ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

22.01.07 р.                                                                               Справа № 3/416

Господарський суд Донецької області у складі судді О. В. Гассій

при помічнику (секретарі судового засідання) І.В.Костюк

розглянув у відкритому судовому засіданні господарського суду справу

за позовом  Донецького обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів м. Донецьк

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю „Виробничо-торгівельне підприємство „Центр золото” м. Краматорськ

про  стягнення суми у розмірі 1 775,10 грн. за недодержання нормативу робочих місць для працевлаштування інвалідів в 2005 р., з яких: 1660,00 грн. - штрафні санкції та 115,10 грн. – пеня.

За участю представників сторін:

від позивача  Черних Г.Є. - представник

від відповідача  Не з’явився

СУТЬ СПОРУ:

Позивач, Донецьке обласне відділення Фонду соціального страхування інвалідів м. Донецьк звернувся до господарського суду Донецької області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю „Виробничо-торгівельне підприємство „Центр золото” м. Краматорськ про  стягнення суми у розмірі 1 775,10 грн. за недодержання нормативу робочих місць для працевлаштування інвалідів в 2005 р., з яких: 1660,00 грн. - штрафні санкції та 115,10 грн. – пеня.

В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на недотримання відповідачем норм Положення про робоче місце інваліда та порядок працевлаштування інвалідів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №314 від 03.05.1995року щодо обов’язку створення робочих місць для працевлаштування інвалідів у межах встановленого нормативу.

Згідно форми державної статистичної звітності ф.10-ПІ про зайнятість та працевлаштування інвалідів за 2005рік норматив робочих місць для працевлаштування інвалідів встановлений у кількості 1 робоче місце. Фактично у 2005р. на підприємстві відповідача  не працювало інвалідів взагалі (код 02 звіту).

Відповідач проти позову заперечував, посилаючись на наступне:

Відповідно п. 1 статті 20 Закону України “Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні” № 875-XII від 21.03.1991 р. для підприємств, установ, організацій на яких працює від 8 до 15 осіб, розмір адміністративно-господарських санкцій за робоче місце, призначене для працевлаштування інвалідів і не зайняте інвалідом, визначається в розмірі половини середньої річної заробітної на відповідному підприємстві, в установі, організації.

Виходячи з наведеного, розмір адміністративно-господарських санкцій за робоче місце, призначене для працевлаштування інвалідів і не зайняте інвалідом відповідача за 2005 рік складає 375,95 грн.

Відповідно до п. 2 статті 20  Закону України “Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні” розмір адміністративно-господарських санкцій за робоче місце, призначене для працевлаштування інвалідів і не зайняте інвалідом тягне за собою нарахування пені. Пеня обчислюється виходячи з 120% річних облікової ставки НБУ, що діяла на момент сплати, нарахованої на повну суму недоїмки за весь її строк.

Виходячи з наведеного, пеня за весь період прострочки складає: 375,95 грн. – сума санкції; 108% - 120% річних облікової ставки НБУ, що діяла на момент сплати; 253 дні – строк порушення сплати санкції.

Розмір адміністративно-господарських санкцій за робоче місце, призначене для працевлаштування інвалідів і не зайняте інвалідом ТОВ „ПТП ЦЕНТР ЗОЛОТО” за 2005 рік станом на момент подання позовної заяви становить 404,09 грн.

Згідно п. 3 статті 20 Закону України “Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні” сплату адміністративно-господарських санкцій і пені підприємствами, установи, організаціями проводять відповідно до закону за рахунок прибутку, який залишається і їх розпорядженні після сплати всіх податків і зборів (обов’язкових платежів).

Виходячи з балансу на 31.12.2005 р. (форма № 1 за ДКУД) нерозподілений прибуток (непокритий збиток) на кінець звітного року становить 68 500,00 грн., що також підтверджується Звітом про фінансові результати за 2005 рік (Форма № 2 за ДКУД).

Згідно статті 250 Цивільного кодексу України, адміністративно-господарські санкції можуть бути застосовані до суб’єкта господарювання протягом шести місяців з дня виявлення порушення, Але не пізніш як через один рік з дня порушення цим суб’єктом встановлених законодавчими актами правил здійснення господарської діяльності, крім випадків, передбачених законом.

Заперечення відповідача до уваги судом не приймаються, оскільки  відповідно до абзаців 4 та 5 статті 20 Закону України “Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні” - Адміністративно-господарські санкції розраховуються та сплачуються підприємствами, установами, організаціями, у тому числі підприємствами, організаціями громадських організацій інвалідів, фізичними особами, зазначеними в частині першій цієї статті, самостійно в строк до 15 квітня року, наступного за роком, в якому відбулося порушення нормативу, встановленого частиною першою статті 19 цього Закону. При цьому до правовідносин із стягнення адміністративно-господарських санкцій, передбачених цим Законом, не застосовуються строки, визначені статтею 250 Господарського кодексу України.

У разі несплати адміністративно-господарських санкцій або пені чи неможливості їх сплати за рішенням господарського суду їх стягнення в примусовому порядку може бути звернено на майно підприємства, установи, організації, у тому числі підприємства, організації громадських організацій інвалідів, фізичної особи, яка використовує найману працю, в порядку, передбаченому законом.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, суд встановив наступне:

Відповідно до ст. 19 Закону України “Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні” відповідачеві встановлено норматив створення робочих місць для працевлаштування інвалідів у розмірі чотирьох відсотків від загальної чисельності працюючих.

Пунктами 5, 10 – 14 Положення про робоче місце інваліда і про порядок працевлаштування інвалідів, затвердженого постановою КМУ від 03.05.1995 р. № 314, передбачено, що підприємства інформують центри зайнятості, місцеві органи соціального захисту населення та відділення Фонду про створення робочих місць для працевлаштування інвалідів, а працевлаштування інвалідів здійснюється державною службою зайнятості, органами Мінсоцзахисту, місцевими радами народних депутатів, громадськими організаціями інвалідів з урахуванням повноважень, стану здоров’я, здібностей і професійних навичок відповідно до висновків МСЕК.

Отже, нормами чинного законодавства щодо соціальної захищеності інвалідів в Україні на підприємства покладено обов’язок по забезпеченню певної кількості робочих місць для працевлаштування інвалідів.

Відповідач вимоги пунктів 5, 14 Положення про робоче місце інваліда і про порядок працевлаштування інвалідів не виконав, а саме не надав до центру зайнятості, місцевого органу соціального захисту населення та відділення Фонду інформацію стосовно створення робочих місць для працевлаштування інвалідів, а також про вільні робочі місця та вакантні посади, на яких може використовуватися праця інвалідів.

У підтвердження цього факту позивачем до матеріалів справи надані копії листів Краматорського міського центру зайнятості від 18.04.2006 р. та управління праці та соціального захисту населення м. Краматорськ від 19.04.2006 р., у яких підтверджений факт ненадання відповідачем інформації про вільні робочі місця та вакантні посади для працевлаштування інвалідів.

Відповідно до показників статистичної звітності форми №10-ПІ за 2005 рік, загальна кількість працюючих на підприємстві відповідача у 2005 році становила 10 осіб, чисельність штатних працівників з числа інвалідів відсутня. З урахуванням вказаних даних та вимог ст.19 Закону України “Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні” (в редакції закону України від 05.07.01р.) норматив робочих місць для інвалідів становитиме – 1 особа.

Вказаний звіт  був направлений Товариством з обмеженою відповідальністю „Виробничо-торгівельне підприємство „Центр золото” м. Краматорськ до Донецького обласного відділення Фонду України соціального захисту інвалідів і отриманий останнім 01.02.2006 р., про що свідчить відмітка позивача.

Виходячи з розміру середньорічної заробітної плати штатного працівника на підприємстві відповідача, сума штрафних санкцій за нестворене робоче місце для інвалідів складає 1660,00 грн.

Статтею 20 Закону України “Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні” передбачено, що підприємства (об’єднання), установи і організації, незалежно від форми власності, де кількість працюючих інвалідів менша, ніж установлена нормативом, передбаченим частиною першою ст. 19 даного Закону, щороку сплачують відповідним відділенням Фонду України соціального захисту інвалідів штрафні санкції, сума яких визначається у розмірі середньої річної заробітної плати на відповідному підприємстві, організації за кожне робоче місце, що не зайняте інвалідом.

Доводи позивача стосовно того, що відповідач в порушення вимог Положення про робоче місце інваліда та про порядок працевлаштування інвалідів не створив 1 робоче місце для інвалідів і тим самим порушив вимоги ст.19 Закону України “Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні”, не виконав норматив робочих місць для працевлаштування інвалідів та не представив доказів, що підтверджують дії та наміри підприємства зі створення робочих місць для працевлаштування інвалідів, судом вважаються обґрунтованими.

Крім того, на підставі п. 2 статті 20 Закону України “Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні” порушення термінів сплати штрафних санкцій тягне за собою нарахування пені яка обчислюється виходячи з 120% річних облікової ставки НБУ, що діяла на момент сплати, нарахованої на повну суму недоїмки за весь її строк, сума нарахованої пені складає 115,10 грн.

Враховуючи вищевикладене, позовні вимоги підлягають задоволенню  в сумі 1 775,10 грн.

Керуючись ст.ст. 19, 20 Закону України  “Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні”, Положення про робоче місце інваліда і про порядок працевлаштування інвалідів, ст.ст. 33, 34, 43, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

В  И  Р  І  Ш  И  В :

Позовні вимоги Донецького обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів м. Донецьк  до Товариства з обмеженою відповідальністю „Виробничо-торгівельне підприємство „Центр золото” м. Краматорськ про  стягнення суми у розмірі 1 775,10 грн. за недодержання нормативу робочих місць для працевлаштування інвалідів в 2005 р., з яких: 1660,00 грн. - штрафні санкції та 115,10 грн. – пеня - з а д о в о л ь н и т и.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю „Виробничо-торгівельне підприємство „Центр золото” м. Краматорськ (84323, м. Краматорськ, Донецька область, вул. Ювілейна, 70, р/р 2909 Відділення Промінвестбанку, МФО 334141, ) на користь Донецького обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів м. Донецьк  (83073, м. Донецьк, вул. Університетська, 91, УДК у Донецькій області р/р 0001 в УДК м. Донецька, МФО 834016, , код платежу 50070000)  суму у розмірі 1 775,10 грн. за недодержання нормативу робочих місць для працевлаштування інвалідів в 2005 р., з яких: 1660,00 грн. - штрафні санкції та 115,10 грн. – пеня.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю „Виробничо-торгівельне підприємство „Центр золото” м. Краматорськ (84323, м. Краматорськ, Донецька область, вул. Ювілейна, 70, р/р 2909 Відділення Промінвестбанку, МФО 334141, ) у доход державного бюджету України витрати по сплаті держмита у розмірі 102,00 грн.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю „Виробничо-торгівельне підприємство „Центр золото” м. Краматорськ (84323, м. Краматорськ, Донецька область, вул. Ювілейна, 70, р/р 2909 Відділення Промінвестбанку, МФО 334141, ) на користь Державного підприємства “Судовий інформаційний центр” (03680, м. Київ, вул Трутенко, 2, рахунок 0001 у ВАТ “Банк Універсальний” м. Львів, МФО 325707, ) витрати по сплаті послуг інформаційно-технічного забезпечення у сумі 118 грн.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня  його прийняття.

Рішення може бути оскаржене через господарський суд Донецької області в апеляційному порядку протягом десяти днів з дня прийняття рішення або в касаційному порядку протягом одного місяця з дня набрання рішенням законної сили.

Видати накази після набрання рішенням законної сили.

Суддя                                                                         Гассій О.В.

Вик. Костюк І.В.

Надруковано в 3 примірниках:

1 прим. - позивачу

1прим. – відповідачу

1 прим. – до справи