Господарський суд
Житомирської області
______________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Від "19" квітня 2007 р.                                                     Справа № 10/72-Д

Господарський суд Житомирської області у складі:

Судді Будішевської Л.О.

при секретарі Осіпчук О.В.

за участю представників сторін

від позивача Шевчук В.П., дов.№8728/Ш/10 від 24.05.06р.; Лівшун В.П., дов.№3325/Г-10 від 25.04.06р.;

від відповідача-1 не з'явився;

від відповідача-2   не з'явився.

Розглянув у відкритому судовому засіданні в м.Житомирі справу за позовом Державної податкової інспекції у м.Житомирі (м. Житомир)

до Приватного підприємства "Укрпромтехснаб" (м. Житомир) та Приватного підприємства "Аргумент" (м.Київ)

про визнання недійсним господарського зобов'язання та стягнення 19 600 70,49 грн.

ДПІ у м.Житомирі пред'явлено позов про визнання усних зобов'язань(договорів) з продажу товару, укладених між ПП "Укрпромтехснаб" та ПП "Аргумент", недійсними на підставі його укладення відповідачем-2 з метою, яка завідомо суперечить інтересам держави і суспільства із застосуванням реституційних наслідків, передбачених ст.49 ЦК Української РСР, а саме: стягнення з ПП "Укрпромтехснаб" на користь держави в особі ДПІ у м.Житомирі 1960799,10грн. отриманих коштів за даними угодами; стягнення з ПП "Аргумент" на користь ПП "Укрпромтехснаб" грошових коштів, отриманих ПП "аргумент від ПП "Укрпромтехснаб" за вищевказаними зобов'язаннями в загальній сумі 1960070,49грн.

Представники позивача в засіданні суду заявлений позов підтримали в повному обсязі.

Відповідачі 1 та 2 письмових заперечень на позов не подали, його представники в судове засідання не з'явилися.

Відповідно до ст.40 КАС України особи, які беруть участь у справі, зобов'язані під час провадження у справі повідомити суд про зміну місця знаходження. У разі неповідомлення про зміну адреси повістка надсилається їм за останньою адресою і вважається врученою.

Повістка надіслана за юридичними адресами відповідачів, які значаться в Єдиному державному реєстрі підприємств та організацій (а.с.10,11) та не повідомляли про зміну місця знаходження.

З огляду на викладене, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності  представників відповідачів.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення присутніх представників позивача, з'ясувавши всі обставини справи та дослідивши наявні в матеріалах справи документи, господарський суд,

ВСТАНОВИВ:

Протягом липня-грудня 2003 року між ПП "Укрпромтехснаб" та ПП "Аргумент" були укладені усні угоди, на виконання умов яких ПП "Укрпромтехснаб" придбало у ПП "Аргумент" товар на загальну суму 1960070,49грн., а ПП "Аргумент", в свою чергу, придбало у ПП "Укрпромтехснаб" продукції на суму 1960799,10грн.

Виконання зобов'язань ПП "Укрпромтехснаб" і ПП "Аргумент" підтверджуються: виписаними відповідачами видатковими та податковими накладними; довіреностями на отримання товаро-матеріальних цінностей; відображенням суми вказаної угоди відповідачем-1 в книзі обліку придбання товарів (робіт, послуг) та її занесенням до податкового кредиту декларацій по податку на додану вартість у відповідних періодах, та актом звірки взаєморозрахунків (а.с.17-83).

ПП "Аргумент" 29.03.99р. зареєстроване Ватутінською районною державною адміністрацією м.Києва як суб'єкт підприємницької діяльності та внесено до Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України. Як платник податків ПП "Аргумент" значиться обліку в ДПІ у Деснянському районі м.Києва (а.с.9,11).

За твердженням позивача ПП "Аргумент", укладаючи оспорювані усні угоди купівлі-продажу з ПП "Укрпромтехснаб", діяло з метою, яка суперечить інтересам держави та суспільства.

Така мета, за висновком позивача, полягала в ухиленні ПП "Аргумент" від сплати податків за фінансовими наслідками господарської операції, здійсненої на підставі вказаного договору купівлі-продажу, відсутності у підприємства обсягу дієздатності та незнаходження підприємства за юридичною та фактичною адресами.

В обґрунтування такого висновку позивач посилається на рішення Оболонського районного суду м.Києва від 21.06.04р. у справі за позовом ДПІ у м.Києві до ПП "Аргумент", Дембіцького О.А., яким визнано недійсними установчі документи ПП "Аргумент" з моменту державної реєстрації (29.03.99р.), в тому числі: Статут ПП "Аргумент", свідоцтво про реєстрацію платника ПДВ №35327349 (а.с.14-16).

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, заслухавши пояснення представників сторін, оцінивши всі докази та обставини справи, господарський суд дійшов висновку, що позов задоволенню не підлягає з таких підстав.

За змістом статті 49 ЦК Української РСР якщо угода укладена з метою, завідомо суперечною інтересам держави і суспільства, то при наявності умислу у обох сторін - в разі виконання угоди обома сторонами - в доход держави стягується все одержане ними за угодою, а в разі виконання угоди однією стороною з другої сторони стягується в доход держави все  одержане нею і все належне з неї першій стороні на відшкодування одержаного. При наявності ж умислу лише у однієї з сторін все одержане нею за угодою повинно бути повернуто другій стороні, а одержане останньою або належне їй на відшкодування виконаного стягується в доход держави.

В обґрунтування позову позивачем зроблено посилання на протиправність умислу лише у ПП "Аргумент".

З наявної у справі копії рішення Оболонського районного суду м.Києва від 21.06.04р., яке набрало законної сили 22.07.04р. вбачається, що суд дійшов до висновку про те, що ПП "Аргумент" зареєстроване на підставну особу на підставі неправдивих даних про засновника підприємства та місце його знаходження, його засновник Дембіцький О.А. формально вважався засновником підприємства, Статут ПП "Аргумент" Дембіцьким О.А. не складався та не затверджувався, а лише підписувався за вказівкою невстановленої особи.

Проте факти щодо ненадання ПП "Аргумент" податкової звітності за податковий період, в якому були здійснені господарські операції на виконання оспорюваних угод купівлі-продажу товарів, та приховування від оподаткування фінансових показників за наслідками цих операцій в зазначеному рішенні не встановлені.

Висновок позивача про те, що після визнання недійсними установчих документів ПП "Аргумент" позбавлено прав набувати цивільних прав та обов'язків є помилковим. ПП "Аргумент" є належним учасником цивільних правовідносин, оскільки не виключено з Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України, що підтверджується довідкою Головного управління статистики у м.Києві (а.с.11).

Самі по собі угоди по купівлі-продажу товарів не є такими, що суперечить інтересам держави та суспільства. Такий товар не виключено законом із цивільного обігу, на торгівлю ним не вимагалась ліцензія, не було й інших законодавчих обмежень стосовно його купівлі-продажу.

Згідно довідки ДПІ у Деснянському районі м.Києва №2933/7/19-407 від 08.09.05р. ПП "Аргумент" не звітує до ДПІ з липня 2001р. та значиться на обліку в ДПІ (а.с.9).

Отже, твердження ДПІ у м.Житомирі про наявність умислу у ПП "Аргумент" на укладення спірної угоди з метою, що суперечить інтересам держави та суспільства спростовується матеріалами справи.

Крім того, санкції, встановлені ст.49 ЦК Української РСР, не можуть застосовуватися за сам факт несплати податків (зборів, інших обов'язкових платежів) однією із сторін договору. За таких обставин правопорушенням є несплата податків, а не вчинення правочину. Для застосування санкцій, передбачених ст.49 ЦК Української РСР, необхідним є наявність умислу на укладення угоди з метою, яка завідомо суперечить інтересам держави і суспільства.

Позивачем в ході судового розгляду справи така мета ПП "Аргумент" не доведена.

Крім того, з 1 січня 2004 року, згідно з пунктами 1 та 2 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України, Цивільний кодекс Української РСР від 18.07.1963р. втратив чинність.

Цивільний кодекс України, який набрав чинності, не містить такі публічно-правові наслідки укладення недійсної угоди, які були встановлені ст.49 ЦК Української РСР, на яку позивач посилається в позовній заяві. Цивільним кодексом України скасована відповідальність (правові наслідки) у вигляді публічно-правової санкції - стягнення в доход держави, одержаного однією чи обома сторонами за угодою, за укладення угоди з метою, суперечною інтересам держави та суспільства. Наслідком укладення угоди, яка порушує публічний порядок (ст.228 ЦК України), не є адміністративно-правова конфіскація.

За змістом частини другої ст.5 ЦК України, цей Кодекс  має зворотну дію у часі у випадках, коли він пом'якшує або скасовує відповідальність особи.

Таким чином, укладені між відповідачами усні угоди не можуть бути визнані недійсними на підставі ст.49 ЦК Української РСР, оскільки вказана норма передбачає публічно-правові санкції, які були встановлені законом, чинним на момент укладення угод, але відсутні в новому Цивільному кодексі України на момент вирішення спору по суті.

З огляду на викладене, суд не вбачає підстав для задоволення вимог позивача щодо визнання недійсними укладених між ПП "Укрпромтехснаб" та ПП "Аргумент" усних угод.

Оскільки позивач звільнений від сплати державного мита, судові витрати по справі не стягуються.

Відповідно до ст.49 ЦК Української РСР, керуючись ст.ст.94, 158--163, 167, 254, п.6 Прикінцевих та перехідних положень КАС України, господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні позову відмовити повністю.

Постанова господарського суду Житомирської області набирає законної сили в строки, встановлені ст.254 КАСУ.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції в порядку та строки, встановлені ст.186 КАСУ.

Суддя

Дата виготовлення: "24" квітня 2007 року

Віддрукувати: 4пр.

1 - в справу

2,3,4 - сторонам