Харківський апеляційний господарський суд
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Адміністративна                                                Головуючий по 1-й інстанції

cправа № АС-04/378-06                                          Яризько В.О.

Доповідач  по 2-й інстанції

Істоміна О.А.

«20»лютого 2007 року

Колегія суддів у складі:

головуючого судді Олійника В.Ф.,  суддів Істоміної О.А., Кравець Т.В.

при секретарі  Кобзєвій Л.О.

за участю представників сторін:

позивача –Печко О.С., дов №2265/10/10-017 від 14.02.07 р. (копія у справі)

1-го відповідача –не з'явився

2-го відповідача –не з'явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Дзержинському районі м. Харкова (вх. № 4733Х/2-5)

на постанову господарського суду Харківської області від 27 листопада 2006 року по адміністративній справі № АС-04/378-06

за позовом Державної податкової інспекції у Дзержинському районі м. Харкова

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Хлібозавод "Олексіївський", м.Харків

та до Товариства з обмеженою відповідальністю "Українська промислова експортна компанія", м. Київ

про визнання правочину недійсним, -

встановила:

У серпні 2006 року Державна податкова інспекція у Дзержинському районі м. Харкова звернулася до господарського суду Харківської області з позовом про визнання правочину, укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю "Хлібозавод "Олексіївський" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Українська промислова експортна компанія" на підставі договору комісії № 15/07/03 від 15 липня 2004 року недійним згідно статті 207-208 Господарського кодексу України як такого, що укладений не в рамках здійснення фінансово-господарської діяльності, а з метою формування податкового кредиту.

Постановою господарського суду Харківської області від 27 листопада 2006 року в задоволенні адміністративного позову Державної податкової інспекції у Дзержинському районі м. Харкова було відмовлено.

Позивач, Державна податкова інспекція у Дзержинському районі м. Харкова, з даною постановою не погодився та звернулась з апеляційною скаргою до Харківського апеляційного господарського суду, в якій порушує питання про її скасування. При цьому позивач посилається на те, що господарським судом при винесенні оскаржуваної постанови було неповно те не всебічно розглянуто докази, надані позивачем на підтвердження заявлених позовних вимог.

Перший відповідач, Товариство з обмеженою відповідальністю "Хлібозавод "Олексіївський", у запереченнях на апеляційну скаргу просив постанову господарського суду Харківської області від 27 листопада 2006 року залишити без змін, як законну та обґрунтовану, а апеляційну скаргу –залишити без задоволення. Представник першого відповідача у судове засідання не прибув, про причини неявки суд не повідомив, хоча належним чином був повідомлений про день та час розгляду справи.

Другий відповідач, Товариство з обмеженою відповідальністю "Українська промислова експортна компанія", заперечень на апеляційну скаргу не надав та не скористалося наданим правом бути присутнім у судовому засіданні.

Перевіривши повноту встановлених судом першої інстанції обставин справи та докази на їх підтвердження, їх юридичну оцінку, правильність застосування господарським судом Харківської області норм матеріального та процесуального права та доводи апеляційної скарги в межах вимог, передбачених статті 195 Кодексу адміністративного судочинства України, заслухавши суддю-доповідача та представника позивача, колегія суддів приходить до висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено місцевим господарським судом, 15 липня 2004 року між відповідачами був укладений договір комісії №15/07/03, за умовами якого Товариство з обмеженою відповідальністю "Хлібозавод "Олексіївський" (комітент) доручило Товариству з обмеженою відповідальністю "Українська промислова експортна компанія" (комісіонеру) за винагороду укласти угоду продажу товару, що належить комітенту (біологічно активної харчової добавки "Еректиум-форте") за межі України. Згідно специфікацій, копії яких наявні в матеріалах справи, кількість товару склала 14500 одиниць на загальну суму 1537000,00 грн. Зазначений товар був отриманий другим відповідачем на комісію згідно актів прийому-передачі, копії яких також містяться в матеріалах справи, і факт його існування та документального оформлення не заперечується позивачем.

Другий відповідач, Товариство з обмеженою відповідальністю "Українська промислова експортна компанія", виконав доручення першого відповідача та експортував отриманий          на комісію товар у Сірію компанії "KORAL ENTERPRISES" (США). Комітент прийняв звіт комісіонера від 31 серпня 2004 року, отримав оригінал вантажно митної декларації №100120000/4/742109 від 28 серпня 2004 року, на якому є відмітка митної служби України про те, що задекларовані в ній товари вивезено за межі митної території України в повному обсязі і оплатив комісіонерові належну винагороду в розмірі 2000,00 грн. та понесені витрати, що підтверджуються актом здачі-приймання робіт №ОУ-0000022 від 28 вересня 2006 року, в тому числі сплатив належним чином у відповідності до Закону України "Про податок на додану вартість" податок до бюджету, про що свідчить відсутність зауважень по сплаті податків з боку позивача.

Позивачем не заперечується той факт, що грошові кошти за проданий товар були отримані. Факт переказу коштів від продажу комісійного товару комісіонером на рахунок комітента у повному обсязі підтверджується копією банківської виписки від 06 вересня 2004 року, наявною у матеріалах справи.

Також, матеріали справи свідчать, що Державною податковою інспекцією у Дзержинському районі м. Харкова робився запит стосовно компанії "KORAL ENTERPRISES" (зареєстрованої у штаті Делавер за №3123165 30 листопада 1999 року згідно даним листа Міністерства економіки та з питань європейської інтеграції України №28-27/835 від 16 червня 2004 року), згідно відповіді Національного Бюро Інтерполу США на який, компанія "KORAL ENTERPRISES" не знаходиться за адресою 1013 Centre Road, Wilmington, Felaware, USA.

Колегія суддів, розглянувши матеріали справи та заслухавши представників позивача під час судового засідання, дійшла висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення з наступних підстав.

Обґрунтовуючи свої вимоги, позивач в апеляційній скарзі посилається на статтю 207 Господарського кодексу України, згідно якої господарське зобов'язання, що не відповідає вимогам закону, або вчинено з метою, що завідомо суперечить інтересам держави і суспільства, або укладено учасниками господарських відносин з порушенням хоча б одним з них господарської компетенції (спеціальної правосуб'єктності) може бути на вимогу однієї зі сторін, або відповідного органу державної влади визнано судом недійсним повністю або в частині.

Недійсною може бути визнано також нікчемну умову господарського зобов'язання, яка самостійно або в поєднанні з іншими умовами зобов'язання порушує права та законні інтереси другої сторони або третіх осіб. Нікчемними визнаються, зокрема, такі умови типових договорів і договорів приєднання, що: виключають або обмежують відповідальність виробника продукції, виконавця робіт (послуг) або взагалі не покладають на зобов'язану сторону певних обов'язків; допускають односторонню відмову від зобов'язання з боку виконавця або односторонню зміну виконавцем його умов; вимагають від одержувача товару (послуги) сплати непропорційно великого розміру санкцій у разі відмови його від договору і не встановлюють аналогічної санкції для виконавця

Як правильно встановив суд першої інстанції, з матеріалів справи вбачається наявність дійсного, а не нікчемного правочину між сторонами, який було укладено з додержанням вимог діючого законодавства, оскільки мало місце фактичне встановлення договірних відносин між сторонами та виконання всіх прийнятих за договором обов'язків та реалізація наданих ним прав обома учасниками правочину.

Так згідно договору комісії №15/07/03 від 15 липня 2004 року комітент (1-й відповідач по справі) доручив комісіонеру (2-му відповідачу по справі) здійснити для комітента від свого імені угоду по продажу БАД "Ектеріум-форте" на загальну суму 1537000,00 грн. за межі України. Передача товару Комісіонеру підтверджено наявними у справі документами (специфікаціями, актами прийому-передачі).

Слід зазначити, що предметом договору комісії є надання посередницької послуги, а не сама угода як результат діяльності комісіонера. Отже договір, за яким комісіонер продав товар за межі України не є предметом розгляду у даній справі і посилання позивача на відсутність компанії "KORAL ENTERPRISES" за юридичною чи фактичною адресою є безпідставним.

В даному випадку сторони по спірному договору комісії повністю виконали прийняті на себе зобов'язання і розрахувалися у повному обсязі з огляду на наступне: комітент прийняв звіт комісіонера від 31 серпня 2004 року, отримав оригінал вантажно-митної декларації №100120000/4/742109 від 28 серпня 2004 року з відміткою митної служби України про вивезення задекларованого товару за межі митної території України в повному обсязі, оплатив комісіонерові належну винагороду в розмірі 2000,00 грн. та понесені витрати, підтверджені актом здачі-приймання робіт №ОУ-0000022 від 28 вересня 2004 року та сплатив належним чином податок до бюджету у відповідності до Закону України "Про податок на додану вартість".

Крім того, слід зазначити, що даний вид діяльності Товариства з обмеженою відповідальністю "Хлібозавод "Олексіївський" не суперечить діючому законодавству України та відповідає Статуту підприємства, який наявний в матеріалах справи.

З цих підстав колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про задоволення позовних вимог.

Отже, Державною податковою інспекцією у Дзержинському районі м. Харкова не було надано доказів, які б спростували доводи 1-го відповідача, а тому її вимоги задоволенню не підлягають.

Приймаючи до уваги викладене вище, колегія суддів приходить висновку, що заперечення Державної податкової інспекції у Дзержинському районі м. Харкова, наведені в апеляційній скарзі, позбавлені фактичного та правового обґрунтування, на їх підтвердження не було надано відповідних доказів, тому постанова господарського суду Харківської області від 27 листопада 2006 року по справі № АС-04/378-06 була ухвалена без порушень норм матеріального та процесуального права, що не дає підстав для її скасування та задоволення апеляційної скарги відповідача.

На підставі викладеного та керуючись статтями 195, 196, пунктом 1 статті 198, пунктом 1 статті 205, статтями 206, 209, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, -

ухвалила:

Апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Дзержинському районі м. Харкова залишити без задоволення.

Постанову господарського суду Харківської області від 27 листопада 2006 року по адміністративній справі № АС-04/378-06 залишити без змін.

Дана ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Адміністративну справу № АС-04/378-06 повернути до господарського суду Харківської області.

Роз’яснити сторонам, що вони мають право на дану ухвалу подати касаційну скаргу до Вищого адміністративного суду України протягом одного місяця після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції.

Головуючий суддя                                                             Олійник В.Ф.

суддя                                                              Істоміна О.А.

суддя                                                             Кравець Т.В.