ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 квітня 2007 р.
№ 3/139-1964 (13/133-1885)

Вищий  господарський суд  України у складі колегії  суддів:

головуючого
Дерепи В.І.

суддів                                                           Грека Б.М.
Стратієнко Л.В.

з участю представників:
позивача:
відповідачів:

Смикова Л.О.
Косінська З.О.

розглянувши  у     відкритому              судовому засіданні  касаційну  скаргу
товариства з обмеженою відповідальністю “Українська фінансова компанія “Альфа-Капітал”

на рішення

та постанову
господарського суду Тернопільської області від 31 серпня 2006 р.
Львівського апеляційного господарського суду від 17 січня 2007 р.

у справі
№3/139-1964 (13/133-1885)

за позовом
товариства з обмеженою відповідальністю “Українська фінансова компанія “Альфа-Капітал”

до
товариства з обмеженою відповідальністю “Автопродсервіс”,
товариства з обмеженою відповідальністю “Харчопром”

про
стягнення 410 908,04 грн.

ВСТАНОВИВ:

У червні 2005 р. позивач звернувся в суд з позовом про стягнення з відповідачів солідарно 410 908 грн. боргу за договором поруки від 17.07.2000 р. № 16.

Рішенням господарського суду Тернопільської області від 13.07.2005 р. (суддя Турецький І.М.), залишеним без змін постановою Львівського апеляційного господарського суду від 29.09.2005 р. ( головуючий –Юркевич М.В., судді –Городечна М.І.,Кузь В.Л.), позов задоволено. Стягнуто з ТОВ "Харчопром" на користь ТОВ "Українська фінансова компанія "Альфа-капітал" 410 908,04 грн. боргу та судові витрати. В задоволенні клопотання про визнання поважними причини пропуску річного строку звернення за захистом своїх прав за договором поручництва, укладеного між сторонами, і його поновлення, відмовлено.

ТОВ "Автопродсервіс" звільнено від відповідальності.

В касаційній скарзі позивач, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати постановлені у справі судові рішення та постановити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги та стягнути з відповідачів судові витрати.

Заслухавши пояснення представників сторін, обговоривши доводи касаційної скарги, перевіривши матеріали справи, суд вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Як вбачається з матеріалів справи і встановлено судом, у відповідача ТОВ “Харчопром” на підставі договорів № 63-а, № 63-б від 27.02.1998 р., № 113-98 від 15.06.1998 р.,  № 114 від 17.07.1998 р., № 119 від 01.10.1998 р. виникла заборгованість перед позивачем на суму 438 899,8 грн., за несвоєчасну сплату якої нарахована пеня у розмірі 199 128,24 грн.

Строк проведення розрахунку відповідачем за вказаним договорами був встановлений в 15 –денний та місячний термін з дня погашення позивачем заборгованості відповідача.

В рахунок часткового погашення заборгованості ТОВ “Харчопром” за актом від 06.06.2000 р. передало позивачу 68% майна Кременецького заводу продтоварів вартістю 227 120 грн.

17.07.2000 р. між позивачем та ТОВ “Харчопром” (боржником), ТОВ “Автопродсервіс” (поручителем) було укладено договір поруки № 16 для забезпечення виконання зобов’язань за вказаними договорами строком дії до 17.09.2001 р.

При цьому в п.9.1 договору було зазначено, що він складений при повному узгодженні сторонами предмета договору (тобто боргу за договорами № 63-а, № 63-б від 27.02.1998 р., № 113-98 від 15.06.1998 р.,  № 114 від 17.07.1998 р., № 119 від 01.10.1998 р.) і заміняє будь –яке інше узгодження по даному предмету, укладене в усній чи письмовій формі раніше.

Додатковою угодою № 1 від 17.09.2001 р. до договору поруки №16 від 17.07.2000 р. сторони визначили, що її укладення припиняє зобов’язання боржника перед кредитором за договорами  № 63-а, № 63-б від 27.02.1998 р., № 113-98 від 15.06.1998 р.,  № 114 від 17.07.1998 р., № 119 від 01.10.1998 р. у розмірі 638 028,04 грн. та встановлює нове зобов’язання боржника перед кредитором з оплати зобов’язань, що виникли на підставі вказаних договорів у загальному розмірі 410 908 грн. (п.1). Також у п.3 додаткової угоди сторони визначили новий строк виконання зобов’язання –протягом 14 днів з моменту отримання вимоги кредитора про виконання зобов’язання шляхом перерахування коштів, а п.4 передбачав, що порука діє до повного виконання сторонами зобов’язань за договором і припиняється після надходження коштів, визначених у п.1 додаткової угоди на рахунок кредитора.

Відповідно до п.3 додаткової угоди вимога про виконання зобов’язання була заявлена позивачем 06.12.2004 р. (а.с.12), з даним позовом до суду він звернувся 09.06.2005 р.

Згідно з ст. 165 ЦК УРСР (ч.2 ст. 530 ЦК України) якщо строк виконання зобов’язання не встановлений або визначений моментом витребування, кредитор вправі вимагати виконання, а боржник вправі провести виконання в будь –який час.

Дослідивши всі обставини, що мають істотне значення для справи, суд обгрунтовано поновив позивачу позовну давність та стягнув на його користь з ТОВ "Харчпопром" 410 908,04 грн. боргу та судові витрати.

Також правильною є відмова у стягненні в солідарному порядку коштів з ТОВ "Автопродсервіс", виходячи з такого.

Згідно з ч.2 ст. 194 ЦК УРСР якщо строк виконання зобов’язання не зазначений або визначений моментом вимоги, то при відсутності іншої угоди відповідальність поручителя припиняється після закінчення одного року з дня укладення угоди.

В додатковій угоді №1 від 17.09.2001 р. до договору поруки № 16 від 17.09.2000 р. було вказано, що поручительство по поруки № 16 від 17.09.2000 р. діє до повного виконання сторонами зобов’язань за договором і припиняється лише після надходження коштів на рахунок кредитора, тобто була досягнута інша угода щодо строку відповідальності поручителя, визначеного ч.2 ст. 194 ЦК УРСР, а тому порука ТОВ "Автопродсервіс" діяла станом на 01.01.2004 р.

З 01.01.2004 р. набрав чинності ЦК України від 19.06.2003 р., яким питання припинення поруки регулюється іншим чином, ніж ЦК УРСР.

Зокрема, ч.4 ст. 559 ЦК України передбачено, що порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. Якщо строк основного зобов’язання не встановлений або встановлений моментом пред’явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред’явить позову до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки.

Відповідно до ч.1 ст. 251 ЦК України строком є певний період у часі, зі спливом якого пов’язана дія чи подія, яка має юридичне значення, і який, згідно з ч.1 ст. 252 ЦК України, визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами, а тому зазначення у додатковій угоді про те, що порука діє до повного виконання сторонами зобов’язань за договором і припиняється після надходження коштів, не можна розцінювати як встановлення строку дії поруки, а тому, урахуванням того, що в спірних правовідносинах строк зобов’язання встановлений моментом пред’явлення вимоги, порука діяла протягом року з дня набрання чинності ЦК України від 19.06.2003 р.

Станом на 01.01.2005 р. позивач не пред’явив позов до поручителя, а тому порука ТОВ "Автопродсервіс" припинилася.

Визначені ч.4 ст. 559 ЦК України строки є присічними і поновленню не підлягають.

Хоча господарськими судами неправильно визначено дату припинення поруки, проте це не вплинуло на правильність висновку щодо відмови в задоволенні позовних вимог до ТОВ "Автопросервіс" у зв’язку з припиненням поруки, решта доводів касаційної скарги висновків судів не спростовують, а тому підстав для скасування постановлених у справі судових рішень не вбачається.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 1115, 1117, 1119 - 11111 ГПК України, Вищий господарський суд України

ПОСТАНОВИВ:

касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю “Українська фінансова компанія “Альфа-Капітал” залишити без задоволення, а рішення господарського суду Тернопільської області від 31 серпня 2006 р. та постанову Львівського апеляційного господарського суду від 17 січня 2007 р. у справі за № 3/139-1964(13/133-1885) –без змін.

Головуючий                                                               В.І. Дерепа

Судді                                                                           Б.М. Грек

Л.В. Стратієнко