ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" квітня 2007 р.                                                            Справа № 47/184-07

вх. № 4180/5-47

Суддя господарського суду Светлічний Ю.В.

при секретарі судового засідання Малахова О.В.

за участю представників сторін:

позивача - Ігнатенко О.М. за довіреністю від 16.01.2007р.  відповідача - Подгорнова О.О. за довіреністю б/н

розглянувши справу за позовом Закритого акціонерного товариства по виробництву інсулінів "ІНДАР", м. Київ

до  Приватного підприємства "Майстер-Фарм", м. Харків

про стягнення 289054,50 грн.

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовною заявою щодо стягнення з відповідача заборгованості у розмірі 289054,50грн., яка виникла внаслідок неналежного виконання відповідачем своїх зобов"язань на підставі договору №255/Д2004 від 03.01.2004р. Крім того, позивач просить покласти на відповідача судові витрати, у вигляді сплаченого держмита у розмірі 2890,50грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу у розмірі 118 грн.

Відповідач надав через канцелярію господарського суду 18.04.2007р. відзив на позовну заяву в позовні вимоги визнає у повному обсязі.

Розглянувши матеріали справи та вислухавши пояснення представників сторін  господарським судом встановлено, що між позивачем та відповідачем було укладено договір про дистриб"юцію №255Д/2004 від 03.01.2004р. строком дії до 31.12.2005р.

Відповідно до умов цього договору, позивач зобов"язався поставити, а відповідач прийняти та оплатити поставлені медичні препарати.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач свої зобов"язання виконав у повному обсязі поставив на адресу відповідача товар згідно накладних, а саме № 003740 від 27.09.04р., № 003698 від 25.08.04 р.,№ 003772 від 26.10.04 р., №002329 від 21.03.04р.; №002165 від 23.06.04 р., № 003815 від 16.11.04 р., № 005279 від 23.11.05р., № 004266 від 31.03.05 р.; № 004322 від 01.06.05р., №004263 від 29.03.05р. № 004331 від 07.06.05р., №005091 від 25.10.05р., № 005280 від 23.11.05р., № 004295 від 20.04.05р., № 004330 від 03.06.05р., № 005658 від 23.05.06р., № 006421 від 20.09.06 р., № 005619 від 04.04.06 р., №005604 від 15.03.06 р. Відповідач отримав товар, але вартість в установлений договором строк не сплатив.

Позивач в порядку досудового врегулювання спору направив на адресу відповідача 25.10.2006р. вимогу за №12/114-12-110 на суму 292274,00грн. з проханням погасити дану заборгованість.

Як свідчать матеріали справи 16.01.2007р. на адресу позивача надійшла відповідь на претензію №41/11 від 30.11.2006р.  відповідно до якої відповідач визнав суму боргу повністю та зобов"язався сплатити до 27.12.2006р., але відповідно до довідки АКБ "ТАС-Комерцбанк", відповідачем за період з 20.12.2006р. по 21.02.2007р. було сплачено на рахунок позивача 3217,42грн.

Таким чином заборгованість відповідача перед позивачем після часткової сплати становить у розмірі 289054,50грн.

Відповідно до ст.526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог – відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до вимог ст. 32 Господарського процесуального кодексу України: доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі  яких господарський   суд   у  визначеному  законом  порядку  встановлює наявність  чи  відсутність  обставин, на яких грунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Згідно ст.43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об’єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Як вбачається з матеріалів справи сума заборгованості відповідачем не сплачена. За таких обставин та враховуючи доведеність факту порушення відповідачем умов діючого законодавства, суд знаходить позовні вимоги обґрунтованими і підлягаючими задоволенню в сумі заборгованості у розмірі 289054,50грн.

Відповідно до статті 49 Господарського процесуального кодексу України державне мито у розмірі, передбаченому статтею 3 Декрету Кабінету Міністрів України “Про державне мито”, що становить 2890,50грн. та згідно зі статтею 44 Господарського процесуального кодексу України, Постановою Кабінету Міністрів України від 29.03.2002р. № 411 судові витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу у сумі 118 гривень слід покласти на відповідача з вини якого спір доведено до суду.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.ст. 526, 530  Цивільного кодексу України, статтею 3 Декрету Кабінету Міністрів України “Про державне мито”, Постановою Кабінету Міністрів України від 29.03.2002р. № 411, статтями 1, 12, 33, 43, 44, 49, ст.ст. 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Приватного підприємства "Майстер-Фарм" (61116, м. Харків, вул. 2 П"ятирічки, б.2-Д, кв. 337, р/р 66025 в Філії Дзержинського відділення ПІБ в м. Харкові, МФО 351395, код 31798248) на користь Закритого акціонерного товариства  по виробництву інсулінів "Індар" (02099, м. Київ, вул. Зрощувальна, 5, р/р 6529 в ВАТ "Державний експортно-імпортний банк України" м. Києва, МФО 322313, код 21680915) заборгованості у розмірі 289054,50грн., держмита у розмірі 2890,50грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесуу розмірі 118,00грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Суддя                                                                                            Светлічний Ю.В.