ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" лютого 2007 р.                                                            Справа № 33/285-06

вх. № 12990/3-33

Суддя господарського суду Савченко А.А.

при секретарі судового засідання Шаршакова Н.А.

за участю представників сторін:

позивача - Слабунов В.М.. дов. № 6 від 02.01.2007р.  відповідача - Балаклицький В.В.

розглянувши справу за позовом ВАТ "Укртелеком" в особі Центру електрозв'язку № 7 Харківської філії,м. Балаклія

до  Прокуратури Харківської області, м. Харків

про стягнення 71972,67 грн.

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовною заявою про стягнення з відповідача 71972,67грн. заборгованості, в тому числі 70327,93грн. основного боргу та 1644,74грн. пені  за договором №491179 про надання послуг електрозв'язку, укладеним між сторонами 01 квітня 2003 року, та за договором №480188 про надання послуг електрозв'язку, укладеним між сторонами 09 серпня 2004 року. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що відповідач не виконав  належним чином свої договірні зобов’язання, внаслідок  чого утворилась заборгованість,  яка до  цього часу не погашена.

21.12.2006 року до канцелярії суду надійшли письмові уточнення до позовної заяви, в яких позивач зазначив, що борг за період з 2001 року по 09.08.2004 р. утворився згідно  діючого на той час договору № 248000018 від 26.03.2001р., який був  переукладений 06.08.2004р. та умови  якого  не  змінювались.

Оскільки у відповідності до ст. 22 ГПК України позивач має право до прийняття рішення по справі змінити підставу або предмет позову, збільшити або зменшити розмір позовних вимог і це не порушує чиїх -небудь  прав та охоронюваних законом інтересів, суд приймає заяву про уточнення позовних вимог до розгляду.

В письмових поясненнях  до розрахунку позову, які надійшли до  суду 18.01.2007р., позивач зазначає, що   списання боргу прокуратурою  в розмірі 9013,89 грн.  здійснювалось за період, що передував 01.01.2000р., в той час як борг    за надані послуги  виник в липні 2001р. З урахуванням проведених  прокуратурою оплат, решта коштів  після погашення заборгованості  у відповідності  до призначення платежів, зазначених у платіжних документах, направлена  на погашення несплаченого боргу за  період починаючи  з липня 2001р., тому борг, який залишився несплаченим утворено за період з травня 2005р. по грудень 2005р. в розмірі 7902,14 грн.

18.01.2007р. до канцелярії суду надійшла заява позивача про зменшення суми позовних вимог на 9408,44 грн. у зв'язку з погашенням відповідачем вказаної суми боргу за договором № 491179 від 01.04.2003р. Крім того, 18.01.2007р. позивач звернувся до суду із заявою, в якій зазначив, що сума боргу за договором № 491179 від 01.04.2003р. складає 9408,44 грн., а сума пені - 950,83 грн., та за договорами № 24000018 від 26.03.2001р. та № 480188 від 09.08.2004р. сума боргу складає 60919,49 грн., а сума пені - 693,91 грн. Але, оскільки, сума боргу в розмірі 9408,44 грн. за договором № 491179 від 01.04.2003р. погашена, позивач просить суд стягнути з відповідача 7902,14 грн. основного боргу та 1644,74 грн. пені, що утворилась внаслідок  невиконання  вищезазначених  договорів.

Оскільки позивачем не   надано доказів на підтвердження  надсилання або вручення  цих  заяв  відповідачеві  у відповідності до вимог ст.22 ГПК України, суд  вважає необхідним   не приймати   їх    до  розгляду  в якості   уточнення  позовних вимог.

Відповідач заперечує проти позовних вимог, посилаючись на те, що заборгованість відповідача за договором  № 480188 від 09.08.2004р. станом на 01.10.2003р. складає 16857,83 грн., а за період з 01.10.2003р. по 01.10.2006р. - 44061,60 грн. та просить суд застосувати до позовних вимог за період до 01.10.2003р. встановлений діючим законодавством трирічний строк позовної давності. Крім того, зазначив, що відповідачем за період з 2005-2006р.р. було оплачено суму боргу в розмірі 61647,92 грн., у зв'язку з чим  вважає, що відповідачем здійснено переплату за  договором  № 480188 від 09.08.2004р. в  сумі 18081,32 грн. Також, відповідач вважає, що з наданих позивачем по справі доказів, неможливо встановити суму заборгованості, яка виникла за договором № 491179 від 01.04.2003р.

В судовому засіданні 18.01.2007р. сторони заявили клопотання про продовження строку розгляду справи поза межами строку, встановленого ст. 69 ГПК України у зв"язку з необхідністю надання додаткових доказів по справі. Враховуючи, що в матеріалах справи були відсутні додаткові документи необхідні для вирішення спору, суд задовольнив клопотання сторін та продовжив строк розгляду розгляду справи на підставі ч. 4 ст. 69 ГПК України з метою повного та всебічного з"ясування всіх обставин справи.

В судовому засіданні оголошувались перерви з 10.01.2007р. до 14:00 год. 18.01.2007р. та з 18.01.2007р. до14:00 год. 02.02.2007р. для виготовлення  повного тексту рішення.

Суд, вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи в їх сукупності, встановив наступне.

01.04.2003 р. між  ВАТ "Укртелеком" в особі Центру електрозв'язку №7 Харківської філії (Підприємство зв'язку) та Прокуратурою Харківської області (Споживач) був укладений договір № 491179 про надання послуг електрозв'язку.

26.03.2001 року між   позивачем та Первомайською міжрайонною прокуратурою був укладений договір № 248000018 про надання послуг електрозв'язку.  09.08.2004р.  за № 480188 між   позивачем та Прокуратурою Харківської області   було укладено  новий договір, у зв’язку з чим дію  договору  від 26.03.2001р. було  припинено.

Відповідно до умов вищеперелічених  договорів позивач зобов'язався надавати відповідачеві послуги електрозв'язку, перераховані в додатках № 1 до договорів.

Відповідач зобов'язався оплачувати надані йому послуги у встановленому договорами порядку та розмірі,  а саме відповідно до п. 4.5 та 4.6 договорів відповідач зобов'язався здійснювати розрахунки за  фактично отримані в кредит послуги електрозв'язку за кожний попередній місяць протягом 10 днів з дня одержання рахунка, але  не пізніше 20-го числа місяця, наступного за розрахунковим.

Але відповідач в порушення вимог ст.161 УРСР та ст.526 ЦК України,  який набрав чинності з 01.01.2004р.,    не виконав належним чином свої  зобов'язання за договорами в частині своєчасної  оплати наданих   позивачем  послуг, внаслідок  чого   станом на 01.10.2006р.   за  договором № 491179 утворилась заборгованість в сумі 9408,44 грн., а за договорами № 24000018 від 26.03.2001р. та № 480188 від 09.08.2004р. утворилась заборгованість  в сумі 60919,49 грн.  за період з липня 2001р. по 01.10.2006р., всього 70327,93 грн.

Але  на  час  розгляду справи  в суді  відповідачем   борг в розмірі  9408,44 грн. за договором  № 491179 погашений  в повному  обсязі  відповідно до платіжного доручення  № 230690 від 18.12.2006р., а борг  за договорами № 248000018 та   № 480188 від   09.08.2004р. погашений частково в розмірі 53017,35 грн. за  платіжним дорученням № 232665 від 18.12.2006р., копія  яких  є  в  матеріалах  справи.     За таких  обставин,  з урахуванням того, що борг  в  розмірі 62425,79 грн. погашений відповідачем  після звернення позивача з позовом до  суду, суд  вважає необхідним провадження у справі  в цій частині припинити на підставі п.1-1  ст.80 ГПК України.  Щодо решти  боргу в сумі 7902,14 грн., яка  утворена за період з  травня 2005р. по грудень 2005р., суд вважає вимогу позивача законною, обґрунтованою та підлягаючою задоволенню.

Стосовно твердження відповідача про   списання боргу в сумі 9013,89 грн. відповідно до Наказів Генеральної прокуратури України № 29б від 21.11.2001р., № 32б від 23.07.2002р., № 51б від 03.10.2002р., № 78б від 23.12.2005р., актів інвентаризації кредиторської заборгованості, строк позовної давності якої минув, та відповідно до Наказу Державного казначейства України № 73 від 08.05.2001р., слід зазначити, що вказана сума боргу не  є предметом розгляду  даної справи, оскільки вона списана в рахунок заборгованості за період 1997р., 2-4 квартали 1999р., в той час як предметом спору є заборгованість за період з 2001р. по грудень 2006р.

Щодо  застосування загального строку позовної давності, слід  зазначити наступне.

Відповідачем  в  платіжних дорученнях  № 230690 від 18.12.2006р. та № 232665 від 18.12.2006р.  в якості  призначення платежу, зазначено „оплата  за послуги зв’язку в січні-грудні 2006р. Оскільки  в призначенні платежу за цими дорученнями  було зазначено оплату лише  за послуги зв’язку  у січні –грудні  2006р., решта коштів,  після  погашення заборгованості у відповідності  до призначення платежів, направлена позивачем  на погашення  несплаченого боргу  за  період починаючи з липня 2001р.. Відповідачем  не надано будь-яких доказів на підтвердження внесення будь-яких змін до цих платіжних документів  щодо визначення призначення  решти платежів, призначення  яких  фактично відповідачем не зазначене та не змінене.  Дії  позивача  щодо відповідного  зарахування     не суперечить   вимогам  чинного   законодавства, тому  суд не вбачає  будь-яких підстав  для застосування  ст.267  ЦК України.

Згідно до п.6 ст.232  Господарського кодексу  України  нарахування   штрафних  санкцій  за прострочення  виконання  зобов’язання, якщо інше  не  встановлено  законом або договором, припиняється через  шість місяців  від  дня, коли зобов’язання мало  бути  виконане.

Ухвалою суду від 20.10.2006р. позивач був зобов’язаний надати до  суду обґрунтований щомісячний розрахунок  стягуваної суми, в тому числі  пені  з урахуванням умов договору  та вказанням періоду виникнення заборгованості, оскільки розрахунки пені  (аркуш справи 15,19)  складені  без зазначення   конкретного періоду виникнення  заборгованості, на який нараховується пеня,  її розміру, розміру   нарахування пені, в розрахунках зазначено „старі   борги” без зазначення   періоду цих боргів.  Ухвалою  суду від 14 листопада 2006р.  позивач вдруге був зобов’язаний надати  обґрунтований щомісячний розрахунок за  кожним договором окремо. В судовому  засіданні було встановлено,  що позивач не  виконав вимоги суду,  не  надав витребуваних ухвалами суду  документів.

Враховуючи, що позивач не виконав в повному обсязі ухвали суду, суд вважає, що у зв’язку з ненаданням  позивачем без поважних  причин матеріалів, необхідних для вирішення спору, позов в  частині стягнення   пені в розмі1644,74 грн.  необхідно залишити без  розгляду   на  підставі   п.5 ст.80  ГПК України..

У відповідності зі ст.49 ГПК України суд вважає необхідним  витрати по сплаті державного мита у сумі 703,27 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу у сумі 115,37 грн. покласти на відповідача, пропорційно розміру задоволених вимог.

Керуючись ст. 161,162 ЦК УРСР, ст.526 ЦК України,  ст.ст.1, 12, 33, 49, ст.ст. 80п.1-1, 81п.5, 82-84 ГПК України ,-

ВИРІШИВ:

Задовольнити клопотання сторін та продовжити строк вирішення спору замежами строків, визначених ч. 1 ст. 69 ГПК України.

Позов задовольнити  частково.

Стягнути з Прокуратури Харківської області (61050, м. Харків, вул. Богдана Хмельницького, 4, у  тому числі р/р 20/0, код 02910108 УДК в Харківській області) на користь Відкритого акціонерного товариства "Укртелеком" в особі Центру № 7 Харківської філії ВАТ "Укртелеком" (64200, Харківська область, м. Балаклія, пров. Серпуховського, 1, у тому числі р/р 2604767 в ХОД АК АППБ "Аваль" м. Харків, МФО 350589, код 25614660) 7902,14 грн. основного боргу, 703,27 грн. витрат по сплаті державного мита та 115,37 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

В частині  стягнення 62425,79 грн. провадження  у справі припинити на підставі п.1-1 ст.80 ГПК України.

В частині  стягнення   пені в розмі1644,74 грн. позов  залишити без  розгляду   на  підставі   п.5 ст.80  ГПК України..

Суддя                                                                                            Савченко А.А.

Повний текст рішення оголошений в судовому засіданні 02.02.2007р.