СЕВАСТОПОЛЬСЬКИЙ  АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ   СУД
Постанова

Іменем України

19 квітня 2007 року

Справа № 2-30/18677-2006

Севастопольський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді                                                  Маслової З.Д.,

суддів                                                                      Антонової І.В.,

Ткаченка М.І.,

за участю представників сторін:

позивача: не з'явився;

відповідача: не з'явився;

розглянувши апеляційну скаргу Українського державного геологорозвідувального інституту в особі Кримського відділення Українського Державного геологорозвідувального інституту на рішення господарського суду Автономної Республіки Крим (суддя  Ловягіна Ю.Ю.) від 12.02.2007 у справі №2-30/18677-2006

за позовом           Управління Пенсійного фонду України в Київському районі міста Сімферополя Автономної Республіки Крим (вул. Дм. Ульянова, 6, м.Сімферополь, 95000); (пр. Перемоги,4, м. Сімферополь, 95034)

до           Українського державного геологорозвідувального інституту (вул. Автозаводська, 78, м.Київ 114, 04114)

в особі Кримського відділення Українського Державного геологорозвідувального інституту (пр. Кирова, 47/2, м.Сімферополь, Автономна Республіка Крим, 95017)

про стягнення 86232,09 грн.

ВСТАНОВИВ:

Управління Пенсійного фонду України в Київському районі міста Сімферополя Автономної Республіки Крим звернулось до господарського суду з позовом до Українського державного геологорозвідувального інституту в особі Кримського відділення Українського Державного геологорозвідувального інституту про стягнення 86232,09 грн. заборгованості зі сплати страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування. Позовні вимоги мотивовані статтею 24 Закону України "Про наукову і науково-технічну діяльність".

Рішенням господарського суду Автономної Республіки Крим від 12.02.2007 у справі № 2-30/18677-2007 задоволено позовні вимоги Управління Пенсійного фонду України в Київському районі міста Сімферополя Автономної Республіки Крим. З Українського державного геологорозвідувального інституту в особі Кримського відділення Українського Державного геологорозвідувального інституту на користь позивача стягнуто 86232,09 грн. заборгованості станом на вересень 2006 року.

Не погодившись з зазначеним рішенням суду, відповідач звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить рішення скасувати, у позові відмовити, посилаючись на порушення судом норм матеріального права.

Управління Пенсійного фонду України в Київському районі міста Сімферополя Автономної Республіки Крим, заперечуючи проти апеляційної скарги, вважає рішення таким, що відповідає вимогам закону і матеріалам справи.

У зв’язку з відрядженням судді Лисенко В.А. 19.04.2007 за розпорядженням виконуючого обов’язки голови Севастопольського апеляційного господарського суду В.В. Сотула у складі судової колегії була проведена заміна судді Лисенко В.А. на суддю Ткаченка М.І.

У судове засідання 19.04.2007 представники сторін не з’явились, про час і місце розгляду справи повідомлені належним чином ухвалою від 21.03.2007. Управління Пенсійного фонду України в Київському районі міста Сімферополя Автономної Республіки Крим у відзиві на апеляційну скаргу просило розглянути справу у відсутність представника.

Відповідач про причини неявки суд не сповістив.

Стаття 22 Господарського процесуального кодексу України зобов’язує сторони добросовісно користуватись належними їм процесуальними правами. Оскільки явка в судове засідання представників сторін –це право, а не обов’язок, справа може розглядатись без їх участі, якщо нез’явлення цих представників не перешкоджає вирішенню спору.

Статтею 77 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що господарський суд відкладає в межах строків, встановлених статтею 69 цього Кодексу розгляд справи, коли за якихось обставин спір не може бути вирішено в даному засіданні.

Оскільки матеріали справи в достатній мірі характеризують взаємовідносини сторін, підстав для відкладення розгляду справи не вбачається.

Повторно розглянувши справу в порядку статті 101 Господарського процесуального кодексу України, судова колегія вважає, що апеляційна скарга Українського державного геологорозвідувального інституту в особі Кримського відділення Українського Державного геологорозвідувального інституту не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до статті 24 Закону України  "Про наукову і науково-технічну діяльність" різниця між сумою пенсії, призначеної  за цим Законом, та сумою пенсії,  обчисленої відповідно до інших законодавчих актів, на яку має право науковий працівник, фінансується для наукових (науково-педагогічних)    працівників державних підприємств,  установ, організацій та вищих навчальних закладів III-IV рівнів акредитації - за рахунок  коштів цих підприємств,  установ, організацій та закладів, а також коштів державного бюджету в порядку,  визначеному Кабінетом  Міністрів України.

Пунктом 5 Порядку фінансування різниці між сумою пенсії, призначеної науковим (науково-педагогічним) працівникам державних небюджетних підприємств, установ, організацій та вищих навчальних закладів III-IV рівнів           акредитації згідно із Законом України "Про наукову і науково-технічну діяльність", та сумою пенсії, обчисленою відповідно до інших законодавчих актів, на яку мають право зазначені особи, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 372 від 24.03.2004, розмір витрат на фінансування різниці у розмірі пенсії за рахунок коштів державних небюджетних підприємств,   установ, організацій та вищих навчальних закладів III-IV рівнів акредитації визначається у розрахунку на  рік  органами  Пенсійного  фонду до 20 січня  поточного  року  та  протягом  10 днів з дня призначення пенсії   відповідно  до   Закону України "Про наукову і науково-технічну діяльність", про що відповідному підприємству, установі, організації або закладу відразу надсилається повідомлення за зразком, що додається.

Зазначені підприємства, установи, організації та заклади самостійно визначають суму,  що підлягає до сплати у розрахунку на місяць,  та  щомісяця  до 25 числа перераховують органу Пенсійного фонду за своїм місцезнаходженням відповідні кошти для фінансування різниці у розмірі  пенсії,  призначеної  у минулому та поточному роках.

Згідно з преамбулою Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" №1058 від 09.07.2003 вказаний Закон, розроблений згідно Конституції України і Основ законодавства України про загальнообов'язкове державне соціальне страхування, визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов’язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунок і сплату пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, які формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених вказаним Законом, а також регулює порядок формування накопичувального пенсійного фонду і фінансування за рахунок його коштів витрат на сплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових сплат застрахованим особам, членам їх сімей і іншим особам, передбаченим вказаним Законом.

Статтею 14 Закону № 1058 визначені страхувальники, якими є роботодавці - підприємства, установи і організації, створені відповідно до законодавства України, незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання, об’єднання громадян, профспілки, політичні партії, фізичні особи - суб'єкти підприємницької діяльності та інші особи, які використовують працю фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, або за договорами цивільно-правового характеру - для осіб, зазначених у пунктах 1, 10, 15 статті 11 чинного Закону.

Страхувальники набувають статус платників страхових внесків з дня їх реєстрації в територіальному органі Пенсійного фонду України.

Так, Український державний геологорозвідувальний інститут в особі Кримського відділення Українського Державного геологорозвідувального інституту зареєстрований в Управлінні Пенсійного фонду України в Київському районі міста Сімферополя Автономної Республіки Крим як платник збору на обов'язкове державне пенсійне страхування (реєстраційний номер  14-01-0427).

Відповідно до пункту 6 частини 2 статті 17 Закону України №105 8-1V “Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування” страхувальник зобов'язаний нараховувати, обчислювати і сплачувати у встановлений термін,  у повному обсязі страхові внески.

Підпунктом 6.4 пункту 6 Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, затвердженої постановою Пенсійного фонду України від 19.12.2003 № 21-1 розмір сум до відшкодування на поточний рік визначається відділами доходів органів  Пенсійного  фонду  України  щорічно в повідомленнях  про  розрахунок  сум фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно  до  частини  2 "Прикінцевих  положень"  Закону  України  "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" № 1058, які  надсилаються підприємствам до 20-го січня поточного року та протягом 10 днів з новопризначених пенсій.

Згідно з підпунктом 6.8 пункту 6 зазначеної Інструкції підприємства  щомісяця до 25-го числа вносять до Пенсійного фонду зазначену в повідомленні місячну суму фактичних витрат на виплату та доставку  пенсій,  призначених  на  пільгових умовах.

Однак, всупереч вимогам Закону України „Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування” № 400/97-ВР від 26.06.1997, Закону України „Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування” №1058-ІV від 09.07.2003,  Інструкції про порядок нарахування і сплати страхувальником i застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування в Пенсійний фонд України відповідач не в повному обсязі сплачував обов'язкові платежі, як вбачається з даних особистого рахунку відповідача, що і призвело до наявності заборгованості.

Отже, станом на вересень 2006 року заборгованість склала 91240,63 грн., на жовтень 2006 року + 4883,91 грн., загальна сума складає 96124,54 грн. (а.с. 10-11) (91240,63 грн. + 4883,91 грн.).

Оскільки фактично відповідачем сплачено 9892,45 грн., остаточна сума заборгованості складає 86232,09 грн., що підтверджується актом звірки № 2/3 від 12.01.2007, який підписано сторонами (а.с. 84) (96124,54 грн. - 9892,45 грн.).

У відповідності до статті 33 Господарського процесуального кодексу України відповідач повинен надати докази погашення заборгованості, тоді як таких він суду не надав.

Отже, висновок суду першої інстанції є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам і наявним матеріалам справи, нормам матеріального і процесуального права.

Керуючись статтями 101, 103, 105 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Українського державного геологорозвідувального інституту в особі Кримського відділення Українського Державного геологорозвідувального інституту залишити без задоволення.

2. Рішення господарського суду Автономної Республіки Крим від 12.02.2007 у справі № 2-30/18677-2006 залишити без змін.

Головуючий суддя                                                  З.Д. Маслова

Судді                                                                                І.В. Антонова

М.І. Ткаченко