ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ
=======================================================================
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

"27" квітня 2007 р.
Справа №  11/250/06-НР

м. Миколаїв

Господарський
суд Миколаївської області,

головуючий
суддя Коваль С.М.,

при  секретарі Хімороді В.Г.,

з
участю представників сторін:

від
позивача -Маліченко Л.Т., довіреність № б/н від 15.03.2006 року;

від
відповідача - ОСОБА_1, довіреність № НОМЕР_1,
ОСОБА_2.,

розглянувши
у відкритому судовому засіданні справу № 11/250/06-нр

за позовом
приватного підприємства „Емія” (надалі-ПП „Емія”), м. Миколаїв,        АДРЕСА_2,

до приватного
підприємця-фізичноі особи ОСОБА_2,
м. Миколаїв, АДРЕСА_1,

про
звільнення нежитлового приміщення,-

Постановою Вищого господарського
суду України від 04.12.2006 року по справі № 11/250/06 рішення господарського
суду Миколаївської області від 29.06.2006 року та постанову Одеського
апеляційного суду від 22.08.2006 року скасовано та справу передано до
господарського суду Миколаївської області на новий розгляд.

17.04.2007 року в судовому
засіданні було оголошено перерву  до     27.04.2007 року для оголошення вступної та
резолютивної частини рішення.

24.04.2007 року на адресу суду від
відповідача надійшло клопотання
вх. № 6375 про повернення до розгляду справи та витребовування
додаткових документів.

Суд не вбачає підстав для
повернення до розгляду справи, оскільки у попередніх судових засіданнях були
з'ясовані всі спірні питання.  З
урахуванням викладеного, враховуючи позицію відповідача, суд вважає, що
останній навмисно намагається затягти розгляд справи. Крім того, діючим
процесуальним кодексом, на підставі якого здійснюється господарське
судочинство, не передбачено такої процесуальної норми, як «повернення до
розгляду справи».

Заслухавши представників сторін,
вивчивши матеріали  справи,  суд -

ВСТАНОВИВ:

Позивач обґрунтовує позовні вимоги
тим, що 01.06.2005 року між сторонами було укладено договір оренди об'єкта нерухомості
НОМЕР_9, за умовами якого позивач передав відповідачу в тимчасове платне
користування торгівельний павільйон
НОМЕР_2 з підсобними приміщеннями загальною площею 33,5 м2,
який розташований за адресою: м. Миколаїв, АДРЕСА_2.

Вказаний торгівельний павільйон
входить до складу торгівельного комплексу ІНФОРМАЦІЯ_1, розташованого за
адресою: м. Миколаїв, АДРЕСА_2.

Позивачу вказаний об'єкт оренди
належить на праві приватної власності згідно рішення виконкому Миколаївської
міської ради № НОМЕР_3 (свідоцтво про право власності НОМЕР_4).

Позивач звернувся до суду з позовом
про звільнення торгівельного павільйону НОМЕР_2 з підсобними приміщеннями
загальною площею 33,5 м2, який розташований за адресою: м.Миколаїв,
АДРЕСА_2.

В обґрунтування своїх вимог позивач
посилається на закінчення строку дії договору, оскільки згідно п. 4.1 Договору,
строк, на який  нежитловий об'єкт було
передано відповідачеві у користування
становив 11 місяців і минув
30.04.2006 року.

Відповідно до п.п. 8.2, 8.3
Договору, відповідач зобов'язаний був звільнити нежитловий об'єкт протягом 2-х
днів з дати закінчення строку оренди, тобто не пізніше 03.05.2006 року.

Листом від 27.03.2006 року позивач
повідомив відповідача про припинення договору оренди та запропонував орендарю
повернути приміщення. Відповідачем вказаний лист було отримано, однак вимоги
щодо звільнення приміщення виконані не були, що стало підставою для звернення
позивача до суду.

В процесі розгляду  справи
позивач уточнив позовні вимоги в частині підстав позову та просить
суд  прийняти рішення про виселення  приватного підприємця -фізичної особи ОСОБА_2
з нежитлового приміщення -торгівельного павільйону НОМЕР_2 загальною площею 33
м.2 , який розташовано за адресою: м. Миколаїв, АДРЕСА_2.

Відповідач позовні вимоги
заперечує, посилаючись на те, що відповідача вже було виселено з павільйону
НОМЕР_2 рішенням по цій справі від 29.06.2006 року; зазначене рішення було
скасовано Постановою ВГСУ від 04.12.2006 року. Відповідач зазначає, що він не
користується та не займає приміщення
НОМЕР_2 за адресою, вказаною позивачем в уточнених позовних вимогах та
просить суд припинити провадження  у
справі у зв'язку із відсутністю предмету спору.   Зазначені заперечення судом не можуть бути
прийняті до уваги, оскільки рішення господарського суду від 29.06.2006 року про
виселення відповідача з павільйону
НОМЕР_2 було скасовано та справу передано на новий розгляд.

Розглянувши матеріали справи, суд
дійшов висновку, що уточнені позовні вимоги підлягають задоволенню в повному
обсязі, виходячи з наступного:

Відповідач на момент ухвалення
рішення у справі № 11/250/06 від
29.06.2006 року фактично володів і користувався торговельним павільйоном
НОМЕР_2 загальною площею 33,5 м2.

Даний торгівельний павільйон
НОМЕР_2 є невід'ємною складовою частиною магазину, який розташований за
адресою: м. МиколаївАДРЕСА_3, що підтверджується технічним паспортом,
поверховим планом і експлікацією приміщень магазину (інвентаризаційна справа
НОМЕР_5 ММБТІ), яка досліджена в судовому засіданні.

Судом також встановлено, що
вказаний магазин позначений літерою А-1 та має загальний фундамент та загальну
кришу, що підтверджує його цілість. Магазин складається з 5 павільйонів з
підсобними приміщеннями загальною площею
180,6 кв.м. та входить до торгівельного комплексу „ІНФОРМАЦІЯ_1”.

Вищевказаний торгівельний
павільйон, як і всі павільйони торгівельного комплексу „ІНФОРМАЦІЯ_1”, для
зручності у використанні має свій порядковий номер, який відповідає нумерації
технічного паспорту та інвентаризаційній справі НОМЕР_5 ММБТІ та належить на
праві власності позивачу, що підтверджується свідоцтвом про право власності на
нерухоме майно Серія НОМЕР_6, виданим на підставі рішення виконкому
Миколаївської міської ради за № НОМЕР_7 та Витягом з державного реєстру прав
власності на нерухоме майно №НОМЕР_8.

Судом також встановлено, що
відповідач фактично займав павільйон НОМЕР_2 з 01.06.2005 року, який до грудня
2005 року не мав юридичної адреси та обліковувався ПП фірма „Емія” за його
юридичною адресою: м. Миколаїв, АДРЕСА_2. На підставі свідоцтва про право
власності на нерухоме майно Серія НОМЕР_6, виданим на підставі рішення
виконкому Миколаївської міської ради за № НОМЕР_7 магазину Літера -А, складовою
частиною, якого є павільйон НОМЕР_2, присвоєна юридична адреса:             м. Миколаїв,
АДРЕСА_3.

Таким чином, судом встановлено, що
на момент укладання договору оренди № НОМЕР_9 позивач не був власником майна,
яке ним було передано в оренду.

Відповідно до приписів ст. 761
Цивільного кодексу України, право передання майна в найм має власник речі або
особа, якій належать майнові права.

У зв'язку з недотриманням сторонами
вимог ст. 203 Цивільного кодексу України, під час укладення договору оренди від
01.06.2005 року, даний договір є недійсним в силу закону (ст.215 ЦК України).

Після отримання свідоцтва про право
власності на нерухоме майно Серія НОМЕР_6 позивач не уклав з відповідачем
договір оренди, отже сторони не перебували у договірних стосунках.

Будь-яких інших доказів, що
підтверджують правові підстави, на яких відповідач володіє та користується
спірним об'єктом, останнім суду не було надано.

Відповідно до частини 1 ст.378
Цивільного кодексу України, власник має право витребувати своє майно від особи,
яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.

Таким чином суд вважає позовні
вимоги обґрунтовані та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 44,49,82-85 ГПК України, суд -

В И Р І Ш И
В:

1.          Уточнені позовні вимоги задовольнити
в повному обсязі.

2.          Приватному підприємцю-фізичній особі
ОСОБА_2, м. Миколаїв, АДРЕСА_1 (відомості про банківські реквізити відсутні,
свідоцтво про державну реєстрацію №НОМЕР_10) звільнити приміщення -
торгівельний павільйон НОМЕР_2 з підсобними приміщеннями загальною площею 33,5
м2, що входить до складу торгівельного комплексу ІНФОРМАЦІЯ_1,
розташованого за адресою: м. Миколаїв, АДРЕСА_3.

Рішення може бути оскаржено до
Одеського апеляційного господарського суду протягом 10 днів з дня підписання
рішення, оформленого відповідно до
ст. 84 ГПК України.

Суддя