ЛУГАНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД
м. Луганськ, вул. Коцюбинського, 2
____________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

Іменем України

05.03.2007  року                                                                      Справа № 2/207

Луганський апеляційний господарський суд колегією суддів у складі :

головуючого судді                     Якушенко Р.Є.

суддів                               Іноземцевої Л.В.

Лазненко Л.Л.

Склад судової колегії призначено розпорядженням голови Луганського апеляційного господарського суду від 23.01.2007. Розпорядженням від 26.02.2007 склад судової колегії було змінено.

при секретарі

судового засідання                    Черніковій Я.В.

за участю представників сторін

від відповідача                    Калиновський О.О., голова Танюшівської сільської ради

представники позивача та відділу примусового виконання рішень ДВС Луганської області до судового засідання не прибули

Розглянувши

апеляційну скаргу                    Відділу примусового виконання рішень

Державної виконавчої служби Луганської області

на ухвалу

господарського суду           Луганської області

від                                         23.01.2007

у справі                               № 2/207 (суддя Седляр О.О.) прийняту відповідно

до ст. 1212 Господарського процесуального кодексу України

за позовом                               Товариства з обмеженою відповідальністю

„Луганськгазбуд”, м. Луганськ

до відповідача                     Танюшівської сільської ради,

с. Танюшівка Луганської області

орган виконання рішень          Відділ примусового виконання рішень Державної

виконавчої служби Луганської області

про                                        стягнення 145277 грн. 80 коп.

Ухвалою господарського суду Луганської області від 23.01.07 у справі № 2/207 (суддя Седляр О.О.) частково задоволено скаргу Танюшевської сільської ради Новопсковського району Луганської області, відповідача у справі, на дії відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби Луганської області:

- визнано неправомірними дії відділу примусового виконання рішень ДВС Луганської області по винесенню постанови про арешт коштів боржника від 03.08.06 в частині накладення арешту на особові рахунки Танюшевської сільської Ради, відкриті у відділенні Державного казначейства у Новопсковському районі, які мають захищені статті видатків №№ 1755, 1755, 1755, 1755, 1755.

- скасовано постанову винесену головним державним виконавцем ВПВР ДВС Луганської області від 03.08.06 у частині накладення арешту на особові рахунки Танюшевської сільської Ради, відкриті у відділенні Державного казначейства у Новопсковському районі, які мають захищені статті видатків №№ 1755, 1755, 1755, 1755, 1755.

Ухвала господарського суду з посиланням на норми ст. 55 Бюджетного кодексу України, ст. 32 Закону України „Про державний бюджет на 2006 рік” мотивована неправомірністю дій відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби Луганської області (далі ВПВР ДВС Луганської області) по винесенню постанови про арешт коштів відповідача від 03.08.06 в частині накладення арешту на особові рахунки відповідача, які мають захищені статті видатків №№ 1755, 1755, 1755, 1755, 1735.

Відділ примусового виконання рішень Державної виконавчої служби Луганської області, не погодився з прийнятою місцевим господарським судом ухвалою та подав апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати як таку, що не відповідає нормам матеріального права та постановити нове судове рішення про відмову у задоволенні скарги відповідача на дії органу виконання судових рішень.

На обґрунтування доводів апеляційної скарги вказав, що дії державного виконавця вчинені відповідно до вимог законодавства, а саме: статей 5, 50, 63, Закону України „Про виконавче провадження”, пункту 4 Порядку „Примусового списання (стягнення) коштів з рахунків установ і організацій, відкритих в органах Державного казначейства”, затвердженого наказом Державного казначейства України № 175 від 05.10.2001, та виконання рішень відповідних судів, які набрали законної сили та відповідно до статей 124 Конституції України та 115 Господарського процесуального кодексу України є обов’язковими для всіх органів, підприємств, організацій, службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України.

Господарським судом при винесенні ухвали від 23.01.2007 по справі 2/207 урахована лише ст. 32 Закону України „Про державний бюджет України на 2006 рік”, де вказано перелік захищених статей видатків загального фонду Державного бюджету України на 2006 рік, але аргументи відділу примусового виконання рішень державної виконавчої служби Луганської області стосовно правомірності дій державного виконавця залишилися без належного розгляду.

Танюшівська сільська рада, відповідач у справі, подала відзив на апеляційну скаргу, вважає дії державного виконавця такими, що суперечать Конституції України, Закону України „Про виконавче провадження”, ст. 7, 55 Бюджетного кодексу України, ст. 32 Закону України „Про державний бюджет України на 2006 рік" та просить ухвалу господарського суду Луганської області від 23.01.2007 у справі №2/207 залишити без змін.

Відділ примусового виконання рішень державної виконавчої служби Луганської області, заявник апеляційної скарги, та ТОВ „Луганськгазбуд”, позивач у справі, не скористалися правом участі у судовому процесі, хоча належним чином були повідомлені про дату та час розгляду апеляційної скарги.

Представник відповідача вважає можливим розглянути апеляційну скаргу без участі представників позивача та ВПВР ДВС Луганської області.

Судова колегія дослідивши повідомлення про вручення ухвали Луганського апеляційного господарського суду від 13.02.2007 у справі №2/207 про порушення апеляційного провадження 19.02.2007 уповноваженій особі ВПВР ДВС Луганської області та 21.02.2007 ТОВ „Луганськгазбуд”, вважає можливим розглянути апеляційну скаргу без участі представників позивача та виконавчого органу.

Заслухавши доводи і пояснення представника відповідача, дослідивши матеріали справи, судова колегія Луганського апеляційного господарського суду.

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням господарського суду Луганської області від 12.07.04 у справі № 2/207 з Танюшевської сільської ради Новопсковського району Луганської області, відповідача у справі, стягнуто борг в сумі 43277 грн. 80 коп., держмито в сумі 1432 грн. 78 коп. та витрати на інформаційне технічне забезпечення судового процесу в сумі 118 грн.

На виконання зазначеного судового рішення було видано наказ від 23.07.2004 № 2/207 (а.с. 48-51 т.1).

За апеляційною скаргою Танюшевської сільської Ради, відповідача у справі, Луганським апеляційним господарським судом було поновлено пропущений строк для апеляційного оскарження та переглянуто рішення місцевого господарського суду.

Постановою Луганського апеляційного господарського суду від 07.12.2004 (а.с. 111 т.1) рішення господарського суду Луганської області від 12.07.04 по справі №2/2007 змінено, стягнуто з Танюшевської сільської Ради, с. Танюшівка Новопсковського району Луганської області, , р/р 0240 в УДК Луганської області, МФО 804013 на користь товариства з обмеженою відповідальністю „Луганськгазбуд”, м. Луганськ, вул. Краснодонська, 19 , р/р  9002 в ЛФ КБ „Приватбанк”, МФО 304795 заборгованість в сумі 145277 грн. 80 коп., державне мито в сумі 1452 грн. 78 коп., 118 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

На виконання зазначеної постанови господарським судом Луганської області 15.12.2004 видано наказ № 12/207, (а.с. 116 т. 1) в якому зазначено: достягнути з  Танюшевської сільської Ради, с. Танюшівка Новопсковського району Луганської області, , р/р 0240 в УДК Луганської області, МФО 804013 на користь товариства з обмеженою відповідальністю „Луганськгазбуд”, м. Луганськ, вул. Краснодонська, 19, код ЄДРПУ 03335631, р/р  9002 в ЛФ КБ „Приватбанк”, МФО 304795 заборгованість в сумі 2000 грн. та державне мито в сумі 20 грн.

Ухвалою господарського суду Луганської області від 20.06.06 (а.с. 133 т. І) задоволені заяви позивача від 02.06.06 та 20.06.06 про видачу дублікатів вищезазначених наказів, у зв’язку з їх втратою не з вини позивача.

03.07.2006 відділом примусового виконання рішень Державної виконавчої служби Луганської області винесено постанови про відкриття виконавчого провадження з виконання наказу господарського суду Луганської області № 2/207 від 15.12.04, яким достягнуто з відповідача заборгованість в сумі 2000 грн. та державне мито в сумі 20 грн. (додаток до апеляційної скарги) та наказу № 2/207 від 23.07.04, яким стягнуто з відповідача заборгованість в сумі 143277 грн. 80 коп., державне мито в сумі 1432 грн. 78 коп. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в сумі 118 грн., боржнику, відповідачу у справі, надано семиденний строк для добровільного виконання судового рішення.

24.07.2006 ВПВР ДВС Луганської області прийняті постанови про стягнення з боржника, відповідача у справі, виконавчого збору за наказом № 2/207 від 23.07.04 в розмірі 14482 грн. 86 коп. за наказом № 2/207 від 15.12.04 в сумі 202 грн. (а.с. 1-2 т.2)

24.07.06 ВПВР ДВС Луганської області прийнята постанова про арешт коштів боржника, якою при примусовому виконанні наказу господарського суду Луганської області № 2/207 від 23.07.04 накладено арешт на кошти в межах 159311 грн. 44 коп. разом з сумою виконавчого збору, що містяться на рахунку 0240 в УДК в Луганській області, МФО 804013, який зазначено у виконавчому документі (а.с. 150 т.І).

03.08.06 ВПВР ДВС Луганської області прийнято дві постанови про арешт коштів боржника, якими при примусовому виконанні наказів господарського суду Луганської області № 2/207 від 15.12.04 та від 23.07.04 накладено арешт у межах сум відповідно 2222 грн. та 159311 грн. 44 коп. разом з сумами виконавчого збору, що належать боржнику, відповідачу у справі, та містяться на рахунках:

1755, 1755, 1755, 0175, 1755, 755, 1755, 1755, 1755, 1755, 1755, 1755, 1755, 1755, 0175, 01755, 1755, 1755, 1755, 1755, 1755, 1755, 1755, 1755, 1755, 1755, 1755, 1755 в УДК в Луганської області МФО 804013 код 04336642. (а.с. 149, т.1).

Відповідач у справі звернувся до начальника відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби Луганської області Гайдидей О.В. зі скаргою на дії головного державного виконавця Головіна М.В., якою просив визнати його дії щодо винесення постанов про арешт коштів боржника від 03.08.2006 при виконанні наказів господарського суду Луганської області №2/207 від 23.07.2004 та №2/207 від 15.12.2004 та зобов”язати його скасувати ці постанови, згідно додатку це постанови від 03.08.06 ВП №2151035 та ВП №2151067 (а.с. 3-6, т.2).

За результатами розгляду цієї скарги начальником відділу примусового виконання рішень ДВС Луганської області Гайдидей О.В. 22.08.2006 прийнято постанову про наслідки перевірки виконавчого провадження, якою відмовлено в задоволенні зазначеної скарги відповідача та визнано дії головного державного виконавця ВПВР ДВС Луганської області Головіна М.В. щодо виконання зведеного виконавчого провадження по примусовому виконанню наказів господарського суду луганської області з Танюшівської сільської ради на користь ТОВ „Луганськгазбуд” такими, що здійснені відповідно до вимог чинного законодавства (а.с. 148, т.1).

02.11.06 відповідач звернувся до господарського суду Луганської області зі скаргою б/д, б/н на дії відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби Луганської області в частині скасування по станов, які винесені головним державним виконавцем про арешт коштів боржника від 24.07.06, 03.08.06 у частині накладення арешту на котлові та особові рахунки Танюшівської сільської Ради №№ 1755, 1755, 1755, 1755, 1755, 1755; про стягнення виконавчого збору від 24.07.06 та про наслідки перевірки виконавчого провадження від 22.08.06, яка винесена начальником від ділу примусового виконання рішень ДВС Луганської області Гайдидей О.В., як неправомір ні.

В обґрунтування зазначеної скарги відповідач посилається на те, що постановами про накладення арешту на кошти боржника від 24.07.06 та від 03.08.06 головний держав ний виконавець втрутився в бюджетний процес і зупинив його виконання щодо виплати за робітної плати, утримання установ охорони здоров'я, культури та інше, чим порушив норми, гарантовані Конституцією України, а саме ст.ст. 43,49 та права громадян, внаслідок накла дання арешту на котлові та особові рахунки Танюшівської сільської Ради, тим самим пору шив норми ст. 32 Закону України „Про державний бюджет України на 2006 рік", ст. 55 Бю джетного кодексу України, ст. 61 Закону України „Про місцеве самоврядування в Україні та інші.

Оскільки скарга подана з пропуском строку для оскарження дій виконавчої служби, відповідач подав клопотання про його поповнення, яке задоволено місцевим господарським судом.

Під час розгляду скарги, ВПВР ДВС Луганської області вимоги по скарзі відхилив, вважає, що дії державного виконавця вчинені відповідно до вимог чинного законодавства, направлені на повне виконання судового рішення.

За результатами розгляду скарги місцевий господарський суд, як зазначено, вище ухвалою від 23.01.07 частково задовольнив вимоги скаржника, відповідача у справі.

Перевіривши матеріали справи, юридичну оцінку місцевим господарським судом обставин справи та повноту їх встановлення, апеляційній господарський суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 1 Закону України „Про виконавче провадження”  - виконавче провадження, як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, зазначених у цьому Законі, спрямованих на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які здійснюються на підставах, у спосіб та в межах повноважень, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, виданими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Державний виконавець як працівник органу державної виконавчої служби за ст.7 Закону України “Про виконавчу службу”, зобов’язаний сумлінно виконувати службові обов’язки, не допускати у своїй діяльності порушення прав громадян та юридичних осіб, гарантованих Конституцією України та законами України, а з огляду на ст.7 Закону України “Про виконавче провадження” –використовувати надані йому права у точній відповідності до закону.

Відповідно до ст. 46 Закону України „Про виконавче провадження” у разі невиконання рішення у строк, установлений для добровільного його виконання, з боржника постановою державного виконавця, яка затверджується начальником відповідного органу  державної виконавчої служби, якому він  безпосередньо підпорядкований, стягується  виконавчий  збір у розмірі 10% від фактично стягненої суми або вартості майна боржника, яке передане стягувачу за виконавчим документом.

Постанова про стягнення виконавчого збору  виноситься при першому надходженні  виконавчого документа державному виконавцю.

Як вбачається із матеріалів  справи, у зв’язку з відсутністю добровільного виконання судового рішення, державним виконавцем у відповідності до порядку встановленого ст. 46 Закону України „Про виконавче провадження” 24.07.06 прийнято дві постанови про стягнення з боржника виконавчого збору  в розмірі 10% від фактично стягнутої  суми за наказами господарського суду Луганської області №2/207 від 23.07.2004 та від 15.12.2004.

Отже, місцевий господарський суд дійшов правомірного висновку щодо необґрунтованості заявлених відповідачем вимог щодо скасування постанов від 24.07.2006 про стягнення виконавчого збору.

В силу ст. 5 Закону України „Про виконавче провадження” державний виконавець здійснює необхідні заходи щодо своєчасного і повного виконання рішення, зазначеного у документі на примусове  виконання рішення, у спосіб і порядок, визначені виконавчим документом.

Матеріали справи свідчать, що у виконавчому документі –наказі № 2/207 від 15.12.2004 господарським судом встановлено певний спосіб і порядок виконання постанови Луганського апеляційного господарського суду від 07.12.04, а саме стягнення грошових коштів з відповідача, та вказано певний номер рахунку відповідача (боржника) р/р 0240 в УДК Луганської області, МФО 804013, з якого належить стягнути грошові кошти на користь позивача.

Згідно п. 7 ст. 50  Закону України „Про виконавче провадження”, якщо у виконавчому документі про стягнення грошових коштів указаний певний номер рахунка, з якого мають бути стягнені грошові кошти, то в разі відсутності коштів на цьому рахунку державний виконавець не пізніше місячного строку з дня відкриття виконавчого провадження звертається до органу, який видав виконавчий документ, з клопотанням про заміну способу та порядку виконання рішення шляхом звернення стягнення на майно боржника або встановлення іншого способу та порядку виконання рішення.

Наведе кореспондується з положеннями ст.5 названого Закону, якою державному виконавцю надано право звертатися до органу, який видав виконавчий документ, з клопотанням про встановлення чи зміну порядку і способу виконання рішення.

Зазначений порядок звернення стягнення на грошові кошти боржника визначений і в п. 5.1.3 Інструкції про проведення виконавчих дій, затвердженої наказом Міністерства юстиції України та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 15.12.1999 за № 865/4158 із змінами  і доповненням згідно з наказом Міністерства юстиції № 40/5(20427-05) від 21.04.05.

Отже, вказані вище норми визначають обов’язок державного виконавця діяти певним чином і не містить будь-яких виключень щодо зміни порядку і способу виконання наказу суду, в якому зазначено певний номер рахунку, з якого мають бути стягнені грошові кошти. У такому випадку ці питання мають вирішуватися виключно органом, який видав виконавчий документ, а не державним виконавцем самостійно.

Проте, державний виконавець в порушення вказаних вище норм 03.08.06 прийняв постанову ВП № 2151035 про арешт коштів боржника при примусовому виконанні наказу господарського суду № 2/207 від 15.12.04, якою наклав арешт на кошти в межах суми 2222 грн., що належать боржнику, відповідачу у справі, та містяться на рахунках, які не вказані у виконавчому документі. Допущене державним виконавцем порушення не усунуто і під час перевірки виконавчого провадження начальником відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби Луганської області Гайдидей О.В. за скаргою боржника (відповідача).

Місцевий господарський суд, розглядаючи скаргу на дії органів виконавчої служби, не надав оцінки зазначеній вище обставині  та дійшов помилкового висновку щодо часткового скасування зазначеної постанови.

Враховуючи викладене, судова колегія  дійшла висновку, що у державного виконавця відсутні повноваження щодо зміни порядку і способу виконання наказу господарського суду Луганської області № 2/207 від 15.12.2004, в якому зазначено певний номер рахунку, з якого мають бути стягнені грошові кошти, у такому випадку це питання повинно вирішуватися виключно господарським судом.

Отже, постанову про арешт коштів боржника від 03.08.06 ВП №2151035 при примусовому виконанні наказу №2/207 від 15.12.04 з урахуванням п. 7 Роз’яснення Вищого господарського суду України від 28.05.02 № 04-5/315 „Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України” слід визнати недійсною у повному обсязі.

Із матеріалів справи вбачається, що державним виконавцем при здійсненні виконавчого провадження було прийнято 3 постанови, а не 2, як зазначено в оскаржуваній ухвалі суду, якими накладено арешт на кошти, що знаходяться на відкритих у відділенні Державного казначейства у Новопсковському районі Луганської області та належать Танюшівській сільській раді, відповідачу у даній справі.

Проте, відповідач оскаржуючи дії відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби Луганської області, заявив вимоги –скасувати дві постанови про арешт коштів боржника –від 24.07.06 ВП № 2151067 при примусовому виконанні наказу № 2/207 від 23.07.04 та ВП № 2152035 від 03.08.06 при примусовому виконанні наказу № 2/207 від 15.12.2004 р., в частині накладення арешту на котлові та особові рахунки Танюшівської сільської Ради №№ 1755, 1755, 1755, 1755, 1755, 1755, які він додав до скарги та які розглядалися місцевим господарським судом.

Постанова про арешт коштів боржника від 03.08.06 ВП № 2151067 при примусовому виконанні наказу № 2/207 від 23.07.04 не була предметом розгляду місцевим господарським судом, оскільки щодо цієї постанови вимоги за скаргою відповідача на дії органів виконавчої служби не заявлялися.

Постанова про арешт коштів боржників від 24.07.06 при примусовому виконанні наказу № 2/207 від 23.07.04 не містить №№ рахунків 1755, 1755, 1755, 1755, 1755, 1755, тому в цій частини вимог за скаргою відповідача місцевий господарський суд відмовив правомірно.

Судова колегія не погоджується з висновками місцевого господарського суду, щодо відмови у задоволенні вимоги за скаргою відповідача стосовно постанови начальника відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби Луганської області Гайдидей О.В. від 22.08.2006 про наслідки перевірки виконавчого провадження, оскільки статтею 121-2 Господарського процесуального кодексу України передбачено звернення зі скаргами сторонами або прокурором на дії або бездіяльність органів ДВС, а не посадових осіб.

Матеріали справи свідчать, що відповідачем за скаргою від 02.11.2006 заявлено вимоги визнати неправомірними дії відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби Луганської області при примусовому виконанні наказів господарського суду Луганської області № 2/207 від 23.07.2004 та від 15.12.2004 та як наслідок скасувати вищезазначені постанови, що відповідає вимогам статті 121-2 Господарського процесуального кодексу України.

Крім того, відповідно до ст. 8 Закону України „Про виконавче провадження”, постанови про перевірку чи результати перевірки виконавчого провадження може бути оскаржено до вищестоящої посадової особи органів державної виконавчої служби або до суду.

Під час розгляду апеляційної скарги судова колегія  встановила, що приймаючи постанову про наслідки перевірки виконавчого провадження начальник відділу примусового виконання рішень ДВС Луганської області дійшов висновку, що дії головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень ДВС Луганської області Головіна М.В. стосовно виконання зведеного виконавчого провадження по примусовому виконанню наказів господарського суду Луганської області про стягнення з Танюшівської сільської ради на користь ТОВ «Луганськгазбуд», здійснені відповідно до вимог чинного законодавства України.

Проте, як вже зазначено вище, постанова про арешт коштів боржника від 03.08.2006 ВП № 2151035 при примусовому виконанні наказу № 2/207 від 15.12.04 прийнята державним виконавцем в порушення вимог ст.5, п. 7 ст. 50 Закону України „Про виконавче провадження”, що свідчить про невідповідність висновків фактичним обставинам.

Отже, постанову про наслідки перевірки виконавчого провадження від 22.08.08 слід визнати недійсною.

Враховуючи викладене судова колегія дійшла висновку, що апеляційна скарга відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби Луганської області підлягає частковому задоволенню, а ухвала господарського суду Луганської області від 23.01.07 у справі 2/207 частковому скасуванню.

На підставі викладеного, керуючись статтями 99, 101, п. 2 ст. 103, п.п. 3, 4 ст. 104, ст. 106, 121-2 Господарського процесуального кодексу України, Луганський апеляційний  господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби Луганської області на ухвалу господарського суду Луганської області від 23.01.07 у справі № 2/207 задовольнити частково.

2. Ухвалу господарського суду Луганської області від 23.01.07 у справ №2/207 скасувати частково.

3. Визнати недійсною постанову державного виконавця відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби Луганської області від 03.08.2006 ВП № 2151025 при примусовому виконанні наказу господарського суду Луганської області від 15.12.2004.

4. Визнати недійсною постанову начальника відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби Луганської області від 22.08.06 про наслідки перевірки виконавчого провадження.

5. В решті ухвалу господарського суду Луганської області від 23.01.07 у справі 2/207 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанова може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого господарського суду України у місячний строк через апеляційний господарський суд.

Головуючий суддя                                                                       Р.Є. Якушенко

Суддя                                                                                           Л.В. Іноземцева

Суддя                                                                                          Л.Л. Лазненко