Харківський апеляційний господарський суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М     У К Р А Ї Н И

22 травня 2007 року                                                 Справа № 33/430-02

Судова колегія у складі: головуючого судді Олійника В.Ф., суддів Кравець Т.В., Істоміної О.А.

при секретарі Кобзєвій Л.О.

за участю представників сторін:

позивача –Єфімова С.В.

відповідача –Сливко Е.В., Жукова Т.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Дочірньої компанії "Укргазвидобування" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" в особі газопромислового управління "Шебелинкагазвидобування" м. Київ (вх. № 1553 Х/2) на рішення господарського суду Харківської області від 15.03.07 по справі № 33/430-02

з а позовом ДК "Укргазвидобування" НАК "Нафтогаз України" м. Київ, в ос. філії ГПУ "Шебелинкагазвидобування" смт. Червоний Донець

до  Комунальне підприємство ТВО "Харківкомунпромвод" м. Харків

про визнання недійсним наказу

встановила:

У грудні 2002 року ДК "Укргазвидобування" НАК "Нафтогаз України" м. Київ, в ос. філії ГПУ "Шебелинкагазвидобування" звернулось до господарського суду Харківської області з позовом про визнання недійсним наказу Харківського територіального виробничого об’єднання комунально-промислового водопостачання «Харківкомунпромвод»№ 11 від 26.01.2001 року.

Розгляд даної справи неодноразово зупинявся судом першої інстанції, у зв’язку з розглядом інших справ, пов’язаних з розглядом цієї справи.

Рішенням господарського суду Харківської області від 15.03.2007 року в задоволенні позовних вимог відмовлено з посиланням на правомірність вищезазначеного наказу та безпідставність позовних вимог.

В апеляційній скарзі ДК "Укргазвидобування" НАК "Нафтогаз України" м. Київ, в ос. філії ГПУ "Шебелинкагазвидобування" ставиться питання про скасування рішення суду першої інстанції. Апелянт посилається на неправомірність висновків, викладених у рішенні, та вважає його таким, що підлягає скасуванню.

Відповідач, КП «ТВО Харківкомунпромвод», який перереєструвався відповідно до розпорядження Управління комунального майна та приватизації Харківської міської ради від 29.10.2004 року №1094, у відзиви на апеляційну скаргу вважає оскаржуване рішення законним та таким, що прийнято у чіткій відповідності з нормами чинного законодавства, в якому повно відображені обставини, що мають значення для даної справи, та просить залишити його без змін, апеляційну скаргу позивача без задоволення.

Перевіривши повноту встановлених судом першої інстанції обставин справи та доказів на їх підтвердження, їх юридичну силу та доводи апеляційної скарги в межах вимог, передбачених ст. 101 ГПК України, заслухавши у судовому засіданні пояснення представників присутніх сторін, перевіривши правильність застосування господарським судом Харківської області норм матеріального та процесуального права, колегія суддів приходить до висновку про залишення без задоволення апеляційної скарги, виходячи з наступного.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції прийшов до висновку, що наказ, який просить визнати недійсним позивач, є повністю правомірним.

На  підставі Постанови Кабінету Міністрів України від 17 вересня 1999 року № 1723 "Про компенсацію витрат на відтворення, перекидання та регулювання водних ресурсів у Харківській області" та Розпорядження обласної державної адміністрації від 09 березня 2000 року № 215 "Про порядок компенсації витрат, пов'язаних з відтворенням, міжбасейновим та внутрішньобасейновим перекиданням і регулюванням водних ресурсів, що споживаються підприємствами та організаціями усіх форм власності, а також установами з басейну р. Сіверський Донець", зареєстрованого в Харківському обласному управлінні юстиції від 04 травня 2000р. за № 55/404, КП «ТВО Харківкомунпромвод»був виданий Наказ № 11 від 26.01.2001 року "Про затвердження тарифу на компенсацію витрат, пов'язаних з відтворенням, перекиданням і  регулюванням водних ресурсів  у Харківській області".

Пунктом 1 спірного Наказу  був затверджений  тариф на компенсацію  витрат, пов'язаних з відтворенням, перекиданням і регулюванням  водних ресурсів в Харківській області в розмірі  0,30 грн. за 1 куб. м., у тому  числі ПДВ - 0,05 грн.

Позивачем в обґрунтування позовних вимог, зазначено, що пунктом 2 цього наказу передбачено, що затверджений п. 1 цього наказу тариф, стосується споживачів, що здійснюють забір поверхневих води. Позивач посилається на ч. 1 статтю 48 Водного кодексу України, якою передбачено, що забір поверхневих вод є спеціальним водокористуванням, та з посиланням на ч. 1 статті 30 цього кодексу зазначив, що справляння збору з водокористувачів за використання поверхневих вод, тобто за спеціальне водокористування, є виключно компенсацією витрат держави.

В обґрунтування своєї позиції, відповідач, посилається на коло повноважень місцевих органів влади, до яких, зокрема, входить регулювання (встановлення) тарифів на послуги водоспоживання, які надаються всім споживачам. При цьому, він посилається на пункт 7 статті 18 Закону України «Про місцеві державну адміністрації» та пункт 12 «Повноважень центральних органів виконавчої влади, Ради міністрів автономної республіки Крим, обласних, Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій, виконавчих органів місцевих рад по регулюванню цін та тарифів на окремі види продукції, товарів та послуг», затверджених постановою КМУ від 25.12.1996 року № 1548, (у редакції, яка діяла на той час).

Так, пунктом 7 статті 18 Закону України «Про місцеві державну адміністрації»передбачено, що місцева державна адміністрація регулює  ціни  та  тарифи  за  виконання  робіт та надання житлово-комунальних послуг підприємствами, а також визначає і встановлює норми їх споживання, здійснює контроль за їх додержанням.

Пунктом 12 «Повноважень центральних органів виконавчої влади, Ради міністрів автономної республіки Крим, обласних, Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій, виконавчих органів місцевих рад по регулюванню цін та тарифів на окремі види продукції, товарів та послуг», затверджених постановою КМУ від 25.12.1996 року № 1548, (у редакції, яка діяла на той час), передбачено, що рада   міністрів  Автономної  Республіки  Крим,  обласні, Київська та Севастопольська міські державні адміністрації регулюють (встановлюють):    тарифи на   послуги   водопостачання  та  водовідведення,  що надаються всім споживачам підприємствами, що перебувають у комунальній власності, та населенню - підприємствами незалежно від форм власності.

Постановою КМУ № 524 від 30.05.97 року зобов’язано ТОВ «Харківкомунпромвод»здійснювати перекидання водних ресурсів у річки м. Харкова та Харківської області, як в маловодний регіон України, тобто надавати послуги для споживання води із поверхневих вод джерел України, тобто надавати послуги для споживачів води із поверхневих джерел басейну р. Сіверський Донець. Іншою постановою КМУ від 17.09.199 року № 1723 передбачено, що витрати ТОВ «Харківкомунпромвод», пов’язані з відтворенням, між басейновим і внутрішньобасейновим перекиданням і регулюванням водних ресурсів у Харківської області, підлягають компенсації підприємствами та організаціями м. Харкова та Харківської області усіх форм власності, що здійснюють забір поверхневих вод у басейні р. Сіверський Донець.

Пунктом 2 цієї постанови передбачено, що Харківській  обласній  державній адміністрації необхідно розробити і затвердити в місячний термін порядок компенсації витрат, пов'язаних з відтворенням, міжбасейновим і внутрішньобасейновим перекиданням і регулюванням водних ресурсів, що споживаються підприємствами та організаціями усіх форм власності, а також установами з басейну р. Сіверський Донець, встановленням відповідних тарифів на питну воду для населення та інших категорій споживачів.

На підставі цього, та у зв’язку з наділеними повноваженнями у цій сфері, розпорядженням Харківської облдержадміністрації №215 від 09.03.2000. затверджено «Порядок компенсації витрат, пов’язаних з відтворенням, міжбасейновим та внутрішньобасейновим перекиданням і регулюванням водних ресурсів, що споживаються підприємствами та організаціями усіх форм власності, а також установами з басейну р. Сіверський Донець", зареєстрованого в Харківському обласному управлінні юстиції від 04 травня 2000р. за № 55/404.

Таким чином, оскаржуваний наказ виданий у відповідності з вищенаведеним розпорядженням Харківської обласної державної адміністрації від 9.03.2000 року № 215 та постанови КМУ від 17.09.199 року № 1723.

Матеріали справи свідчать, розпорядження Харківської обласної державної адміністрації від 9.03.2000 року № 215 було оскаржено у судовому порядку, та рішенням господарського суду  міста Києва від 02.04.2003 року по справі № 41/113, залишеним без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 28.05.2003 року, це розпорядження визнано правомірним.

Крім того, постанову КМУ від 17.09.1999 року № 1723 «Про компенсацію витрат на відтворення, перекидання та регулювання водних ресурсів у Харківській області»також було оскаржено у судовому порядку та постановою Київського апеляційного господарського суду від 09.12.2003 року по справі №19/37 було скасовано рішення господарського суду міста Києва, яким визнано недійсним постанову КМУ від 17.09.1999 року № 1723, прийнято нове рішення, яким відмовлено у задоволенні позову про визнання постанови КМУ від 17.09.99 року №1723 недійсною, що також підтверджує і правомірність постанови КМУ від 17.09.1999 року.

Статтею 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та  органи  місцевого  самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Таким чином, враховуючи, що правомірність постанови КМУ №1723 та розпорядження Харківської обласної державної адміністрації №215 підтверджена наявними у справі матеріалами, а видача наказу КП «ТВО «Харківкомунпромвод»була зумовлена вищенаведеними нормативними актами, та враховуючи норми статті 19 Конституції України та Водне  законодавство України, колегія суддів дійшла до висновку про законність та легітимність наказу КП «ТВО «Харківкомунпромвод»від 26.01.2001 року №11.

Наведене дає підстави колегії суддів зробити висновок про законність рішення суду першої інстанції та залишення його в силі.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 99, 101, п. 1 ст. 103, ст. 105 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів апеляційного господарського суду, одностайно, -

постановила:

Апеляційну скаргу Дочірньої компанії "Укргазвидобування" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" в особі газопромислового управління "Шебелинкагазвидобування" м. Київ залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Харківської області від  15.03.2007р. по справі  №33/430-02 залишити без змін.

Справу №33/430-02 повернути до господарського суду Харківської області

Роз’яснити, що сторони мають право на дану постанову подати касаційну скаргу до Вищого господарського суду України протягом місяця через Харківський апеляційний господарський суд.

Головуючий суддя                                                         Олійник В.Ф.

Судді                                                         Кравець Т.В.

Істоміна О.А.