СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
І М Е Н Е М      У К Р А Ї Н И
Справа № 13/196-АП-07
Господарський суд Херсонської
області у складі судді  Закуріна М. К. при секретарі Фінаровій
О.Л., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу
за позовом Приватного підприємця  ОСОБА_1< Текст >
відповідача-1 -Фонду
комунального майна м. Херсона,
відповідача-2 -Херсонської
зобов'язання відповідачів включити до Програми приватизації нежилі приміщення
цокольного поверху будинку АДРЕСА_1, загальною площею 37,8 м2,
за участю представників:
-Мороз А.І. (начальник юридичного відділу),
За змістом статті 52 Кодексу
адміністративного судочинства суд вправі залучити до участі у справі іншого
відповідача, у зв'язку з чим, враховуючи, що Херсонській міській раді належить
частина повноважень по включенню об'єктів до програми приватизації, остання
підлягає залученню до участі у справі в якості відповідача, а тому її статус з
3-ї особи змінюється на статус відповідача.
Відповідно до позовної заяви вимоги
ґрунтуються на факті здійснених позивачем поліпшень орендованого спірного
майна, що, на її думку, за змістом пункту 51 Закону України „Про Державну
програму приватизації”, за якою у разі прийняття рішення про приватизацію
орендованого державного майна (будівлі, споруди, приміщення) орендар одержує
право на викуп цього майна, якщо орендарем за згодою орендодавця здійснено за
рахунок власних коштів поліпшення орендованого майна, яке неможливо відокремити
від відповідного об'єкта без завдання йому шкоди, вартістю не менш як 25
відсотків залишкової (відновної за вирахуванням зносу) вартості майна (будівлі,
споруди, приміщення), вона має право на приватизацію майна шляхом викупу.
Відповідачем-1 зазначені вимоги не
визнаються з посиланням на положення статей 1 та 10 Закону України „Про
приватизацію державного житлового фонду”, відповідно до яких допоміжні
приміщення будинків (кладочки, сараї тощо) приватизації не підлягають, оскільки
передаються власникам квартир у спільну власність безоплатно і окремо
приватизації не підлягають.
Відповідачем-2 відзив на позов не
надано, хоча його представником в судовому засіданні позовні вимоги також не
визнаються з посиланням на ті ж підстави, що викладені відповідачем-1.
Розгляд справи проведено без участі
відповідача-1, оскільки він в засідання свого представника не направив, хоча
належним чином був повідомлений про час та місце судового розгляду спору.
Відповідно до частини 2 статті 124
Конституції України юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що
виникають у державі. Кодекс адміністративного судочинства України визначає
повноваження адміністративних судів щодо розгляду справ адміністративної
юрисдикції, порядок звернення до адміністративних судів і порядок здійснення
адміністративного судочинства.
За змістом статті 2 вказаного
Кодексу, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та
інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів
місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих повноважень.
До адміністративних судів можуть
бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних
повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності
Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового
Згідно до визначення наданого у
пункті 1 статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України, справа
адміністративної юрисдикції -переданий на вирішення адміністративного суду
публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої
влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або
інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства,
в тому числі на виконання делегованих повноважень.
Виходячи з вищевикладеного суд
приходить до висновку що за юридичною природою даний спір має публічно-правовий
характер та на нього поширюється просторова сфера дії Кодексу адміністративного
судочинства України, а тому, враховуючи суб'єктний склад оспорюваних
правовідносин та нормативно-правовий припис пункту 6 Прикінцевих та Перехідних
положень КАС України, за яким до початку діяльності окружного адміністративного
суду адміністративні справи, підвідомчі господарським судам відповідно до
Господарського процесуального кодексу України 1991 року, вирішуються
відповідним господарським судом за правилами КАС України, даний спір
підвідомчий господарським  судам України.
Крім викладеного з матеріалів
справи слідує, що 4 серпня 2006 року між Управлінням комунальної власності
виконавчого комітету Херсонської міської ради та приватним підприємцем ОСОБА_1
укладено договір оренди НОМЕР_1, відповідно до якого Управлінням, як
орендодавцем, були передані позивачу, як орендарю, у строкове платне
користування нежилі приміщення цокольного поверху будинку АДРЕСА_1, загальною
площею 37,8 м2, вартість яких визначена відповідно до незалежної
оцінки, здійсненої  ПП „Грунт і Дім”, в
Пунктами 5.3. та 6.2. договору
оренди його сторонами встановлено, що Орендар має право з дозволу орендодавця
вносити зміни до складу орендованого майна, проводити його реконструкцію,
технічне переооснащення, що зумовлює підвищення його вартості. В той же час, за
пунктом 11.3. договору оренди у випадку приватизації об'єкта оренди Орендарем,
якщо останній за рахунок власних коштів здійснив за згодою Орендодавця
поліпшення орендованого майна, Орендодавець зобов'язаний компенсувати йому
Під час дії договору оренди
позивачем за згодою Орендодавця були здійснені поліпшеня орендованого майна на
між позивачем та Управлінням капітального будівництва  міськвиконкому, бухгалтерської довідки про
вартість робіт, відомістю розрахунку невід'ємних поліпшень орендованого майна
від 25 лютого 2007 року та аудиторським висновком від 2 березня  2007 року про підтвердження джерел
фінансування здійснених поліпшень, зробленим аудиторською фірмою „Аудит -М”.
Згідно до пункту 7 статті 7 Закону
України „Про приватизацію державного майна”
продаж майна, що є у комунальній власності, здійснюють органи,
створювані відповідними місцевими радами. Зазначені органи діють у межах повноважень,
визначених відповідними місцевими радами, та є їм підпорядкованими, підзвітними
Як слідує з пункту 1.1. Положення
про Фонд комунального майна міста Херсона Херсонської міської ради відповідач-1
є органом приватизації, створеним Херсонською міською радою та є юридичною
Пунктом 51 Закону України „Про
Державну програму приватизації” встановлено, що у разі прийняття рішення про
приватизацію орендованого державного майна (будівлі, споруди, приміщення)
орендар одержує право на викуп цього майна, якщо орендарем за згодою
орендодавця здійснено за рахунок власних коштів поліпшення орендованого майна,
яке неможливо відокремити від відповідного об'єкта без завдання йому шкоди,
вартістю не менш як 25 відсотків залишкової (відновної за вирахуванням зносу)
вартості майна (будівлі, споруди, приміщення).
В свою чергу статтею 11 Закону
України „Про приватизацію невеликих державних підприємств (малу приватизацію)
викуп застосовується щодо об'єктів малої приватизації:  не проданих на аукціоні, за конкурсом;  включених до переліку об'єктів, що підлягають
приватизації шляхом викупу;  зданих в
оренду, якщо право на викуп було передбачено договором оренди, укладеним до
набрання чинності Законом України "Про оренду державного майна".
Безпосередньо порядок викупу
встановлено наказом Фонду державного майна України від 30 липня 1998 року №
1511 „Про затвердження Положення про порядок визначення та застосування
способів приватизації щодо об'єктів малої приватизації”, яким затверджено
відповідне Положення. Зокрема, пунктом 1.1. Положення визначено, що воно  регламентує порядок застосування способів
приватизації об'єктів малої приватизації (крім об'єктів групи Д), передбачених
Державною програмою приватизації, законами України "Про приватизацію
державного майна", "Про приватизацію невеликих державних підприємств
(малу приватизацію)", та порядок приватизації об'єктів малої приватизації.
Пунктом 2.1. передбачено, що Фонд державного майна України, Верховна Рада
Автономної Республіки Крим, місцеві ради затверджують за поданням органів
приватизації переліки об'єктів малої приватизації, які перебувають, відповідно,
у державній власності, власності Автономної Республіки Крим та комунальній
власності та підлягають: продажу на аукціоні; продажу за конкурсом;  викупу.
В січні 2007 р. позивач звернулася
до відповідача-1 з усною заявою про приватизацію зазначених вище нежилих
приміщень. Проте, останнім було відмовлено з посиланням на неможливість початку
процедури приватизації у зв'язку з положення пункту 2 статті 10 Закону України
„Про приватизацію державного житлового фонду”, відповідно до яких допоміжні
приміщення будинків приватизації не підлягають, оскільки передаються власникам
квартир у спільну власність безоплатно.
Проте, посилання відповідача-1 на
факт віднесення спірного приміщення до допоміжних приміщень житлового будинку є
помилковими, оскільки, як встановлено під час судового розгляду справи, вони не
використовуються громадянами в якості допоміжних приміщень, через них не
проходять комунікаційні мережі.
Зокрема, відповідно до пункту 41
Положення про порядок передачі квартир (будинків) у власність громадян,
затвердженого ДКУ по житлово-комунальному господарству № 56 від 15 вересня 1992
року, до допоміжних приміщень  жилих
будинків належать приміщення, призначені для забезпечення та обслуговування
Крім того слід зазначити, що у
відповідності до статті 12 Закону України „Про приватизацію державного майна”
відмова в приватизації можлива тільки у випадку коли: особа, яка подала заяву,
не може бути визнана покупцем відповідно до статті 8 цього Закону;  законодавством встановлено обмеження щодо
приватизації цього підприємства; майно у встановленому порядку включено до
переліку об'єктів, що не підлягають приватизації; об'єкт приватизації
знаходиться в заповідній зоні, або розташований у прибережних захисних смугах
морів, річок, озер на відстані ближче ніж 100 метрів від них.
За статтею 60 Закону України „Про
місцеве самоврядування в Україні” територіальним громадам міст належить право
комунальної власності на нерухоме майно. В свою чергу згідно до рішення
виконавчого комітету Херсонської міської ради НОМЕР_2 від 16 травня 2006 року
саме відповідач-2 є власником спірного нерухомого майна, що підтверджується
також свідоцтвом про право власності від 26 травня 2006 року.
За таких обставин позовні вимоги
грн, що становить більше 25% від вартості орендованого майна.
На підставі  зазначених правових норм і керуючись статтями
158-163, пунктом 3 Прикінцевих та Перехідних положень КАС України,
п о с т а н о в и в :
1.Позовні вимоги  задовольнити.
2.Зобов'язати Фонд комунального
майна м. Херсона та Херсонську міську раду включити до Програми приватизації
нежилі приміщення цокольного поверху будинку АДРЕСА_1, загальною площею 37,8 м2,
3.Роз'яснити сторонам, що дана
постанова набирає законної сили  після
закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо таку заяву не
буде подано. Якщо буде подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна
скарга не буде подана у строк, встановлений цим Кодексом, постанова суду першої
інстанції набирає законної сили після закінчення цього строку. У разі  подання апеляційної скарги судове рішення,
якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного
розгляду справи. Заява про апеляційне оскарження постанови суду подається
протягом десяти днів з дня її проголошення, а в разі складення постанови у
повному обсязі відповідно до статті 160 КАС України - з дня складення в повному
обсязі. Апеляційна скарга на постанову суду подається протягом двадцяти днів
після подання заяви про апеляційне оскарження. Апеляційна скарга може бути
подана без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга
подається у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Дата підпису постанови -23 травня 2007 року.

Суддя
М.К. Закурін