ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.05.2007                                                                                   Справа № 16/17-07(21/559)

Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Євстигнеєва О.С.- доповідача,

суддів:  Лотоцької Л.О., Бахмат Р.М.

при секретарі: Корх К.В.

за участю представників:

позивача: не явився

відповідачів: 1. Баумер Е.В.- предст., дов.№6334 від 12.07.2006 року.

2. Не явився.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу державного підприємства “Науково-виробниче об’єднання “Павлоградський хімічний завод” (м. Павлоград Дніпропетровської області) на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 07.03.2007р. у справі №16/17-07(21/559)

за позовом: державного підприємства “Науково-виробниче об’єднання “Павлоградський хімічний завод” (м. Павлоград Дніпропетровської області)

до: 1. Відкритого акціонерного товариства “Укртелеком” (м. Київ)

2. Відкритого акціонерного товариства “Укртелеком” Центра електрозв’язку №9 Дніпропетровської філії (м. Павлоград Дніпропетровської області)

про: визнання дій неправомірними та зобов’язання вчинити певні дії

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 07 березня 2007 року по справі №16/17-07(21/559) (суддя Загинайко Т.В.) було відмовлено у позові державного підприємства “Науково-виробниче об’єднання “Павлоградський хімічний завод” (м. Павлоград Дніпропетровської області) до відкритого акціонерного товариства “Укртелеком” (м. Київ) і відкритого акціонерного товариства “Укртелеком” Центра електрозв’язку №9 Дніпропетровської філії (м. Павлоград Дніпропетровської області) про визнання дій відповідачів щодо прокладення кабелю оптичного ВОЛЗ, який прокладено у районі залізничної станції Павлоград-1 загальною довжиною 152 метри неправомірними і зобов’язання відповідачів відновити становище, яке існувало до порушення майнових прав позивача щодо неправомірних дій по прокладенню кабелю. Провадження у справі стосовно вимог до відповідача-2 було припинено на підставі п.1 ч.1 ст.80 ГПК України.

Не погоджуючись з рішенням суду, державне підприємство “Науково-виробниче об’єднання “Павлоградський хімічний завод” (м. Павлоград Дніпропетровської області) – позивач – подав апеляційну скаргу, у якій  просить скасувати рішення господарського суду Дніпропетровської області від 07.03.2007 року по справі №16/17-07(21/559) і прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги. В апеляційній скарзі позивач зазначає, що судом не були зазначені норми, на підставі яких було відмовлено у позові. Крім того, позивач зазначив, що він не отримав рішення суду на момент підготовки скарги, тому обґрунтування апеляційної скарги надасть пізніше.

Станом на день розгляду справи у судовому засіданні позивач доповнення до апеляційної скарги не надіслав. Представник позивача у судове засідання не явився, хоча був належним чином повідомлений про дату, час і місце проведення судового засідання (повідомлення про вручення рекомендованого поштового відправлення №8012075). Після закінчення розгляду справи позивач здав до канцелярії суду клопотання про відкладення розгляду справи на іншу дату у зв’язку з неможливістю явки представника у судове засідання. Зазначене клопотання не розглядалося, оскільки отримано після проголошення резолютивної частини постанови Дніпропетровського апеляційного господарського суду.

Відповідач-1 –відкрите акціонерне товариство “Укртелеком” (м. Київ) –відзив на апеляційну скаргу не надав, представник відповідача-1 у судовому засіданні пояснив, що рішення суду відповідає вимогам законодавства, оскільки позивач не довів свого права власності на телефонну каналізацію, а проект прокладення лінії електрозв’язку був узгоджений з усіма інстанціями.

Відповідач-2 –відкрите акціонерне товариство “Укртелеком” Центра електрозв’язку №9 Дніпропетровської філії (м. Павлоград Дніпропетровської області) –відзив на апеляційну скаргу не надав, представник відповідача-2 прибув у судове засідання без належним чином оформлених повноважень.

У справі оголошувалася вступна та резолютивна частина постанови Дніпропетровського апеляційного господарського суду.

Вислухав представника відповідача-1, переглянувши матеріали справи, Дніпропетровський апеляційний господарський суд встановив, що в 2005 році відкритим акціонерним товариством „Укртелеком” було здійснено будівництво з’єднувальної лінії АТС-20-ВМ-3. Частина кабелю зв’язку загальною довжиною 152 метри була прокладена з використанням телефонної каналізації між каналізаційними колодязями №1 та №3 (через залізничні колії в районі станції Павлоград-1). Всі роботи виконувалися на підставі робочого проекту „Будівництво цифрової АТС у м. Павлограді”. Зазначений проект пройшов усі узгодження, у тому числі відповідачем був отриманий комплексний висновок від 15.10.2003 року №930-1491 по робочому проекту будівництва цифрової АТС у м. Павлограді Дніпропетровської області, виконаний Державним підприємством „Дніпропетровська обласна служба української державної інвестиційної експертизи”. Крім того, відповідачу Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю м. Павлограда був виданий дозвіл на виконання будівельних робіт №10 від 04.04.2005 року.

Вважаючи, що телефонний каналізаційний канал належить позивачу на праві власності, останній заявив позов про визнання дій відповідачів щодо прокладення кабелю оптичного ВОЛЗ, який прокладено у районі залізничної станції Павлоград-1 загальною довжиною 152 метри неправомірними і зобов’язання відповідачів відновити становище, яке існувало до порушення майнових прав позивача щодо неправомірних дій по прокладенню кабелю.

Відповідно до ч.2 ст.48 Закону України „Про власність” власник може вимагати усунення будь-яких порушень його права, хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння, і відшкодування завданих цим збитків.

В силу ст.33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. У якості доказу наявності права власності позивач зазначив акт приймання замовником від підрядника будівельно-монтажних робіт від 21.08.1972 року. Крім того, позивачем був наданий акт від 26.05.1972 року №4 на приховані роботи.

Згідно ст.34 ГПК України обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Надані позивачем акти, як правильно зазначив місцевий господарський суд, не встановлюють права власності позивача на спірні каналізаційні колодязі. Крім того, зазначені акти не містять найменування замовника, не скріплені печатками, повноваження представників, які підписували акти невідомі.

Будь-які інші докази, які підтверджують право власності позивача на спірне майно, надані не були.

За таких обставин місцевий господарський суд правомірно відмовив у позовних вимогах до відповідача-1.

Оскільки відповідач-2 не є юридичною особою, що підтверджується довідкою №4251 з Єдиного державного реєстру підприємств та організації України, то місцевий господарський суд обґрунтовано з посиланням на ст.ст. 1, 21, 80 п.1 ч.1 ГПК України припинив провадження у справі відносно відповідача-2.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 103-105 ГПК України, Дніпропетровський апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу державного підприємства “Науково-виробниче об’єднання “Павлоградський хімічний завод” (м. Павлоград Дніпропетровської області) залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Дніпропетровської області від 07 березня 2007 року по справі №16/17-07(21/559) залишити без зміни.

Головуючий                                                                                         О.С.Євстигнеєв

Судді:                                                                                                     Л.О.Лотоцька

Р.М. Бахмат

(постанова виготовлена у повному обсязі 15.05.2007 року)

З оригіналом згідно.

Помічник судді                                                                                 М.В. Юрченко

15.05.2007р.