ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"03" травня 2007 р.
Справа  № 5/74-07-1992

позовом: Відкритого акціонерного товариства “ЕК Одесаобленерго”, м. Одеса.

до відповідача: Відкритого акціонерного товариства „Нептун”, м. Одеса.

третя особа що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: ДП „Житлово –експлуатаційний комбінат” ВАТ „Нептун”, м. Одеса.

про стягнення 22 390, 86 грн.

Суддя  Могил С. К.

Представники:

від позивача: Стрецкул М. В., на підставі довіреності.

від відповідача: Мудрова С. А., на підставі довіреності.

від третьої особи: Рахнянський В. Г., на підставі довіреності.

Суть спору: Відкрите акціонерне товариство “ЕК Одесаобленерго” звернулось до господарського суду Одеської області з позовною заявою про стягнення з Відкритого акціонерного товариства „Нептун” заборгованості за спожиту активну електроенергію у розмірі 17 401, 61 грн., пені за несвоєчасне виконання грошових зобов’язань у розмірі 3 751, 30 грн., трьох відсотків річних у розмірі 262, 87 грн. та індексу інфляції у розмірі 975, 08 грн.

Відповідачем до суду було подано відзив на позовну заяву від 23.03.2007 року №020/68 відповідно до якого відповідач позовні вимоги позивача не визнав у повному обсязі та просив суд у задоволенні позову відмовити на підставі доводів та заперечень викладених у відзиві на позов.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 28.03.2007 року до участі у справі було залучено ДП „Житлово –експлуатаційний комбінат” ВАТ „Нептун” як третю особу що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача.

В процесі розгляду справи представниками сторін та третьою особою до суду були подані додаткові документи які судом були розглянуті у судових засіданнях та долучені до матеріалів справи у якості документальних доказів.

Розглянув матеріали справи, суд встановив:

Між ВАТ “ЕК Одесаобленерго” та ВАТ „Нептун” 17.02.1999 року разом з додатками був укладений договір (шифр –01680015) на користування електричною енергією.

Умовами укладеного договору, позивача було зобов’язано відпускати відповідачу електричну енергію у відповідності з встановленими даним договором умовами та величинами споживання електричної енергії, а відповідача сплачувати за фактично використану електричну енергію у строки які передбачено договором.

У відповідності з пунктом 13 укладеного договору, договір було укладено на строк до 31 грудня 2001 року і він набрав чинності з дня його підписання та вважається щорічно продовженим, якщо за місяць до закінчення строку не надійде заява від однієї із сторін про відмову від цього договору або його перегляд.

З боку відповідача до суду було подано лист Центрального РЕМ ВАТ „ЕК Одесаобленерго” від 30.11.2006 року №Ц1381 відповідно до якого позивач повідомив відповідача про припинення дії договору від 17.02.1999 року з 01.01.2007 року. Таким чином, можна зробити висновок про те, що договір від 17.02.1999 року регулював відносини між сторонами за правочином до 01.01.2007 року.

Як зазначає позивач, у відповідача з січня 2006 року по грудень 2006 року станом на 05.03.2007 року існує заборгованість за спожиту активну електроенергією у розмірі 15 371, 43 грн. Крім того, за відповідачем рахується заборгованість за січень 2007 року у розмірі 2 030, 18 грн. За твердженням позивача, станом на дату подання позову борг за активну електроенергію відповідачем не було погашено. В обґрунтування своїх вимог про стягнення заборгованості за активну електроенергію позивачем до суду були подані звіти відповідача про кількість спожитої електроенергії у спірний період, рахунки за спожиту активну електроенергію, обґрунтований розрахунок заборгованості.

Крім того, в зв’язку з несвоєчасним виконанням грошових зобов’язань за договором позивач просить суд стягнути з відповідача пеню у розмірі 3 751, 30 грн., а також на підставі ст. 625 Цивільного кодексу України три відсотки річних у розмірі 262, 87 грн. та індекс інфляції у розмірі 975, 08 грн.

Ґрунтуючись на наданих документальних доказах та вимогах Закону України “Про електроенергетику”, Правил користування електроенергією, Цивільного кодексу України, умовах укладеного договору позивач просить суд стягнути з відповідача на свою користь заборгованість

-          за спожиту активну електроенергію у 2006 році та січні 2007 року 17 401, 61 грн.;

-          пеню за несвоєчасне виконання грошових зобов’язань у розмірі 3 751, 30 грн.;

-          три відсотки річних у розмірі 262, 87 грн.;

-          індекс інфляції у розмірі 975, 08 грн.

Відповідач позовні вимоги позивача не визнав у повному обсязі та просив суд у задоволенні позову відмовити на підставі доводів та заперечень викладених у відзиві на позов.

Дослідивши матеріали справи, вислухав представників сторін, суд вважає, що позов ВАТ „ЕК Одесаобленерго” підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Як встановлено судом, між сторонами по справі разом з додатками був укладений договір від 17.02.1999 року на користування електричною енергією предметом якого були умови та порядок постачання електроенергії позивачем та її оплата відповідачем, який діяв до 01.01.2007 року.

У відповідності з умовами укладеного договору відповідача було зобов’язано сплачувати платіжні документи самостійно у п’ятиденний термін після дати зазначеної у платіжному документі (пункт 6.2 договору).

На виконання своїх зобов’язань за договором позивачем відповідачу постачалась електроенергія у 2006 році. Вказані обставини підтверджуються наданими до суду звітами відповідача про кількість спожитої електроенергії та відповідними рахунками за активну електроенергію. В свою чергу відповідач розрахунки за спожиту електроенергію проводив неналежним чином в зв’язку з чим у відповідача перед позивачем станом на дату подання позову залишилась несплаченою заборгованість за спожиту активну електроенергію у 2006 році у розмірі 15 371, 43 грн.

В процесі розгляду справи відповідачем не було доведено до суду належним чином відсутність цієї заборгованості, або надано докази які би спростували позовні вимоги позивача в цій частині.

Таким чином, вимоги позивача в частині стягнення заборгованості за спожиту активну електроенергію з січня по грудень 2006 року є обґрунтованими в зв’язку з чим з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за спожиту активну електроенергію у розмірі 15 371, 43 грн.

Щодо заборгованості за спожиту електроенергію у січні 2007 року у сумі 2 030, 18 грн. то підстави для її стягнення з відповідача відсутні. Як видно з матеріалів справи договір від 17.02.1999 року припинив свою дію з 01.01.2007 року, а тому у позивача були відсутні підстави для постачання електроенергії відповідачу, а у відповідача підстави для її оплати. Відповідно до п. 6.1 Правил користування електроенергією договір на користування електроенергією є основним документом який регулює відносини між постачальником електроенергії та споживачем. Правилами також регламентовано, що постачання та споживання електроенергії без договору заборонено. У матеріалах справи відсутній договір який регулює відносини між позивачем та відповідачем з 01.01.2007 року.

Крім того, в зв’язку з припиненням дії договору відповідач не подавав звіти до позивача про кількість спожитої електроенергії, проте позивач виставив рахунок за січень 2007 року де визначив, що відповідачем було спожито електроенергії на суму 2 030, 18 грн.  Докази направлення, вручення, або отримання відповідачем рахунку у матеріалах справи також відсутні. Фактично же, у даному періоді електроенергію споживали побутові споживачі –населення.

Таким чином, у задоволенні позовних вимог в частині стягнення 2 030, 18 грн. слід відмовити.

Крім того, позивач у своєї позовної заяві просить суд стягнути з відповідача на свою користь пеню за несвоєчасне виконання грошових зобов’язань пеню у розмірі 3 751, 30 грн., а також на підставі ст. 625 Цивільного кодексу України три відсотки річних у розмірі 262, 87 грн. та індекс інфляції у розмірі 975, 08 грн.

У відповідності з ст. 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Щодо стягнення пені то ст. 549 Цивільного кодексу України встановлено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Підстави для виникнення права на неустойку встановлені ст. 550 Цивільного кодексу України. У відповідності з ст. 547 Цивільного кодексу України правочин щодо забезпечення виконання зобов'язання вчиняється у письмовій формі. Правочин щодо забезпечення виконання зобов'язання, вчинений із недодержанням письмової форми, є нікчемним. Частиною 2 п. 6.2 договору передбачено стягнення пені за несвоєчасну оплату спожитої електричної енергії. Відповідно до ст. 624 Цивільного кодексу України - якщо за порушення зобов'язання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню у повному розмірі, незалежно від відшкодування збитків.

У відповідності з ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться, а ст. 525 Цивільного кодексу України встановлено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Таким чином, можна зробити висновок про обґрунтованість вимог позивача в цій частині, але матеріалами справи підтверджено, що фактично електричну енергію споживають побутові споживачі (населення) які мешкають у житловому будинку який обслуговує ДП „Житлово –експлуатаційний комбінат” ВАТ „Нептун” та який знаходиться на балансі відповідача. На думку суду, з урахуванням положень Постанови Кабінету Міністрів України від 7 червня 2000 року № 934 „Про затвердження Порядку проведення розрахунків за електричну та теплову енергію, природний газ, житлово –комунальні послуги та послуги водопостачання і водовідведення”, Закону України „Про реструктуризацію заборгованості за надані послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій і комунальні послуги, що утворилася станом на 1 грудня 2006 року, Постанови Верховної Ради України „Про оплату житлово –комунальних послуг населенням України”, Постанови Верховної Ради України „Про інформацію Кабінету Міністрів України про стан і формування цін та тарифів у житлово-комунальній сфері” від 7 червня 2001 року № 2456-III на суму спожитої населенням електроенергії не можуть нараховуватись штрафні санкції у вигляді пені, штрафу, неустойки та нарахування у вигляді індексу інфляції та трьох відсотків річних.

При викладених обставинах суд вважає, що у задоволенні позовних вимог в частині стягнення пені, трьох відсотків річних та індексу інфляції слід відмовити у повному обсязі.

За таких обставин, приймаючи до уваги вищевикладене, оцінюючи в сукупності надані документальні докази та викладені у судових засіданнях доводи сторін, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню з віднесенням судових витрат на рахунок позивача та відповідача, у відповідності зі ст. 49 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст.ст. 33, 34, 44, 49, 77, 82 - 85 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1.          Позов задовольнити частково.

2.          Стягнути з Відкритого акціонерного товариства „Нептун”, р/р 5770 в Іллічівському відділенні ПІБ, МФО 328395, код 20982887 (м. Одеса, вул. Промислова, 28) на користь Відкритого акціонерного товариства “ЕК Одесаобленерго” на поточний рахунок № 776 в обласному управлінні ОПЕРУ ОБУ м. Одеси, МФО 328845, одержувач ЦРЕМ ВАТ „ЕК Одесаобленерго” код 26302276 (код ЦРЕМ –02) (м. Одеса, вул. Садова, 3) 15 371 (п’ятнадцять тисяч триста сімдесят одна) грн. 43 коп. заборгованості за спожиту активну електроенергію з січня по грудень 2006 року.

3.          Стягнути з Відкритого акціонерного товариства „Нептун”, р/р 5770 в Іллічівському відділенні ПІБ, МФО 328395, код 20982887 (м. Одеса, вул. Промислова, 28) на користь Відкритого акціонерного товариства “ЕК Одесаобленерго” р/р 4 в ВАТ „МТБ” м. Іллічівськ, МФО 328168, код 001131713 (м. Одеса, вул. Садова, 3) а саме:

-          153 (сто п’ятдесят три) грн. 71 коп. державного мита;

-          81 (вісімдесят одна) грн. витрат на ІТЗ судового процесу.

4. В решті позову відмовити.

Накази видати згідно ст. 116 ГПК України.

Рішення підписано 10.05.2007 року.

Рішення суду набирає чинності в порядку ст. 85 Господарського процесуального кодексу України, після закінчення десятиденного строку з дня його підписання.

Суддя