ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
суд Чернігівської області
________________________________________________________________________________________________
Тел. 7-38-36, факс 7-44-62
ПОСТАНОВА

"26" березня 2007 р.
Справа № 16/99

„09” год. „40” хв.

Господарський суд Чернігівської області у
складі:

головуючого -  судді Фесюри М.В.,

при
секретарі  - Казацькому А.В.,

за участю представників сторін:

від позивача -          Ступак С.О.,

від відповідача -ОСОБА_1

розглянувши в м. Чернігові у
відкритому судовому засіданні справу

за ПОЗОВОМ:                 Державної податкової інспекції
у місті Чернігові

14000
м. Чернігів вул. Кирпоноса, 28

до ВІДПОВІДАЧА:     Суб'єкта підприємницької діяльності
-фізичної особи

ОСОБА_2

АДРЕСА_1

Про стягнення за рахунок активів
2476,04 грн.

Державною податковою інспекцією у
місті Чернігові (далі -Позивач) заявлено адміністративний позов  про стягнення за рахунок активів Суб'єкта
підприємницької діяльності -фізичної особи ОСОБА_2, ід. НОМЕР_1, (далі
-Відповідач) заборгованості по податку з доходів фізичних осіб у розмірі
2276,04 грн. та 200 грн. (в тому числі 30грн. за основним платежем та 170грн.
за штрафними санкціями) з податку на додану вартість.

Представник відповідача в судовому
засіданні проти позову заперечив, надавши письмові пояснення. В своїх
запереченнях представник відповідача посилається на порушення позивачем вимог
чинного законодавства безпосередньо при проведенні документальної перевірки СПД
ОСОБА_2, за результатами якої складено акт та прийняті податкові
повідомлення-рішення, якими визначено суму податкової заборгованості, а саме:
порушення податковим органом строків проведення документальної перевірки, не
врахування перевіряючими наданих документів, які свідчать про суми понесених
відповідачем витрат та спростовують заниження отриманого СПД ОСОБА_2 від
підприємницької діяльності чистого доходу. Також, в обґрунтування своїх
заперечень, відповідач посилається на порушення податковим органом п.6.1 ст.6 Закону
України “Про  порядок погашення
зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами”
від 21.12.2000р. № 2181-ІІІ (далі -Закон № 2181-ІІІ), вказує на те, що не
отримував прийняті податковим органом податкові повідомлення-рішення, а отже,
був позбавлений права адміністративного оскарження вказаних рішень.

Розглянувши
подані документи і матеріали, вислухавши пояснення повноважних представників
позивача та відповідача, з'ясувавши фактичні обставини справи, дослідивши
докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по
суті, господарський суд,-

ВСТАНОВИВ :

12.08.2002р. Виконавчим комітетом
Чернігівської міської ради проведено реєстрацію в якості суб'єкта
підприємницької діяльності - фізичної особи ОСОБА_2, ід. НОМЕР_1, про що
зроблено запис у журналі обліку реєстраційних справ за НОМЕР_2 та з
13.08.2002р. перебуває на обліку в ДПІ у місті Чернігові.

Відповідно до Закону України
№1251-ХІІ від 25.06.1991р. “Про систему
оподаткування” Відповідач є платником податків і тому зобов'язаний
подавати до державних податкових органів та інших державних органів відповідно
до законів декларації, бухгалтерську звітність та інші документи і відомості,
пов'язані з обчисленням і сплатою податків і зборів (обов'язкових платежів), та
сплачувати належні суми податків і зборів у встановлені законами терміни.

Стаття 11 названого закону
встановлює, що за порушення законів про оподаткування платники податків та
зборів несуть відповідальність, передбачену законодавством.

Згідно з пунктами 5.1 та 5.2 ст. 5
Закону України “Про  порядок погашення
зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами”
від 21.12.2000р. № 2181-ІІІ податкове зобов'язання, самостійно визначене
платником податків у податковій декларації,
вважається узгодженим з дня подання такої податкової декларації.
Зазначене податкове зобов'язання не може бути оскаржене платником податків в
адміністративному або судовому порядку.

Податкове зобов'язання платника
податків, нараховане контролюючим
органом відповідно до пунктів 4.2 та 4.3 статті 4 цього Закону,
вважається узгодженим у день отримання платником податків податкового
повідомлення, за   винятком випадків
здійснення процедури адміністративного оскарження рішення контролюючого органу
платником податків.

Згідно з п.п. 5.3.1 п. 5.3 ст. 5
Закону № 2181-ІІІ платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму
податкового зобов'язання, зазначену у
поданій ним податковій декларації, протягом десяти календарних днів,   наступних за останнім днем відповідного
граничного строку, передбаченого підпунктом 4.1.4 пункту 4.1 статті 4 цього
Закону для подання податкової декларації.

У разі визначення податкового
зобов'язання контролюючим органом за
підставами, зазначеними у підпунктах "а" - "в"
підпункту 4.2.2 пункту 4.2 статті 4, платник податків зобов'язаний погасити
нараховану суму податкового зобов'язання протягом десяти календарних днів від
дня отримання податкового повідомлення, крім випадків коли протягом такого
строку такий платник  податків розпочинає
процедуру апеляційного узгодження.

У відповідності з п.п. 16.1.1 п.
16.1 ст. 16 Закону № 2181-ІІІ, після закінчення встановлених строків погашення
узгодженого податкового зобов'язання на суму податкового боргу нараховується
пеня.

Станом на 26.02.07 за Відповідачем
рахується заборгованість з податку на додану вартість в сумі 200грн., яка
підтверджується прийнятим Державною податковою інспекцією у місті Чернігові податковим
повідомленням -рішенням від 11.01.06 НОМЕР_3, яким Відповідачу визначено
200грн. податкового зобов'язання, в тому числі 30грн. за основним платежем та
170грн. за штрафними санкціями, (прийнятого на підставі акта документальної
перевірки НОМЕР_4 від 16.12.05, в ході проведення якої встановлено порушення п.
4.5 ст.4 Закону України „Про податок на додану вартість” №168/97ВР від
03.04.1997р. із змінами та доповненнями, та відповідно п.п.17.1.3 п.17.1 ст.17
Закону України від 21.12.2000р.№2181-III „Про порядок погашення зобов'язань
платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами” зі змінами
та доповненнями).

Одночасно, за Відповідачем
рахується заборгованість по податку з доходів фізичних осіб, в розмірі
2276,04грн., що підтверджується наявною в матеріалах справи копією податкового
повідомлення-рішення від 11.01.06 НОМЕР_5 на суму 2276,04грн., в тому числі
2276,04грн. за основним платежем, (прийнятого на підставі акта перевірки
НОМЕР_4 від 16.12.05, якою встановлено порушення ст. 13 Декрету Кабінету
Міністрів України „Про прибутковий податок з громадян” від 26.12.92р. №13-92 зі
змінами та доповненнями).

Вказані вище рішення були повернуті
відділенням зв'язку до податкового органу 14.02.06 у зв'язку із закінченням
терміну зберігання, про що 14.02.06 посадовими особами Позивача складено акт
НОМЕР_6, а податкові повідомлення-рішення розміщені на дошці податкових
оголошень).

На виконання вимог статті 6 Закону
2181- III Позивачем були сформовані податкові вимоги: перша податкова
вимога  за НОМЕР_7 від 27.02.2006р., якою
визначено 2476,04грн. податкового зобов'язання, в тому числі за основним
платежем - 2306,04грн. та за штрафними санкціями - 170грн., (як свідчить копія
акту встановлення факту повернення податкової вимоги від 11.04.06, вказана
вимога була повернута до податкового органу по причині закінчення строку
зберігання та була розміщена на дошці податкових оголошень 11.04.06) та друга
податкова вимога за НОМЕР_8 від 16.05.2006р. на суму 2476,04грн., в тому числі
2306,04грн. за основним платежем та за штрафними санкціями -170грн., (як
свідчить копія повідомлення про вручення поштового відправлення НОМЕР_9 вимога
вручена особисто відповідачу 02.06.06).

Таким чином, враховуючи, що
податкові зобов'язання з податку на додану вартість Суб'єкта підприємницької
діяльності - фізичної особи ОСОБА_2 у розмірі 200грн. (в т.ч. 30грн. основного
платежу та 170грн. штрафних санкцій) та 2276,04грн. з податку на додану
вартість (в тому числі 2276,04грн. основного платежу) є узгодженими та
самостійно платником податків не сплачені, вони підлягають стягненню за рахунок
активів такого платника на підставі п.п.3.1.1 ст.3 Закону 2181-III від
21.12.2001р. в судовому порядку.

За таких обставин позовні вимоги
підлягають задоволенню в повному обсязі.

Заперечення відповідача щодо
неотримання повідомлень -рішень та неможливості їх оскарження в
адміністративному порядку судом не приймаються з наступних підстав.

Відповідно до п.п.6.2.4. ст.6 Закону
-2181-ІІІ, податкова вимога вважається
надісланою  (врученою)  фізичній особі,  якщо
її  вручено  особисто
такій  фізичній  особі або її законному представникові чи  надіслано
листом  на  її  адресу  за місцем
проживання або останнього відомого місця її знаходження із повідомленням
про вручення.

У такому самому порядку надсилаються податкові повідомлення.

У разі коли  податковий  орган
або  пошта  не
може  вручити платнику  податків
податкове  повідомлення або
податкові вимоги у зв'язку з незнаходженням
посадових  осіб,  їх
відмовою  прийняти податкове   повідомлення   або
податкову  вимогу,  незнаходженням фактичного   місця
розташування
(місцезнаходження)    платника
податків,  податковий  орган
розміщує  податкове повідомлення
або податкові вимоги на дошці податкових
оголошень,  встановленій  на вільному
для  огляду  місці
біля входу до приміщення податкового органу.  При
цьому  день  розміщення
такої   податкової   вимоги вважається днем її вручення.

Податковий орган довів вжиття всіх
заходів, передбачених законодавством для надсилання платнику податків
податкових повідомлень -рішень та першої податкової вимоги, отже податкове
зобов'язання з ПДВ та податку на доходи є узгодженим в день отримання
податкових повідомлень -рішень, до якого прирівнюється день розміщення таких
рішень на дошці податкових оголошень.

Як стверджує представник відповідача
податкові повідомлення -рішення та податкові вимоги в судовому порядку не
оскаржувались, отже у відповідача на час судового розгляду справи існує
податковий борг, який підлягає стягненню в судовому порядку.

Заперечення відповідача, які полягають
у невідповідності висновків акту перевірки , на підставі якого визначені
податкові зобов'язання, вимогам чинного законодавства, судом не можуть бути
прийняті до уваги, оскільки стосуються питання узгодженості податкового
зобов'язання, яке не є предметом даного спору. Зміна ж підстав та предмету
позову належить виключно позивачу.

Крім того, Законом - 2181-ІІІ
встановлений окремий порядок узгодження податкового зобов'язання: самостійне
-шляхом подання податкової декларації та апеляційне -шляхом оскарження
податкового повідомлення -рішення в адміністративному або судовому порядку.
Відповідач, з моменту розміщення повідомлень -рішень на дошці податкових
оголошень до часу судового розгляду справи правом оскарження рішень в
адміністративному або судовому порядку не скористався.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 158-163   Кодексу
адміністративного судочинства  України ,
суд -

П О С Т А Н О
В И В :

1.          Позов задовольнити повністю.

2.          Стягнути за рахунок активів з
Суб'єкта підприємницької діяльності - фізичної особи ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_1) до
державного бюджету (р/р0002, код 14010100, одержувач: держбюджет, код
22825965, банк УДК в Чернігівській області, МФО 853592) 200 грн. заборгованості
з податку на додану вартість

3.          Стягнути за рахунок активів з
Суб'єкта підприємницької діяльності - фізичної особи ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_1) до
місцевого бюджету (р/р0002, код 11010200, одержувач: місцевий бюджет,
код 22825965, банк УДК в Чернігівській області, МФО 853592) 2276,04 грн.
заборгованості з податку на доходи..

4.          Постанова набирає законної сили і
може бути оскаржена в порядку та строки, встановлені ст.ст.254, 185,186 Кодексу
адміністративного судочинства України.

Постанова складена у повному обсязі
28 березня 2007 року.

Суддя
М.В. Фесюра