ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД Луганської
м.Луганськ пл.Героїв ВВВ 3а тел.55-17-32
ХОЗЯЙСТВЕННЫЙ СУД Луганской
г.Луганск пл.Героев ВОВ 3а тел.55-17-32
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

22.03.07
Справа № 16/55.

Суддя Шеліхіна Р.М.,
розглянувши матеріали справи за позовом Дочірнього підприємства “Алчевський
ринок”, м. Алчевськ Луганської області

до  суб'єкта підприємницької діяльності без
створення юридичної особи ОСОБА_1, м. Алчевськ, Луганської області

про
стягнення збитків 11295 грн. 00 коп.,

при секретарі судового засідання
Кочетовій О.М.

за участю представників сторін:

від позивача -Клименко Л.О., дов. від
12.02.07. №38;

від
відповідача -ОСОБА_1, паспорт серії ІНФОРМАЦІЯ_1, виданий Алчевським МВ УМВС
України в Луганській області,

ВСТАНОВИВ:

У
судовому засіданні 12.03.07. було оголошено перерву до 22.03.07. у
відповідності до правил ст.77 ГПК України.

Суть спору: позивачем
заявлена вимога про стягнення з відповідача збитків у сумі 11295 грн. 00
коп., які позивач був змушений понести при веденні своєї господарської
діяльності.

Представник позивача у судовому
засіданні 22.03.07. надав суду листа від 22.03.07. НОМЕР_1 -письмові пояснення,
якими фактично (як вбачається зі змісту листа) заявлено клопотання про зміну
позовних вимог, але при цьому позивач змінив предмет та підстави позову, а
саме: позовною заявою від 23.01.07. НОМЕР_2 позивачем було заявлено до
стягнення збитки у сумі 11295грн. на підставі вимог ст.ст.224,229
Господарського кодексу України, оскільки позивач змушений був понести грошові
витрати при веденні своєї господарської діяльності для обслуговування території
ринку, і відповідач, по ствердженню позивача, зобов'язаний ці витрати
компенсувати; письмовими поясненнями від 22.03.07. НОМЕР_1, зданими у засіданні
суду 22.03.07., позивач вказує, що предметом спору є стягнення з відповідача
вартості наданих йому позивачем послуг по утриманню торговельного місця на
території ринку у належному стані на підставі ст.174 ГК України та Правил
торгівлі на ринках, затверджених наказом міністерства економіки та з питань
європейської інтеграції України, міністерства внутрішніх справ України,
державної податкової адміністрації України, державного комітету стандартизації,
метрології та сертифікації України від 26.02.02. №57/188/84/105, зареєстровані
міністерством юстиції України 22.03.02. №288/6576 (далі за текстом -Правила).

Відповідно до вимог ст.22 ГПК
України позивач має право до прийняття рішення по справі змінити підставу або
предмет позову.

У зв'язку з тим, що позивачем
порушено правила ст. 22 ГПК України -змінено і предмет і підстави позову, суд
залишає без задоволення клопотання позивача про зміну позовних вимог.

Таким чином, позовними вимогами по
справі є стягнення збитків з відповідача у сумі 11295 грн. 00 коп., які
позивач був змушений зробити при веденні своєї господарської діяльності.

Відповідач у судовому засіданні проти
позову заперечив і вказав про відсутність складу правопорушення, яке спричинило
б збитки позивачу на заявлену до стягнення суму. Також відповідач зазначив, що
ніяких послуг позивач не надавав і договори з цього приводу сторонами по справі
не укладені.

Позивач у засіданні суду підтримав
позов про стягнення збитків на заявлену суму.

Враховуючи вищевикладене, повно,
всебічно і об'єктивно дослідивши матеріали та обставини справи,  вислухав представників сторін, оцінивши
надані сторонами докази своїх вимог і заперечень до суті спору, їх  належність, допустимість, достовірність
кожного  окремо і у сукупності, суд
дійшов висновку, що позов не підлягає задоволенню за таких підстав.

Позивачем заявлено позов про
стягнення збитків у сумі 11295грн. на підставі вимог ст.ст.224,229
Господарського кодексу України та правил торгівлі на ринках м. Алчевська,
затверджених рішенням Алчевської міської ради від 19.12.03. НОМЕР_3, оскільки
позивач вважає, що усі витрати, які він несе як землекористувач, платник
комунального податку, споживач електричної енергії, води, послуг охорони,
інкасації, послуг з ремонтних робіт, послуг по вивезенню сміття з території
ринку та іншого, повинен компенсувати кожний суб'єкт підприємницької діяльності,
що веде торгівлю на ринку, у тому числі і відповідач. У судовому засіданні
представник позивача доповів суду, що всі грошові витрати, які він змушений був
понести при веденні своєї господарської діяльності для обслуговування території
ринку, зобов'язаний відшкодувати відповідач як збитки, спричинені
позивачу.

Суб'єкт підприємницької діяльності
без створення юридичної особи ОСОБА_1 здійснює свою підприємницьку діяльність у
власному приміщенні (нежитловій будівлі) по торгівлі промисловими товарами у
АДРЕСА_1, використовуючи для проїзду (проходу) при цьому територією земельної
ділянки, наданою у користування позивачу на умовах оренди за договором оренди
землі від 23.07.04. НОМЕР_4, укладеного між позивачем та Алчевською міською
радою, як суміжний землекористувач у відповідності до умов даного договору
(пункт 26), яким встановлено обмеження для використання позивачем наданої в
оренду землі.

При цьому слід зазначити, що
відповідач не використовує торговельного місця в розумінні п. 13 Правил, якими
встановлено, що торговельне місце -це площа, яку відводить адміністрація або
інший керуючий орган ринку для розміщення необхідного для торгівлі інвентарю, а
відповідач здійснює торгівлю зі свого власного приміщення, яке розташовано на
орендуємій відповідачем земельній ділянці за договором оренди землі від
12.12.2006 року НОМЕР_5, укладеного між відповідачем  та Алчевською міською радою. Дані обставини
встановлені судом у судовому засіданні при дослідженні документів, наданих сторонами
для огляду і до матеріалів справи: договорів оренди земельних ділянок сторін та
технічної документації із землеустрою.

Для власних потреб при веденні
підприємницької діяльності відповідачем укладено з відповідними організаціями
договори на споживання електричної енергії, води, вивіз сміття за об'єктом,
розташованим за адресою: АДРЕСА_1. Відповідач долучив вказані договори до
матеріалів справи, а також долучив довідки про відсутність заборгованості за
спожиті послуги по цих договорах.

Відповідно до норми ст.19 Основного
Закону держави -Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на
засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не
передбачено законодавством.

Відповідно до правил ст.33 ГПК
України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень до суті спору. Згідно з вимогами ст.34 ГПК
України обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими
засобами доказами.

Статтею 224 ГК України встановлено,
що учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов'язання або
установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен
відшкодувати завдані цим збитки особі, права або законні інтереси якої
порушено. Згідно з ч. 2 цієї статті і відповідно до ст.22 Цивільного кодексу
України збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або
пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для
відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б
реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена
вигода). Особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного
права, має право на їх відшкодування в грошовій сумі у повному обсязі.

Згідно вказаних норм права і з
урахуванням визначених у законі підстав виникнення обов'язку -ст.ст.11,509 ЦК
України -позивач зобов'язаний визначити: на яких саме підставах у відповідача
виник обов'язок по відшкодуванню збитків.

Так, позивач зобов'язаний довести
суду обставини щодо наявності шкоди, протиправної поведінки відповідача, яка
спричинила шкоду, причинний зв'язок між шкодою та поведінкою, вину відповідача
як підставу для настання відповідальності, підстави виникнення обов'язку
відповідача по відшкодуванню збитків та надати докази понесених позивачем
збитків у заявленому розмірі.

При вирішенні спору встановлено, що
підстави для виникнення обов'язку по відшкодуванню збитків відповідачем
позивачу відсутні: сторони не укладали між собою договорів, у тому числі і про
надання послуг, докази понесених позивачем витрат на заявлену до стягнення суму
з вини відповідача відсутні, а витрати, які несе позивач при здійсненні своєї
господарської діяльності, він зобов'язаний нести як суб'єкт
підприємницької діяльності-самостійна юридична особа, суб'єкт договірних
правовідносин, землекористувач, платник податків, споживач послуг у
відповідності до вимог закону та згідно з укладеними ним договорами.

Відповідно до ст.1166 ЦК України
учасник господарських відносин, який спричинив шкоду своїми діями чи
бездіяльністю майну юридичної особи, повинен відшкодувати завдану шкоду
суб'єкту, права якого порушено, у повному обсязі. Так, деліктна
відповідальність передбачає обов'язкову наявність складу правопорушення, а
саме: наявність шкоди; протиправна поведінка заподіювача шкоди; причинний
зв'язок між шкодою та поведінкою; вина.

При розгляді справи судом
встановлено, що підстави для відшкодування відповідачем позивачу збитків, у
тому числі і деліктного обов'язку,
відсутні.

Відповідач не спричинив позивачу
збитків при веденні своєї підприємницької діяльності: склад правопорушення
відсутній, відсутня вина відповідача як підстава відповідальності за статтею
1166 ЦК України.

З урахуванням доводів позивача при
обґрунтуванні позовних вимог у даній справі слід зазначити: жодна норма
права, що регулює порядок ведення підприємницької діяльності в Україні, не
містить імперативу, який встановлював би обов'язок для однієї юридичної особи
-суб'єкта господарювання утримувати за свій рахунок (відшкодовувати витрати,
здійснювати платежі за договірними обов'язками та інше) іншого суб'єкта
господарювання-юридичну особу при веденні нею підприємницької діяльності.

Крім
того необхідно вказати, що законом -ст.ст.202,203,205,207,208,901-903 ЦК
України, Правилами не встановлений обов'язок сплачувати плату за надання послуг
без укладання письмового договору у разі, якщо надається платна послуга
юридичною особою юридичній особі. За таких підстав, вимоги пункту 6.3 правил
торгівлі на ринках м. Алчевська, затверджених рішенням Алчевської міської ради
від 19.12.03. НОМЕР_3, на які посилається позивач як на підставу позову і
якими встановлюється обов'язок торговця сплатити послуги адміністрації ринку до
початку торгівлі касиру ринка без укладеного письмового договору, отримавши при
цьому касовий чек, не можуть бути правомірними та такими, що відповідали
б вимогам ст.19 Основного Закону держави -Конституції України та нормам Закону
України «Про місцеве самоврядування в Україні», ст.ст.202,203,205,901-903 ЦК
України і не можуть бути підставою а ні позову про стягнення збитків, а ні
вимоги про стягнення вартості наданих (спожитих) послуг, у тому числі і
заявленого позову. Відтак, суд не приймає доводи позивача щодо обґрунтування
своїх позовних вимог правилами торгівлі на ринках м. Алчевська, затверджених
рішенням Алчевської міської ради від 19.12.03. НОМЕР_3.

За
таких підстав, і у зв'язку з відсутністю обов'язку у відповідача сплачувати
позивачу грошові кошти у вигляді збитків чи шкоди, у позові по стягненню
(відшкодуванню) збитків у сумі 11295грн. слід відмовити.

Відповідно
до ст.49 ГПК України судові витрати слід покласти на позивача.

На
підстав викладеного, ст.19 Конституції України, ст.224 ГК України,
ст.ст.11,22,509,1166 ЦК України, керуючись ст.ст. 49,82,84,85 ГПК України, суд

В И Р І Ш И В :

1.
Відмовити у позові.

2.          Судові витрати
покласти на позивача.

Рішення підписане 26.03.07.

Суддя
Р.М. Шеліхіна