Харківський апеляційний господарський суд
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" січня 2007 р.                                                           Справа № 35/201-06

Колегія суддів у складі:

головуючий суддя , судді  ,

при секретарі Байбак О.І.

за участю представників сторін:

позивача - не з'явився

відповідача -  Дерюшкіна Ю.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу відповідача (вх. № 3963Х/3-7) на рішення господарського суду Харківської області від 13.10.06 р. по справі № 35/201-06

за позовом АТ "Укренергоснаб", м. Харків

до ТОВ "Науково-виробниче підприємство "Залізничавтоматика" м. Харків

про стягнення 674 913,60 грн.

встановила:

У вересні 2005 р. позивач –АО „Укренергоснаб”, м. Харків звернувся до господарського суду з позовною заявою про стягнення з відповідача –ТОВ „НВП „Залізничавтоматика”, м. Харків 674913,60 грн. заборгованості та судових витрат.

В жовтні 2005 р. відповідач звернувся до господарського суду з зустрічною позовною заявою в якій, з урахуванням доповнень від 26.10.05 р. просив суд, визнати п. 2 актів прийняття - здачі науково - технічної продукції по договорах першої групи недійсними, витребувати у позивача майно на суму 1366003,20 грн., зобов"язати позивача передати обладнання на суму 163123,08 грн., та стягнути з позивача 19690,97 грн. неустойки.

Рішенням господарського суду Харківської області від 08.11.2005 р. по справі № 29/363-05 первісний позов задоволено повністю, в задоволенні зустрічного позову повністю відмовлено.

За апеляційною скаргою відповідача постановою Харківського апеляційного господарського суду від 13.02.06 р. вказане рішення залишено без змін.

Постановою Вищого господарського суду України від 06.04.06 р. по справі № 29/363-05 касаційну скаргу ТОВ НВП „Залізничавтоматика" задоволено частково, рішення господарського суду Харківської області від 08.11.05 р. та постанова Харківського апеляційного господарського суду від 13.02.06 р. по справі № 29/363-05 в частині задоволення первісних позовних вимог скасовано і справа в цій частині направлена на новий розгляд до суду першої інстанції. В решті рішення господарського суду Харківської області від 08.11.05 р. та постанова Харківського апеляційного господарського суду від 13.02.06 р., а саме в частині задоволення зустрічного позову, залишені без змін. Зокрема в постанові суд зауважив, що договір № 505/1 не зазначено позивачем, як підстава виникнення боргу на суму 97560 грн.

При новому розгляді справи рішенням господарського суду Харківської області від 13.09.2006 р. (суддя Швед Е.Ю.) по справі № 35/201-06 (н.р. 29/363-05) позовні вимоги задоволено повністю. З відповідача на користь позивача стягнуто 674913,60 грн. заборгованості, 6749,14 грн. держмита, 118 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу; забезпечено позов шляхом накладання арешту на розрахунковий рахунок відповідача в межах позовних вимог.

Рішення мотивоване з тих підстав, що відповідач лише частково виконав свої договірні зобов”язання, внаслідок чого у нього перед позивачем утворилась заборгованість в сумі 674913,60 грн., доказів погашення якої відповідачем не надано; що наявність заборгованості також підтверджується актом звірки взаєморозрахунків від 09.09.05 р.; що поставка товару в рамках договорів 505/1 від 05.05.05 р. та № 11/05-05 від 11.05.05 р. підтверджується накладними та довіреностями, що містяться в матеріалах справи, і оплату вартості даного товару відповідач здійснив  лише частково; що заходи по забезпеченню позову вжиті в зв”язку з тим, що невжиття таких заходів може утруднити або унеможливити виконання судового рішення в подальшому та ін.

Відповідач з рішенням господарського суду не погоджується, вважає його таким, що прийняте з порушенням норм чинного законодавства, подав апеляційну скаргу в якій просить рішення скасувати та відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог. В обгрунтування своїх вимог відповідач посилається на те, що суд першої інстанції при винесенні рішення не відклав розгляд справи, не прийняв до уваги того, що відповідач був позбавлений можливості надати витребувані документи, оскільки 09.08.06 р. на підприємстві відповідача проведено виїмку документів бухгалтерського обліку; що суд безпідставно вийшов за межі позовних вимог, стягнувши більшу суму заборгованості, ніж заявлялося позивачем в позовній заяві; що відповідно до акту звірки від 09.09.2005 р. товар на суму 970560 грн. поставлявся відповідачу за договором № 505/1 від 05.05.2005 р.; що акт звірки від 09.09.2005 р. не є, на думку відповідача, належним доказом по даній справі; що довіреності на отримання товарно-матеріальних цінностей можуть слугувати доказом проведення поставок лише за договором № 11/05-05 від 11.05.2005 р. та ін.

У відзиві на апеляційну скаргу позивач просить суд рішення господарського суду залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення, посилаючись на те, що у відповідача з вересня 2005 р. по 09.08.2006 р. була можливість надати в обгрунтування своїх заперечень всі необхідні документи, проте відповідач цією можливістю не скористався; що суд першої інстанції, на його думку, при винесенні рішення не виходив за межі позовних вимог; що існування заборгованості за договором № 502/1 від 05.05.2005 р.  відображена в акті звірки взаєморозрахунків від 09.09.05 р.; що факт отримання позивачем науково-технічної продукції підтверджується актами виконаних робіт і ніяких документів, що передбачені умовами договору і оспорюють виконання або неналежне виконання  робіт відповідач не надавав та ін.

Позивач в судове засідання  не з”явився, хоча належним чином повідомлений про час та місце розгляду апеляційної скарги, про причини неприбуття не повідомив .

Перевіривши матеріали справи, оцінивши надані суду докази та доводи, судова колегія встановила наступне:

Як свідчать матеріали справи, між позивачем та відповідачем було укладено ряд договорів:

- договір   №  2/02-05   від  02.02.05  р.,   відповідно  до  умов  якого,   позивач зобов'язався виконати відповідачеві роботи з розробки прикладного програмного забезпечення базових системних модулів та передати відповідачеві  вказану науково-технічну продукцію, а відповідач зобов'язався прийняти цю продукцію та оплатити її вартість, згідно умов, передбачених договором.

-          договір   №   3/02-05   від  03.02.05  р., відповідно до умов якого,   позивач зобов'язався виконати відповідачеві роботи з розробки прикладного програмного забезпечення промислових ЕОМ: АРМ чергового по станції основне; АРМ чергового по станції резервне; АРМ електромеханіка,    мікропроцесорної електричної централізації електродепо "Харківське"  Київського метрополітену та передати відповідачеві вказану  науково - технічну  продукцію, а відповідач зобов'язався прийняти цю продукцію та оплатити її вартість, згідно умов, передбачених договором.

-          договір № 10/12-03 від 02.12.03 р., відповідно до умов якого, позивач зобов'язався   виконати   відповідачеві   роботи  з розробки   АРМ ЦДГП  на базі виконаного графіку руху поїздів на полігоні залізниць України та   передати відповідачеві вказану науково - технічну продукцію, а відповідач зобов'язався прийняти цю продукцію та оплатити її вартість, згідно умов, передбачених договором.

-          договір № 10-1/12-04 від 10.12.03 р., відповідно до умов якого,  позивач зобов'язався виконати відповідачеві роботи з розробки тендерної документації схем інтегрованих та микромодулів станції Бориспільська Київського метрополітену та передати відповідачеві вказану науково - технічну  продукцію, а відповідач зобов'язався прийняти цю продукцію та оплатити її вартість, згідно умов, передбачених договором.

-          договір № 27/01-05-1  від 27.01.05 р., відповідно до умов якого, позивач зобов'язався виконати відповідачеві  роботи з розробки прикладного програмного забезпечення промислових ЕОМ: АРМ чергового по станції основне; АРМ чергового по станції резервне; АРМ електромеханіка,   мікропроцесорної електричної централізації станції  "Бориспільська" Київського   метрополітену та передати відповідачеві вказану науково-технічну продукцію, а     відповідач зобов'язався прийняти цю продукцію та оплатити її вартість, згідно   умов, передбачених договором.

-          договір №  24/01-05 від 24.01.05  р., відповідно до умов  якого,  позивач зобов'язався виконати відповідачеві роботи з розробки прикладного програмного забезпечення базових системних модулів мікропроцесорної     електричної централізації станції Бориспільська Київського метрополітену, канал А, канал В, та передати відповідачеві вказану науково - технічну   продукцію, а відповідач зобов'язався прийняти цю продукцію та оплатити її   вартість,  згідно  умов, передбачених договором.

Зазначені договори вказані позивачем в позові, як підстава виникнення боргу.

З матеріалів справи вбачається що позивач свої зобов'язання за вищезгаданими договорами виконав, здійснив та передав відповідачеві роботи з розробки науково-технічної продукції на суму 1321250,40 грн., що  підтверджується  актами  здачі - приймання робіт науково-технічної продукції, а саме:

-          актом № 2 від 04.05.05 за договором № 10/12-03 від 10.12.03 р.,

-актом № 1 від 21.06.05 за договором № 10-1/12-04 від 10.12.04 р.,

-          актом № 1 від 04.07.05 за договором № 2/02-05 від 02.02.05 р.,

-          актом № 1 від 04.07.05 за договором № 3/02-05 від 03.02.05 р.,

-          актом № 1 від 17.05.05 за договором № 27/1-05-1 від 27.01.05 р.,

- актом № 1 від 17.05.05 за договором № 24/1-05 від 24.01.05 р.,

Вказані акти підписано уповноваженими представниками  сторін, та  скріплені печатками підприємств позивача та відповідача.

Відповідач оплату отриманої продукції здійснив лише частково, внаслідок чого у нього за даними договорами утоворилась заборгованість в сумі 577353,60 грн.

Разом з тим, як свідчать матеріали справи, між позивачем та відповідачем було укладено договори поставки товару №505/1 від 05.05.2005 р. та №11/05-05 від 11.05.2005 р. відповідно до умов яких позивач зобов'язався поставити відповідачеві товар, а відповідач - прийняти та оплатити його вартість протягом строку, що вказаний у договорах.

Як стверджує позивач, він відповідно до вказаних договорів, передав відповідачеві товар, а відповідач товар отримав, що підтверджується накладними та довіреностями, наданими до матеріалів справи, але оплату його вартості здійснив лише частково, внаслідок чого, за твердженням позивача, у відповідача за вказаними договорами утворилась заборгованість в сумі 97560 грн., при цьому, договір № 505/1 не вказаний позивачем в позові, як підстава виникнення боргу.

З матеріалів справи вбачається, що господарський суд приймаючи оскаржуване рішення виходив зокрема з того, що відповідач лише частково виконав свої договірні зобов”язання, внаслідок чого у нього перед позивачем утворилась заборгованість в сумі 674913,60 грн., яка крім іншого знайшла своє відображення також в акті звірки взаєморозрахунків від 09.09.05 р., і доказів погашення даної заборгованості відповідач не надав; що поставка товару в рамках договорів 505/1 від 05.05.05 р. та № 11/05-05 від 11.05.05 р. підтверджується накладними та довіреностями, що містяться в матеріалах справи, і оплату вартості отриманого товару в рамках даних договорів відповідач також здійснив лише частково;

Однак, викладені вище висновки господарського суду, на думку колегії суддів,  не повністю відповідають фактичним обставинам спору та матеріалам справи, їм не надана правильна та належна правова оцінка, в зв”язку з чим, є підстави для часткового задоволення вимог, викладених в апеляційній скарзі і зміни прийнятого по справі рішення з наступних підстав:

Відповідно до статті 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Згідно зі статтею 43 цього ж кодексу господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді  в  судовому  процесі  всіх обставин справи  в їх сукупності, керуючись законом.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв   ділового обороту або інших вимог,  що звичайно ставляться.

Як свідчать матеріали справи, Відповідач, в порушення, вимог договорів № 10/12-03 від 10.12.03 р., № № 10-1/12-04 від 10.12.04 р., № 2/02-05 від 02.02.05 р., № 3/02-05 від 03.02.05 р.,  № 27/1-05-1 від 27.01.05 р., № 24/1-05 від 24.01.05 р. здійснив оплату робіт лише частково. В зв”язку з чим, у останнього перед позивачем утворилась заборгованість у сумі 577353,60 грн., доказів погашення якої відповідач не надав. Крім того, наявність вказаної заборгованостві також, підтверджується актом звірки взаєморозрахунків від 09.09.2005 р., підписаним уповноваженими особами підприємств позивача та відповідача та скріплений печатками даних підприємств. З урахуванням вказаного, господарський суд правомірно задовольнив позовні вимоги позивача в частині стягнення з відповідача заборгованості в сумі 577353,60 грн.

Разом з тим, господарський суд на порушення вимог ст. 22, 83 ГПК України стягнув з відповідача на користь позивача заборгованість за договором № 505/1 від 05.05.2005 р. в сумі 97 560 грн.

Відповідно до ч.4 ст. 22 ГПК України зміна підстави або предмету позову, збільшення або зменшення позовних вимог, відмова від позову є виключним правом позивача.

Згідно з п.2 ст. 83 ГПК України господарський суд при прийнятті рішення має право виходити за межі позовних вимог, якщо це необхідно для захисту прав і законних інтересів позивачів або третіх осіб з самостійними вимогами на предмет спору і про це є клопотання заінтересованої сторони.

Відповідно до акту звірки від 09.09.2005 р. відповідач не має заборгованості перед позивачем за договором № 11/05-05 від 11.05.2005 р., а товар на суму 97560 грн. відповідно до податкової накладної від 27.07.2005 р. (т. 1, а.с. 102) та розрахунку заборгованості за період з 01.05.2005 р. по 09.09.2005 р. (т. 2 а.с. 2) поставлявся відповідачеві в рамках договору 505/1 від 05.05.2005 р..

Однак, як свідчать матеріали справи, ні в позовній заяві, ні в подальшому під час розгляду справи позивач не заявляв вимоги про стягнення заборгованості  за договором № 505/1 від 05.05.2005 р., та не заявляв клопотання про вихід суду за межі позовних вимог, в зв”язку з чим, позовні вимоги в частині стягнення з відповідача на користь позивача 97560 грн. заборгованості задоволенню не підлягають.

Відповідно до ст. 49 ГПК України, при  частковому  задоволенні  позову  сплата державного мита покладається на  обидві сторонни пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

З урахуванням вказаного держмито в сумі 487,80 грн за подання апеляційної скарги підлягає стягненню з позивача на користь відповідача.

Таким чином, висновки, викладені в рішенні господарського суду частково відповідають вимогам чинного законодавства та фактичним обставинам справи, а мотиви заявника скарги, з яких вони оспорюються не можуть бути підставою для його зміни.

Керуючись ст. 101, 102, п. 4 ст. 103, п. 1 ст. 104, ст. 105 ГПК України, судова колегія -

постановила:

Апеляційну скаргу задовольнити частково.

Рішення господарського суду Сумської області від 13.10.2006 р. по справі № 35/201-06 змінити.

В частині стягнення 97560 гргн. Боргу, 957,60 грн. держмита рішення скасувати та в позові в цій частині відмовити..

В іншій частині рішення залишити без змін.

Стягнути з АТ "Укренергоснаб" (м. Харків, вул. Балтійська, 26, п/р 0000 в ХФ АКІБ"Укрсиббанк", ХРУ, МФО 351614, ЗКПОУ 24667698) на користь ТОВ НВП "Залізничавтоматикаа" (м. Харків, вул. Полтавський шлях, 190, п/р 0000 в ХФ АКІБ "Укрсиббанк", ХРУ, МФО 351641, ЗКПОУ 30555683) 487,80 грн. держмита по скарзі.

Наказ доручити видати господарському суду Харківської області.

Головуючий суддя

Судді