни (т.1 а.с.66-69) перевіряючим Бердичівської МДПІ встановлено порушення позивачем п.п.5.3.1 п.5.3 ст.5 Закону №2181, а саме - підприємством не сплачено узгоджене податкове зобов'язання по податку на додану вартість згідно декларацій по податку на додану вартість з листопада 2004р. по червень 2005р. та згідно податкового повідомлення-рішення № від 20.12.2004р. у граничні терміни, визначені законодавством.

На підставі зазначеного акта перевірки Бердичівською ОДПІ прийняте податкове повідомлення-рішення від 18.10.2005р. №/0 (т.1 а.с.65) про зобов'язання сплатити штраф у сумі 10224,88грн. згідно з п.п.17.1.7 п.17.1 ст.17 Закону України "Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами".

- Як вбачається з акту перевірки №1471/16-01 від 23.11.2005р. про порушення платіжної дисципліни (т.1 а.с.71-73) перевіряючим Бердичівської МДПІ встановлено порушення позивачем п.п.5.3.1 п.5.3 ст.5 Закону №2181, а саме - підприємством не сплачено узгоджене податкове зобов'язання по податку на додану вартість згідно декларацій по податку на додану вартість №16370 від 20.07.05р. по строку 01.08.05р., №21027 від 19.08.05р. по строку 30.08.05р., №22497 від 20.09.05р. по строку 30.09.05р. у граничні терміни, визначені законодавством.

На підставі зазначеного акта перевірки Бердичівською ОДПІ прийняте податкове повідомлення-рішення від 23.11.05р. №/0 (т.1 а.с.70) про зобов'язання сплатити штраф у сумі 4188,73грн. згідно з п.п.17.1.7 п.17.1 ст.17 Закону України "Про порядок погашення зобов'язань перед бюджетами та державними цільовими фондами".

Позивач, не погоджуючись із вищевказаними податковими повідомленнями-рішеннями,  подав до суду першої інстанції позов про визнання їх протиправними та скасування  з підстав невірного проведення відповідачем розрахунків штрафних санкцій за несвоєчасну оплату узгоджених податкових зобов'язань, оскільки Бердичівською ОДПІ безпідставно зараховані поточні платежі по сплаті податку на додану вартість в рахунок погашення попередньої заборгованості із зазначеного податку.

Задовольняючі позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того,  що позов підтверджується належними доказами, заявлений у відповідності до вимог чинного законодавства, у зв'язку з чим є обґрунтованим.  Зазначає, що відповідно  до підпункту 3.1.1 п.3.1 ст.3 Закону України "Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами" активи  платника  податків   можуть   бути   примусово стягнені в рахунок погашення його податкового боргу виключно за рішенням суду. В інших випадках платники податків самостійно визначають черговість та форми задоволення претензій кредиторів за рахунок активів, вільних від заставних зобов'язань забезпечення боргу. Отже, органи державної податкової служби України не наділені правом змінювати напрями платежів, вказаних у платіжних документах платника податків. Зважаючи на те, що платежі, які надійшли від позивача на оплату поточних платежів за 2003-2005 роки, були зараховані відповідачем  в оплату недоїмки за попередні періоди без достатніх на те підстав, тому застосовані до позивача на підставі оспорюваних податкових повідомлень-рішень штрафні санкції є незаконними. Також  в оскаржуваній постанові зазначено, що в актах перевірок, на підставі яких прийняті оспорювані податкові повідомлення-рішення відсутній детальний опис порушень, допущених позивачем, а саме:  сума сплаченого боргу, зазначена в додатку до акта перевірки, не відповідає сумі, зазначеній в платіжному документі, при цьому відсутнє пояснення, яким чином  Бердичівська ОДПІ розподіляла сплачені позивачем суми. Наведені недоліки щодо оформлення акта перевірки унеможливлюють для платника податку спростування чи доведення помилковості такого донарахування, як цього вимагають приписи підпункту 4.2.3 п.4.2 ст.4 Закону України "Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами".

Заслухавши пояснення представників відповідача, дослідивши доводи апеляційної скарги та матеріали справи,  колегія суддів вважає, що апеляційна скарга  обґрунтована і підлягає задоволенню, виходячи з наступного:

Пункт 5.3 статті 5 Закону України "Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами" №2181-ІІІ від 21.12.2000р. (далі Закон 2181-ІІІ) встановлює обов'язок платника податків сплатити узгоджену суму податкового зобов'язання та терміни її погашення.

Відповідно до п.п.5.3.1 п.5.3 ст.5 Закону 2181-ІІІ платник податків зобов'язаний сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом десяти календарних днів, наступних за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого підпунктом 4.1.4 п.4.1 ст.4 цього Закону для подання податкової декларації.

Відстрочення строку сплати узгоджених сум податкових зобов'язань відповідно до Закону 2181-ІІІ здійснюється у порядку, передбаченому статтею 14 Закону шляхом розстрочення (відстрочення) податкових зобов'язань, а отже іншої можливості сплати платником податків податкових зобов'язань наступного періоду до сплати податкових зобов'язань попереднього періоду Закон не  передбачає.

З матеріалів справи вбачається, що позивач не довів та не заперечує наявність у нього податкового боргу з податку на додану вартість за попередні податкові періоди.

Згідно з вимогами п.8.1 ст.8 Закону  2181-ІІІ активи платника податків , що має податковий борг, передаються у податкову заставу.

Право податкової застави виникає згідно  із законом  та не потребує письмового оформлення. Відповідно до п.8.2.2 ст.8 Закону 2181-ІІІ право податкової застави припиняється на будь-які види активів платника податків, які перебували в його власності  (повному господарському відання) у день виникнення такого права, а також на будь-які інші активи, на які платник податків набуде прав власності у майбутньому, до моменту погашення його податкових зобов'язань або податкового боргу.

Відповідно до вимог п.п.3.1.1. п.3.1 ст.3 цього Закону платник податків самостійно визначає черговість та форми задоволення  претензій кредиторів за рахунок активів, вільних від заставних зобов'язань забезпечення боргу,  за винятком випадків примусового стягнення активів платника в рахунок погашення його податкових зобов'язань за рішенням суду (господарського суду).

У разі, якщо такого платника податків визнано банкрутом черговість задоволення претензій кредиторів визначається законодавством  про банкрутство.

На думку колегії суддів, дана норма Закону 2181-ІІІ стосується черговості задоволення кредиторів, а не вибору звітного періоду, за який платник бажає погасити заборгованість по тому чи іншому виду податків.

Крім цього, позивач мав заборгованість з ПДВ за попередні періоди, рухоме майно позивача  перебуває у податковій заставі з 24.07.1999 року згідно витягу з Державного реєстру застав рухомого майна, а отже, виходячи із змісту п.п.3.1.1. ст.3 Закону 2181-ІІІ, не мав права вибору черговості своїх податкових зобов'язань.

Відповідно до п.7.7 ст.7 Закону 2181-ІІІ податковий борг погашається попередньо погашенню податкових зобов'язань, які не є податковим боргом, у порядку календарної черговості його виникнення, а в разі одночасного його виникнення за різними податками, зборами (обов'язковими платежами) - у рівних пропорціях.

Дослідивши матеріали справи, у  тому числі копії платіжних доручень, наданих  позивачем, колегія суддів зазначає, що в переважній більшості платіжних документів позивач взагалі не вказує конкретний податковий період, за який здійснюється платіж, а зазначає лише рік (т.1, а.с.4-39, т.2, а.с.127-144, 146-165).

Житомирський апеляційний господарський суд двічі (ухвали від 10.10.2006р. та 11.01.2007р.) зобов'язував ВАТ "Агромаш" провести з Бердичівською ОДПІ звірку розрахунків станом на день пред'явлення позову по оплаті поточних податкових зобов'язань з ПДВ та зарахування сплачених сум Бердичівською ОДПІ на погашення заборгованості минулих періодів по тій сумі, яка є спірною (із зазначенням конкретних платіжних доручень, заборгованості, строків її сплати, згідно Закону, фактичної оплати, суми, кількості днів прострочення, в рахунок якої заборгованості (основний борг, пеня) зарахований платіж тощо).

Позивач вимоги апеляційного суду не виконав і його представник двічі (11.01.2007р. та 06.03.2007р.) в судове засідання не з'явився, про причини неприбуття 06.03.2007року не повідомив, хоча про дату, час та місце судового засідання  повідомлений належним чином.

Бердичівською ОДПІ наданий докладний акт звірки розрахунків штрафних санкцій (підписаний односторонньо ОДПІ), в якому відображено суми податкового зобов'язання, дата нарахування, дата сплати, погашення боргу та пені, кількість днів прострочки, відсоток штрафу (з врахуванням кількості днів прострочення), сума штрафних санкцій по кожному акту перевірки, на підставі яких прийняті спірні податкові повідомлення-рішення.

Крім цього, наданий реєстр повідомлень про розподіл пені, надісланих позивачеві згідно вимог п.п.16.3.3 п.16.3 ст.16 Закону 2181-ІІІ.

Представники відповідача в судовому засіданні 06.03.2007р. пояснили, що керівник та головний бухгалтер підприємства відмовились підписати акти звірки, про що  посадовими особами ОДПІ, які проводили звірку, складений акт №28/16-01 від 28.02.2007р., який наданий в судове засідання 06.03.2007р.

Як вбачається з позовної заяви позивача, заперечень на апеляційну скаргу та інших матеріалів справи позивач арифметичну правильність розрахунків штрафу до актів перевірок не оспорював, можливість перевірки правильності таких розрахунків шляхом проведення звірки розрахунків не використав.

Дослідивши зазначені розрахунки (акти звірки) колегія суддів, з врахуванням  вищевикладених обставин, прийшли до висновку про обґрунтованість застосування до позивача штрафних санкцій відповідно до п.п.17.1.7 п.17.1 ст.17 Закону 2181-ІІІ.

Колегія суддів не погоджується також з висновком господарського суду першої інстанції щодо невідповідності актів перевірок №906/1601 від 15.07.2005р., №1221 від 18.10.2005р. та №1471/16-01 від 23.11.2005р.  про порушення платіжної дисципліни, на підставі  яких були прийняті спірні податкові повідомлення-рішення, вимогам Порядку оформлення невиїзних документальних , виїзних планових та позапланових перевірок з питань дотримання податкового, валютного та іншого законодавства, затвердженого Наказом ДПА України від 10.08.2005р. №327 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 25.08.2005р. за №925/11205.

Зокрема, акти містять необхідну інформацію, передбачену для актів невиїзних документальних перевірок, враховуючи інформацію з питання, що підлягало перевірці. Виявлені факти однотипних порушень (затримка в сплаті податкового зобов'язання з ПДВ)  згруповані у додатку до актів відповідно до  п.п.2.3.3  п.2.3 зазначеного Порядку.

Виходячи з наведеного, оскаржувана постанова господарського суду першої інстанції прийнята без  урахування вимог чинного законодавства та обставин  справи, у зв'язку з чим її слід скасувати та прийняти нове рішення, яким в задоволенні позову відмовити.

Керуючись ст.ст.160, 195, 196, 198, 202, 205, 207, 212, 254, п.п.6 і 7 Прикінцевих та перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України, Житомирський апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Бердичівської об'єднаної державної податкової інспекції, м.Бердичів Житомирської області  задовольнити.

2. Постанову господарського суду Житомирської області від 06 червня 2006 року у справі №10/171"НА" скасувати та прийняти нову постанову.

"В позові відмовити."

3. Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення.

Касаційну скаргу може бути подано безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом одного місяця з дня складення постанови в повному обсязі.

4. Матеріали справи №10/171"НА" повернути до господарського суду Житомирської області.

Головуючий   суддя                                                              Горшкова Н.Ф.

судді:

Майор Г.І.

Філіпова Т.Л.

Віддруковано 4прим.:

-----------------------------------

1 - до справи;

2 - позивачу;

3 - відповідачу;

4 - в наряд