СУД
СУД
П О С Т А Н О В А

Іменем України

12.04.07                                                                                 Справа № 12/898н-ад.

Колегія суддів у складі:  Палей О.С. –головуючий, суддів –Мінської Т.М. та  Пономаренко Є.Ю.,  розглянувши матеріали справи за позовом

Закритого акціонерного товариства "Краснодонський завод "Автоагрегат", м.Краснодон

до Краснодонської об‘єднаної  державної податкової  інспекції, м.Краснодон Луганської області

про скасування  податкового повідомлення - рішення

Представники сторін:

від позивача - Данилова І.О., довіреність № 4 від 10.01.07.;

від відповідача - Комарова М.Е. - гол.держ.подат.інсп., довіреність № 5 від 29.12.06

Суть спору:  позивачем заявлено вимогу про скасування  податкового повідомлення - рішення № /0 від 15.09.2006 р. прийнятого Краснодонською ОДПІ частково у сумі  18360 грн. 00 коп.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, суд

в с т а н о в и в:

На підставі акту  про результати  документальної  невиїзної (камеральної) перевірки  достовірності заявленої суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість  від 14 вересня 2006 р. за № 1811/16.209 Краснодонською ОДПІ було прийняте податкове повідомлення-рішення № /0 від 15.09.06, згідно якого було зменшено суму  бюджетного  відшкодування з ПДВ  у  розмірі 21744 грн. за липень 2006 р.

Позивач  вважає оскаржуване  рішення неправомірним в частині зменшення  суми бюджетного  відшкодування з ПДВ в сумі 18360 грн..

На обґрунтування заявленого позову  позивач зазначає  на те, що ним  правомірно до складу сум,  які підлягають бюджетному  відшкодуванню були зараховані суми  фактично сплаченого податку  на додану вартість у попередніх  податкових періодах; серпень 2005 р. –17926,61 грн., вересень 2005 р. –434,70 грн., травень 2006 р. –3080 грн. 83 коп.

Податковий орган заперечує проти заявленого позову,  посилаючись на те, що відповідно до п.п.7.7..2 п.7.7. ст.7 Закону України "Про податок на додану вартість"  від 03.04.1997 р.168/97-ВР (далі –Закон про ПДВ) бюджетному відшкодуванню  підлягає та частина від‘ємного значення ПДВ,  яка фактично сплачена одержувачем  товарів (послуг) в попередньому звітному  періоді постачальникам таких товарів.

Оскільки позивачем спірна сума ПДВ  була сплачена  раніше (серпень, вересень 2005 р. та травень 2006 р.), а попереднім податковим періодом  є календарний місяць,  то податковим органом вказані періоди  не мають права перевірятися.

Позивач вважає, що оскільки ним вказані суми  ПДВ  до бюджетного відшкодування  за відповідні періоди не заявлялися,  податкове зобов‘язання не виникало у нього більш трьох років, він має право  на отримання  суми  бюджетного відшкодування.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши  у сукупності доводи сторін, на які вони посилаються як на підставу  своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку, що позовні вимоги  не підлягають задоволенню з огляду на наступне.

Згідно п.п.7.7.4 п.7.7 ст.7 Закону  про ПДВ  до декларації додається розрахунок  суми бюджетного відшкодування, форма якого встановлюється центральним податковим органом України. Форма розрахунку бюджетного відшкодування  (додаток № 3) та форма податкової декларації з ПДВ, затверджені Наказом ДПА України № 213 від 15.06.2005р., зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 30.06.2005р. під № 702/10982.

До рядку 3 Додатку № 3 "Розрахунок бюджетного відшкодування" відноситься: сума податкового кредиту попереднього податкового періоду, фактично сплачена отримувачем товарів ( послуг) у попередньому податковому періоді постачальникам таких товарів (послуг).

Згідно п.п.7.8.1 п.7.8 ст.7 Закону  про ПДВ податковим періодом є календарний місяць.

Таким чином, бюджетному відшкодуванню підлягає та частина такого від'ємного значення, яка дорівнює сумі податку, фактично сплаченому постачальникам товарів (послуг) в попередньому звітному періоді та фактично включеному до податкового кредиту у попередньому звітному періоді.

Дані платника у Додатку № 3 "Розрахунок бюджетного відшкодування" до декларації з ПДВ за липень 2006р. від 16.08.06р. за № 18884 :

рядок 2 Сума податкового кредиту попереднього податкового періоду (рядок 17 податкової декларації попереднього податкового періоду) -293857 грн.

рядок 3 Сума податкового кредиту попереднього податкового періоду, фактично сплачена отримувачем товарів (послуг) у попередньому податковому періоді постачальникам таких товарів (послуг) -293781грн.

рядок 4 Сума, що підлягає бюджетному відшкодуванню ( сума, указана в р.1,

у межах суми, указаної в рядку 3 значення цього рядка переноситься до рядка 25 податкової декларації за поточний звітний податковий період) -293781  грн.

По результатам перевірки податкової декларації з податку на додану вартість за липень 2006р. встановлено, що сплачено у попередньому звітному періоді ( тобто у червні 2006р.) сума податку на додану вартість по товарах ( послугах), податковий кредит по яких виник в одному податковому періоді з оплатою,   272037грн.

Таким чином до рядка 4 розрахунку бюджетного відшкодування у декларації за липень 2006р. зайво включена  сума  податкового  кредиту  попередніх  податкових  періодів, і фактично сплачена не у перевіряємому періоді , а у попередніх податкових  періодах у розмірі 21744грн. (293781 грн.-272037грн.)

Ця сума ПДВ була сплачена платником раніше, а саме: у серпні 2005р., вересні 2005р., травні 2006р. Оскільки у відповідності з діючим законодавством передбачена перевірка тільки попереднього податкового періоду, а у даному випадку, як зазначалось вище, податковим періодом є календарний місяць, то указані періоди даною невиїзною перевіркою не мали  права перевірятися податковим органом.

З матеріалів справи вбачається, що право на отримання бюджетного відшкодування  за результатами податкових періодів серпня, вересня  2005 р. та  травня 2006 р. позивач мав пред‘явити  за результатами цих податкових періодів, втім заяви про повернення суми  бюджетного відшкодування за податковими деклараціями  серпня, вересня 2005 р. та травня 2006 р. позивачем до податкового органу не подавалися.

Суд погоджується з доводами відповідача, що здійснюючи камеральну  перевірку податкової  декларації з  ПДВ  за  липень 2006 року  податковий орган обґрунтовано перевіряв суму  фактичної сплати  ПДВ  постачальникам у червні 2006 р. та не мав підстав здійснювати перевірку  минулих податкових періодів.

Суд не може прийняти до уваги  посилання позивача  на лист ДПА України від 28.11.2005 р. № 14110/5/16-1116 оскільки він не має значення для спірної ситуації, а визначає порядок та умови перенесення залишку несплаченого від‘ємного значення податку  до моменту  його  фактичної сплати;  у даному ж випадку  позивач  фактично переносив протягом  кількох  податкових періодів залишок фактично сплаченого податку, що має бути  перевірено перед усім  податковим органом у передбачений законом  спосіб та порядку.

Втім при прийнятті  оскаржуваного рішення  податковий орган не припустив  жодних порушень  законодавства з питань  оподаткування у зв‘язку з чим підстави для скасування рішення відсутні.

Відповідно до ст.94 КАС України суд  покладає судові витрати в сумі 3 грн. 40 коп. на позивача.

Зайве сплачене за позивачем за пл. дорученням № 268 від 18.12.2006 р. держмито в сумі 81 грн. 60 коп. може бути повернуто за заявою позивача  в порядку, передбаченому  ст.89 КАС України.

В судовому засіданні  оголошено вступну та резолютивну частину рішення.

Керуючись ст.ст. 94,160,163, 167,186,254 КАС України, суд

п о с т а н о в и в:

1.У задоволенні позову відмовити.

2.Судові витрати  в сумі 3 грн. 40 коп. судового збору покласти на позивача.

Постанова набирає законної сили після  закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження,  встановленого Кодексом адміністративного судочинства України, якщо такої заяви не буде подано.

Про апеляційне оскарження рішення  суду  першої  інстанції спочатку  подається  заява. Обґрунтування мотивів оскарження і вимоги до суду апеляційної інстанції  викладаються  в  апеляційній скарзі.

Заява про апеляційне оскарження та апеляційна скарга подаються до адміністративного суду  апеляційної  інстанції  через суд  першої  інстанції,  який  ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно  надсилається  особою,  яка  її подає, до суду апеляційної інстанції.

Заява про апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення, а в разі складення  постанови не у повному  обсязі  відповідно  до статті 160 цього Кодексу - з  дня  складення  в  повному обсязі. Апеляційна  скарга  на  постанову  суду першої інстанції подається протягом  двадцяти  днів  після  подання  заяви   про   апеляційне оскарження.

Апеляційна   скарга  може  бути  подана  без  попереднього подання заяви про апеляційне оскарження,  якщо скарга подається  у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Постанову складено в повному обсязі і підписано 17.04.2007 р.

Головуючий                                                                        О.С. Палей

Судді                                                                                     Т.М. Мінська

Є.Ю. Пономаренко

Помічник судді                                                                    Є.С. Бубен