донецький апеляційний господарський суд
Постанова

Іменем
України

12.04.2007 р.
справа №43/394пд

Донецький апеляційний господарський
суд у складі колегії суддів:

головуючого:

суддів

за участю   представників сторін:

від прокурора:  від позивача:  від відповідача :

Лисенко С.І. -представник
прокуратури, посвідчення №1348 від 09.07.1998р. Озюменко Р.Ю. -радник
міського голови, посвідчення №41 від 20.06.2006р. ОСОБА_1 -приватний
підприємець, свідоцтво НОМЕР_1 від 26.02.1999р., ОСОБА_2 -представник, за
дов. НОМЕР_2 від 25.10.2006р.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційне подання

Кіровського міжрайонного прокурора,
м.Кіровське, в інтересах держави в особі Жданівської міської ради, м.Жданівка
Донецької області

на рішення господарського суду

Донецької області

від

15.02.2007 р.

у справі

№43/394пд (суддя Зубченко І.В.)

за первісним позовом:

Кіровського міжрайонного
прокурора, м.Кіровське, в інтересах держави в особі Жданівської міської ради,
м.Жданівка Донецької області

до відповідача:

суб'єкта підприємницької
діяльності -фізичної особи ОСОБА_1, м.Жданівка Донецької області

про  та за зустрічним позовом до відповідача:
про

визнання договору лізингу НОМЕР_3
від 01.08.2001р. недійсним суб'єкта підприємницької діяльності -фізичної
особи ОСОБА_1, м.Жданівка Донецької області Жданівської міської ради,
м.Жданівка Донецької області визнання права власності

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду
Донецької області від 15.02.2007 р. у справі №43/394пд (суддя Зубченко І.В.)
відмовлено у задоволенні первісних позовних вимог Кіровського міжрайонного
прокурора, м. Кіровське в інтересах держави в особі Жданівської міської ради,
м. Жданівка, до суб'єкта підприємницької діяльності -фізичної особи ОСОБА_1, м.
Жданівка, про визнання правочину -договору лізингу НОМЕР_3 від 01.08.2001р.
недійсним та зобов'язання повернути об'єкт лізингу Жданівській міській раді, в
зв'язку з пропуском строку позовної давності.

Зустрічний позов суб'єкта підприємницької
діяльності -фізичної особи ОСОБА_1, м. Жданівка, до Жданівської міської ради,
м.Жданівка, про визнання права власності на вбудоване, на першому поверсі
житлового будинку, нежитлове приміщення з підсобними (службовими) спорудами за
адресою: АДРЕСА_1, загальною площею 376,3 кв.м. -задоволений.

Визнано за ОСОБА_1, м.Жданівка,
право власності на вбудоване, на першому поверсі житлового будинку, нежитлове
приміщення з підсобними (службовими) спорудами за адресою: АДРЕСА_1, загальною
площею 376,3 кв.м.

Не погоджуючись з рішенням
господарського суду, Кіровський міжрайонний прокурор, м.Кіровське, в інтересах
держави в особі Жданівської міської ради, м.Жданівка, звернувся з апеляційним
поданням про скасування рішення господарського суду. Вважає рішення
господарського суду незаконним, необгрунтованим, та таким, що прийнято з
порушенням норм матеріального та процесуального права.

Прокурор посилається на те, що
договір лізингу був укладений всупереч ст. 7 Закону України „Про лізинг”. За
приписами ст. 48 Цивільного кодексу України УРСР, який діяв на час укладання
угоди, даний договір є таким, що не відповідає вимогам закону. Прокурор
зазначає, що право власності на об'єкт фінансового лізингу набувається
лізингоодержувачем після сплати повної вартості об'єкта лізингу відповідно до
умов договору лізингу та законодавства України. Договір лізингу НОМЕР_3 не
містить в собі умов викупу об'єкту лізингу, а тому сплата лізингових платежів
через один рік і чотири місяці, тобто до закінчення цього строку по даному
договору, не є підставою для передання цього об'єкту у власність. Прокурор
вважає, що господарський суд необгрунтовано не прийняв до уваги поважність
причин пропуску строку позовної давності.

Кіровський міжрайонний прокурор
просить скасувати рішення господарського суду та прийняти нове рішення, яким
задовольнити позов у повному обсязі.

Позивач, Жданівська міська рада,
м.Жданівка, підтримує подання прокурора у повному обсязі, вважає рішення
господарського суду незаконним, необгрунтованим, та таким, що прийнято з
порушенням норм матеріального та процесуального права. Позивач просить
скасувати рішення господарського суду та прийняти нове рішення, яким
задовольнити позов у повному обсязі.

Відповідач, суб'єкт підприємницької
діяльності -фізична особа ОСОБА_1, м.Жданівка, вважає рішення господарського
суду законним та обгрунтованим, прийнятим відповідно до вимог чинного
законодавства. Відповідач зазначає, що рішенням сесії Жданівської міської ради
від 27.06.2001р. договір фінансового лізингу НОМЕР_3 був затверджений. На
виконання договору фінансового лізингу своєчасно та у повному обсязі  була здійснена оплата договору, що
підтверджується довідкою Єнакієвської об'єднаної Державної податкової інспекції
НОМЕР_4 від 02.01.2003р., а також квитанціями.

Відповідач просить залишити рішення
господарського суду без змін, апеляційне подання -без задоволення.

Розпорядженням Донецького
апеляційного господарського суду від 11.04.2007р.   відповідно до ст. ст. 28, 29 Закону України
«Про судоустрій України»№ 3018-ІІІ від 07.02.2002 р. для розгляду апеляційної
скарги у справі №43/394пд була призначена інша колегія суддів.

Вивчивши матеріали справи, доводи
заявника подання, вислухавши прокурора та представників сторін, які прибули в
судове засідання, перевіривши повноту встановлених судом обставин справи та їх
юридичну оцінку, судова колегія встановила.

Кіровською міжрайонною прокуратурою
проведена перевірка додержання законодавства щодо відчуження об'єктів
комунальної власності у м.Жданівка.

Перевіркою встановлено, що
01.08.2001р. згідно з рішенням Жданівської міської ради від 27.06.2001р. за
НОМЕР_5 між Жданівським управлінням комунального господарства (лізингодавець) та
суб'єктом підприємницької діяльності ОСОБА_3 (лізингоодержувач) був укладений
договір НОМЕР_3 фінансового лізингу. В результаті вступу в шлюб громадянка
ОСОБА_3 отримала фамілію чоловіка та стала ОСОБА_1.

За умовами вказаного договору
лізингодавець передав лізингоодержувачу в платне користування об'єкт лізингу:
вбудоване на першому поверсі житлового будинку приміщення з підсобними
(службовими) спорудами загальною площею 376,3 кв.м., розташоване за адресою:
АДРЕСА_1.

Відповідно до умов п. 4.1 договору
фінансового лізингу НОМЕР_3 від 01.08.2001р. строк лізинга становить один рік
чотири місяця.

Відповідно до умов п. 5.1 договору
фінансового лізингу НОМЕР_3 від 01.08.2001р. розмір лізингової оплати за об'єкт
лізинга в цілому становить 20 565 грн. 00 коп.

Відповідно п. 5.5. договору
лізингоотримувач зобов'язаний у термін один рік чотири місяця перераховувати
плату за об'єкт лізингу 763 грн. 13 коп. і 2% від 763 грн. 13 коп., що
становить 778 грн. 39 коп., суму авансу кожного місяця. Після закінчення строку
лізингу лізингоотримувач перераховує продавцю об'єкту лізингу остаточну
вартість 8 225 грн. 20 коп. і 2%, що становить 164 грн. 50 коп., усього 8 389
грн. 70 коп.

Відповідно п. 5.6. договору розмір
лізингової плати може бути переглянутий на підставі Постанови Кабінету
Міністрів України „Про індексацію житлового фонду”.

Кіровський міжрайонний прокурор,
м.Кіровське, в інтересах держави в особі Жданівської міської ради, м.Жданівка,
звернувся з позовом до відповідача, суб'єкта підприємницької діяльності
-фізичної особи ОСОБА_1, м.Жданівка, про визнання недійсним договору лізингу
НОМЕР_3 від 01.08.2001р та зобов'язання ОСОБА_1 повернути об'єкт лізингу
Жданівській міській раді.

Як на підставу своїх вимог прокурор
посилається на те, що в порушення ст. 7 Закону України „Про лізинг” в спірному
договорі не передбачені істотні умови, а саме, графік сплати лізингових
платежів, умови їх перегляду, умови переоцінки об'єкту лізингу згідно з
законодавством України, умови надання відомостей про фінансовий стан
лізингоодержувача. Також умовами договору строк дії договору визначено у 1 рік
4 місяці, що суперечить приписам Закону України „Про лізинг”, Закону України
„Про оподаткування прибутку підприємств”.

Також прокурор посилається на те,
що згідно з п. 1 постанови Кабінету Міністрів України № 913 від 16.06.1998
року, якщо у лізинг передається державне майно, то договір лізингу підлягає
обов'язковій реєстрації, в разі відсутності такої реєстрації договір визнається
недійсним. Господарський суд Донецької області відмовив у задоволенні позовних
вимог прокурора м.Кіровське.

Оцінюючи правильність застосування
місцевим господарським судом норм чинного законодавства, судова колегія дійшла
висновку, що рішення господарського суду у справі №43/394пд від 15.02.2007 р.
відповідає вимогам норм матеріального і процесуального права та не підлягає
скасуванню з наступних підстав.

Як вбачається з договору
фінансового лізингу НОМЕР_3 від 01.08.2001р., графік сплати лізингових платежів
визначений п. 5.5 договору. Пунктом 5.6 договору передбачені умови лізингової
плати та можливість її перегляду на підставі постанови Кабінету Міністрів
України „Про індексацію житлового фонду”.

З огляду на наведене, судова
колегія погоджується з висновком господарського суду, що доводи прокурора про
те, що сторони не обумовили усіх істотних умов для договору даного виду є
неспроможними.

Відповідно до ст. 16 Закону України
„Про фінансовий лізинг” №723/97-ВР від 16.12.1997р. сплата лізингових платежів
здійснюється в порядку, встановленому договором. Лізингові платежі можуть включати:
а) суму, яка відшкодовує частину вартості предмета лізингу; б) платіж як
винагороду лізингодавцю за отримане у лізинг майно; в) компенсацію відсотків за
кредитом; г) інші витрати лізингодавця, що безпосередньо пов'язані з виконанням
договору лізингу.

Як вбачається з договору
фінансового лізингу сторони передбачили нерівномірне внесення лізингових
платежів, це не суперечить умовам договору та приписам чинного законодавства.

Враховуючи приписи чинного
законодавства, судова колегія погоджується з висновком господарського суду, що
твердження прокурора про те, що право на викуп лізингового об'єкту виникає у
лізингоодержувача не раніше ніж через 7,5 років, є неспроможним.

Постановою Кабінету Міністрів
України № 913 від 16.06.1998р. (яка втратила чинність з 29.04.2004р.) „Про
затвердження порядку реєстрації договорів лізингу”, передбачено, що реєстрації
підлягають договори лізингу у разі, коли об'єктом лізингу є державне майно або
договір пайового лізингу передбачає залучення державних коштів чи для забезпечення
виконання договору лізингу надаються державні гарантії.

Як встановлено господарським судом
Донецької області та підтверджується матеріалами справи, майно - нежитлове
вбудоване приміщення площею 376,3 кв.м. по вул. Леніна, 5а в м. Жданівка,
належало до комунальної власності.

Відповідно до вимог чинного
законодавства державна та комунальна власність за правовим регулюванням є
різними та застосування обов'язків, передбачених для державного майна, не може
мати обов'язкового характеру для майна комунального. Обов'язок реєстрації
договорів лізингу комунального майна не передбачено приписами чинного
законодавства та умовами договору лізингу НОМЕР_3 від 01.08.2001р.

З огляду на викладене, судова колегія
вважає обгрунтованим висновок господарського суду, що застосування Постанови
Кабінету Міністрів України № 913 від 16.06.1998р., є безпідставним.

Як вбачається з матеріалів справи
рішенням сесії Жданівської міської ради від 27.06.2001р. договір фінансового
лізингу НОМЕР_3 був затверджений.

Відповідно до п. 7 розділу
“Прикінцеві та перехідні положення” Цивільного кодексу України, що набрав
чинності з 1 січня 2004 року, до позовів про визнання заперечуваного правочину
недійсним, право на пред'явлення якого виникло до 1 січня 2004 року, застосовується
позовна давність, встановлена для відповідних позовів законодавством, що діяло
раніше.

У відповідності зі ст. 71
Цивільного кодексу УРСР до позовів про визнання угод недійсними застосовується
загальний строк позовної давності -три роки. Перебіг строку позовної давності
починається з дня виникнення права на позов. Право на позов виникає з дня, коли
особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення свого права (ст. 76
Цивільного кодексу УРСР).

Спірний договір лізингу НОМЕР_3
укладений сторонами 01.08.2001р., зареєстрований Жданівською міською радою
рішенням НОМЕР_6 від 10.04.2003р.

Таким чином, про порушене право, в
випадку його наявності, позивач, Жданівська міська рада, могла бути як
найпізніше обізнана з моменту прийняття вказаного рішення, тобто з 10.04.2003р.

З урахуванням викладеного, судова
колегія погоджується з висновком господарського суду, що строк позовної
давності про визнання договору лізингу недійсним закінчився 10.04.2006р., тоді
як з позовом прокурор звернувся лише у грудні 2006р., тобто з пропуском строку
позовної давності.

Відповідно до ст. 80 Цивільного
кодексу УРСР закінчення строку позовної давності до пред'явлення позову є
підставою для відмови в позові. Якщо суд, арбітраж або третейський суд визнає
поважною причину пропуску строку позовної давності, порушене право підлягає
захистові.

Судова колегія вважає, що
господарський суд дійшов обгрунтованого висновку, що поважних підстав для
відновлення строку позовної давності не вбачається.

З огляду на приписи ст. 33 Господарського процесуального кодексу
України, згідно якої кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, судова колегія вважає, що
господарський суд обґрунтовано відмовив у задоволенні первісних позовних вимог
Кіровського міжрайонного прокурора, м. Кіровське в інтересах держави в особі
Жданівської міської ради, м. Жданівка, до суб'єкта підприємницької діяльності
-фізичної особи ОСОБА_1, м. Жданівка, про визнання правочину -договору лізингу
НОМЕР_3 від 01.08.2001р. недійсним та зобов'язання повернути об'єкт лізингу
Жданівській міській раді.

Суб'єкт підприємницької діяльності
-фізична особа ОСОБА_1, звернувся з зустрічним позовом до відповідача,
Жданівської міської ради, про визнання права власності на вбудоване, на першому
поверсі житлового будинку, нежитлове приміщення з підсобними (службовими)
спорудами за адресою: АДРЕСА_1, загальною площею 376,3 кв.м.

Господарський суд Донецької області
задовольнив зустрічні позовні вимоги та визнав за ОСОБА_1, м.Жданівка, право
власності на вбудоване, на першому поверсі житлового будинку, нежитлове
приміщення з підсобними (службовими) спорудами за адресою: АДРЕСА_1, загальною
площею 376,3 кв.м.

Судова колегія вважає, що позовні
вимоги за зустрічним позовом суб'єкта підприємницької діяльності -фізичної
особи ОСОБА_1, м. Жданівка, про визнання права власності на вбудоване, на
першому поверсі житлового будинку, нежитлове приміщення з підсобними
(службовими) спорудами за адресою: АДРЕСА_1, загальною площею 376,3 кв.м. підлягають
задоволенню з огляду на таке.

Відповідно до ст. 328 Цивільного
кодексу України право власності набувається на підставах, що не заборонені
законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно,
якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності
не встановлена судом.

З матеріалів справи вбачається, що
право власності на спірне майно перейшло по договору фінансового лізингу
ОСОБА_3 (ОСОБА_1), м.Жданівка, грошові кошти за договором сплачені нею у
повному обсязі, належним чином зареєстроване в бюро технічної інвентаризації.

Згідно зі свідоцтвом про право
власності серії НОМЕР_7 від 12.11.2003р., виданим Жданівським міським головою,
вбудоване нежитлове приміщення по АДРЕСА_1 площею 376,3 кв.м. належить ОСОБА_3
(ОСОБА_1).

З огляду на викладене та враховуючи
те, що господарським судом за результатами первісного позову обгрунтовано
відмовлено у задоволенні позову про визнання правочину -договору лізингу
НОМЕР_3 від 01.08.2001р. недійсним, судова колегія Донецького апеляційного
господарського суду погоджується з висновком господарського суду щодо
задоволення зустрічного позову та визнання за ОСОБА_1, м.Жданівка, права
власності на вбудоване, на першому поверсі житлового будинку, нежитлове
приміщення з підсобними (службовими) спорудами за адресою: АДРЕСА_1, загальною
площею 376,3 кв.м.

Відповідно до ст. 43 Господарського
процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм
внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об'єктивному
розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись
законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої
сили. Визнання однією стороною фактичних даних і обставин, якими інша сторона
обгрунтовує свої вимоги або заперечення, для господарського суду не є
обов'язковим.

Судова колегія вважає, що з
урахуванням викладених в рішенні обставин та доводів сторін, згідно до приписів
ст. 43 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд оцінив
докази в їх сукупності та дійшов правильного висновку, що позивач за зустрічним
позовом довів та обгрунтував свої вимоги щодо визнання за ним права власності
на вбудоване, на першому поверсі житлового будинку, нежитлове приміщення з
підсобними (службовими) спорудами за адресою: АДРЕСА_1, загальною площею 376,3
кв.м.

Враховуючи вищевикладене, судова
колегія вважає, що норми чинного законодавства місцевим господарським судом
застосовані правильно, рішення відповідає приписам матеріального та
процесуального права, а також фактичним обставинам справи, а мотиви, з яких
подане апеляційне подання, не можуть бути підставою для скасування рішення,
оскільки спростовуються вищевикладеним.

Керуючись  ст. ст. 49, 93, 99, 101, 102, 103, 105
Господарського процесуального кодексу України, судова колегія Донецького
апеляційного господарського  суду, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційне подання Кіровського
міжрайонного прокурора, м.Кіровське, в інтересах держави в особі Жданівської
міської ради, м.Жданівка Донецької області, на рішення господарського суду
Донецької області від 15.02.2007 р. у справі №43/394пд - залишити без
задоволення.

Рішення господарського суду
Донецької області від 15.02.2007 р. у справі №43/394пд ( суддя Зубченко І.В. )
- залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з
дня її прийняття. Постанову апеляційної інстанції може бути оскаржено у
встановленому законодавством порядку в касаційну інстанцію.

Відповідно до ст. ст. 85, 99
Господарського процесуального кодексу України за  згодою сторін в засіданні суду була оголошена
вступна та резолютивна частини постанови.

Головуючий

Судді:

Надруковано: 7 прим.

2. - прокурору

1. позивачу

1. відповідачу

1. у справу

2. ДАГС