СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

05.03.07
Справа №  22/84/07

Суддя

За позовом
відкритого акціонерного товариства “Запоріжжяобленерго” в особі Запорізьких
міських електричних мереж, м. Запоріжжя
до приватного підприємця ОСОБА_1, м. Запоріжжя

Суддя

Ю.О. Скиданова

Представники:

від позивача:

Зінченко О.М. представник на
підставі довіреності № 136 від 12.07.2006 р.

від відповідача:

не з'явився

Заявлені вимоги про стягнення з
приватного підприємця ОСОБА_1 на користь відкритого акціонерного товариства
“Запоріжжяобленерго” в особі Запорізьких міських електричних мереж 351,97 грн.
основного боргу на підставі Договору НОМЕР_1 на користування електричною
енергією, укладеного між сторонами у справі.

Ухвалою суду від 05.02.2007 р.
позовна заява прийнята судом до розгляду, порушено провадження у справі, судове
засідання призначено на 05.03.2007 р.

Враховуючи клопотання представника
позивача розгляд справи здійснюється без застосування технічних засобів
фіксації судового процесу.

Відповідач заперечень по суті спору
не надав, свого представника у судове засідання не направив, ухвалу суду від
05.02.2007 р. не виконав. Про час і місце судового засідання повідомлений
належним чином. Оскільки нез'явлення сторони у справі не є перешкодою для
розгляду справи по суті, відповідно до ст. 75 господарського процесуального
кодексу України спір розглядається за наявними у справі матеріалами у межах
строку, передбаченого ст.69 ГПК України. 05.03.2007р. в судовому засіданні в
порядку ст. 85 ГПК України суддею оголошено вступну та резолютивну частини
рішення.

При розгляді даного спору судом
встановлено, що 22.06.2001 р. між сторонами у справі укладено договір НОМЕР_1
на користування електричною енергією (в подальшому -Договір), за умовами якого
позивач (Енергопостачальна організація) зобов'язався постачати електричну
енергію відповідно до умов Договору, а відповідач (Споживач), в свою чергу,
зобов'язався своєчасно здійснювати оплату за спожиту електричну енергію та
виконувати інші умови, обумовлені цім Договором /Розділ 1 Договору/.

Відповідно до розділу 10 Договору
він укладений на строк до 31.12.2002 р. і набирає чинності з моменту його
підписання та вважається щорічно продовженим, якщо за місяць до закінчення
строку його дії не поступить письмової заяви однієї із сторін про відмову від
цього договору або про його перегляд. Сторони не надали суду доказів припинення
строку дії договору.

Відповідно до розділу 2 Договору
споживач зобов'язується оплачувати спожиту електричну енергію та потужність та
інші платежі за розрахунковий період згідно з діючими на цей період тарифами,
індексом ціни відповідно з постановами законодавчих органів виключно у грошовій
формі.

Як вбачається, розділом 4 Договору
сторонами узгоджений порядок розрахунків за електроенергію. Так, за умовами п.
4.2 Договору Споживач зобов'язався щомісячно до 14 години другого робочого дня,
наступного за розрахунковим місяцем (розрахунковим періодом), направляти свого
представника у відділ збуту для пред'явлення звіту про спожиту активну
електроенергію з мереж Електропостачальної організації (Додаток 12) про спожиту
електроенергії (активної та реактивними) за розрахунковий період, документів,
підтверджуючих оплату за спожиту електроенергію за розрахунковий період, та
отримання платіжних документів для оплати електроенергії в наступний розрахунковий
період. Сума попередньої оплати визначається виходячи з очікуваного споживання
електроенергії в наступний розрахунковий період з урахуванням кредитного сальдо
за попередній розрахунковий період. Відповідно до п. 4.3 Договору остаточний
розрахунок за електроенергію та потужність , плата за використання та генерацію
реактивної енергії, розраховані по спожитому відповідно п. 4.2. рапорту (звіт),
а також інші платежі (пеня, плата за перевищення договірних величин ел. енергії
та потужність, тощо) за розрахунковий період виконується за платіжними вимогами
- дорученнями, надісланими Споживачу Електропостачальною організацією. За
умовами п. 4.4 Договору Споживач здійснює оплату у 5-ти денний термін після
дати, вказаної у вимозі-дорученні.

Пунктом 7.25 Правил користування
електричною енергією, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 28
від 31.07.1996р. (в редакції постанови Національної комісії регулювання
електроенергетики України № 928 від 22.08.2002р., що діяла в період виникнення
спірних правовідносин), та п.6.39 Правил користування електричною енергією,
затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 28 від 31.07.1996р. (в
редакції постанови Національної комісії регулювання електроенергетики України №
910 від 17.10.2005р., чинної на день розгляду справи) передбачено, що у разі
неможливості отримання  постачальником
електричної енергії даних про спожиту електричну енергію  в зазначений термін (за винятком  порушення
роботи  розрахункового обліку)
визначення обсягу спожитої електричної енергії за поточний розрахунковий період
здійснюється за середньодобовим обсягом споживання за попередній розрахунковий
період з подальшим перерахунком у разі надання даних протягом наступного
розрахункового періоду. Тривалість періоду розрахунку за середньодобовим
обсягом споживання  електричної енергії
до отримання показів розрахункових засобів обліку має не перевищувати одного
повного  розрахункового періоду, після
чого розрахунок обсягу спожитої електричної енергії здійснюється постачальником
електричної енергії за величиною дозволеної потужності струмоприймачів та
кількістю годин  їх використання без
подальшого перерахунку.  У цьому разі
відновлення розрахунків за розрахунковими засобами обліку здійснюється після
спільного складання акта, у якому фіксуються покази розрахункових засобів
обліку електричної енергії.

Як вбачається з матеріалів справи
відповідач рапорти про спожиту електроенергію за розрахунковий період
позивачеві не надав, у зв'язку з чим позивач зробив розрахунок спожитої
електроенергії за потужністю струмприймачів та кількістю годин їх використання
без подальшого перерахунку.

Відповідно до наданого
Електропостачальною організацією розрахунку, споживач за період часу з липня
2003 р. по квітень 2004 р. має заборгованість за спожиту електричну енергію на
загальну суму 351,97грн.

21.03.2006 р. позивачем на адресу
відповідача була направлена претензія НОМЕР_2, з вимогою про оплату
заборгованості за спожиту електричну енергію на суму 351,97 грн.

22.11.2006р. Споживачу для оплати
спожитої електроенергії Енергопостачальною організацією виставлена платіжна
вимога-доручення НОМЕР_3 на суму 351,97 грн.

Відповідач порушив прийняті на себе
зобов'язання, оплату за спожиту електроенергію у сумі 351,97 грн. не здійснив.

За своєю правовою природою
правовідносини сторін є господарськими. Згідно з приписами п. 4 Прикінцевих
положень господарського кодексу України, цей кодекс застосовується до
господарських відносин, які виникли після набрання ним чинності. Щодо
господарських відносин, що виникли до набрання чинності  відповідними положеннями Господарського
кодексу України, зазначені положення застосовуються щодо тих прав і обов'язків,
які продовжують існувати або виникли після набрання чинності цими положеннями.

Оскільки спірні правовідносини
виникли до набрання чинності ГК України, але продовжують існувати до
теперішнього часу, до них застосовуються норми Господарського кодексу України.

Відповідно до ч. 1 ст. 175
господарського кодексу України майново-господарськими визнаються
цивільно-правові зобовязання, що виникають між учасниками господарських
відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобовязана
сторона повинна вчиняти певну господарську дію на користь другої сторони або
утриматися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобовязаної
сторони виконання її обовязку. Майнові зобовязання, які виникають між
учасниками господарських відносин, регулюються цивільним кодексом України з
урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Статтею ст. 193 ГК України, зокрема
п.п. 1,7 встановлено, що субєкти господарювання та інші учасники господарських
відносин повинні виконувати господарські зобовязання належним чином відповідно
до закону, інших правових актів, договору. Одностороння відмова від виконання
зобовязання не допускається, крім випадків, передбачених законом.

Аналогічний припис містить
цивільний кодекс України, ст. 526 якого передбачає, що зобов'язання має
виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу,
інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог
-відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Як вбачається з матеріалів справи,
на день розгляду спору  відповідач має
заборгованість перед позивачем у розмірі 351,97 грн. Оплату даної суми відповідач
не довів, тому вимоги позивача про стягнення з приватного підприємця ОСОБА_1
основного боргу у сумі 351,97 грн. слід визнати документально підтвердженими,
нормативно обґрунтованими  та такими, що
підлягають задоволенню.

У відповідності до ст. 49 ГПК
України судові витрати покладаються на відповідача, оскільки з його вини спір
доведений до суду.

Керуючись ст.ст. 49, 75, 82-85
господарського процесуального кодексу України,
ст.ст. 175, 193 господарського кодексу України, ст.ст. 526 цивільного
кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з приватного підприємця
ОСОБА_1 (АДРЕСА_1) на користь відкритого акціонерного товариства
“Запоріжжяобленерго” в особі Запорізьких міських електричних мереж (69035, м.
Запоріжжя, вул. Волгоградська, 25, поточний рахунок зі спеціальним режимом
використання № 19 в ЗОУ ВАТ “Державний Ощадний банк України”, м.
Запоріжжя, МФО 313957, ) 351,97 грн. основного боргу. Видати
наказ.

Стягнути з приватного підприємця
ОСОБА_1 (АДРЕСА_1) на користь відкритого акціонерного товариства
“Запоріжжяобленерго” в особі Запорізьких міських електричних мереж (69035, м.
Запоріжжя, вул. Волгоградська, 25, р/р № 1 в ЗФ АБ “Енергобанк”, МФО
313850, ) 102(сто дві) грн. 00 коп. державного мита та
118(сто вісімнадцять) грн. 00коп. витрат на інформаційно-технічне забезпечення
судового процесу. Видати наказ.

Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підпису.

Рішення оформлено і підписано
відповідно до вимог ст. 84 ГПК України 28 квітня 2007 року.

Суддя
Ю.О. Скиданова