ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
м.Львів, вул.Личаківська,81
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

14.03.07
Справа  № 7/429-2006

Львівський апеляційний
господарський суд,  в складі колегії:

головуючого-судді:                                  Бойко
С.М.,

суддів:                                                         Мирутенко О.Л.,

Бонк Т.Б.,

при секретарі Чаплик І.,

з участю представників

від позивача:
з”явився,

відповідача : з”явився,

розглянув апеляційну
скаргу приватного підприємця ОСОБА_1, м.Мукачево

на
постанову господарського суду Закарпатської області від 22.12.2006 року,
суддя С.Б.Швед, в справі № 7/429-2006,

за позовом
приватного підприємця ОСОБА_1, м.Мукачево

до відповідача  Мукачівської об"єднаної
державної податкової інспекції, м.Мукачево

про    скасування податкових
повідомлень-рішень,

в
с т а н о в и в :

постановою господарського суду
Закарпатської області від 22.12.2006 року частково задоволено позов  приватного підприємця ОСОБА_1 до  Мукачівської об"єднаної державної
податкової інспекції про  скасування
податкового повідомлення-рішення НОМЕР_1 в частині застосованих штрафних
санкцій на суму 189533,00 грн., оскільки штрафні санкції не застосовуються у
разі,  якщо в результаті перевірки
зменшується сума податку на  додану
вартість, заявлена до відшкодування, яка не була відшкодована з бюджету, що
наявне в спірному випадку.

В позові про скасування вказаного
рішення в частині зменшення бюджетного відшкодування на суму 182742 грн.
відмовлено з підстав того, що позивач у спірному періоді не мав права на
формування податкового кредиту та бюджетного відшкодування з ПДВ, оскільки у
періоді (грудень 2005 р. -січень 2006р.) не був платником ПДВ, а його
реєстраційне свідоцтво як платника зазначеного податку повинно було бути
анульовано органом державної податкової служби.

В апеляційній скарзі  скаржник (позивач) просить постанову суду
скасувати в частині відмови в задоволенні позовних вимог та прийняти нове
рішення, яким задоволити позовні вимоги повністю, з підстав неповного
з”ясування судом обставин, що мають значення для справи та порушення норм
матеріального права, апелюючи тим, що
згідно п.4 Постанови КМ України від 16 березня 2000 р. N 507 ,.Про роз'яснення
Указу Президента України „Про спрощену систему оподаткування, обліку і
звітності суб'єктів малого підприємництва" крім суб'єктів малого
підприємництва -юридичних осіб, визначених абзацом другим частини першої статті
6. платниками податку на додану вартість мають право бути також суб'єкти малого
підприємництва - фізичні особи. У разі коли суб'єкт малого підприємництва
-фізична особа приймає рішення бути платником податку на додану вартість, на
нього поширюється дія Закону України "Про податок на додану
вартість".

Скаржник покликається на те,
що  позивач відповідно до ст.9 Закону
України „Про податок на додану вартість" зареєстрований платником ПДВ, що
підтверджується актом перевірки від 10.05.2006 року. Рішення податкового органу
про анулювання свідоцтва платника ПДВ не приймалось і анулювання не
здійснювалось.

Скаржник не погоджується з
висновком суду про те, що суб'єкти підприємницької діяльності не здійснюють
бухгалтерський облік основних засобів та не нараховують на них амортизаційні
відрахування, а тому не мають права на податковий кредит, оскільки Закон
України "Про податок на додану вартість" передбачає рівні умови для
юридичних осіб і фізичних осіб - суб'єктів підприємницької діяльності в частині
порядку формування податкового кредиту, не містить для позивача жодних
спеціальних обмежень.

Скаржник зазначає, що у спірному
податковому періоді позивач імпортував транспортні засоби з метою подальшого їх
використання у власній господарській діяльності, оскільки основним видом
діяльності позивача є надання послуг з автомобільного перевезення вантажів. При
їх розмитненні позивач сплатив суму ПДВ до бюджету, яку потім на законних
підставах включив до складу податкового кредиту.

У запереченнях на апеляційну скаргу
відповідач просить в її задоволенні відмовити, мотивуючи тим, що підприємець у
спірному періоді (грудень 2005р. - січень 2006р.) не був платником ПДВ, його
реєстраційне свідоцтво як платника зазначеного
податку в силу Закону України "Про податок на додану вартість"
вважалося анульованим, а тому був
звільнений  від  його
нарахування  та  сплати
відповідно  до  ч.1 ст.6 Указу Президента "Про спрощену
систему обліку і звітності суб'єктів малого підприємництва", згідно якої
суб'єкт малого підприємництва, який сплачує єдиний податок, не є платником
податку на додану вартість,  та не мав
права па формування податкового кредиту по ПДВ.

Відповідач зазначає, що право на
нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари
(послуги) та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях
у межах господарської діяльності платника податку протягом звітною податкового
періоду, а також під того, чи здійснював платник податку оподатковувані
операції протягом такого звітного податкового періоду. Якщо у подальшому такі
товари (послуги) починають використовуватися в операціях, які не є об'єктом
оподаткування згідно зі статтею 3 Закону України "Про податок на додану
вартість" або звільняються від оподаткування згідно зі статтею 5 цього
Закону, чи основні фонди переводяться до складу невиробничих фондів, то з метою
оподаткування такі товари (послуги), основні фонди вважаються проданими за їх
звичайною ціною у податковому періоді, на який припадає початок такого
використання або переведення, але не нижче ціни їх придбання (виготовлення,
будівництва, спорудження).

Суд, заслухавши пояснення
представників сторін з їх участю на засіданні, які підтримали свою позицію,
пояснення дали аналогічні, викладені в письмових поясненнях та дослідивши
наявні докази по справі, вважає, що скарга
підлягає задоволенню.

Підставою прийняття податкових
повідомлень-рішень НОМЕР_2 та НОМЕР_1  в
частині зменшення суми бюджетного відшкодування з податку на додану вартість у
розмірі  182742 грн. та застосування
штрафних (фінансових) санкцій у сумі 189533 грн., є встановлений актом
перевірки  НОМЕР_3 факт порушення
позивачем п.п.7.4.2. та п.п.7.4.3. п.7.4. ст.7 Закону України „Про податок на
додану вартість”, а саме порушення порядку формування податкового кредиту за
грудень 2005 року (а.с.20-24).

Проте, такий висновок податкового
органу не відповідає фактичним осбтавинам по справі та вимогам діючого
законодавства.

Платником податку на додану
вартість згідно з п.1.3. ст.1 Закону України „Про податок на додану вартість” є
особа,  яка  зобов'язана здійснювати утримання та внесення
до бюджету податку, що  сплачується
покупцем, або особа, яка імпортує товари на митну територію України.

Згідно з п.9.3. ст.9 вказаного
Закону  платники податку зобов'язані
зареєструватися у податковому органі за їх місцезнаходженням. Реєстрація
позивача платником ПДВ підтверджується свідоцтвом платника ПДВ НОМЕР_4, про що
вказано в акті перевірки від 10.05.2006 року.

Покликання відповідача на те, що
позивач перейшов на спрощену систему оподаткування, обліку та звітності
(свідоцтво платника єдиного податку НОМЕР_5), а тому автоматично відбулося
анулювання реєстрації платника ПДВ згідно
п.п. „в” п. 9.8. ст.9 Закону України „Про податок на додану вартість” є
безпідставним, оскільки анулювання реєстрації на підставі вказаного
підпункту  здійснюється за ініціативою
відповідного податкового органу або такої особи, що в спірному випадку
відсутнє.

Крім цього. відповідно до п.4
Постанови КМ України від 16 березня 2000 р. N 507 «Про роз'яснення Указу
Президента України „Про спрощену систему оподаткування, обліку і звітності
суб'єктів малого підприємництва" крім суб'єктів малого підприємництва
-юридичних осіб, визначених абзацом другим частини першої статті 6 платниками
податку на додану вартість мають право бути також суб'єкти малого підприємництва
- фізичні особи. У разі коли суб'єкт малого підприємництва -фізична особа
приймає рішення бути платником податку на додану вартість, на нього поширюється
дія Закону України "Про податок на додану вартість". Можливість
добровільної реєстрації платником податку на додану вартість будь-якої особи
встановлено також ст.2 Закону України „Про податок на додану вартість".

Таким чином, у разі, якщо платник
єдиного податку за добровільним рішенням зареєструвався платником ПДВ на
загальних підставах, що допускається вищевказаними нормами  підстави для анулювання свідоцтва відсутні.

Відповідно до п.п.7.4.1 ст.7 Закону
України «Про податок на додану вартість" податковий кредит звітного
періоду складається із сум податків нарахованих (сплачених) платником податку
за ставкою, встановленою пунктом 6.1 статті 6 та статтею 8-1 цього Закону,
протягом такого звітного періоду у зв'язку з придбанням (будівництвом.
спорудженням) основних фондів, у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого
використання у виробництві та/або поставці товарів (послуг) для оподатковуваних
операцій у межах господарської діяльності платника податку.

У спірному податковому періоді
позивач імпортував транспортні засоби з метою наступного їх використання у
власній господарській діяльності, оскільки основним видом діяльності позивача є
надання послуг з автомобільного перевезення вантажів. При їх розмитненні
позивач сплатив суму ПДВ до бюджету, яку потім включив до складу податкового
кредиту.

Відповідно до п.п.7.4.2. п.7.4 ст.7
Закону України „Про податок на додану вартість" якщо платник податку
придбаває (виготовляє) товари (послуги) та основні фонди, які призначаються для
їх використання в операціях, які не є об'єктом оподаткування   згідно
зі   статтею   3
цього  Закону  або
звільняються від оподаткування згідно зі статтею 5 цього Закону, то суми
податку, сплачені у зв'язку з таким придбанням (виготовленням), не включаються
до складу податкового кредиту такого платника, а згідно з п.п.7.4.3. вказаної
статті - у разі коли товари (роботи, послуги), виготовлені та/або придбані,
частково використовуються в оподатковуваних операціях, а частково - ні, до суми
податкового кредиту включається та частка сплаченого (нарахованого) податку при
їх виготовленні або придбанні, яка відповідає частці використання таких товарів
(робіт, послуг)   в   оподатковуваних   операціях
звітного періоду.

З аналізу наведених норм випливає,
що часткове включення суми ПДВ до складу податкового кредиту Закон пов'язує
виключно з фактом фактичного використання придбаних товарів (послуг) частково в
оподатковуваних операціях, а частково - у пільгових.

Проте, податковим органом не
доведено, що товари (послуги), придбані позивачем у відповідному звітному
податковому періоді - грудні 2005 року використовувались при здійсненні
операцій, звільнених від ПДВ, що свідчить про
відсутність у нього підстав для зменшення сум податкового кредиту
(бюджетного відшкодування), сформованого у зв'язку з придбанням таких товарів
(послуг).

Як вбачається з наданих пояснень
позивачем, основна сума податкового кредиту цього звітного податкового періоду
- 227642 гри. пов»язана з імпортом транспортних засобів, і складається з сум
ПДВ, сплачених при їх митному оформленні, що підтверджується вантажно- митними
деклараціями. Для коригування вказаної суми податкового кредиту згідно норми
п.п.7.4.3 ст.7 Закону України „Про податок на додану вартість" податковий
орган зобов'язаний був встановити факт використання саме цих автомобілів і
причепів у здійсненні операцій, що звільнені від оподаткування. Проте, фактів
використання позивачем цих транспортних засобів у пільгових операціях
перевіркою не встановлено, тому не було підстав зменшувати цю суму податкового
кредиту (бюджетного відшкодування).

Відповідно до статті 71 Кодексу
адміністративного судочинства  в
адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності
суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого
рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує
проти адміністративного позову.

З наведеного апеляційний суд
приходить до висновку, що позивачем правомірно включено до податкового кредиту
ПДВ в розмірі 182742 грн., сплачене в зв'язку з придбанням товарів (послуг) у
грудні 2005 року,  а податковим органом
безпідставно зменшено цю суму податкового кредиту (бюджетного відшкодування)
згідно спірних податкових повідомлень-рішень.

Постанова місцевого суду в цій
частині підлягає скасуванню, а позовні вимоги про визнання нечинними  податкових повідомлень-рішень НОМЕР_2 та
НОМЕР_1 в частині зменшення суми бюджетного відшкодування з податку на додану
вартість у розмірі  182742 грн.   - задоволенню.

В решті частині щодо визнання
нечинними  податкових повідомлень-рішень
НОМЕР_2 та НОМЕР_1 в частині застосованих штрафних санкцій на суму 189533,00
грн. постанова місцевого суду відповідає вимогам діючого законодавства, а тому
підстав для її скасування апеляційний суд не вбачає.

Оскільки судом першої інстанції
неповно з”ясовано обставини, що мають значення для справи та прийнято рішення з
порушенням норм матеріального права та процесуального, а тому воно
підлягає  частковому скасуванню, а
апеляційна скарга позивача  -задоволенню.

У відповідності до вимог  ст.94 КАСУ проводиться новий розподіл судових
витрат, де з Державного бюджету на користь позивача відкомпенсовуються понесені
ним витрати за розгляд справи в суді в розмірі 3,4  грн.

Керуючись ст.ст. 198,202,205,207
КАС України, суд,

п о с т а н о в и в :

постанову господарського
суду Закарпатської області від 22.12.2006 року в  справі за номером 7/429-2006 частково скасувати,
а апеляційну скаргу приватного підприємця ОСОБА_1 - задоволити.

Визнати нечинними податкові
повідомлення-рішення НОМЕР_2 та НОМЕР_1 в частині зменшення суми бюджетного
відшкодування з податку на додану вартість у розмірі  182742 грн.

В решті постанову господарського
суду Закарпатської області від 22.12.2006 року залишити без змін.

Стягнути з Державного бюджету
України на користь приватного підприємця ОСОБА_1 (АДРЕСА_1) 3,4 грн. судового
збору.

Постанова набирає законної сили з
моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку.

Матеріали справи  повернути в місцевий господарський суд.

Головуючий-суддя:                                                                      С.М.
Бойко

Судді:
Т.Б.Бонк

О.Л.Мирутенко