Харківський апеляційний господарський суд
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Адміністративна справа                                        Головуючий по 1-й інстанції

№ АС-41/496-06                                                            Суддя –Мінаєва О.М.

Доповідач по 2-й інстанції

Суддя –Погребняк В.Я.

04 квітня  2007 року                                                                                м. Харків

Колегія суддів у складі: головуючого судді                    Погребняка В.Я.

судді                              Гончар Т.В.

судді                              Істоміної О.А.

при секретарі Андросовій О.В.

за участю представників сторін:

позивача: не з’явився,

відповідача: Коба Ю.М., керівник,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу (вх. № 818Х/2 від 27.02.2007 р.) позивача –Красноградської міжрайонної Державної податкової інспекції Харківської області на постанову господарського суду Харківської області від 29.01.2007 р.у справі № АС-41/496-06

за позовом Красноградської міжрайонної Державної податкової інспекції Харківської області

до Приватного підприємства «Коба і К», смт. Сахновщина Харківської області

про стягнення заборгованості перед бюджетом,

Встановила:

28.11.2006 р. позивач звернувся до господарського суду Харківської області з позовом до відповідача та просив стягнути з останнього заборгованість перед бюджетом в сумі 6 062,82 грн.

Постановою господарського суду Харківської області від 29.01.2007 р. (суддя Мінаєва О.М.) в задоволенні позовних вимог відмовлено. Постанову обґрунтовано тим, що позивач пропустив строк звернення до суду, що відповідно до ст.100 КАС України є підставою для відмови у задоволенні адміністративного позову за умови, якщо на цьому наполягає одна із сторін. Відповідач наполягав на застосуванні наслідків пропуску звернення до суду.

Позивач –Красноградська МДПІ Харківської області –з постановою господарського суду Харківської області від 29.01.2007 р. не погодився, подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати зазначену вище постанову та прийняти нову постанову, якою задовольнити позовні вимоги.

Відповідач заперечень проти апеляційної скарги не надав, проте в судовому засіданні з доводами апеляційної скарги не погодився, просить постанову залишити без змін, а апеляційну скаргу позивача без задоволення.

Судова колегія для розгляду даної справи була сформована розпорядженням 1-го заступника голови Харківського апеляційного господарського суду від 03 квітня 2007 р. відповідно до ст.29 Закону України «Про судоустрій України», у складі: головуючий суддя Погребняк В.Я., суддя Гончар Т.В., суддя Істоміна О.А.

В судове засідання 04.04.2007 р. представники позивача не з’явилися, хоча позивач був належним чином повідомлений про час і місце судового засідання.

Вислухавши думку відповідача, судова колегія вважає за можливе розгляд справи за апеляційною скаргою позивача здійснити у відсутність представників позивача за наявними у справі документами.

Перевіривши повноту встановлених судом обставин справи та наданих сторонами в підтвердження обставин справи доказів, надану в постанові суду їх юридичну оцінку, дослідивши матеріали справи та правильність застосування господарським судом норм матеріального та процесуального права, розглянувши доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення представника відповідача, судова колегія вважає, що апеляційна скарга позивача не підлягає задоволенню, постанова господарського суду Харківської області від 29.01.2007 р. по справі № АС-41/496-06 підлягає залишенню без змін, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, 24.01.2004 р. посадовими особами позивача у відповідача була проведена перевірка щодо контролю за здійсненням розрахункових операцій у сфері готівкового та безготівкового обігу суб’єктами підприємницької діяльності.

За результатами перевірки складено акт № 20160046/2320 від 24.01.2004 р., висновок якого свідчить про порушення відповідачем п. 1, 2, 12, 13 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», ст.15 Закону України «Про державне регулювання  виробництва і торгівлі спиртом етиловим, коньячними напоями та тютюновими виробами», п.24 ст.6 Декрету Кабінету Міністрів «Про акцизний збір».

На підставі акту перевірки № 20160046/2320 від 24.01.2004 р. до відповідача були застосовані штрафні санкції на загальну суму 6 367,60 грн. –податкове повідомлення-рішення № 3/0 від 28.01.2004 р.

Відповідач вказане вище податкове повідомлення-рішення не оскаржив і в період з19.06.2004 р. по 20.08.2004 р. в рахунок погашення штрафу добровільно сплатив 300 грн.

28.11.2006 р. позивач, посилаючись на ст.10 Закону України «Про державну податкову службу в Україні», звернувся до господарського суду Харківської області і просив стягнути з відповідача заборгованість перед бюджетом у розмірі 6 062,82 грн.

Судова колегія вважає за необхідне вказати на наступне.

Застосовані до відповідача штрафні (фінансові) санкції передбачені ст.21 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», ст.17 Закону України «Про державне регулювання  виробництва і торгівлі спиртом етиловим, коньячними напоями та тютюновими виробами».

Порядок застосування фінансових санкцій, передбачених статтею 17 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів»затверджений Постановою Кабінету Міністрів України від 02.06.2003  № 790.

Порядок застосування штрафних санкцій, передбачених Законом України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг»встановлений Інструкцією про порядок застосування штрафних (фінансових) санкцій органами державної податкової служби, затвердженої Наказом ДПА України від 17.03.2001 № 110, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 23.03.2001 за № 268/5459.

Так, п.13 зазначеної Інструкції передбачено, що сплата (стягнення) штрафних (фінансових) санкцій, передбачених цією Інструкцією, та інших штрафних (фінансових) санкцій, застосування і стягнення яких чинним законодавством віднесено до компетенції органів державної податкової служби, здійснюється у порядку, визначеному відповідними законами України.

Сплата штрафних (фінансових) санкцій, за винятком штрафних санкцій за порушення  податкового  законодавства, здійснюється у терміни, зазначені безпосередньо в законах України.

Згідно п.10 Порядку застосування фінансових санкцій, передбачених статтею 17 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів», у разі невиконання суб'єктом  підприємницької  діяльності рішення про застосування фінансових санкцій протягом 30 днів після його отримання сума санкцій стягується на підставі рішення суду.

Суми фінансових санкцій, стягнені відповідно до цього Порядку, зараховуються до державного бюджету. (п.11 вказаного Порядку).

Згідно п.11 ст.10 Закону України від 04.12.1990  № 509-XII «Про державну податкову службу в Україні»Державні податкові інспекції в районах, містах без районного поділу, районах у містах, міжрайонні та об`єднані державні податкові інспекції подають до судів позови до підприємств, установ, організацій та громадян про … стягнення заборгованості перед бюджетом і державними цільовими фондами за рахунок їх майна.

Відповідно до ч.1 ст.238 Господарського Кодексу України за порушення встановлених законодавчими актами правил здійснення господарської діяльності до суб’єктів господарювання можуть бути застосовані уповноваженими органами державної влади або органами місцевого самоврядування адміністративно-господарські санкції, тобто заходи організаційно-правового або майнового характеру, спрямовані на припинення правопорушення суб’єкта господарювання та ліквідацію його наслідків. Одним з видів адміністративно-господарських санкцій є адміністративно-господарський штраф, який відповідно до ч.1 ст.241 ГК України є грошовою сумою, що сплачується суб’єктами господарювання до відповідного бюджету у разі порушення ним встановлених правил здійснення господарської діяльності.

Таким чином, за своєю правовою природою штрафні (фінансові) санкції, передбачені ст.21 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг»та ст.17 Закону України «Про державне регулювання  виробництва і торгівлі спиртом етиловим, коньячними напоями та тютюновими виробами», є адміністративно-господарським штрафом в розумінні ГК України.

Згідно ст.250 ГК України адміністративно-господарські санкції можуть бути застосовані до суб’єкта господарювання протягом шести місяців з дня виявлення порушення, але не пізніше як через один рік з дня порушення цим суб’єктом встановлених законодавчими актами правил здійснення господарської діяльності, крім випадків, передбачених законом.

Оскільки мета застосування штрафних (фінансових) санкцій в порядку Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг»та Закону України «Про державне регулювання  виробництва і торгівлі спиртом етиловим, коньячними напоями та тютюновими виробами»полягає не тільки в прийнятті рішення про це органом ДПС, а і у стягненні цих сум до відповідного бюджету, для чого органи ДПС найдені достатніми повноваженнями, судова колегія вважає, що строки застосування адміністративно-фінансових санкцій слід поширювати і на обов’язок органів ДПС на подання позовів до суб’єктів господарювання про стягнення заборгованості перед бюджетом і державними цільовими фондами за рахунок їх майна, бо без цього застосування штрафних (фінансових) санкцій взагалі втрачає сенс, тим більше у випадку, коли порушник добровільно не сплачує штраф.

Тобто, в разі неподання органом ДПС у річний строк з дня порушення  суб’єктом господарювання встановлених правил здійснення господарської діяльності, позову до компетентного суду про стягнення заборгованості перед бюджетом і державними цільовими фондами за рахунок майна, адміністративно-господарська санкція у вигляді штрафу не може бути застосована до суб’єкта господарювання навіть за наявності відповідного рішення органу ДПС про застосування штрафних (фінансових) санкцій.

З цими ж нормами ГК України узгоджуються приписи КАС України щодо строків звернення до суду за захистом прав, свобод чи інтересів, а тому судова колегія вважає вірним посилання судом першої інстанції на ст.99, 100 КАС України.

Враховуючи викладене, судова колегія вважає, що за таких обставин оскаржувана позивачем постанова господарського суду Харківської області прийнята у відповідності до норм чинного матеріального та процесуального права, викладені в постанові висновки відповідають обставинам справи, а тому постанова господарського суду Харківської області від 29.01.2007 р. підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга позивача - без задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.195, 196, п.1 ст.198, ст.ст.200, 205, 206, 209, 211, 212 КАС України, судова колегія апеляційного господарського суду одноголосно

Ухвалила:

Апеляційну скаргу позивача –Красноградської міжрайонної Державної податкової інспекції Харківської області - залишити без задоволення.

Постанову господарського суду Харківської області по справі № АС-41/496-06 від 29.01.2007 р. залишити без змін.

Дана ухвала набирає чинності з дня її проголошення.

Роз’яснити сторонам, що вони мають право на дану ухвалу подати касаційну скаргу до Вищого адміністративного суду України протягом одного місяця після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції.

Справу № АС-41/496-06 направити до господарського суду Харківської області.

Головуючий суддя                                                            В.Я.Погребняк.

Суддя                                                                                          Т.В.Гончар.

Суддя                                                                                     О.А.Істоміна.