КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.04.2007                                                                                           № 26/3

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого:                              Отрюха  Б.В.

суддів:                                          Тищенко  А.І.

Верховця А.А.

при секретарі:                     Сікорі Н.П.

За участю представників:

від позивача – Перепьолкіна Ю.В. – юр.

від відповідача – Преступа Ю.М. – юр.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ЗАТ "Страхова компанія "Інкомстрах"

на рішення Господарського суду м.Києва від 01.02.2007

у справі № 26/3 (Пінчук В.І.)

за позовом                               Відкрите акціонерне товариство "Страхова компанія "Універсальна"

до                                                   ЗАТ "Страхова компанія "Інкомстрах"

про                                                  стягнення 119653,44 грн.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду міста Києва від 01.02.2007р. у справі №26/3 позовні вимоги було задоволено. З відповідача на користь позивача підлягає стягненню 119 653,44 грн. перестрахового відшкодування згідно договору від 01.01.2002р.

Не погоджуючись з рішенням суду відповідач звернувся з апеляційною скаргою та просить його скасувати, оскільки вважає, що його було прийнято з порушенням вимог чинного законодавства.

Розглянувши у судовому засіданні апеляційну скаргу, дослідивши матеріали справи та заслухавши пояснення представників сторін, колегією встановлено наступне:

01.01.2002р. між Страховим акціонерним товариством закритого типу «Саламандра-Десна» (перестрахувальником), правонаступником якого є ВАТ «Страхова компанія «Універсальна» та ЗАТ «Страховою компанією «Інкомстрах» і (перестраховиком) був укладений договір облігаторного перестрахування ексцеденту збитку № 1.

В п.1.1 вказаного договору зазначено, що у відповідності з положенням вказаного договору, і на підставі сплати перестрахувальної премії, перестрахувальник зобов'язаний відшкодувати перестрахувальнику нетто - збиток по договорам страхування, укладеними на території страхування, в розмірі, що перевищує пріоритет перестрахувальника і в межах ліміту відповідальності перестраховика по одному страховому випадку.

Згідно п.11.1 договору перестрахувальник зобов'язаний протягом 5 робочих днів після того як йому самому стало про це відомо, повідомити перестраховика про будь-який збиток, що підпадає під дію даного договору.

24.08.2002р.   в   Угорщині   мав   місце   страховий   випадок   по   полісу автострахування «Зелена Карта» № UА 68/2186398. На вказаний поліс поширювалась дія договору облігаторного перестрахування ексцеденту збитку №1 від 01.01.2002р.

Відповідно до ст. 7 Єдиної угоди між Бюро системи автострахування «Зелена Карта», прийнятих радою Бюро на Генеральній Асамблеї 30-31 травня 1996р., врегулювання збитку проводиться відповідно до законодавства країни, де сталася пригода. Врегулювання даного страхового випадку проводилось Угорським Моторним страховим Бюро Mabisz.

Всі вимоги даного бюро врегулювальника були сплачені позивачем в повному обсязі.

Про те, що страхова виплата по вказаному страховому випадку перевищує пріоритет перестрахувальника позивачу стало відомо 24.09.2004р. після отримання відповідної дебет - ноти від бюро врегулювальника Mabisz.

Як стверджує позивач, на виконання вимог п.11.1 договору позивачем було проінформовано відповідача про даний випадок листом вих..№1783 від 27.09.2004р.

21.12.2005р. позивач направив відповідачу дебет -ноту про виплату частки перестрахового відшкодування, у якій містився розрахунок частки перестрахового відшкодування. Вказана дебет - нота не була оплачена відповідачем.

За таких обставин позивач звернувся до суду з позовними вимогами про стягнення з відповідача 119 653,44 грн. перестрахового відшкодування згідно договору від 01.01.2002р.

Дослідивши матеріали справи, колегія приходить до висновку про те, що позовні вимоги позивача є необґрунтованими та такими що не підлягають задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до п. 11.1 Договору облігаторного перестрахування ексцеденту збитку №1 від 01.01.2002 року перестрахувальник зобов'язаний на протязі 5 робочих днів  після того як йому самому стало про це відомо, повідомити  перестраховика  про  будь-який  збиток,  що  підпадає під дію даного  договору.

Як свідчать матеріали справи, позивачем  не   надано доказів відправлення на адресу ЗАТ «СК «Інкомсрах» листа - повідомлення про страховий випадок за вих. № 1783 від 27.09.2004 року та доказів своєчасного отримання даного листа    ЗАТ «СК «Інкомсрах».

Відповідно до ст. 33 ГПК України   кожна   сторона   повинна   довести   ті   обставини,   на   які   вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

За таких обставин колегія приходить до висновку про те, що судом  першої інстанції безпідставно було встановлено,  що  на  виконання вимог п.  11.1 договору позивачем було своєчасно проінформовано відповідача про даний випадок.

Таким чином належне повідомлення відповідача про настання передбаченого договором перестрахування випадку відбулось лише 21.12.2005р. (тобто лише через 1 рік та 3 місяці після настання такого випадку) у зв’язку з направленням позивачем  відповідачу дебет-ноти про виплату частки перестрахового відшкодування.

Колегія також зауважує, що встановлений у п.11.1. договору п’ятиденний строк для повідомлення відповідача про настання випадку  не є процесуальним та не може бути поновлений, а отже пропущення його позивачем більш ніж на один рік є суттєвим порушенням умов договору.

Відповідно до п. 11.1 Договору невиконання перестрахувальником положень п.п. 11.1, 11.2 може бути підставою для відмови у виплаті відшкодування перестраховиком по даному Договору перестрахування.

Листом вих. № 740 від 04.05.2006 року відповідач повідомив позивача про відмову у виплаті відшкодування.

Таким чином відмова відповідача у виплаті страхового відшкодування позивачу є наслідком невиконання Позивачем п.11.1 Договору щодо своєчасного повідомлення відповідача у п’ятиденний термін про настання такого страхового випадку.

Колегія також звертає увагу на пояснення представника відповідача з приводу того, що між ним та третіми особами також укладено інші договори перестрахування ексцеденту збитку, за якими відповідач є перестрахувальником,  а не своєчасне виконання умов договору перестрахування від 01.01.2002р. позивачем позбавляє відповідача права вимогати відповідного відшкодування збитку за договорами перестрахування, що укладені ним з третіми особами.

Однак, зазначена вище обставина не є визначальною у даній справі та не є підставою для відмови в задоволенні позовних вимог, проте колегія не виключає можливості настання таких негативних наслідків для відповідача у випадку задоволення позову.

За таких обставин колегія приходить до висновку про те, що  рішення Господарського суду м. Києва від 01.02.2007 р. у справі за № 26/3 прийняте з порушенням норм чинного законодавства, а тому підлягає скасуванню, а апеляційна скарга Закритого акціонерного товариства «СК «Інкострах» – задоволенню.

Керуючись ст.ст. 101-105 ГПК України, Київський апеляційний господарський суд,-

ПОСТАНОВИВ:

1.          Апеляційну скаргу Закритого акціонерного товариства «СК «Інкострах» задовольнити повністю.

2.          Рішення  Господарського суду  м. Києва від 01.02.2007р. у справі №26/3 скасувати.

3.          В задоволенні позовних вимог Відкритого акціонерного товариства «СК «Універсальна» відмовити в повному обсязі.

4.          Стягнути з Відкритого акціонерного товариства «СК «Універсальна» (79011, м. Львів, вул.. Тургенєва, 65 рах. №00001 у ВАТ «Банк Універсальний» м. Києва, МФО 325707, ) на користь Закритого акціонерного товариства «СК «Інкострах» (03150, м. Київ, вул.. Велика Васильківська, 64 рах. №7980 в КБ «Фінанси та кредит» м. Києва, МФО 300131, ) 598,27 грн. державного мита, сплаченого ним за подачу апеляційної скарги. Видати наказ.

5.          Видачу наказу доручити Господарському суду м. Києва.

6.          Матеріали справи № 26/3 повернути до Господарського суду м. Києва.

Головуючий суддя                                                                      Отрюх  Б.В.

Судді                                                                                          Тищенко  А.І.

Верховець А.А.