СЕВАСТОПОЛЬСЬКИЙ  АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ   СУД
Постанова

Іменем України

31 травня 2007 року

Справа № 20-5/025

Севастопольський
апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді                                                  ,

суддів                                                                      ,

,

за участю представників сторін:

позивача: ОСОБА_3,
довіреність НОМЕР_1 від 17.02.07;

відповідача: ОСОБА_1,
паспорт НОМЕР_2 від 25.06.02; ОСОБА_4, довіреність НОМЕР_3 від 24.04.07;

розглянувши апеляційну скаргу
суб'єкта підприємницької діяльності
ОСОБА_1 на рішення господарського суду міста Севастополя (суддя    Євдокімов І.В.) від 27.02.2007 у справі №
20-5/025

за позовом           фізичної особи - підприємця ОСОБА_2(АДРЕСА_1)

до          суб'єкта
підприємницької діяльності ОСОБА_1 (АДРЕСА_2); (АДРЕСА_3)

про стягнення заборгованості в сумі
3080,00 грн.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду міста
Севастополя (суддя Євдокимов І.В.) від 27.02.2007 у справі № 20-5/025 частково
задоволено позов фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 до суб'єкта
підприємницької діяльності ОСОБА_1 про стягнення заборгованості в сумі 3080,00
грн. З суб'єкта підприємницької діяльності ОСОБА_1 на користь позивача стягнуто
2240,00 грн. та судові витрати. В іншій частині позову відмовлено.

Не погодившись з постановленим
судовим актом, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення
скасувати, провадження у справі припинити, посилаючись на порушення судом норм
процесуального права.

Заперечення на апеляційну скаргу до
суду не надходили.

У зв'язку з зайнятістю у іншому
судовому процесі судді Горошко Н.П. 31.05.2007 за розпорядженням виконуючого
обов'язки голови Севастопольського апеляційного господарського суду О.А.
Латиніна у складі судової колегії була проведена заміна судді Горошко Н.П. на
суддю Щепанську О.А.

За клопотанням представників сторін
судочинство здійснювалось російською мовою.

Розглянувши справу повторно, в
порядку статті 101 Господарського процесуального кодексу України судова колегія
встановила наступне.

У січні 2007 року фізична особа -
підприємець ОСОБА_2 звернулась до господарського суду з позовом до суб'єкта
підприємницької діяльності ОСОБА_1,
просила стягнути з відповідача заборгованість з орендної плати за договором
оренди торгового обладнання НОМЕР_4 від 25.01.2006 в сумі 3080,00 грн.

Письмові заперечення відповідача
проти позову у матеріалах справи відсутні.

Оскаржуване рішення мотивоване
посиланням на загальні принципи виконання зобов'язань.

Вивчивши матеріали справи,
вислухавши представників сторін, обговоривши доводи апеляційної скарги,
перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального
та процесуального права та відповідність висновків суду обставинам справи,
судова колегія вважає апеляційну скаргу такою, що підлягає задоволенню, а
рішення скасуванню з наступних підстав.

Відповідно до частини 2 статті 124
Конституції України юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що
виникають у державі.

Частиною 3 статті 22 Закону України
“Про судоустрій України” передбачено, що місцеві господарські суди розглядають
справи, які виникають з господарських правовідносин, а також інші справи,
віднесені процесуальним законом до їх підсудності.

Згідно зі статтею 1 Господарського
процесуального кодексу України підприємства, установи, організації, інші
юридичні особи (у тому числі іноземні), громадяни, які здійснюють
підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому
порядку набули статусу суб'єкта підприємницької діяльності, мають право
звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю
господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і
охоронюваних законом інтересів, а також для вжиття передбачених цим Кодексом
заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням. У випадках, передбачених
законодавчими актами України, до господарського суду мають право також
звертатися державні та інші органи, громадяни, що не є суб'єктами
підприємницької діяльності.

Частиною 1 статті 21 Господарського
процесуального кодексу України встановлено, що сторонами в судовому процесі -
позивачами і відповідачами - можуть бути підприємства та організації, зазначені
у статті 1 цього Кодексу.

Таким чином, господарські суди
вирішують спори у порядку позовного провадження, коли склад учасників спору
відповідає статті 1 Господарського процесуального кодексу України, а
правовідносини, щодо яких виник спір, носять господарський характер.

Пунктом 1 статті 12 Господарського
процесуального кодексу України передбачено, що господарським судам підвідомчі
справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні
господарських договорів та з інших підстав, а також у спорах про визнання
недійсними актів з підстав, зазначених у законодавстві.

Аналіз вищенаведених положень
Господарського процесуального кодексу України свідчить, що справа про стягнення
заборгованості буде підвідомча господарському суду в тому випадку, коли
суб'єктний склад учасників відповідає статті 1 Господарського процесуального
кодексу України, а правовідносини, які породжують, змінюють або припиняють
оспорюваний акт, носять господарський характер.

Як вбачається з матеріалів справи,
договір оренди торгового обладнання НОМЕР_4 від 25.01.2006 укладено між
фізичною особою -підприємцем ОСОБА_2 та громадянкою ОСОБА_1.

Відповідачем до апеляційної скарги
додано свідоцтво про державну реєстрацію фізичної особи-підприємця, згідно з
яким ОСОБА_1 зареєстрована підприємцем 09.02.2007, тобто після укладення
договору оренди та подання позовної заяви до господарського суду.

Статтею 101 Господарського
процесуального кодексу України у процесі перегляду справи апеляційний
господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно
розглядає справу. Додаткові докази
приймаються судом, якщо заявник обґрунтував неможливість їх подання
суду  першої  інстанції
з причин, що не залежали від нього.

Оскільки відповідач не приймав
участь у засіданні суду першої інстанції, судова колегія вважає за можливе
долучити до матеріалів справи   свідоцтво
про державну реєстрацію фізичної особи-підприємця ОСОБА_1.

Враховуючи, що на момент укладення
договору оренди НОМЕР_4 від 25.01.2006 та подання позивачем позову до
господарського суду 22.01.2007 відповідач не був суб'єктом підприємницької
діяльності, існуючий між сторонами спір щодо стягнення заборгованості носить
негосподарський характер, рішення господарського суду підлягає скасуванню з
припиненням провадження у справі на підставі пункту 1 частини 1 статті 80
Господарського процесуального кодексу України, оскільки спір не підлягає
вирішенню в господарських судах України.

Керуючись статтями 101, 103,
пунктом 4 частини 1 статті 104, 105 Господарського процесуального
кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу суб'єкта
підприємницької діяльності  ОСОБА_1
задовольнити.

2. Рішення господарського суду
міста Севастополя від 27.02.2007 у справі № 20-5/025 скасувати.

3. Провадження у справі № 20-5/025
припинити.

Головуючий суддя

Судді