ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

21.03.07                                                                                           Справа  № 5/1821-13/318А

ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

Львівський апеляційний господарський суд в складі колегії:

головуючої-судді                                  Дубник О.П.

суддів                                                      Орищин Г.В.

Якімець Г.Г.

При  секретарі  судового  засідання     Ніколайчук С.В.

розглянув     апеляційну скаргу Державної податкової інспекції (далі ДПІ) у Франківському районі м.Львова від 12.12.06р.

на постанову господарського суду Львівської області від 27.11.2006р.

у справі          №5/1821-13/318

за позовом           Товариства з обмеженою відповідальністю (далі ТзОВ) «Західтрансбуд», м.Львів

до                     ДПІ у Франківському районі м.Львова, м.Львів

про          скасування податкового повідомлення-рішення

за участю представників

від  позивача –Сеньків О.І.. –представник (дов. у справі) ;

від відповідача –Чабан О.С. –представник (дов. у справі).

Причини відкладення розгляду справи викладено в ухвалі суду від 19.02.07р.

Права та обов’язки згідно ст.ст. 49, 51 КАС України роз’яснено, заяв про відвід суддів не поступало.

Постановою господарського суду Львівської області від 27.11.2006р. у цій справі (суддя Станько Л.Л.) задоволено позов ТзОВ «Західтрансбуд»до ДПІ у Франківському районі м.Львова та скасовано податкове повідомлення-рішення відповідача №/1/16265/10/19 від 20.07.06р.

Постанова суду мотивована п.п.10, 11 Інструкції про порядок застосування штрафних (фінансових) санкцій органами державної податкової служби, затвердженої наказом ДПА України від 17.03.2001р. №110, п.1.7 Порядку оформлення результатів невиїзних документальних, виїзних планових та позапланових перевірок з питань дотримання податкового, валютного та іншого законодавства, затвердженого наказ ДПА України від 10.08.2005р. №327, п.3.2 Порядку направлення органами державної податкової служби України податкових повідомлень платникам податків та рішень про застосування штрафних (фінансових) санкцій, затвердженим наказом ДПА України від 21.06.2001р. №253, п.1.2 ст.1, п.п.5.2.2, 5.2.4 р.5.2 ст.5, п.п.15.1.1 п.15.1 ст.15, п.п.17.1.7 п.17.1 ст.17 Закону України "Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами", на підставі яких місцевим господарським судом зроблено висновок про те, що штрафні санкції, нараховані позивачу  у спірному податковому повідомленні-рішенні, визначенні податковим органом як податкове зобов’язання позивача, а тому таке податкове повідомлення-рішення прийнято відповідачем без складення акту перевірки та після спливу строку давності для застосування штрафу, передбаченого п.п.17.1.7 п.17.1 ст. 17 вищевказаного Закону, тобто після спливу 1095 днів.

З підстав, зазначених в апеляційній скарзі, ДПІ у Франківському районі м.Львова оскаржила постанову суду, як прийняту з порушенням норм процесуального права, зокрема судом першої інстанції порушено ч.2 п.4 ст.110, ст.121, ст.152 КАС України, та матеріального права, зокрема, наполягаючи на тому, що строки давності в 1095 днів для визначення суми податкових зобов’язань не поширюються на фінансові санкції, накладені за порушення граничних строків сплати позивачем узгоджених сум податкових зобов’язань, які мали місце в даному випадку, оскільки такі не визначались податковим боргом і на них не можуть розповсюджуватись положення ст.ст.15, 18 Закону України "Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами".

Апелянт також зазначає, що факт порушення податкового законодавства, який зумовлений несвоєчасною сплатою узгодженої суми податкового зобов’язання безпосередньо фіксується в податковому повідомленні-рішенні, яке є належним та допустимим доказом у справі, та просить скасувати оскаржувану постанову суду.

У заперечені на апеляційну скаргу ТзОВ «Західтрансбуд»не погоджується з доводами апелянта, вважаючи, що складання акту перевірки є обов’язковою передумовою винесення податкового повідомлення-рішення, крім того спірне податкове повідомлення-рішення прийнято з порушенням граничного строку сплати узгодженого податкового зобов’язання, до якого прирівнюються штрафні санкції, 1095 днів.

Заслухавши представників сторін, розглянувши матеріали справи та апеляційної скарги, судом встановлено наступне:

20.07.06р.  ДПІ у Франківському районі м.Львова прийняла податкове повідомлення-рішення №/1/16265/10/19, яким згідно з п.п.17.1.7 п.17.1 ст.17 Закону України “Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами” від 21.12.2000р. №2181-Ш, із змінами та доповненнями (далі Закон №2181-Ш) за затримку на 39 календарних днів граничного строку сплати узгодженої суми податкового зобов'язання в розмірі 124948,65 грн. позивача зобов'язано сплатити штраф у розмірі 20 відсотків в сумі 24989,74 грн.

З матеріалів справи та з рішення відповідача про результати розгляду первинної скарги від 07.08.06р. №17585/10/25-0 вбачається, що позивачем не сплачено своєчасно узгоджену суму податкового зобов’язання з податку на додану вартість по декларації за серпень 2001 року №866265 від 19.09.01р. в сумі 124948,65 грн., яка була погашена ТзОВ «Західтрансбуд»09.11.01р. Ці обставини справи не заперечують сторони.

У відповідності до п.п.1.2 ст.1 Закону №2181-Ш податкове зобов’язання –це зобов’язання платника податків сплатити до бюджетів або державних цільових фондів відповідну суму коштів у порядку та у строки, визначені цим законом або іншими законами України.

Підпунктом 4.1.1 п.4.1 ст.4 Закону №2181-Ш передбачено, що платник податків самостійно обчислює суму податкового зобов'язання, яку зазначає у податковій декларації, крім випадків, передбачених підпунктом "г" підпункту 4.2.2 пункту 4.2, а також пунктом 4.3 цієї статті.

Згідно п.5.1 ст.5 цього ж Закону податкове зобов'язання, самостійно визначене платником податків у податковій декларації, вважається узгодженим з дня подання такої податкової декларації.

Платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом десяти календарних днів, наступних за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого підпунктом 4.1.4 пункту 4.1 статті 4 Закону №2181-Ш для подання податкової декларації (п.п.5.3.1 п.5.3 ст.5 вказаного Закону).

Згідно з вимогами підпункту 17.1.7 пункту 17.1 статті 17 Закону 2181-ІІІ, у разі коли платник податків не сплачує суму податкового зобов'язання протягом граничних строків, визначених цим Законом, такий платник податків зобов'язаний сплатити штраф.

Платник податків сплачує один із зазначених у цьому пункті штрафів відповідно до загального строку затримки незалежно від того, чи були застосовані штрафи, визначені у підпунктах 17.1.1-17.1.6 цього пункту, чи ні. При цьому складається податкове повідомлення за формою та згідно з вимогами, установленими Порядком направлення органами державної податкової служби України податкових повідомлень платникам податків, затвердженим наказом ДПА України від 21.06.2001 №253, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 06.07.2001 за №567/5758( у редакції наказу ДПА України від 27.05.03 № 247), із змінами та доповненнями.

Слід зазначити, що в даному випадку податковий орган не визначав податкове зобов'язання позивача (збільшував чи зменшував його), яке було самостійно визначене позивачем при поданні ним податкової декларації з податку на додану вартість і є узгодженим, а застосовував штраф за порушення граничних строків сплати узгодженої суми податкового зобов'язання.

Як зазначалось вище в постанові суду апеляційної інстанції, податкове зобов’язання, самостійно визначене платником податків у податковій декларації, вважається узгодженим з дня подання такої декларації, а податкове зобов’язання платника податків, нараховане контролюючим органом відповідно до п.4.2 та 4.3 ст.4 Закону №2181-Ш, вважається узгодженим в день отримання платником податків податкового повідомлення, за винятком випадків, визначених п.п.5.2.2 цього пункту.

При зверненні платника податків до суду з позовом про визнання недійсним рішення контролюючого органу податкове зобов’язання вважається неузгодженим до розгляду судом справи по суті та прийняття відповідного рішення.

Зазначене дає підстави стверджувати, що штрафні санкції, застосовані до позивача оскаржуваним податковим повідомленням, не можуть вважатись податковим боргом, а від-так, на них не розповсюджуються положення ст.ст.15, 18 Закону №2181-Ш.

Таким чином, суд першої інстанції помилково при прийнятті рішення посилається на п.п.15.1.1 п.15.1 ст.15 Закону №2181-Ш, який застосовується лише при визначенні податкових зобов’язань, а не штрафних санкцій.

Також, суд апеляційної інстанції вважає, що відповідно до вимог підпункту 17.1.7 пункту 17.1 статті 17 Закону 2181-ІІІ складання акту перевірки для застосування штрафу за описане вище порушення податкового законодавства закон не вимагає.

Зокрема, зі справи вбачається, що позивачем не доведено своєчасність сплати узгоджених податкових зобов’язань.

З огляду на обставини справи, апеляційний господарський суд вважає за необхідне апеляційну скаргу задоволити, а постанову місцевого господарського суду скасувати.

На підставі вищенаведеного, керуючись п.п.6, 7 розділу VII, ст.ст.195, 196, 198, 202, 205, 207, 209, ч.5 ст.254 КАС  України –

Львівський апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1.          Апеляційну скаргу задоволити.

2.          Постанову господарського суду Львівської області від  27.11.2006р. у цій справі скасувати і прийняти нову постанову. В позові ТзОВ «Західтрансбуд»до ДПІ у Франківському районі м.Львова про скасування податкового повідомлення-рішення відповідача №/1/16265/10/19 від 20.07.06р. відмовити.

3.          Постанова суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може  бути  оскаржена  в касаційному порядку згідно ст.ст.211, 212 КАС України.

Головуюча-суддя                                                                  О.П. Дубник

суддя                                                                                        Г.В.Орищин

суддя                                                                                        Г.Г.Якімець