ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

27.02.07                                                                                           Справа  № 02/205-38

Львівський апеляційний господарський суд у складі колегії:

головуючого-судді                           Д.Новосад

суддів                                      О.Михалюк

Г.Мельник

розглянувши апеляційну скаргу ТзОВ „АМТ-Труби”, смт.Іваничі Волинської області № 339 від 28.12.06

на рішення господарського суду Волинської області від      14.12.06

у справі   № 02/205-38

за позовом: ЗАТ „Електро” в особі Волинського управління ЗАТ „Електро”, м.Ківерці Волинської області

до відповідача: ТзОВ „АМТ-Труби”, смт.Іваничі Волинської області

про          стягнення 28 940,57 грн.

за участю представників сторін:

від позивача –Іванів В.Ю. –предст. (довір. № б/н від 01.01.07);

- Вдовіцина Т.І. –предст. (довір. № 4/6 від 04.01.07);

від відповідача –не з’явився.

Представникам сторін роз’яснено права та обов’язки, передбачені ст.ст. 22, 28 ГПК України;

Відводів складу суду не поступило.

В С Т А Н О В И В :

Рішенням господарського суду Волинської області від 14.12.06 у справі № 02/205-38 (суддя С.Костюк) задоволено позов ЗАТ “Електро” в особі Волинського управління Зат “ Електро” та стягнено з відповідача - ТзОВ “АМТ –Труби” на користь позивача 28 940, 57 грн., а також 407, 41 грн. судових витрат.

Не погоджуючись з даним рішенням, відповідач –ТзОВ “АМТ–труби” подав апеляційну скаргу з підстав  неповноти з’ясування обставин справи, невідповідності висновків суду фактичним обставинам справи, а також порушення та неправильного застосування судом першої інстанції при його винесенні норм матеріального та процесуального права, зокрема, ст.ст. 7, 18 Закону України “Про електроенергетику”, ст. 318 ГК України, ч. 4 ст. 853 ЦК України, ч.ч. 1, 2 ст. 41, ст. 43 ГПК України, на підставі чого скаржник просить рішення господарського суду Волинської області від 14.12.06 у справі № 02/205-38 скасувати і прийняти нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

Ухвалою Львівського апеляційного господарського суду від 22.01.07 подані скаржником матеріали визнано достатніми для прийняття їх до провадження в апеляційній інстанції, розгляд апеляційної скарги призначено на 27.02.07.

Позивач з доводами апеляційної скарги не погоджується з підстав, викладених у запереченні на апеляційну скаргу, рішення господарського суду Волинської області від 14.12.06 у справі № 02/205-38 вважає законним та обгрунтованим, просить залишити його без змін, а в задоволенні апеляційної скарги - відмовити.

В судове засідання 27.02.07 скаржник явки повноважного представника не забезпечив, однак 26.02.07 на адресу суду поступило клопотання скаржника, в якому він просить розгляд апеляційної скарги відкласти у зв’язку з намірами сторін вирішити спір в добровільному порядку. Керуючись положеннями ст.ст. 69, 77 ГПК України, колегія суддів в задоволенні вказаного клопотання відмовляє, оскільки вказана скаржником обставина не є підставою для відкладення розгляду справи, а відтак, беручи до уваги п.п. 5, 6 ухвали Львівського апеляційного господарського суду від 22.01.07, апеляційна скарга розглядається за відсутності представника скаржника, належним чином повідомленого про час та місце засідання суду (повідомлення про вручення поштового відправлення № 1945788).В судовому засіданні 27.02.07 представники позивача підтримали вимоги та заперечення, наведені ними у запереченні на апеляційну скаргу.

Розглянувши апеляційну скаргу, заперечення на неї, дослідивши матеріали справи та наявні в них докази, перевіривши правильність застосування господарським судом Волинської області норм матеріального та процесуального права, заслухавши пояснення представників позивача в судовому засіданні, колегія суддів дійшла висновку, що рішення господарського суду Волинської області від 14.12.06 у справі № 02/205-38 слід залишити без змін, апеляційну скаргу –без задоволення.

При цьому суд виходить з наступного.

Як вірно встановлено місцевим господарським судом на підставі аналізу матеріалів справи, 20.04.06 між Волинським управлінням ЗАТ «Електро»та ТзОВ «АМТ-труби»укладено договір підряду № 5 на виконання проектно-кошторисної документації на будівництво ПЛ 10 кв і КЛ-10кВ для електропостачання цеху по виробництву пластмасових труб та виробів із пластмаси в смт. Іваничі, а 16.05.06 - договір підряду № 8 на виконання робіт по будівництву КЛ-10пВ, КТП-630, КЛ-0,4кВ для електропостачання цеху по виробництву пластмасових труб та виробів із пластмас.

На підставі аналізу зазначених договорів, суд першої інстанції вірно зазначив в оскаржуваному рішенні, що за  договором № 5 ціна, визначена сторонами у кошторисами, складала 34 000, 00 грн.,  а за договором № 8 –11 298, 00 грн.

П. 7.1 договорів сторони встановили оббов’язок замовника (відповідача у справі) здійснювати платежі за виконані роботи протягом 5-ти днів після підписання, в порядку передбаченому п. 6.4 договорів, актів виконаних робіт (форми № КБ-2в) на підставі акту (форми № КБ-3). Крім цього, у п. 8.1 договорів сторонами погоджені авансові платежі  у розмірі 17 000, 00 грн. –за договором № 5, та у розмірі 6 000, 00 грн. –за договором № 8.

Належним чином встановлений господарським судом першої інстанції на підставі належних документальних доказів (платіжне доручення № 21 від 25.04.06) факт перерахування замовником на розрахунковий рахунок підрядника 17 000, 00 грн. авансу на придбання матеріалів.

На підставі наявних в матеріалах справи довідки про вартість виконаних робіт (форма КБ-3) та акту приймання виконаних робіт (форма КБ-2в) суд першої інстанції вірно зазначив, що позивачем виконано робіт на суму 42 064, 80 грн., з яких на суму 30 776, 40 грн. –за договором № 5, та на суму 11 288, 40 грн. –за договором № 8. Колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що документальні докази, на підставі яких суд першої інстанції дійшов вищевказаних висновків відповідають вимогам щодо належності їх як доказів, оскільки акти та довідки підписані як підрядником, так і замовником, та завірені печатками обох сторін за договором.

На думку колегії суддів Львівського апеляційного господарськогго суду, місцевий господарський суд при вирішенні спору між сторонами вірно застосував ст. 526 ЦК України, ст. 193 ГК України щодо обов’язку належного виконання зобов’язань суб'єктами господарювання та іншими учасниками господарських відносин та заборони односторонньої відмови від їх виконання, а також ст. 837, 853 ЦК України, якими регулюються правовідносини за договорами підряду, на підставі аналізу яких господарський суд Волинської області дійшов вірного висновку про втрату відповідачем права посилатися на відступи позивачем від умов договорів чи недоліки у виконаній ним роботі, оскільки виконані Волдинським управлінням ЗАТ “Електро” роботи прийняті ТзОВ “АМТ-труби” без будь-яких заперечень, що є доказом належного виконання підрядником зобов’язань за договорами.

Доказів проведення відповідачем оплати виконаних робіт у строки, встановлені у п. 7.1 договорів № 5 та № 8 відповідач не надав суду ні при розгляді спору в суді першої інстанції, ні при розгляді апеляційної скарги Львівським апеляційним господарським судом, а відтак, колегія суддів погоджується з висновком, викладеним в оскаржуваному рішенні, про підставність та обгрунтованість позовних вимог в частині стягнення з відповідача заборгованості в сумі 25 064, 80 грн.

Правомірним, на думку суду апеляційної інстанції, є також висновок, зроблений господарським судом на підставі положень ст. 625 ЦК України та п. 9.2 договорів підряду № 5 та № 8 про належність до задоволення заявлених позивачем інфляційних нарахувань у розмірі 1 403, 63 грн., 3% річних  у розмірі 370, 82 грн. та пені у розмірі 2 101, 32 грн.

Крім того, колегія суддів зазначає, що погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність дійсної потреби у спеціальних знаннх для встановлення даних, що входять до предмету доказування.

Інші посилання скаржника, викладені ним в апеляційній скарзі, також належним чином досліджені судом першої інстанції при винесенні оскаржуваного рішення, а відтак скаржник, в порушення вимог ст. 33 ГПК України, не довів тих обставин, на які він посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відтак, беручи до уваги наведене, колегія суддів дійшла висновку, що рішення господарського суду Волинської області від 14.12.06 у справі № 02/205-38 прийняте на підставі матеріалів справи, у відповідності до норм матеріального та процесуального права, посилання скаржника, викладені ним в апеляційній скарзі, висновків господарського суду першої інстанції не спростовують, а відтак, не визнаються такими, що можуть бути підставою, у відповідності до ст. 104 ГПК України, для скасування чи зміни оскаржуваного рішення.

Керуючись ст. ст. 1, 21, 25, 33, 43, 44, 49, 99, 101, 103, 105 ГПК України, Львівський апеляційний господарський суд –

П О С Т А Н О В И В:

1.          Рішення господарського суду Волинської області від 14.12.06 у справі № 02/205-38 залишити без змін, апеляційну скаргу –без задоволення.

2.          Постанову може бути оскаржено у касаційному порядку.

3.          Матеріали справи скеровуються до господарського суду Волинської області.

Головуючий-суддя                              Д.Новосад

Суддя                                         О.Михалюк

Суддя                                         Г.Мельник