ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 квітня 2007 р.
№ 15/521

господарський суд України у складі колегії суддів: Дерепи В.І. –головуючого (доповідача), Грека Б.М., Стратієнко Л.В.,

за участю представників: позивача –

відповідача –Ломова Д.В.,

розглянувши касаційну скаргу ТзОВ "Мульті Трейд Груп" на рішення господарського суду Луганської області від 19 грудня 2006 року та постанову Луганського апеляційного господарського суду від 6 лютого 2007 року у справі за позовом ТзОВ "Обласний діагностичний центр" до ТзОВ  "Мульті Трейд Груп" про стягнення 27000 грн.,

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2006 року позивач звернувся до господарського суду Луганської області з позовом до відповідача про стягнення пені в сумі 27 000 грн. за договором підряду №6 від 16.05.2005 року.

Рішенням господарського суду Луганської області від 19 грудня 2006 року (суддя Пономаренко Є.Ю.) позов задоволений частково. Стягнуто з відповідача на користь позивача 7022, 25 грн. пені, судові витрати. В решті позову відмовлено.

Постановою Луганського апеляційного господарського суду від 6 лютого 2007 року рішення суду залишене без змін.

Не погоджуючись з судовими рішеннями, ТзОВ "Мульті Трейд Груп" просить їх скасувати, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального і процесуального права.

Обговоривши доводи касаційної скарги, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст.525 ЦК України одностороння відмова від зобов’язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

З матеріалів справи вбачається, що 16 травня 2005 року між сторонами у справі був укладений договір підряду №6, за умовами якого відповідач зобов’язався виконати за дорученням замовника - позивача роботи по ремонту механічної мийки, розташованої за адресою: м. Луганськ вул. О.Кошевого, б.31 «г»в обумовлений договором строк, а замовник зобов'язався прийняти об'єкт та сплатити вартість робіт.

Відповідно до п.5.1 укладеного договору приблизна договірна вартість робіт на момент  укладення договору складає 36 000 грн.

Відповідно до п.7.2 цього договору, з урахуванням п.1 додаткової угоди №1 від 31.05.2005 року, підрядник - відповідач зобов'язався виконати роботи протягом 3-х місяців з моменту підписання договору.

Згідно п.8.3 договору, остаточна здача-прийняття виконаних робіт здійснюється сторонами по акту протягом 3-х робочих днів з моменту готовності об'єкта до прийняття.

Рішенням господарського суду Луганської області від 1 вересня 2006 року у справі №13/403 між тими ж сторонами, яке набрало законної сили, було встановлено, що згідно укладеного договору підряду від 16.05.2005 року та додаткової угоди до нього від 31.05.2005 року №1, позивач за період червень - жовтень 2005 року виконав роботи по ремонту будівлі механічної мийки  відповідача загальною вартістю  93633  грн., що підтверджується актами приймання виконаних підрядних робіт форми № КБ-2.

Пунктом 5.1 договору підряду була встановлена не остаточна, а приблизна ціна робіт. Тверда (остаточна) ціна робіт була визначена сторонами за договором шляхом підписання двох документів «Договірна ціна»станом на 01.04.2005 року та на 25.05.2005 року, в яких вказана ціна робіт по ремонту механічної мийки є твердою та складає 93633 грн., з якої відповідно і має розраховуватися штрафна санкція за укладеним сторонами договором підряду №6 від 16 травня 2005 року.

Відповідно до ст. 35 Господарського процесуального кодексу України факти, встановлені рішенням господарського суду під час розгляду однієї справи, не доводяться знову при вирішенні інших спорів, в яких беруть участь ті самі сторони.

На підставі п.10.2 вказаного договору за порушення сторонами строків виконання зобов'язань по договору, винна сторона сплачує іншій стороні неустойку у формі пені, в розмірі 0,1% від вартості договору за кожний день прострочення, але не більше 20% вартості договору за весь час прострочення.

Як правильно встановлено судами, у визначений договором термін, відповідач свої зобов’язання щодо своєчасної та повної оплати виконаних робіт не виконав.

Відповідно до ст.193 Господарського кодексу України кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов’язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов’язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Згідно ст.549 ЦК України неустойкою є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов’язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов’язання за кожен день прострочення виконання.

Враховуючи викладене, місцевий суд, з яким погодився апеляційний суд, правильно стягнув з відповідача пеню в розмірі 7022, 25 грн., відмовивши в решті позову.

За таких обставин, судові рішення відповідають вимогам закону і обставинам справи, тому підстав для їх зміни немає.

Керуючись  ст. ст. 1115, 1117, 1119, 11111 Господарського процесуального кодексу України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Рішення господарського суду Луганської області від 19 грудня 2006 року та постанову Луганського апеляційного господарського суду від 6 лютого 2007 року залишити без змін, а касаційну скаргу ТзОВ "Мульті Трейд Груп" –без задоволення.

Головуючий, суддя                                                В.Дерепа

Судді                                                                        Б.Грек

Л.Стратієнко