СУД
СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.04.07                                                                                 Справа № 6/104

Суддя Василенко Т.А., розглянувши матеріали справи за позовом

Товариства з обмеженою відповідальністю  “СУ-42”, м. Сєвєродонецьк  Луганської області

до Товариства з обмеженою відповідальністю “Монарх”, м. Сєвєродонецьк Луганської області

про стягнення  9 912 грн. 90 коп.

в присутності представників сторін:

від позивача –не прибув;

від відповідача –не прибув;

в с т а н о в и в:

Суть спору: позивачем заявлено вимогу про стягнення з відповідача 9 912 грн. 90 коп., в тому силі основний борг –9 770 грн. 00 коп., 3% річних –44 грн. 96 коп., інфляційні -  97 грн. 94 коп.

Відповідач відзив на позовну заяву не надав, в судові засідання тричі не з’явився, справа розглядається у порядку ст. 75 ГПК України, за наявними у ній матеріалами.

Позивач надав до суду заяву від  19.04.2007., за якою позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив суд розглянути справу без його участі.

Дослідивши матеріали справи та приймаючи до уваги, що:

Між ТОВ “СУ–42” та ТОВ “Монарх”, 21.09.2006. був укладений договір №3 про надання послуг компресором електричним, за умовами якого “Виконавець” –позивач у справі  зобов’язується передати “Замовнику” –відповідачу у справі у тимчасове користування компресор електричний, а останній –оплатити надані послуги.

Відповідно до актів виконаних робіт № 61 від 31.10.06., № 67 від 30.11.06. та № 68 від 29.12.067.  позивачем відповідачу були надані послуги на загальну суму 12 240 грн. 00 коп., які відповідачем були оплачені частково у сумі 2 470 грн. 00 коп., у зв’язку з чим залишилась заборгованість на суму 9 770 грн. 00 коп., яку позивач просить стягнути на свою користь. Окрім цього, позивач просить стягнути з відповідача інфляційні у сумі  97 грн. 94 коп. та 3% річних у сумі 44 грн. 96 коп.

Відповідач позовні вимоги не оспорив.

Оцінивши матеріали справи та доводи позивача у їх сукупності, прийшов до наступного.

Згідно ст. 526 ЦК України зобов’язання повинно виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог –відповідно  до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Як було вказано вище, 21.09.2006. між сторонами у справі був укладений договір № 3 за умовами якого, позивач зобов’язався передати відповідачу у тимчасове користування електричний компресор, а відповідач –оплатити надані послуги.

Пунктом 3.2. договору визначено, що оплата здійснюється згідно виставляємих рахунків позивача.

Згідно актів № 61 від 31.10.2006., № 67 від 30.11.06., №68 від 29.12.06.  загальна вартість  користування компресором складає  12 240 грн. 00 коп.

За розрахунком позивача, відповідач надані послуги оплати частково у сумі 2 470 грн. 00 коп., у зв’язку з чим залишилась заборгованість у сумі 9 770 грн. 00 коп.

Як було вказано вище, строк виконання зобов’язань щодо оплати наданих послуг за договором, сторонами  чітко визначений не був.

Згідно ч.2 ст. 530 ЦК України якщо строк (термін) виконання боржником  обов’язку не встановлений або визначений моментом пред’явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржником повинен виконати такий обов’язок у семиденний строк від дня пред’явлення вимоги, якщо обов’язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

У даному випадку, кредитором виступає позивач, а боржником –відповідач.

З метою отримання заборгованості за договором, позивач направляв відповідачу претензії від 19.12.2006.  та від 04.01.2007., які відповідачем оплачені або оспорені не були.

Приймаючи до уваги, що сума боргу у розмірі 9 770 грн. 00 коп. є обгрунтованою, підтверджена матеріалами справи та не оспорена відповідачем, позовні вимоги в цій частині слід задовольнити.

Щодо нарахування інфляційних за період січень –лютий 2007 року у сумі 97 грн. 94 коп. та 3% річних у сумі 44 грн. 96 коп., то позовні вимоги в цій частині також обґрунтовані та відповідають вимогам ст. 625 ЦК України, у зв’язку з чим підлягають задоволенню.

З огляду на викладене позов слід задовольнити повністю.

Відповідно до ст. 49 ГПК України судові витрати слід покласти  на відповідача.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 44, 49, 75, 82, 84, 85  Господарського   процесуального   кодексу  України, суд

в и р і ш и в :

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю “Монарх”, м. Сєвєродонецьк Луганської області, вул. Півоварова, 4, р/р 8 в СФ АБ “Укркоммунбанк”, МФО 304740, код 05724139, на користь:

- Товариства з обмеженою відповідальністю “СУ-42”, м. Сєвєродонецьк, вул. Півоварова, 4/6, р/р 1000 у АКІБ “Укрсіббанк” м. Харків, МФО351005, код 30196097, борг у сумі 9 770   грн. 00 коп., інфляційні нарахування у сумі  97 грн. 94 коп., 3% річних у сумі 44 грн. 96 коп.,  витрати по держмиту у сумі 102 грн. 00 коп. та на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу у сумі 118 грн. 00 коп., видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення 10-денного строку з дня його підписання.

Дата підписання -  23.04.2007.

Суддя                                                                                                       Т.А.Василенко

Спеціаліст                                                                                                 Т.В.Шкуть