ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

19.04.07                                                                                           Справа№ 4/709-21/21

За  позовом:    Самбірський міжрайонний прокурор в інтересах держави уповноважений орган Самбірська міська рада в особі Самбірського виробничого управління водопровідно-каналізаційного господарства, м.Самбір

до відповідача: Самбірська виховна колонія, м.Самбір

про  стягнення 57696 грн.

Суддя Масловська Л.З.

Представники:

від прокуратури: н/з

від позивача:        Павловіч М.Г. - юрискон.

від відповідача:    Курій В.С. –головний бухгалтер

Учасникам судового процесу роз’яснено їх права та обов’язки передбачені ст.20, 22 ГПК України.

Суть спору: Позов заявлено Самбірським міжрайонним прокурором в інтересах держави уповноважений орган Самбірська міська рада в особі Самбірського виробничого управління водопровідно-каналізаційного господарства, м.Самбір до Самбірської виховної колонії, м.Самбір про стягнення 57696 гривень.

Ухвалою господарського суду від 06.04.2007 року порушено провадження по справі №4/616-21/1 та призначено засідання на 19.04.2007 року.

В судове засідання 19.04.2007 року представник позивача з’явився, позовні вимоги підтримав у повному обсязі.

Представник відповідача в судове засідання з’явився, подав відзив на позов №1477 від 18.04.2007 року, позовні вимоги визнає.

Заслухавши представників сторін та проаналізувавши матеріали справи, суд встановив.

На підставі договору № 25 від 01.03.2005 року про подачу води з комунального водопроводу та приймання стічних вод до комунальної каналізації, укладеного між сторонами, позивач взяв на себе зобов’язання щодо водопостачання, а відповідач зобов’язався своєчасно оплачувати за надані йому послуги у водовідведенні згідно договорів та розрахунки здійснювати згідно Правил користування системи комунального водопостачання та водовідведення в містах і селах України.

У відповідності до ч.1 ст.638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Підтвердженням укладення договору є волевиявлення сторін (надання та прийняття товару, послуг).

У відповідності до ч.1,2 ст.639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом.

Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі (письмовій), він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася.

Таким чином договір між сторонами укладений в письмовій формі та по своїй правовій природі містить ознаки договорів про надання послуг, та по якому сторонами досягнуто згоди з усіх істотних умов відповідно до вимог ст.638 ЦК України.

Пунктом 4 договору визначено, що розрахунки за воду, використану абонентом та стоки здійснюються до 25 числа поточного місяця.

Проте, відповідач систематично порушуючи термін оплати по договорі створив заборгованість на суму 57696 грн. за надані послуги.

Листом від 25.12.2006 року №282 позивач направив на адресу відповідача акт №1 звірки взаєморозрахунків в двох примірниках, який останній підписав без заперечень на суму 57969 грн., але в добровільному порядку не погасив.

У відзиві на позов №1477 від 18.04.2007 року відповідач визнав позовні вимоги та пояснює причину несплати боргу відсутністю достатнього фінансування із державного бюджету протягом 2005-2006 року та стверджує, що в 2007 року фінансування на оплату послуг водокористування та водовідведення передбачені в більших розмірах, та протягом поточного року планує погасити заборгованість перед підприємством позивача.

Згідно статті 193 Господарського кодексу України –суб’єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов’язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов’язання –відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Враховуючи наведене суд вважає, що позовні вимоги обгрунтовані та підлягають до задоволення.

В порядку статті 49 ГПК України –судові витрати за розгляд справи судом покладаються на відповідача.

Керуючись ст. 193 ГК України, ст.638,639 ЦК України, ст.ст. 33,43,49,75,82,84,85, 115-117 ГПК України, суд -

ВИРІШИВ:

1.    Позов задоволити повністю.

2. Стягнути з Самбірської виховної колонії, Львівська обл., м.Самбір, вул. Івана Франка, 4 (р/р 260084964 УДК Львівської області, МФО 325570, ) на користь Самбірського виробничого управління водопровідно-каналізаційного господарства, Львівська обл., м.Самбір, вул.Шевченка,59А (р/р 8001 у відділенні Укрінбанк м.Самбір, ЄДРПОУ 5514293) –57696 грн. основного боргу.

3. Стягнути з Самбірської виховної колонії, Львівська обл., м.Самбір, вул. Івана Франка, 4 (р/р 260084964 УДК Львівської області, МФО 325570, ) в доход державного бюджету - 102 грн. державного мита.

4. Стягнути з Самбірської виховної колонії, Львівська обл., м.Самбір, вул. Івана Франка, 4 (р/р 260084964 УДК Львівської області, МФО 325570, ) на користь ДП “Судовий інформаційний центр”, м.Київ - 118 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Накази видати згідно ст. 116 ГПК України.

Суддя