ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  міста КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

№  12/454

23.01.07

За позовом                    Закритого акціонерного товариства «Швидко-Україна»

До                              Приватного підприємства «Інформаційно-маркетинговий центр «КПД 100»

Про                              стягнення 26 484, 02 грн.

та зустрічним позовом про стягнення 17 439, 7 грн.

Суддя Л.В.Прокопенко

Представники:

Від позивача          Топало Р.В. –ю/к (дов. від 22.02.06 р.)

Від відповідача      Баб’як О.В. –п/к (дов. від 04.09.06 р.)

Обставини справи:

Позовні вимоги заявлені про стягнення 26 484, 02 грн. заборгованості (24 906, 6 грн. основного боргу, 1 577, 42 грн. –неустойки), яка виникла внаслідок невиконання умов договору про проведення маркетингового дослідження №1/12/04/06 від 12.04.06 р.

Представник відповідача проти задоволення позовних вимог заперечив з підстав, викладених у відзиві, наданому суду 15.09.06 р.

Одночасно з відзивом відповідачем подано зустрічний позов про стягнення з позивача заборгованості в розмірі 17 439, 7 грн. (16 604, 4 грн. основного боргу та 853, 3 грн. пені) у зв’язку з неналежним виконанням зобов’язань за договором про проведення маркетингового дослідження №1/12/04/06 від 12.04.06 р.

В судовому засіданні 20.09.06 р. судом прийнято зустрічний позов до сумісного провадження з первісним, про що винесено ухвалу.

В судовому засіданні 20.09.06 р. оголошено перерву.

27.09.06 р. судом отримано заперечення позивача до відзиву на позов та до зустрічної позовної заяви.

Ухвалами суду 27.09.06 р. та 09.11.06 р. розгляд справи відкладався.

Ознайомившись з матеріалами справи, заслухавши пояснення представників сторін, суд, -

ВСТАНОВИВ:

12.04.06 р. між сторонами укладено договір про проведення маркетингового дослідження №1/12/04/06, згідно умов якого позивач як замовник доручає відповідачу як виконавцю провести маркетингове дослідження з метою визначення причин відтоку відвідувачів, чинників залучення відвідувачів до мережі закладів «Швидко»та необхідних змін в концепції закладу для збільшення притоку відвідувачів, а також зобов’язується прийняти та оплатити роботу.

14.04.06 р. згідно умов договору позивач сплатив на користь відповідача 60% загальної вартості маркетингових досліджень, що складає 24 906, 6 грн. (платіжне доручення №839).

17.05.06 р. відповідач мав завершити виконання маркетингових досліджень із обробкою та презентацією його результатів позивачу.

Згідно умов договору (п. 2.4) при здачі результатів досліджень сторони складають акт прийому-здачі маркетингового дослідження.

25.06.06 р. відповідач провів презентацію дослідження із наглядними матеріалами. Позивачем висловлено ряд зауважень щодо якості виконаних робіт та форми їх оформлення (в ході презентації та листом від 22.06.06 р.), у зв’язку з чим акт не був підписаний.

Листом від 21.06.06 р. відповідач повідомив про свою незгоду усунути недоліки, на що позивач відповів, що згоден повністю оплатити роботу лише після підписання акту.

23.06.06 р. відповідач повторно повідомив позивача про незгоду проводити доопрацювання звіту.

Станом на день подання позову відповідачем не завершено виконання робіт за договором.

З огляду на відсутність кінцевого результату проведення дослідження воно втрачає свою об’єктивність та цінність для замовника, який вже не зацікавлений у отриманні його результатів.

Відповідно до п. 6.1 договору у випадку несвоєчасної здачі результатів дослідження відповідач зобов’язаний сплатити пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожен день затримки.

Згідно розрахунку позивача розмір пені становить 1 577, 42 грн. (з 05.06.06 р. по 17.08.06 р.)

Суму сплаченого авансу в розмірі 24 906, 6 грн. позивач просить стягнути з відповідача в якості збитків, так як ним не було використано цю суму на інші цілі, не було отримано результату дослідження, сума авансу могла бути розміщена позивачем на депозитний рахунок у банку.

Відповідач проти задоволення позовних вимог заперечив з таких підстав.

Відповідно до умов договору дослідження проводиться згідно з технічним завданням, затвердженим додатком №1 до договору, в якому перелічено заходи, що має провести відповідач, а також строки їх виконання.

Пунктом 4.1 договору передбачено, що надання позивачем інформації пізніше строку, визначеного в додатку №2 до договору, тягне за собою перенесення строку надання результатів дослідження.

Остаточний варіант анкети маркетингового дослідження затверджений позивачем 20.04.06 р., що підтверджується роздруківкою електронного листа позивача.

26.05.06 р. відповідач презентував звіт, що підтверджується листами відповідача від 21.06.06 р., 23.06.06 р., 26.07.06 р., 16.08.06 р., листом позивача від 22.06.06 р.

Звіт складається з розділів, передбачених договором, тому відповідач виконав взяті на себе зобов’язання.

Після презентації відповідач направив листа на електронну пошту позивача (07.06.06 р.) з проханням уточнити дату підписання акту.

Подальше листування між сторонами свідчить про те, що позивач не бажає підписувати акт, вважаючи, що виконана робота не відповідає умовам договору, тоді як конкретно недоліки в його листах не зазначені.

Направлений акт виконаних робіт від 03.07.06 р. позивач не підписав, роботи за договором повністю не оплатив.

Твердження позивача про те, що належних доказів виконання зобов’язань за договором відповідачем не надано, не відповідають дійсності, так як відповідачем проведено презентацію звіту та надано його примірник позивачу.

Також відповідач не згоден з нарахуванням пені, так як за відповідний період облікова ставка НБУ становила 8,5%, а не 9,5%.

Відповідачем подано зустрічний позов по справі про стягнення з позивача заборгованості в розмірі 17 439, 7 грн. (16 604, 4 грн. основного боргу та 853, 3 грн. пені) у зв’язку з неналежним виконанням зобов’язань за договором про проведення маркетингового дослідження №1/12/04/06 від 12.04.06 р.

Зустрічний позов обґрунтований тим, що фактично роботи за договором виконані, звіт відповідачем отримано, тому відповідач зобов’язаний провести повний розрахунок за договором.

Сума заборгованості за договором становить 16 604, 4 грн. (40% від суми договору).

Відповідно до п. 6.2 договору у випадку несвоєчасного перерахування коштів відповідач сплачує позивачу штраф у вигляді нарахованої пені в розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожен день прострочення.

Згідно розрахунку позивача розмір пені становить 835, 3 грн.

Проаналізувавши матеріали справи та пояснення представників сторін, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги є необґрунтованими та не підлягають задоволенню, тоді як зустрічні позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню з таких підстав.

Стосовно відповідності звіту умовам договору суд зазначає наступне.

Відповідно до укладеного між сторонами договору про проведення маркетингового дослідження №1/12/04/06 від 12.04.06 р., а саме: додатку №1 до нього (технічне завдання дослідження), чітко визначено завдання та метод дослідження.

Згідно технічного завдання дослідження аналітичний звіт відповідача мав містити інформацію щодо визначення факторів привабливості/непривабливості для відвідувачів/ минулих відвідувачів закладу «Швидко», визначення/уточнення фактичного та оптимального позиціонування мережі «Швидко»в очах відвідувачів, обговорення зі споживачами існуючої концепції мережі «Швидко», знайдення позитивних та негативних сторін концепції, а також можливості уточнення в кращу сторону, тестування новий концепцій для розробки нових форматів закладів харчування. Зазначена інформація мала бути отримана шляхом особистих інтерв’ю –опитування та особистих глибинних інтерв’ю зі споживачами фастфудів визначних категорій.

Надана суду відповідачем копія звіту свідчить про те, що в ньому міститься інформація згідно наданого технічного завдання.

Згідно листування сторін претензія позивача до змісту звіту полягає у тому, що у звіті відсутня інформація щодо показань знань та лояльності за 2006 р.

Ознайомившись з умовами договору, суд приходить до висновку, що надання зазначеної інформації не входить до предмету дослідження, тому вимога позивача щодо її надання є необґрунтованою.

Ні зміст договору, ні зміст технічного завдання не містять будь-яких вказівок щодо періодів часу, щодо яких проводиться дослідження.

Відповідно, викладена у звіті інформація є станом на той час, коли проводилося дослідження –квітень-травень 2006 р.

Якщо позивач хотів отримати додаткову інформацію щодо маркетингових досліджень, це могло бути предметом окремого договору між сторонами або додаткової угоди до вже існуючого договору.

Невідповідність результатів дослідження умовам договору та, відповідно, необхідність усунення недоліків (згідно п. 6.3 договору) передбачають саме недотримання відповідачем конкретних положень технічного завдання. Претензії, які має право висувати позивач згідно п. 6.3 договору, обмежуються умовами договору (технічного завдання).

Будь-яких пояснень щодо того, чому позивач вважає, що інформація про показання щодо знання та лояльність за 2006 р. мала бути включена до звіту, позивач не надав.

Будь-яких інших зауважень до змісту звіту ним також не висловлено.

Надані позивачем попередній договір з відповідачем від 20.02.03 р. №7/2003 та проведене на його виконання дослідження жодним чином не можуть свідчити про неналежну якість виконаного відповідачем звіту згідно договору від 12.04.06 р., так як попереднє технічне завдання суттєво відрізняється від нового, тому результати проведених відповідачем досліджень також є різними як за формою, так і за змістом.

Крім того, суд звертає увагу на той факт, що дослідження проведено за квітень-травень 2006 р., тобто, дослідити показники діяльності позивача навіть за І-ше півріччя 2006 р. було неможливо.

Стосовно факту передачі звіту суд зазначає наступне.

Згідно умов договору (додаток №2) презентація результатів дослідження мала відбутися 17.05.06 р., тоді як фактично відбулася 26.05.06р.

Затримку у проведенні презентації відповідач пояснив тим, що позивачем порушено строки погодження інструментарію (до 19.04.06 р. згідно додатку №2), тоді як остаточний варіант анкети був затверджений позивачем 20.04.06 р., що підтверджується роздруківкою електронного листа.

Згідно умов договору до обов’язків маркетинг-партнера відноситься узгодження інструментарію (анкети) маркетингового дослідження з замовником (п. 3.6), до обов’язків замовника відноситься затвердження відповідних документів (опитувальних листів тощо; п. 4.2).

Тобто, до затвердження анкети замовником відповідач не мав можливості розпочати виконання дослідження.

Згідно наданих суду додаткових пояснень позивач взагалі заперечує факт затвердження ним анкети і стверджує про те, що відповідач самовільно визначив питання анкети.

Зазначене твердження не підтверджується матеріалами справи.

Листування сторін (зокрема, лист відповідача від 21.06.06 р.) свідчить про те, що після проведення презентації претензія позивача щодо результатів проведеного дослідження зводилася до відсутності показань щодо знання та лояльності за 2006 р., тоді як доказів висування претензій щодо недотримання відповідачем умов п. 3.6 договору суду не надано.

Відсутнє твердження про це порушення і в позовній заяві, тоді як воно з’явилося пізніше, в процесі розгляду справи, після того, як представник відповідача в обґрунтування своєї позиції зіслався на затримку, допущену позивачем у затвердженні анкети.

Зазначена обставина дає підстави суду сумніватися у правдивості тверджень позивача, тим більше, що у випадку відсутності затвердженого зразка анкети претензії у позивача стосовно виконання договору мали виникнути задовго до проведення презентації.

Між тим, доказів наявності будь-яких непорозумінь між сторонами щодо стадії виконання договору –розробка інструментарію та узгодження з замовником –суду не надано.

Таким чином, суд виходить з того, що презентація звіту 26.05.06 р. не може свідчити про недотримання відповідачем строків виконання зобов’язання.

Відповідно до ч. 4 ст. 612 ЦК України прострочення боржника не настає, якщо зобов’язання не може бути виконане внаслідок прострочення кредитора.

Згідно пояснень представника відповідача та матеріалів справи звіт в наданому варіанті був презентований позивачу 26.05.06 р., тобто, він був готовий станом на цю дату та міг бути отриманий позивачем за наявності у нього такого бажання.

Як пояснив відповідач, позивач, крім можливості отримати звіт безпосередньо під час презентації, принаймні двічі отримував звіт, а саме: електронною поштою 22.05.06 р., про що свідчить роздруківка сторінки з електронної пошти, поштою 27.07.06 р., що підтверджується описом вкладення у цінний лист.

Якщо надіслання звіту електронною поштою не підтверджено належними засобами доказування, то надіслання звіту поштою 27.07.06 р. підтверджується матеріалами справи (описом вкладення від 27.07.06 р.)

Матеріали справи свідчать про те, що станом на 26.05.06 р. (день проведення презентації) відповідач мав готовий звіт та вчинив всі необхідні дії для його належної передачі позивачу, тоді як затримка в його фактичному отриманні викликана діями позивача, який уникав його «офіційного»отримання та підписання акту здачі-приймання.

Непідписання в даному випадку акту здачі-приймання суд розцінює як небажання позивача проводити розрахунок за фактично виконану і отриману роботу, а не як підтвердження невиконання цієї роботи.

За таких обставин у суду немає підстав для висновку про те, що відповідачем допущено прострочку виконання зобов’язання з передачі звіту.

Звіт в паперовому вигляді з додатковими матеріалами згідно вимог додатку 1 міг бути отриманий 26.05.06 р. і не був отриманий виключно у зв’язку з небажанням позивача, що звільняє відповідача від відповідальності за його непередання згідно положень ч. 4 ст. 612 ЦК України.

Наявність у позивача заперечень щодо змісту звіту не звільняє його від обов’язку підписати акт здачі-приймання, тоді як після отримання результатів досліджень позивач як замовник має право висловити свої конкретні зауваження та претензії до отриманих результатів, що позивач не зробив.

Відповідно до додатку 3 до договору остаточний розрахунок (40% від суми договору –16 604, 4 грн.) має бути проведений упродовж п’яти днів після надання звіту, тобто, до 31.05.06 р., що позивачем зроблено не було.

Подальше листування сторін свідчить про намагання відповідача отримати розрахунок за договором і про ухиляння позивача як від підписання акту здачі-приймання, так і від оплати робіт.

За таких обставин зустрічні вимоги відповідача про стягнення суми боргу в розмірі 16 604, 4 грн. та пені в розмірі 835, 3 грн. за період прострочки з 31.05.06 р. по 14.09.06 р. підлягають  задоволенню.

Відповідно до ст. ст. 525, 526 ЦК України, ст. 193 ГК України зобов’язання мають виконуватися належним чином, одностороння відмова від виконання зобов’язання не допускається.

На підставі вищевикладеного та керуючись  ст. ст. 49, 82-89, 93 ГПК України, ст. ст. 525, 526, 612 ЦК України, ст. 193 ГК України, суд, -

ВИРІШИВ:

1.          В задоволенні позовних вимог відмовити.

2.          Зустрічні позовні вимоги задовольнити.

3.          Стягнути з Закритого акціонерного товариства «Швидко-Україна»(юридична адреса: 01001, м. Київ, Хрещатик, 20-22-П/П-С-1, фактична адреса: 03150, м. Київ, вул. Боженка, 86-Г, оф. 1, , п/р 687 у ВАТ КБ «Хрещатик»м. Києва, МФО 300670) на користь Приватного підприємства «Інформаційно-маркетинговий центр «КПД-100»(03049, м. Київ, вул. Шовкуненка, 3, кв. 104, , п/р 83 в ЗАТ «Прокредитбанк»м. Києва, МФО 320984) 16 604, 4 грн. боргу, 853, 3 грн. пені, 174, 4 грн. державного мита та 118 грн. витрат на інформаційно-технічне обслуговування судового процесу.

4.          Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

5.          Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку протягом 10 днів з дня прийняття.

Суддя                                                                                          Л.В.Прокопенко