Харківський апеляційний
господарський суд
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" квітня 2007
р.
Справа № 5/563-06

Колегія суддів у складі:

головуючий суддя , судді ,

при секретарі Криворученко О.І.

за
участю представників сторін:

позивача - Сая С.В., копія пост. дов. б/н від 28.04.2006 р. у
справі

відповідача -  ОСОБА_2,
копія пост.дов. НОМЕР_2 від 12.07.2005 р. у справі

третьої особи - не з"явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні
Харківського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу відповідача
(вх. НОМЕР_1) на рішення господарського суду Сумської області від 11.12.06
р. у справі № 5/563-06

за позовом Відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних захворювань України в м. Суми

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на
стороні відповідача - ВАТ "Сумське машинобудівне науково - виробниче
об"єднання ім. М.В. Фрунзе", м. Суми

до приватного підприємцяОСОБА_1, м.
Суми,

про стягнення 21481,37 грн.,

встановила:

Відділення  виконавчої
дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань України в м. Суми звернулось до господарського
суду  Сумської області з позовом  про стягнення
з приватного підприємцяОСОБА_1 в порядку регресу 21481,37 грн.  збитків, завданих сплатою працівникові
відкритого акціонерного товариства "Сумське машинобудівне
науково-виробниче об"єднання ім.
М.В. Фрунзе"  ОСОБА_3
одноразової допомоги  внаслідок  стійкої втрати професійної працездатності
в  сумі
19840,00 грн.  та  щомісячно сплачених сум  втраченого
заробітку  в  розмірі
431,94 грн.

Рішенням господарського суду
Сумської області  від  11.12.2006 р. у  справі
№  5/563-06 (суддя  Гудим В.Д.) позов задоволено. З відповідача
стягнуто: на  користь позивача - 21481,
37 грн. збитків,  на  користь ДП "Судовий  інформаційний
центр" - 118 грн. витрат
на  інформаційно-технічне
забезпечення  судового  процесу ; в доход Державного  бюджету
України -214,81 грн.  державного
мита.

Відповідач із зазначеним рішенням господарського суду першої
інстанції не  погодився, звернувся до
Харківського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в  якій, посилаючись  на
неповне з"ясування  обставин,
що мають значення  для  справи
та  порушення  норм
процесуального  права, просить  рішення
скасувати та прийняти нове
рішення, яким  у задоволенні
позову відмовити.

В обгрунтування апеляційної скарги посилається, зокрема, на те, що
відповідно до статті 35 Закону України "Про загальнообов"язкове
державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та
професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності"
потерпілий зобов"язаний був подати позивачу відповідні документи, в тому
числі і акт розслідування нещасного випадку, який складається відповідно до
постанови КМ України від 25.08.2004 р. №112 "Деякі питання розслідування
та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на
виробництві". Проте позивач провів страхові виплати потерпілому з
порушенням вимог статтей 36, 37 Закону України "Про
загальнообов"язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку
на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату
працездатності", та в порушення вимог постанови КМ України від 25.08.2004
р. №112 в акті розслідування нещасного випадку міститься суперечлива інформація
щодо того, яка саме особа спричинила ДТП, чим підтверджена дійсність ДТП, яким
саме транспортом пересувався потерпілий, хто власник цього транспорту, де саме
сталася ДТП, чи є причинний зв"язок між проїздом потерпілого в транспорті
відповідача та отриманням ним тілесних ушкоджень та, крім того, не залучено
експерта страхової компанії відповідача.

Представник третьої особи у судове засідання не з"явився,
хоча належним чином був повідомлений про дату, місце та час судового засідання.

Позивач  вважає   рішення господарського суду Сумської області
від 11.12.2006 р. законним, обгрунтованим і таким, що відповідає нормам
матеріального та процесуального  права,
просить  залишити  його
без змін, а  апеляційну  скаргу - без задоволення.

В обгрунтування своєї позиції по справі посилається, зокрема, на
те, що питання відповідності актів за формою Н-1 та Н-5 від 07.12.2005 р.
чинному законодавству ніяким чином не стосується предмета спору в даній справі,
зазначені акти ніким не оскаржені, а тому є чинними. Також вказує на те, що
факт травмування потерпілого ОСОБА_3 саме під час дорожньої аварії маршрутного
таксі Суми-Київ, яким керував відповідач, підтверджуються свідченнями
потерпілого та свідків-працівників ВАТ "СМНВО ім. М.В. Фрунзе"
ОСОБА_4 та ОСОБА_5.

Представник третьої особи у судовому засіданні проти апеляційної
скарги заперечує, на його думку, рішення господарського суду Сумської області
від 11.12.2006 р. є законним та обгрунтованим, просить  залишити
його  без змін, а  апеляційну
скаргу - без задоволення.

Колегія суддів дослідила матеріали справи, вислухала пояснення
представників позивача та третьої особи, перевірила правильність застосування
місцевим господарським судом при прийнятті оскаржуваного рішення норм
матеріального та процесуального права та дійшла висновку, що апеляційна скарга
підлягає задоволенню, а рішення господарського суду першої інстанції -
скасуванню, виходячи з наступного.

Відповідно до відомостей, що містяться  в актах від 07.12.2005 р.  форми Н-1 про нещасний випадок,
пов"язаний з виробництвом та акту ворми Н-5 НОМЕР_3 (спеціального) розслідування
нещасного випадку (аварії), складених та підписаних комісієюпрацівників ВАТ
"Сумське МНВО ім. Фрунзе М.В.", ОСОБА_3, заступник начальника
управління монтажу та наладки, був відряджений згідно з наказом ВАТ
"Сумське МНВО ім. Фрунзе М.В." до м. Сургут Російської Федерації. Для
цього він 03.12.2005 р. направився на маршрутному таксі фірми  "Сервіс-Люкс" під керуванням водія
ОСОБА_1 до аеропорту Бориспіль для посадки на літак та виліту до місця
відрядження, але на ділянці траси "Ромни-Пірятин" в районі м. Лохвиця
трапилась дорожньо-транспортна пригода, веаслідок якої ОСОБА_3 був травмований.
Причинами нещасного випадку в актах зазначено неправильно вибрана водієм
безпечна швидкість руху транспортного засобу та зроблено висновок, що водій
фірми "Сервіс-Люкс" ОСОБА_1 допустив порушення пунктів 2.3, 12.1
Правил дорожнього руху України.

Постановою  Відділення  виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань
України в м. Суми  ОСОБА_3 було
призначено та здійснено виплату одноразової допомоги у зв"язку з стійкою
втратою професійної працездатності і розмірі19840,00 грн. та щомісячну грошову
допомогу у розмірі 431,94 грн.

Вважаючи, що  відповідач
спричинив шкоду при виконанні ним трудових обов"язків, керуючи власним
транспортним засобом і є особою, яка не зобов"язана  сплачувати за потерпілоговнески по державному
соціальному страхуванню, а тому повинен нести повну відповідальність за
своїдії, позивач звернувся з позовом про стягнення з відповідача в порядку
регресу шкоди в розмірі 21481,37 грн.

Статтею 1191 Цивільного кодексу України особа, яка відшкодувала
шкоду, завдану іншою особою, має право зворотньої вимоги (регресу) до винної
особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений
законом.

Умовами відшкодування майнової шкоди є: наявність шкоди, вина,
притиправна поведінка заподіювача шкоди, причинний зв"язок між
протиправною поведінкою заподіювача шкоди та
завданою шкодою.

Проте з наданих позивачем доказів, зокрема, актів форми Н-1 та Н-5
НОМЕР_3 від 07.12.2005 р.  вбачається, що
їх було складено та підписано особами, які є працівниками ВАТ "Сумське
МНВО ім. Фрунзе М.В." за відсутності інших незацікавлених осіб не на місці
травмування, а на підприємстві третьої особи. У вказаних актах не зазначено,
яким саме транспортом пересувався потерпілий, хто є власником цього транспорту,
де саме сталася ДТП, чи є причинний зв"язок між проїздом потерпілого в
транспорті відповідача, та на підставі чого зроблено висновок про порушення
відповідачем Правил дорожнього руху України, а тому ці акти не можуть слугувати
належними доказами наявності самої події дорожньо-транспортної пригоди,
внаслідок якої завдано шкоди здоров"ю ОСОБА_3 відповідачем.

Будь-яких доказів реєстрації органами ВДАІ УМВС в Полтавській
області дорожньо-транспортної пригоди, у якій гр-н Боренко міг би отримати
тілесні ушкодження у грудні 2005 р., а відповідач - порушити Правила дорожнього
руху України, ні позивачем, ні третьою особою суду першої інстанції не
надавались та в матерілах справи відсутні.

Проте в матеріалах справи наявна копія листа-повідомлення відділу
ДАІ УМВС в Полтавській області ( арк. справи 47), що на території Полтавської
області ДТП, в якій гр-н ОСОБА_3 міг би отримати тілесні ушкодження в грудні
2005 р., не зареєстровано.

Свідчення  опитаних комісією
ВАТ "Сумське МНВО ім. Фрунзе М.В.", що складала акти форми Н-1 та
Н-5, свідків - працівників ВАТ "СМНВО ім. М.В. Фрунзе" ОСОБА_4 та
ОСОБА_5. та потерпілого ОСОБА_3не можуть вважатися  доказами заподіяння відповідачем шкоди
здоров"ю ОСОБА_3 З огляду на таке.

Згідно зі статею 32 Господарського процесуального кодексу України
фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку
встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких грунтуються вимоги і
заперечення сторін, встановлюються, зокрема, поясненнями представників сторін
та інших осіб, які беруть участь у судовому процесі, однак  ні потерпілий ОСОБА_3, ні інші працівники
третьої особи, які разом з Боренком слідували у відрядження, пояснення суду
першої інстанції не давали, а з копій пояснювальних записок ОСОБА_3., ОСОБА_4
та ОСОБА_5. арк. спр. 49=51) взагалі не вбачається, на якому транспортному
засобі їхали ці особи до Борисполя та який саме водій керував цим транспортним
засобом.

Також слід зазначити, що ухвалою Харківського апеляційного
господарського суду від 01.03.2007 р. відповідача та третю особу було
зобов"язано надати належні докази на підтвердження дорожньо-транспортної
пригоди, в результаті якої травмовано громадянина ОСОБА_3., на підтвердження
порушення відповідачем пунктів 2.3, 12.1 Правил дорожнього руху України, а
також на підтвердження наявності причинного зв"язку між діями чи
бездіяльністю відповідача та шкодою, завданою позивачу, а третю особу також -
пояснення щодо того, які посадові особи із зазначенням їх прізвищпідписали та
затвердили акти НОМЕР_3 форми Н-1 та Н-5. Однак вимоги цієї ухвали ні
позивачем, ні третьою особою не виконані.

А отже господарський суд першої інстанції дійшов хибного висновку
щодо наявності достатніх правових підстав для стягнення з відповідача на
користь позивача в порядкеу регресу 21481,37 грн.

Таким чином, місцевий господарський суд, приймаючи оскаржуване
рішення, неповністю дослідив обставини, які мають значення для справи, визнав
встановленими обставини, які не були доведені, зробив висновки, які не
відповідають матеріалам справи та порушив норми матеріального та процесуального
права, а тому це рішення підлягає скасуванню з прийняттям нового рішення про
відмову в задоволенні позову.

Враховуючи викладене та керуючись статтями 32, 33, 43, 99, 101-105
Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів

постановила:

Апеляційну скаргу задовольнити.

Рішення господарського суду
Сумської області  від  11.12.2006 р. у  справі
№  5/563-06 скасувати.

Прийняти нове рішення.

У задоволенні позову відмовити.

Головуючий суддя                               (підпис)

Судді                               (підпис)

(підпис)