ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

10.04.07 р.                                                                               Справа № 44/75пн

Господарський суд Донецької області, у складі головуючого судді Мєзєнцева Є.І., при секретарі Ткаченко Я.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали за позовною заявою регіонального відділення Фонду державного майна України в Донецькій області (представник Маркуц Г.В., довіреність 25 від 19.03.07 року) до товариства з обмеженою відповідальністю „СМУ Укрспецшахтострой” (представник до судового засідання не з’явився) про розірвання договору оренди № 944/2002 від 15.05.02 року та про зобов’язання відповідача повернути орендоване майно,

ВСТАНОВИВ:

Регіональне відділення Фонду державного майна України в Донецькій області (далі – Орендодавець) звернулося до суду з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю „СМУ Укрспецшахтострой” (далі – Орендар) про розірвання договору оренди № 944/2002 від 15.05.02 року (далі – Договір) та про зобов’язання відповідача повернути орендоване майно – цілісний майновий комплекс „Комплекс по виробництву залізобетонних виробів” в місті Вугледар, який перебуває на балансі ДВАТ „Шахта Південнодонбаська № 3” (далі – Комплекс). Позовні вимоги позивача ґрунтуються на систематичному порушенні Орендарем умов Договору щодо виконання грошового зобов’язання.

Позивач в судовому засіданні підтримав позовні вимоги у повному обсязі та надав додаткові докази.

Представник відповідача до судового засідання не з’явився, не зважаючи на належне повідомлення судом про час та місце судового засідання, що підтверджується поштовим повідомленням № 5912160. Наразі, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними в ній матеріалами, оскільки ненадані суду документи не можуть істотно вплинути на правову оцінку спірних правовідносин.

Вислухавши у судовому засіданні представників сторін, дослідивши матеріали справи та оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, суд вважає, що суд має частково задовольнити позовні вимоги виходячи з наступного.

Дослідивши Договір, з якого виникли цивільні права та обов’язки Орендаря та Орендодавця, суд дійшов висновку, що укладена між сторонами угода за своїм змістом та своєю правовою природою є договором майнового найму (оренди), який підпадає під правове регулювання норм статей 256-276 ЦК УРСР, норм Закону України „Про оренду державного та комунального майна” та статей 759-786 ЦК України, застосування яких можливе на підставі пункту 4 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України – через продовження існування після 01.01.04 року взаємних прав та обов’язків сторін.

Таким чином, в силу статей 256 ЦК УРСР та 758 ЦК України, а також розділу 1 Договору Орендодавець зобов’язався надати, а Орендар – прийняти у строкове платне користування Комплекс. Строком дії Договору пункт 10.1 Договору визначив період з 15.05.02 року до 15.05.07 року.

Згідно розділу 3 Договору, розмір щомісячної орендної плати складає 1’124,60 грн. за базовий місяць, з подальшим врахуванням індексу інфляції та ПДВ.

Згідно пункту 3.2 Договору оплата орендної плати провадиться щомісячно попередньою оплатою, не пізніше 10 числа звітного місяця. За розрахунками позивача, відповідачем не сплачувалася орендна плата протягом вересня-грудня 2006 року, внаслідок чого утворилася заборгованість 9’814,62 грн. Означений факт жодним чином відповідачем не спростований.

Статтею 782 ЦК України встановлено (як один з способів захисту порушеного цивільного права Орендодавця) – право самостійно, в позасудовому порядку, відмовитись від Договору у разі наявності неоплати орендної плати протягом трьох місяців та вимагати повернення предмету оренди, причому у цьому випадку Договір вважатиметься розірваним з моменту одержання наймачем повідомлення наймодавця про відмову від договору.

25.01.07 року позивач надіслав Орендареві супровідного листа № 06-02-465, яким вимагалася оплата орендної плати на суму 9’829,73 грн. та зазначалося про відмову Орендодавця від Договору в порядку статті 782 ЦК України внаслідок невиконання грошового зобов’язання протягом строку понад три місяці поспіль. Доказом вручення 30.01.07 року відповідачу листа № 06-02-465 від 25.01.07 року слугує поштове повідомлення № 5970531.

З огляду на наведене, суд вважає, що з 30.01.07 року строк дії Договору – припинився. У зв’язку з означеним, позовні вимоги про розірвання Договору, обґрунтовані невиконанням грошового зобов’язання – не можуть бути задоволені, оскільки на момент звернення до суду Договір вже припинив свою дію. Згідно статті 1 ГПК України Орендодавець має право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів, втім оскільки права Орендодавця в частині розірвання Договору на момент звернення до суду вже не були порушеними через припинення дії Договору – у задоволенні позовних вимог про розірвання угоди слід відмовити.

Нормами статей 770, 785 ЦК України, статті 27 Закону України „Про оренду державного та комунального майна” та пункту 5.7 Договору передбачено обов’язок Орендаря після припинення дії Договору повернути Орендодавцеві Комплекс. За своїм загальноправовим змістом, позовна вимога щодо зобов’язання повернути Комплекс фактично є засобом захисту цивільного права у вигляді примусового виконання обов’язку в натурі, визначеним статтею 16 ЦК України. Водночас, відповідачем на час винесення рішення суду не надано суду доказів повернення орендованого майна, тому зазначені вимоги підлягають задоволенню.

З огляду на наведене, причиною виникнення спору є протиправне порушення Орендарем умов Договору, які регулюють порядок оплати орендної плати, а також порушення останнім норм ЦК УРСР та ЦК України, які регулюють загальні умови виконання зобов’язань та правила виконання договорів майнового найму (оренди).

Відповідно до статті 49 ГПК України, державне мито та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу покладаються судом на Орендаря через вину останнього у виникненні спору.

На підставі ст.ст.256-276 ЦК УРСР, ст.ст.525-526, 549-550, 636, 759-786 ЦК України, ст.181, 187 ГК України, ст.ст.2, 26, 27 Закону України „Про оренду державного та комунального майна”, керуючись ст.ст.22, 29, 33,  36, 42, 43, 49, 75, 82-85 ГПК України, суд –

ВИРІШИВ:

Частково задовольнити позов регіонального відділення Фонду державного майна України в Донецькій області до товариства з обмеженою відповідальністю „СМУ Укрспецшахтострой” про зобов’язання відповідача повернути орендоване майно. В решті позовних вимог – відмовити.

Зобов’язати товариство з обмеженою відповідальністю „СМУ Укрспецшахтострой” повернути регіональному відділенню Фонду державного майна України в Донецькій області орендоване майно – цілісний майновий комплекс „Комплекс по виробництву залізобетонних виробів” в місті Вугледар, який перебуває на балансі ДВАТ „Шахта Південнодонбаська № 3”.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю „СМУ Укрспецшахтострой” на користь Державного бюджету України суму державного мита – 85 грн.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю „СМУ Укрспецшахтострой” на користь державного підприємства „Судовий інформаційний центр” витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу 118 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його прийняття і може бути оскаржене через господарський суд Донецької області в апеляційному порядку протягом десяти днів з дня прийняття рішення або в касаційному порядку протягом одного місяця з дня набрання рішенням законної сили.

Суддя                                                                         Мєзєнцев Є.І.