ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  міста КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

№  45/158

04.04.07

За позовом:      Військового прокурора Ужгородського гарнізону в інтересах держави

в особі

позивача 1       Міністерства оборони України

позивача 2       Військової частини А 1673

До:                    Державного підприємства Міністерства оборони України "Укроборонлізинг"

про:                   зобов’язання до виконання умов договору

Суддя   Балац С.В.

Представники:

Прокурор:      Гриненко Г.Є, дов. від 22.02.2007 № 800

Позивача 1:    Кондратенко Д.І., дов. від 11.01.2007 № 220/110/д

Позивача 2:    Кондратенко Д.І., дов. від 09.03.2007 № 3

Відповідача:  Жидко О.В., дов. від 29.01.2007 № 5

Суть спору: зобов’язання Державного підприємства Міністерства оборони України "Укроборонлізинг" виконати свої зобов’язання перед військовою частиною А 1673 по перевезенню небезпечних вантажів відповідно до умов договору від 28.11.2005 № 90 та перевезти 14,85 т. вказаного вантажу на загальну суму 9183,63 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що за договором від 28.11.2005 № 90 відповідач зобов’язувався здійснювати перевезення небезпечних вантажів, проте, затвердженням прокурора, відповідач не здійснив перевезення зазначених вантажів в повному обсязі, чим порушив умови договору від 28.11.2005 № 90.

Відповідач проти задоволення позову заперечив, та вказав що договором від 28.11.2005 № 90 передбачено порядок  організації перевезення небезпечних вантажів, зокрема подання позивачем 2 заявки відповідачеві. Такої заявки позивачем 2 відповідачеві не надавалось, а тому у відповідача відсутні підстави для здійснення відповідних перевезень. Також відповідач зазначив, що договір діяв до 31.12.2005 і сторонами не продовжувався.

Ухвалою від 13.02.2007 порушено провадження у справі № 45/158 та призначено її до розгляду на 12.03.2007.

Ухвалою від 12.03.2007 розгляд справи відкладався на 04.04.2007  та зобов’язано прокурора і позивачів надати суду докази виконання п. 2.2. договору від 28.11.2005 № 90.

В судове засідання представники учасників судового процесу з’явилися, проте прокурор та позивачі доказів виконання п. 2.2. договору від 28.11.2005 № 90 суду не надали.

У судовому засіданні 04.04.2007, за згодою сторін, оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Заслухавши пояснення представників прокурора, позивачів, відповідача, дослідивши наявні у матеріалах справи докази, суд –

ВСТАНОВИВ:

Між позивачем 2 та відповідачем 30.11.2005  укладено  договір на надання послуг по перевезенню небезпечних вантажів (далі - Договір). За умовами Договору відповідач зобов’язувався власними силами та з залученням спеціалізованих підприємств  документально оформити та виконати перевезення, супроводження та охорону військових вантажів першого класу небезпеки (п. 1.1. Договору).

Відповідно до п. 2.1.1. Договору на відповідача покладено обов’язок  надати для перевезення автотранспортні засоби вантажопідйомністю до 20 тон, в справному технічному стані, придатному для виконання перевезення зазначеного у заявці вантажу, з необхідною транспортною документацією.

Згідно п. 2.1.2. Договору відповідач зобов’язаний організувати доставку зазначеного в заявці вантажу в кількості 50 тон, відповідно до вимог "Правил перевезення небезпечних вантажів", технічних умов з оформленим свідоцтвом про допуск до перевезення небезпечного вантажу.

Позивач 2 за умовами Договору, для надання вантажу до перевезення зобов’язаний не пізніше трьох діб до дня перевезення подати відповідачеві заявку на перевезення вантажу із зазначенням наступних даних: вид та найменування вантажу; вага та об’єм вантажу; місце (адреса) завантаження; дата і година завантаження; місце (адреса) розвантаження; контактна особа при завантаженні та розвантаженні (п. 2.2. Договору).

Відповідно до п. 2.3. Договору заявка на перевезення  вантажів та інші документи можуть бути подані факсом та будуть мати  юридичну силу до отримання оригіналу заявки, відправленої на адресу відповідача поштою (не пізніше семи робочих днів з моменту отримання заявки відповідачем по факсимільному зв’язку).

Згідно п. 7.1. Договору вказаний договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами та діє до 31.12.2005 року, а в частині проведення розрахунків до повного їх виконання.

Відповідачеві на виконання договору  28.11.2005 № 90 на підставі платіжного доручення від 23.12.2995 № 259  перераховано 29000,00 грн.

Відповідачем надано позивачеві послуг з перевезення небезпечних вантажів на суму 19816,33 грн., що підтверджується актом здачі-приймання послуг по перевезенню небезпечних вантажів від 29.05.2006.

Отже, сума невикористаних позивачем коштів, які були останнім сплачено відповідачеві на виконання Договору,  становить 9183,67 грн., що підтверджується Актом звірки взаєморозрахунків  між військовою частиною А 1673 та ДП МОУ "Укроборонлізинг"  станом на 29.05.2006.

Спір виник внаслідок того, що прокурор вважає що відповідач не виконав свої обов’язки за Договором в повному обсязі, оскільки в розпорядженні відповідача знаходяться кошти позивача 2 (9183,67 грн.), на суму яких послуг по перевезенню вантажів відповідачем  не надано.

Відповідно до статей 11, 526 Цивільного кодексу України договір є підставою виникнення цивільних прав і обов’язків (зобов’язань), які мають виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до вказівок закону, договору, а одностороння відмова від виконання зобов’язання не допускаються (ст. 525 ЦК України).

Згідно ч. 1, п. ч. 2 ст. 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів може бути, зокрема, примусове виконання обов'язку в натурі.

Відповідно до ст. 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Виходячи з п. 2.2., 2.3. Договору для організації перевезення позивач 2 зобов’язаний був в належній формі та в належному порядку звернутися до відповідача –подати відповідну заявку із вказівкою даних необхідних для визначення відповідачем транспорту, якого слід подати під завантаження, дати, місця завантаження  та інше, а відповідач зобов’язувався  подати машину під завантаження у строк визначений в заявці, але не раніше трьох днів з дати відповідної заявки.

Прокурор та позивачі не надали суду доказів того, що вони зверталися до відповідача із заявками чи іншими документами для організації та здійснення відповідачем перевезень спірної кількості небезпечних вантажів за Договором.

Оскільки позивачем 2 заявки на перевезення вантажів, визначених в Договорі, відповідачеві не подавалися, то у відповідача не виникало обов’язку на подання машин під завантаження та здійснення перевезень вантажів.

Відповідно права позивача 2 на здійснення перевезення вантажів відповідачем не порушено, а тому позовні вимоги  про зобов’язання відповідача відповідно до умов Договору перевезти 14,85 т. вказаного вантажу на загальну суму 9183,67 грн. є необґрунтованими, матеріалами справи не підтверджуються та задоволенню не підлягають.

Крім того, строк дії Договору встановлено до 31.12.2005, доказів продовження строку дії договору суду не надано, а отже відповідно до ч. 1 ст. 631 Цивільного кодексу України, саме  протягом цього часу сторони можуть здійснювати свої права і виконувати свої обов’язки. Отже, зі спливом строку договору відповідач не зобов’язаний виконувати свої обов’язки за Договором.

Всі інші доводи та заперечення сторін та надані на їх підтвердження докази судом не приймаються відповідно до ст. 34 Господарського процесуального кодексу України, оскільки вони не мають значення для справи.

Керуючись ст.ст. 33, 82-85, 116-118 Господарського процесуального кодексу України, суд –

В И Р І Ш И В:

1. У задоволенні позову відмовити повністю.

2. Рішення набирає законної сили після закінчення  десятиденного  строку з дня  підписання повного тексту рішення, оформленого відповідно до ст. 84 ГПК України.

Суддя                                                            С. Балац

Дата підписання рішення:   25.05.2007