ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 лютого 2007 р.
№ 15/250

Вищий  господарський суд  України у складі колегії  суддів:

головуючого
Карабаня В.Я.

суддів :
Ковтонюк Л.В., Чабана В.В.

у відкритому судовому засіданні за участю представників

ТОВ "Фармацевтична фірма "Прифарм"
Злобіна О.В.

Комунального лікувально-профілактичного закладу "Чернігівська міська лікарня № 2"
Буряк О.І.

Фонд комунального майна Чернігівської міської ради
не з'явився

розглянувши касаційну скаргу
Комунального лікувально-профілактичного закладу "Чернігівська міська лікарня № 2"

на постанову
Київського апеляційного господарського суду від 12.12.2006

у справі
№  15/250

господарського суду
Чернігівської області

за позовом
ТОВ "Фармацевтична фірма "Прифарм"

до
Комунального лікувально-профілактичного закладу "Чернігівська міська лікарня № 2"

третя особа
Фонд комунального майна Чернігівської міської ради

про
визнання частково недійсним договору, визнання права на користування майном та усунення перешкод у користуванні майном

Рішенням господарського суду Чернігівської області (суддя Федоренко Ю.В.) від 29.09.2006 позов задоволено частково. Визнано недійсним пункт 10.6 договору оренди комунального майна № 10 від 01.07.2005, укладений між Комунальним лікувально-профілактичним закладом "Чернігівська міська лікарня № 2" та ТОВ "Фармацевтична фірма "Прифарм" в частині слова "тільки". В іншій частині позову відмовлено.

Київський апеляційний господарський суд (судді: Губенко Н.М., Барицька Т.Л., Ропій Л.М) переглянув в апеляційному порядку вказане рішення і постановою від 12.12.2006 змінив його, виклавши резолютивну частину в наступній редакції:

"Позов задовольнити частково.

Визнати недійсним пункт 10.6 договору оренди комунального майна № 10 від 01.07.2005, укладений між Комунальним лікувально-профілактичним закладом "Чернігівська міська лікарня № 2" та ТОВ "Фармацевтична фірма "Прифарм" в частині слова "тільки".

Визнати право Товариства з обмеженою відповідальністю "Фармацевтична фірма "Прифарм" на строкове платне користування майном, яке було передане йому Комунальним лікувально-профілактичним закладом "Чернігівська міська лікарня № 2" на підставі договору оренди комунального майна № 10 від 01.07.2005 строком до 29.06.2007 включно та на умовах, які були передбачені цим договором.

Зобов'язати Комунальний лікувально-профілактичний заклад "Чернігівська міська лікарня № 2" не чинити перешкоди ТОВ "Фармацевтична фірма "Прифарм" у користуванні орендованим приміщенням та демонтувати облаштований ним навісний замок на вхідних дверях орендованого приміщення, а також не чинити будь-яких інших перешкод у користуванні приміщенням ТОВ "Фармацевтична фірма "Прифарм", яке орендується згідно з договором оренди комунального майна № 10 від 01.07.2005".

Комунальний лікувально-профілактичний заклад "Чернігівська міська лікарня № 2", не погоджуючись з постановою апеляційного господарського суду, подав касаційну скаргу в якій просить її скасувати, а рішення місцевого суду, як законне та обґрунтоване, залишити без змін.

За твердженням скаржника, судом апеляційної інстанції не правильно застосовані норми матеріального та процесуального права, що і призвело до прийняття помилкової постанови.

Перевіривши матеріали справи та заслухавши представників сторін, Вищий господарський суд України

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Фармацевтична фірма "Прифарм" звернулось з позовом до Комунального лікувально-профілактичного закладу "Чернігівська міська лікарня № 2", третя особа Фонд комунального майна Чернігівської міської ради про визнання частково недійсним договору, визнання права на строкове платне користування майном та усунення перешкод у користуванні приміщенням.

Обґрунтовуючи свої вимоги позивач зазначив, що п. 10.6 Договору оренди комунального майна № 10 від 01.07.2005, укладеного між сторонами, яким встановлено, що термін дії договору може бути продовжений тільки шляхом укладення додаткової угоди за наявності письмової заяви орендаря, суперечить вимогам чинного законодавства, зокрема ч. 2 ст. 17 Закону України та ч. 3 ст. 205 ЦК України, тому просить суд визнати його недійсним.

Крім того, позивач вважає вказаний договір продовженим на тих самих умовах, тому просить суд визнати за ним право на строкове платне користування майном, яке було передано йому на підставі договору оренди комунального майна № 10 від 01.07.2005, строком до 29.06.2007 включно та зобов'язати Комунальний лікувально-профілактичний заклад "Чернігівська міська лікарня № 2" не чинити перешкод у користуванні цим майном.

12.09.2006 позивач уточнив свої вимоги і просив суд зобов'язати Комунальний лікувально-профілактичний заклад "Чернігівська міська лікарня № 2" не чинити перешкоди ТОВ "Фармацевтична фірма "Прифарм" у користуванні орендованим приміщенням та демонтувати облаштований ним навісний замок на вхідних дверях орендованого приміщення, а також не чинити будь-яких інших перешкод у користуванні приміщенням ТОВ "Фармацевтична фірма "Прифарм", яке орендується згідно з договором оренди комунального майна № 10 від 01.07.2005.

У відзиві на позовну заяву відповідач стверджує, що п. 106 Договору не тільки не суперечить чинному законодавству, а і є обов'язковою умовою, оскільки згідно положень Цивільного кодексу України, договір оренди окремої частини будівлі строком на один рік і більше підлягає нотаріальному посвідченню (а.с. 61).

Слід зазначити, що у відзиві на апеляційну скаргу (а.с. 111), поданому Фондом комунального майна Чернігівської міської ради (третя сторона у справі), останній також звертає увагу суду на вказану обставину.

З'ясування зазначеного має суттєве значення для вирішення даного спору, однак, як вбачається з рішення місцевого та постанови апеляційного господарських судів, вказані твердження не були досліджені та залишились поза увагою судових інстанцій.

З огляду на зазначене, колегія суддів Вищого господарського суду України дійшла висновку, що прийняті у справі судові рішення не повно відображають обставини, які мають значення для справи, а висновки про встановлені обставини і відповідні правові наслідки не є вичерпними, тому рішення місцевого та постанова апеляційного господарських судів підлягають скасуванню, а справа передачі на новий судовий розгляд.

Під час нового судового розгляду справи суду необхідно прийняти до уваги зазначені вище зауваження, належним чином встановити фактичні обставини справи, дати їм правову оцінку та, в залежності від встановленого, прийняти відповідне рішення, виклавши його згідно до вимог чинного процесуального законодавства.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 1115, 1117, п. 3 ст. 1119, ст. 11110, 11111 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу Комунального лікувально-профілактичного закладу "Чернігівська міська лікарня № 2" задовольнити частково.

2.          Постанову Київського апеляційного господарського суду від 12.12.2006 та рішення господарського суду Чернігівської області від 29.09.2006 у справі № 15/250 скасувати, а справу передати до господарського суду Чернігівської області на новий розгляд в іншому складі суддів.

Головуючий  суддя                                                                 В.Карабань

Судді                                                                                          Л.Ковтонюк

В.Чабан