КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.03.2007                                                                                           № 6/750-7/392

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого:                              Андрієнка  В.В.

суддів:                                          Малетича  М.М.

Студенця  В.І.

при секретарі: :

За участю представників:

від позивача - Ходаковська Л.С.

від відповідача - Шинкаренко Я.В.

від третьої особи - Горнійчук Є.О.

від прокуратури - Попенко О.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Державної агрофірми "Квіти України"

на рішення Господарського суду м.Києва від 13.12.2006

у справі № 6/750-7/392 (Якименко М.М.)

за позовом                               Державної агрофірми "Квіти України"

до                                                   Головного управління комунальної власності м.Києва виконавчого органуКиївської міської ради (Київської міської державної адміністрації)

третя особа           Регіональне відділення Фонду державного майна України по м.Києву

про                                                  визнання права власності

ВСТАНОВИВ:

Державна агрофірма «Квіти України» звернулась в Господарський суд м. Києва з позовом про:

-          визнання права власності на на об'єкт нерухомості, розташований за адресою: м. Київ, вул. Тираспільська, 43 (літера "55" за Технічним паспортом), - господарську будівлю (їдальню дитсадочку) загальною площею 139,8 кв.м, за державою Україна та що він перебуває у повному господарському віданні Державної агрофірми «Квіти України»;

-          визнання права власності на на об'єкт нерухомості, розташований за адресою: м.  Київ, вул. Тираспільська, 43 (літера "54" за Технічним паспортом), - гончарний цех (гончарну майстерню) загальною площею 394,6 кв.м, за державою Україна та що він перебуває у повному господарському віданні Державної агрофірми «Квіти України».

Рішенням Господарського суду м. Києва від 13.12.2006р. у позові відмовлено повністю.

Не погоджуючись з рішенням місцевого господарського суду, Державна агрофірма «Квіти України»  звернулась з апеляційною скаргою, в якій просила Київський апеляційний господарський суд скасувати рішення та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що рішення місцевого господарського суду прийняте з неповним з’ясуванням обставин, які мають значення для справи та місцевий господарський суд неправильно застосував та порушив норми матеріального права.

При цьому апелянт посилається на те, що Державна агрофірма «Квіти України» є державним унітарним підприємством, утвореним в розпорядчому порядку, а спірні нежилі приміщення є державною власністю та знаходиться у агрофірми на праві повного господарського відання. Проте, стверджує позивач, ним було втрачено документи, які засвідчують право власності держави на дане приміщення, а тому на підставі ст. 392 Цивільного кодексу України він звернувся до суду із відповідним позовом.

Відповідач проти заявлених у апеляційній скарзі  вимог заперечує, просить суд рішення місцевого господарського суду залишити без змін з огляду на його законність та обґрунтованість.

Дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів встановила наступне.

Державна агрофірма "Квіти України" є державним підприємством, створеним відповідно до наказу Державного комітету житлово-комунального господарства України від 22.01.1992 р. № 5, що засноване на державній власності та зареєстроване виконавчим комітетом Шевченківської ради народних депутатів м.Києва 06.04.1992 р., про що видано свідоцтво про державну реєстрацію № 1340.

10.09.1993 р. підприємство позивача було перереєстровано Подільською районною у м.Києві державною адміністрацією.

Відповідно до п. 4.2 Статуту позивача,  затвердженого наказом вищевказаного комітету від 03.02.2003 р. №27 та зареєстрованого Подільською районною у м.Києві державною адміністрацією 07.05.2003 р. №03939/01840-391, майно підприємства є державною власністю і закріплюється за ним на правах повного господарського відання. Підприємство володіє, користується та розпоряджається зазначеним майном на власний розсуд, вчиняючи щодо нього будь-які дії, які не суперечать чинному законодавству України та цьому Статуту.

Відповідно до п. 4.3 Статуту позивача джерелами формування майна підприємства є майно, в т.ч. нерухоме, передане йому органами державного управління.

Згідно з п. 4.1 Статуту позивача майно останнього становлять основні фонди та оборотні кошти (засоби), а також цінності, вартість яких відображається у самостійному балансі підприємства.

Згідно з інвентарними картками основних засобів та технічними паспортами, серед інших об'єктів на балансі Державної агрофірми "Квіти України" перебувають наступні об'єкти нерухомості: господарська будівля (їдальня дитсадочку), розташована за адресою: м.Київ, вул.Тираспільська, 43 (літера "55" за Технічним паспортом), гончарний цех (гончарна майстерня), розташований за адресою: м.Київ, вул.Тираспілька, 43 (літера "54" за Технічним паспортом).

Як вбачається з наявних матеріалів справи, 26.07.2005 р. позивач звернувся до відповідача з листом №331, в якому просив видати правовстановлюючі документи на спірні об'єкти. Будь-якої відповіді на лист № 331 від 26.07.2005 р. від Головного управління комунальної власності м. Києва Державна агрофірма «Квіти України» не отримала.

Враховуючи наведене Державна агрофірма «Квіти України» звернулась в господарський суд м. Києва із відповідним позовом.

Згідно із п. 6 роз’яснення ВАСУ від 02.04.94 р. N 02-5/225 захист права власності, повного господарського відання або оперативного управління не обов'язково пов'язаний тільки з неправомірним позбавленням власника (підприємства, організації) володіння майном.

Обґрунтовуючи свої позовні вимоги Державна агрофірма «Квіти України» посилається на втрату правовстановлюючих документів на  господарську будівлю (їдальня дитсадочку), розташовану за адресою м. Київ, вул. Тираспільська, 43 (літера "55" за Технічним паспортом), та гончарний цех (гончарна майстерня), розташований за адресою м. Київ, вул. Тираспілька, 43 (літера "54" за Технічним паспортом).

Відповідно до ст. 392 Цивільного кодексу України  власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Враховуючи те, що правовстановлюючі документи позивачем були втрачені, він на підставі ст. 392 Цивільного кодексу України  звернувся до суду із зазначеним позовом.

Судова колегія вважає, що заявлені Державною агрофірмою «Квіти України» позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з огляду на наступне.

Відповідно до п. 4.1.6 Положення про порядок оформлення права власності на об'єкти нерухомого майна, затвердженого Розпорядженням Київської міської державної адміністрації від 31 серпня 2001 року N 1820,  Головне управління комунальної власності м. Києва Київської міської державної адміністрації здійснює оформлення права власності та видає свідоцтва про право власності фізичним та юридичним особам на об'єкти нежитлового фонду (крім нежитлових приміщень в будинках, реконструкція або будівництво яких фінансується Головним управлінням житлового забезпечення Київської міської державної адміністрації та інших об'єктів нежитлового фонду, право власності на які оформляється Головним управлінням житлового забезпечення Київської міської державної адміністрації) 4.1.6. на об'єкти, що передані до статутного фонду юридичної особи.

Судом встановлено та не заперечується сторонами, що до статутного фонду Державної агрофірми «Квіти України» передано господарську будівлю (їдальня дитсадочку), розташовану за адресою м. Київ, вул. Тираспільська, 43 (літера "55" за Технічним паспортом), та гончарний цех (гончарна майстерня), розташований за адресою м. Київ, вул. Тираспілька, 43 (літера "54" за Технічним паспортом).

Враховуючи наведені вище норми та обставини справи, судова колегія вважає, що посилання Головного управління комунальної власності м. Києва Київської міської державної адміністрації на те, що управління є неналежним відповідачем у даній справі, не відповідають дійсності та не заслуговують на увагу.

Відповідно до п. 1 ст. 73 Господарського кодексу України державне унітарне підприємство утворюється компетентним органом державної влади в розпорядчому порядку на базі відокремленої частини державної власності, як правило, без поділу її на частки, і входить до сфери його управління.

Майно державного унітарного підприємства перебуває у державній власності і закріплюється за таким підприємством на праві господарського відання чи праві оперативного управління (п. 3 ст. 73 Господарського кодексу України).

В силу п. 3 ст. 136 Господарського кодексу України щодо захисту права господарського відання застосовуються положення закону, встановлені для захисту права власності.

З огляду на наведене судова колегія вважає, що на час пред’явлення позову Державна агрофірма «Квіти України», яка є державним унітарним підприємством, мала право повного господарського відання на господарську будівлю (їдальня дитсадочку), розташовану за адресою м. Київ, вул. Тираспільська, 43 (літера "55" за Технічним паспортом), та гончарний цех (гончарна майстерня), розташований за адресою м. Київ, вул. Тираспілька, 43 (літера "54" за Технічним паспортом).

В силу ст. 392 Цивільного кодексу України  та п. 3 ст. 136 Господарського кодексу України Державна агрофірма «Квіти України» на час пред’явлення позову була суб’єктом, що мав право звертатись до суду із позовом про визнання за ним права повного господарського відання на відповідні об’єкти нерухомого майна.

За таких обставин суд вважає доведеним той факт, що, на момент подання до суду  позову у даній справі на праві повного господарського відання у Державної агрофірми «Квіти України»  перебувало наступне нерухоме майно: господарська будівля (їдальня дитсадочку), розташована за адресою: м. Київ, вул. Тираспільська, 43 (літера "55" за Технічним паспортом),  загальною площею 139,8 кв.м; гончарний цех (гончарна майстерня) розташований за адресою: м.  Київ, вул. Тираспільська, 43 (літера "54" за Технічним паспортом),  загальною площею 394,6 кв.м.

Отже, позовні вимоги Державної агрофірми «Квіти України»   в цій частині позову слід визнати обгрнутованими та такими, що підлягають задоволенню.

В частині позовних вимог про визнання права власності за державою Україна на зазначені вище об’єкти нерухомого майна суд припиняє провадження у справі на підставі п. 1-1 ст. 80 Господарського процесуального кодексу України, з огляду на те, що між сторонами у справі відсутній спір з цього приводу. При цьому суд зважає на те, що на момент звернення до суду із відповідним позовом зазначені вище об’єкти нерухомого майна знаходились у державній власності. Право державної власності на дане майно не оспорюється.

З огляду на те, що підставою звернення до суду із позовом про визнання права державної власності стала втрата позивачем правовстановлюючих документів, суд в силу ст. 49 Господарського процесуального кодексу України покладає судові витрати на Державну агрофірму «Квіти України».

Керуючись ст. ст. 99, 101, 103, 105 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1.          Рішення Господарського суду міста Києва від 13.12.2006 року у справі № 6/750-7/392 скасувати повністю та прийняти нове рішення.

2.          Позов задовольнити частково.

3.          Визнати за Державною агрофірмою «Квіти України» право повного господарського відання  на  господарську будівлю (їдальню дитсадочку) загальною площею 139,8 кв.м, розташовану за адресою: м. Київ, вул. Тираспільська, 43 (літера "55" за Технічним паспортом).

4.          Визнати за Державною агрофірмою «Квіти України» право повного господарського відання  на гончарний цех (гончарну майстерню) загальною площею 394,6 кв.м., розташований за адресою: м.  Київ, вул. Тираспільська, 43 (літера "54" за Технічним паспортом).

5.          В іншій частині провадження у справі припинити.

Головуючий суддя                                                                      Андрієнко  В.В.

Судді                                                                                          Малетич  М.М.

Студенець  В.І.

26.03.07 (відправлено)