Харківський апеляційний господарський суд
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" січня 2007 р.                                                           Справа № 49/124-06

Колегія суддів у складі:

головуючий суддя , судді  ,

при секретарі Андросовій О.В.

за участю представників сторін:

позивача - Алісултанової І.Б. ( дов. № 01-62юр/4935 від 02.08.2006р. ), Солдатенка А.М. ( доі. № 01-62юр/3661 від 14.06.2006р. )

відповідача -  Варяпиця О.М ( дов. № 58 від 29.01.2007р. )

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу позивача (вх. № 4118Х/2) на рішення господарського суду Харківської області від 24.10.06 р. по справі № 49/124-06

за позовом АК "Харківобленерго" м. Харків

до ЗАТ "Жилкомсервіс" м. Харків

стягнення 121325,51 грн.

встановила:

У вересні 2006 року акціонерна компанія "Харківобленерго" звернулася до господарського суду Харківської області з позовною заявою, в якій просила стягнути з ЗАТ "Жилкомсервіс" проценти у сумі 121325,51 грн., які нараховані за користування чижими грошовими коштами, з урахуванням облікової ставки НБУ.

Свої позовні вимоги позивач обгрунтовував тим, що 10.11.2003р. рішенням господарського суду Харківської області по справі № 38/432-03 було стягнуто з ЗАТ "Жилкомсервіс" на користь АК "Харківобленерго" борг за спожиту електричну енергію у розмірі 510894,78 грн., у тому числі і заборгованість по індексу інфляції та 3 % річних. У порядку виконавчого провадження з відповідача, ЗАТ "Жилкомсервіс", на користь позивача, АК "Харківоленерго", було стягнуто лише 19610,02 грн. На думку позивача відповідач користується  чужими коштами і тому повинен сплати проценти ( а.с. 2 - а.с. 4 ).

Рішенням від 24.10.2006р. господарський суд Харківської області по справі № 49/124-06 ( суддя Кононова О.В. ) відмовив позивачу у задоволенні позовних вимог про стягнення з відповідача процентів в розмірі 121325,51 грн., які нараховані за користування відповідачем грошовими коштами позивача за період з 01.09.2003р. по 31.07.2006р.

Позивач з рішенням суду першої інстанції не погодився та звернувся до апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати оскаржуване рішення  та прийняти нове, яким задовольнити позовні вимоги. В обгрунтування посилається на те, що суд першої інстанції при прийнятті рішення не надав належної юридичної оцінки обставинам справи та спірним правовідносинам, і відповідно невірно застосував норми закону, а саме, статті 536, 1212, 1214 Цивільного кодексу України. Позивач вважає що суд першої інстанції безпідставно відмовив у задоволенні позову, посилаючись на відсутність у змісті договору № 3-332К від 03.03.1997 року розміру вказаних процентів. Оскільки між сторонами розмір процентів не встановлено, суд повинен був застосувати положення статті 1048 Цивільного кодексу України ( а.с. 55 - а.с. 58 ).

Відповідач проти апеляційної скарги заперечує, вважає її безпідставною та необгрунтованою. В обгрунтування посилається на те, що суд першої інстанції прийняв рішення у відповідності до діючого законодавства та з урахуванням матеріалів справи. Просить рішення суду першої інстанції залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Колегія  суддів розглянувши апеляційну скаргу, перевіривши матеріали справи, заслухавши представників сторін дійшла висновку, що апеляційна скарга позивача підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

03 березня 1997 року між ДАЕК "Харківобленерго", правонаступником якого є позивач, АК "Харківобленерго", та ЗАТ "Трест 86" правонаступником якого є відповідач, ЗАТ "Жилкомсервіс", був укладений договір № 3-332К на користування електричною енергією промисловим підприємством. Відповідно до умов договору, позивач зобов'язався відпускати електричну енергію відповідачеві у відповідності до встановлених йому планів енергоспоживання, а відповідач зобов'язався сплачувати використану електричну енергію у відповідності до умов договору ( а.с. 45 - а.с. 47 ).

На підставі зазначеного договору, який було пролоногованого на 2003 рік, АК "Харківобленерго" здійснювало відпуск електроенергії ЗАТ "Жилкомсервіс".

Зазначені обставини встановлені рішенням господарського суду Харківської області від 10.11.2003 року по справі № 38/432-03. Відповідно до зазначеного рішення було стягнуто з ЗАТ "Жилкомсервіс" на користь АК "Харківобленерго" 510894,78 грн., з них: основна заборгованість 476693,58 грн., 43,93 ПДВ та заборгованість по КРЕ 219,71 грн., яка виникла за період з вересня 2002 року по червень 2003 року, інфляційні витрати 19602,06 грн., 3% річних 14335,50 грн. ( а.с. 10 - а.с. 11 ).

На виконання зазначеного рішення 24.11.2003р. господарським судом Харківської області був виданий відповідний наказ ( а.с. 12 ).

18.12.2003р. відділом Державної виконавчої служби Московського районного управління юстиції м. Харкова було відкрито виконавче провадження на виконання зазначеного наказу ( а.с. 13 ).

Як встановлено судом першої інстанції та не спростовується відповідачем на сьогоднішній час відповідач не виконав зобов'язання по сплаті заборгованості, визнаної рішенням суду від 10.11.2003р. по справі № 38/432-03 в повному обсязі, в порядку виконавчого провадження з ЗАТ "Жилкомсервіс" було стягнуто та перераховано на користь АК "Харківобленерго" 19610,02 грн.

Колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції необгрунтовано відмовив позивачу у задоволенні позовних вимог з посилання на те, що договором № 3-332К від 03.03.1997р. не передбачений розмір процентів у вигляді облікової ставки НБУ, яка діяла у визначеному позивачем періоді та на те, що вказівок закону або іншого акту цивільного законодавства, в яких визначений розмір процентів за користування боржником чужими грошовими коштами саме в розмірі облікової ставки НБУ позивачем не наведено, виходячи з наступного.

Відповідно до статті 35 Господарського процесуального кодексу України факти встановлені рішенням господарського суду під час розгляду однієї справи, не доводиться знову при вирішенні інших спорів, в яких беруть участь ті самі сторони.

Як зазначалося вище та встановлено в рішенні суду першої інстанції,  відповідно до рішення господарського суд Харківської області від 10.11.2003р. по справі № 38/432-03 стягнуто з ЗАТ "Жилкомсервіс" на користь АК "Харківобленерго" 510894,78 грн., з них  основна заборгованість 476693,58 грн., 43,93 ПДВ та заборгованість по КРЕ 219,71 грн. за договором на користування електричною енергією № 3-332К від 03.03.1997 року, яка виникла за період з вересня 2002 року по червень 2003 року, інфляційні витрати 19602,06 грн., 3% річних 14335,50 грн.

Згідно зі статтею 1214 Цивільного кодексу України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе без достатньої правової підстави, зобов'язана відшкодувати всі доходи, які вона одержала або могла одержати від цього майна з часу, коли ця особа дізналася або могла дізнатися про володіння цим майном без достатньої правової підстави. З цього часу вона відповідає також за допущене нею погіршення майна

Особа, яка набула майно або зберегла його у себе без достатньої правової підстави, має право вимагати відшкодування зроблених нею необхідних витрат на майно від часу, з якого вона зобов'язана повернути доходи.

У разі безпідставного одержання чи збереження грошей нараховуються проценти за користування ними (стаття 536 цього Кодексу).

У відповідності до статті 536 Цивільного кодексу України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами.

Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.

Частиною 1 статті 1048 Цивільного кодексу України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Рішенням Європейського суду по правам людини  визначено, що невиконання судового рішення на користь заявника понад трьох років є втручанням в право заявника на мирне володіння своїм майном, яке закріплене в статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основних свобод ( рішення від 11.01.2005р. по справі Дубенко проти України ). Тобто, у відповідності до судової практики Європейського суду по правам людини, користування боржником  грошовими коштами стягувача в період виконавчого провадження порушує право стягувача на мирне володіння своїм майном з огляду на  вимоги статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основних свобод.

Враховуючи вищевикладене колегія суддів дійшла висновку апеляційнускаргу позивача задовольнити, рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги, стягнути з відповідача на користь позивача проценти у сумі 121325,51 грн., які нараховані за користування чижими грошовими коштами, з урахуванням облікової ставки НБУ за період з 01.09.2003р. по 01.08.2006р.

У відповідності до статті 49 Господарського процесуального кодексу України, стягнути з відповідача на користь позивача витрати по сплаті державного мита у розмірі 1213,26 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в сумі 118 грн.

Керуючись стяттями 49, 99, 101, 102, п. 2 статті 103, п. 3 статті 104, статтею 105 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів, -

постановила:

Апеляційну скаргу АК "Харківобленерго" задовольнити.

Рішення від 24.10.2006р. господарського суду Харківської області по справі № 49/124-06 скасувати.

Прийняти нове рішення.

Позовні вимоги АК "Харківобленерго" задовольнити.

Стягнути з закритого акціонерного товариства "Жилкомсервіс" ( 61038, м. Харків, вул. Фісановича, 6, п/р 0977 в відділенні ПІБ "Автромат" м. Харкова, МФО 351306, код 30512571 ) на користь акціонерної компанії "Харківобленерго" ( 61003, м. Харків, вул. Кооперативна, 12, п/р 72 в перншій Харківській філії АКБ "Базис", МФО 351599, код 00131954 ) проценти у сумі 121325,51 грн., витрати по сплаті державного мита в розмірі 1213,26 грн та 118 грн.  судових витрат.

Зобов*язати господарський суд Харківської області видати відповідні накази.

Головуючий суддя

Судді