ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  МІСТА СЕВАСТОПОЛЯ
РІШЕННЯ

"17" травня 2007 р.
справа № 20-2/160

За позовною заявою заступника військового прокурора Військово-морських сил України

(99011, м. Севастополь, вул. Леніна, 41) в інтересах держави в особі

Міністерства оборони України (03168, м. Київ, Повітрянофлотський проспект, 6),

Кримського управління капітального будівництва Міністерства оборони України

(95026, м. Сімферополь, вул. Залізнична, 5)

до відповідачів Севастопольської міської Ради (99011, м. Севастополь, вул. Леніна, 3)

військова частина А 3370 (99024, м. Севастополь, вул. Військових будівельників, 1)

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача Національний центр управління та випробувань космічних засобів (97419, м. Євпаторія-19).

про спонукання до внесення змін до договору оренди.

Суддя Шевчук Н.Г.

Представники:

прокурор – Бучко Р. В., довіреність № 284 від 24.11.2006;

позивача (Міністерство  оборони України)  –не з’явився;

позивача (Кримського управління капітального будівництва Міністерства оборони України) –Депутатов В. О., довіреність № 08 від 09.01.2007;

відповідача (Севастопольської міської Ради) – Орлова О.С. довіреність № 03-15/13 від 10.01.2007

відповідача (В/ч А 3370) –Тарасова Т. О., довіреність № 604 від 23.06.2006;

третя особа  - Угрін А. В., довіреність № 380/10 від 26.02.2007;

Кульбаба  М. В., довіреність № 942/10 від 16.05.2007.

СУТЬ СПОРУ:

Заступник військового прокурора Військово-морських сил України звернувся до господарського суду із позовною заявою в інтересах держави в особі Міністерства оборони України, Кримського управління капітального будівництва Міністерства оборони України до Севастопольської міської Ради про спонукання до внесення змін до договору оренди.

Свої вимоги прокурор обґрунтовує  тим, що надана позивачу (в/ч А 3370) земельна ділянка використовується не за цільовим призначенням, з тих підстав, що позивач (в/ч А 3370) згідно розпорядження Кабінету Міністрів України № 338-р від 06.09.2005 був переданий в Національне космічне агентство України.

Ухвалою від 25.04.2007 до участі у справі залучений другий відповідач –Військова частина А 3370.

Відповідач (Севастопольська міська Рада) позовні вимоги не визнає, у відзиві на позов зазначає, що  реорганізація юридичної особи –орендаря –не є підставою для зміни умов договору чи для розірвання договору. Крім того, відповідач вказує, що ним підготовлений проект рішення “Про внесення змін в договір оренди земельної ділянки від 27.03.2005 № 243, який розташований в IV мікрорайоні Камишової бухти м. Севастополя, переданого для завершення будівництва житлових будинків військовій частині А 3370”.

Відповідач (В/ч А 3370) позовні вимоги не визнає, у відзиві на позов вказує, що прокурор звернувся до суду в інтересах неналежного відповідача , не вказав в чому саме полягає чи може полягати порушення інтересів держави, не підтвердив будь –якими доказами посилання на  неналежне використання орендарем  наданої в оренду земельної ділянки; не надав обґрунтування  нормами чинного законодавства необхідності внесення  змін в договір. Детальне обґрунтування заперечень викладено у відзиві на позов.

Ухвалою від 03.05.2007 суд допустив до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача Національний центр управління та випробувань космічних засобів.

В судовому засіданні представники третьої особи пояснили, що позов не визнають, однак обґрунтованих заперечень на позов не надали.

Заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, дослідивши представлені докази, суд встановив:

Наказом начальника головного управління розквартирування військ і капітального будівництва Міністерства оборони України № 133 від 27.11.2003 функції замовника  будівництва недобудованих житлових будинків у IV мікрорайоні Камишової бухти міста Севастополя були передані на баланс Кримському управлінню капітального будівництва Міністерства оборони України.

Рішенням Севастопольської міської Ради № 2434 від 20.10.2004 із земель житлової та громадської  забудови  була  передана військовій частині А 3370 Міністерства Оборони України в оренду строком на 15 років без зміни цільового призначення земельна ділянка площею 2,4504 га  в існуючих межах для завершення будівництва житлових будинків.

14.04.2005 між Севастопольською міською Радою та Військовою частиною А 3370  був укладений договір оренди земельної ділянки, згідно умов якого орендодавець згідно рішення Севастопольської міської Ради № 2434 від 20.10.2004 надає, а орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку для завершення будівництва житлових будинків, переданих з земель житлової та громадської забудови, яка знаходиться в IV мікрорайоні Камишової бухти міста Севастополя.

Вказаний договір 27.05.2005 пройшов  державну реєстрацію.

Розпорядженням Кабінету Міністрів України № 388-р від 06.09.2005  цілісний майновий комплекс 808 окремого радіотехнічного вузла, який знаходиться в веденні військової частини А 3370 був переданий  від Міністерства оборони України до Національного космічного агентства України. Згідно вказаного розпорядження на базі 808 окремого радіотехнічного вузла створюється Національне космічне агентство України.

Викладене стало підставою для звернення прокурора з позовом до суду в інтересах Міністерства оборони України, Кримського управління капітального будівництва Міністерства оборони України.

Ухвалою суду від 17.05.2007 суд залишив вимоги прокурора в інтересах Кримського управління капітального будівництва Міністерства оборони України без розгляду на підставі пункту 1 частини 1 статті 81 Господарського  процесуального кодексу України.

Вимоги прокурора в інтересах Міністерства оборони України суд вважає  такими, що не підлягають  задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до п. 4 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України, прийнятого 16.01.2003, Цивільний кодекс України застосовується до цивільних правовідносин, що виникли після набрання Цивільним кодексом України чинності, тобто після 01.01.2004.

Правовідносини між сторонами виникли після 01.01.2004, тому при розгляді спору суд керується  Цивільним кодексом України  в редакції 2003 року.

Згідно статті 124 Земельного кодексу України передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування шляхом укладення договору оренди земельної ділянки.

Відповідно до частини 2 статті 4 Закону України “Про оренду землі” орендодавцями земельних ділянок, що перебувають у комунальній власності, є сільські, селищні, міські ради в межах повноважень, визначених законом.

Статтею 12 Земельного кодексу України встановлено, що до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належить зокрема:

- розпорядження землями територіальних громад;

- надання земельних ділянок у користування із земель комунальної власності відповідно до цього Кодексу;

- підготовка висновків щодо вилучення (викупу) та надання земельних ділянок відповідно до цього Кодексу;

Як встановлено, судом, земельна ділянка яка знаходиться в IV мікрорайоні Камишової бухти міста Севастополя була передана в користування відповідачу Військовій частині А 3370 з додержанням вище перелічених вимог  чинного законодавства.

В позовній заяві прокурор просить зобов’язати Севастопольську міську Раду внести зміни до договору оренди земельної ділянки, який укладений 14.04.2005 між Військової частиною А 3370 та Севастопольською міською Радою, визначивши орендарем спірної земельної ділянки Міністерство оборони України, тобто прокурор просить замінити сторону договору.

Статтею 512 Цивільного кодексу України передбачено, що кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок:

1) передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги);

2) правонаступництва;

3) виконання обов'язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем);

4) виконання обов'язку боржника третьою особою.

Кредитор у зобов'язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом.

Відповідно до статей 33, 34 ГПК кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, Військова частина А 3370 є окремою юридичною особою.

Згідно статті 188 Господарського кодексу України  підприємство   чи  організація,  які  вважають  за  необхідне змінити чи розірвати договір  надсилають  пропозиції  про  це другій стороні за договором.

Підприємство, організація, які одержали пропозицію про  зміну чи розірвання договору, повинні відповісти на неї  не  пізніше  20 днів після одержання пропозиції. Якщо підприємства  і  організації не досягли згоди щодо зміни чи розірвання договору, а також у разі неодержання  відповіді  у  встановлений  строк  з урахуванням часу поштового обігу, заінтересована сторона має право передати спір на вирішення господарського суду.

Статтею 651 Цивільного кодексу України  передбачено, що зміна чи розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором чи законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

З аналізу викладеної статті вбачається, що за рішенням суду вносяться зміни до договору лише за вимогою однієї із сторін,  яка вважає за необхідне змінити договір.

Міністерство оборони України не є стороною договору.

Також прокурор не довів які саме інтереси Міністерства оборони України порушуються у зв’язку з передачею цілісного майнового комплексу 808 окремого радіотехнічного вузла, який знаходиться в веденні військової частини А 3370 від Міністерства оборони України до Національного космічного агентства України, та чому саме Міністерство оборони України повинно бути стороною договору.

Відповідно норми частини 1 статті 1 Господарського процесуального кодексу України підприємства, установи та організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб’єкта підприємницької діяльності мають право звертатися до господарського суду  згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів, а також для вжиття передбачених цим Кодексом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Міністерство оборони України не є суб’єктом правовідносин щодо оренди земельної ділянки  по договору від 14.04.2005, укладеного Севастопольською міською Радою і військовою частиною А3370.  Обставини, які свідчили б про порушення або оспорювання його  прав або охоронюваних законом інтересів на цю земельну ділянку, відсутні, а тому воно не є особою, яка має право звертатися до суду з позовною заявою про  внесення змін до зазначеного договору оренди земельної ділянки.

Суб’єктом позовних вимог про внесення змін до договору за таких обставин  можуть бути Севастопольська міська рада або військова частина А3370.

З урахуванням викладеного позовні вимоги заступника військового прокурора  Військово-Морських сил України в інтересах держави в особі Міністерства оборони України про спонукання до внесення змін до укладеного Севастопольською міською Радою і військовою частиною А3370 договору оренди земельної ділянки від 14.04.2005 площею 2,4504 га, яка знаходиться в IV мікрорайоні Камишової бухти міста Севастополя не можуть бути задоволені.

На підставі викладеного, суд не вбачає підстав для задоволення позову прокурора в інтересах Міністерства оборони України.

Керуючись статтями 82-85  Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

У задоволені позову відмовити.

Рішення направити сторонам.

Суддя                                                                                                                                               Н. Г. Шевчук

Рішення оформлено відповідно до вимог ст. 84 Господарського

процесуального кодексу України і підписано 22.05.2007