СУД
УХВАЛА

03.04.07р.

Справа № 9/17-07

За позовом  Комунального виробничого підприємства
Дніпродзержинської міської ради
„Дніпродзержинськводоканал”, м. Дніпродзержинськ Дніпропетровської

області

до   Суб'єкту підприємницької діяльності -
фізична особа ОСОБА_1, м. Дніпродзержинськ Дніпропетровської області

про
стягнення 766 грн. 61 коп.

Суддя  Подобед І.М.

Представники:

Від позивача - Волкова С.Ю., довіреність №
278/06-юр від 13.11.06р., юристконсульт.

Від відповідача -  не з'явились

СУТЬ
СПОРУ:

КВП Дніпродзержинської міської ради
"Дніпродзержинськводоканал" звернулося у березні 2007 року із позовом
до суб'єкту підприємницької діяльності -фізична особа ОСОБА_1, в якому просить
господарський суд стягнути з відповідача на свою користь грошові кошти у сумі
766,61 грн. заборгованості з оплати за наданні відповідно до умов договору
НОМЕР_1 від 01.04.2004р. послуги з водопостачання та водовідведення, у тому числі:
сума 586,38 грн. -основного боргу за квітень та серпень 2005 року, 49,61 грн. -
пені, 99,68 грн. - збитків від інфляції, та 30,94 грн. -3% річних, а також
просить стягнути з відповідача судові витрати у справі.

Відповідач відзив на позов не надав.
Представник відповідача у судове засідання не з'явився у зв'язку із чим справа
розглядається за наявними матеріалами, згідно ст. 75 Господарського
процесуального кодексу України.

Заявою від 03.04.2007р. позивач
відмовився від позовних вимог до відповідача та просить провадження у справі
припинити у зв'язку повною оплатою відповідачем суми позову.

Розглянувши матеріали справи та
заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши надані докази,  господарський суд -

встановив:

Між комунальним підприємством
"Дніпродзержинське виробниче управління водопровідно-каналізаційного
господарства", назва якого згідно рішення Дніпродзержинської міської ради
від 26.03.2004р. змінена на комунальне виробниче підприємство Дніпродзержинської
міської ради "Дніпродзержинськводоканал" (позивач у справі) та
суб'єктом підприємницької діяльності-фізичною особою -(відповідач у справі)
укладено договір НОМЕР_1 від 01.04.2004р. “на надання послуг з водопостачання
та водовідведення” на об'єкт відповідача, який розташований за адресою:
АДРЕСА_1.

Згідно з умовами договору позивач
зобов'язався надавати послуги з водопостачання та водовідведення, а відповідач
повинен був здійснювати оплату за надані послуги не пізніше 10 числа поточного
(розрахункового) місяця (пункти 1.1, 3.2 договору).

Обсяг і вартість отриманих
відповідачем послуг за квітень та серпень 2005 року на загальну суму 586,38
грн. підтверджується розрахунком позивача, відповідними актами прийому-передачі
виконаних послуг, що знаходяться у матеріалах справи.

Згідно п.4.1.3, п.6.5 вказаного
договору за несвоєчасну оплату послуг відповідач зобов'язався сплатити позивачу
пеню в розмірі 0,5% за  кожен день
прострочення  оплати,  але не більше подвійної облікової ставки
Національного банку України, що складає 49,61 грн. та підтверджується
розрахунком позивача в матеріалах справи.

Згідно ст. 625 Цивільного кодексу
України, боржник, який прострочив виконання
грошового зобов'язання на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму
боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, що
складає 686,06 грн. та 3%  річних з
простроченої суми, що складає 30,94 грн. та також підтверджується розрахунками
позивача в матеріалах справи.

Отже загальний розмір заборгованості
відповідача у спірному періоді на дату пред'явлення позову (01.03.2007р.)
становив 766,61 грн., у тому числі: 586,38 грн. - основний борг, 49,61
грн. - пеня, 99,68 грн. - інфляційні втрати та 30,94 грн. - 3 % річних.

Згідно довідки позивача від
03.04.2007р. за НОМЕР_2 та доданих до неї копій квитанцій від 29.03.2007р. про
сплату 203,00 грн., від 29.03.2007р. про сплату 220 грн. та від 29.03.2007р.
про сплату 700,00 грн., після пред'явлення позову до суду відповідач у
добровільному порядку перерахував позивачу грошові кошти на загальну суму
1123,00 грн.

Таким чином, відповідачем була
повністю сплачена зазначена заборгованість та відшкодовані позивачу понесені
ним судові витрати у сумі 220 грн. (102 грн. -витрат на держмито та 118 грн.
витрат на оплату інформаційно-технічного забезпечення судового процесу).

Згідно ч.1 ст. 202 Господарського
кодексу України, господарське зобов'язання припиняється, зокрема, виконанням
проведеним належним чином.

З урахуванням встановлених
обставин, із яких видно, що на час розгляду справи судом зобов'язання
відповідача з оплати послуг позивача є припиненими, провадження у даній справі
підлягає припиненню за відсутністю між сторонами предмета спору, згідно ст. 80
ч.1 п.1-1 Господарського процесуального кодексу України.

Судові витрати у справі
покладаються на відповідача, згідно ст. 49 Господарського процесуального
кодексу України, але стягненню не підлягають через їх добровільне відшкодування
відповідачем на користь позивача.

Керуючись ст. ст. 4, 32-33, 43-45,
49, 80 ч.1 п.1-1, 86 Господарського процесуального кодексу України,
господарський суд -

УХВАЛИВ:

Провадження у справі припинити.

Суддя

І.М. Подобед