ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 травня 2007 р.
№ 2-13/12110-2006

Колегія  суддів  Вищого господарського суду України  у складі:

Головуючого  судді                                              Кузьменка М.В.,

суддів                                                                        Васищака І.М.,

Палій В.М.,

розглянувши            касаційну скаргу Житлово-будівельного кооперативу на постанову Севастопольського апеляційного господарського суду від 05.02.2007р. та рішення господарського суду АР Крим від 20.09.2006р.

у  справі                     №2-13/12110-2006 господарського суду АР Крим

за позовом                 Товариства з обмеженою відповідальністю "Вікторія-10"

до відповідача          Житлово-будівельного кооперативу №38

треті особи                Товариство з обмеженою відповідальністю "Ніка-80",

Товариства з обмеженою відповідальністю "Шавігс"

про                              визнання права власності

за участю представників:

ТОВ "Вікторія-10" -  не з’явилися;

ЖБК №38 - не з’явилися;

ТОВ "Ніка-80" – не з’явилися;

ТОВ "Шавігс" –не з’явилися

в с т а н о в и л а :

Товариство з обмеженою відповідальністю "Вікторія-10" звернулося до господарського суду Автономної Республіки Крим з позовом та просить суд визнати за ним право власності на 7/100 домоволодіння №22 по вул. Крупської у м. Ялті, а саме нежилі приміщення у цокольному поверсі будинку площею 276,2м2.

В обґрунтування заявлених вимог, позивач стверджує, що право власності на спірні об’єкти виникло у  нього під час передачі вказаних нежилих приміщень як внеску до статутного фонду засновником товариства –Товариством покупців членів трудового колективу ДПРТ "Вікторія-10". Позивач посилається на те, що відповідач – ЖБК №38 оспорює його право власності і вимагає звільнення вказаних приміщень (а.с.2).

До прийняття рішення у даній справі відзиву від відповідача не надійшло.

Треті особи –ТОВ "Ніка-80", ТОВ "Шавігс"  у поясненні на позов підтвердили, що відповідно до укладеної угоди від 12.01.2006р., позивачу належить право власності на 7/100 нежилих приміщень цокольного поверху будинку №22 по вул. Крупської у м. Ялті (а.с.23,25).

Рішенням господарського суду Автономної Республіки Крим від 20.09.2006р. позов задоволено. Відповідно до рішення суду за ТОВ "Вікторія-10" визнано право власності на 7/100 часток домоволодіння №22 по вул. Крупської у м. Ялті у вигляді нежилих приміщень у цокольному поверсі вказаного будинку (а.с. 68-70).

Задовольняючи заявлені позивачем вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що позивач набув право власності на спірні приміщення, які передані йому засновником –Товариством покупців членів трудового колективу ДПРТ "Вікторія-10" як внесок до статутного фонду. При цьому,  відповідно до розрахунку позивачу належить 7/100 часток домоволодіння.

Постановою Севастопольського апеляційного господарського суду від 05.02.2007р. рішення господарського суду Автономної Республіки Крим від 20.09.2006р. залишено без змін (а.с.128-133).

Не погоджуючись з прийнятими у справі судовими актами, ЖБК №38 звернулося до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою та просить їх скасувати, а у позові  відмовити або направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

Вимоги касаційної скарги обґрунтовані порушенням норм матеріального та процесуального права.

Колегія суддів, приймаючи до уваги межі перегляду справи у касаційній інстанції, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування норм матеріального і процесуального права при винесенні оспорюваних судових актів, знаходить касаційну скаргу такою, що не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Предметом спору у даній справі є право власності на 7/100 частин домоволодіння №22 по вул. Крупської у м. Ялті у вигляді нежилих приміщень цокольного поверху.

Обґрунтовуючи заявлені вимоги, позивач стверджує, що набув право власності на спірні приміщення під час їх передачі у 2003р. як внеску до його статутного фонду.

Відповідно до ст.4 ЦК УРСР, (чинній на момент виникнення правовідносин), цивільні права і обов'язки виникають з підстав, передбачених законодавством, а також з дій громадян і організацій, які хоч і не передбачені законом, але в силу загальних начал і змісту цивільного законодавства породжують цивільні права і обов'язки.

В силу ст.86 ЦК УРСР, ст.2 Закону України "Про власність", право власності - це врегульовані законом суспільні відносини щодо володіння, користування і розпорядження майном.

Підставою для набуття права власності є певні юридичні факти з якими закон пов'язує виникнення права власності.

Зокрема, згідно ст.128 ЦК УРСР, право власності (право оперативного управління) у набувача майна за договором виникає з моменту передачі речі, якщо інше не передбачено законом або договором.

Отже, вищевказана норма визначає в якості самостійної підстави юридичний факт, в силу якого виникає право власності на річ, - передача майна набувачу за договором, якщо інше не передбачено цим договором або законом.

Під час вирішення спору у даній справі встановлено, що 27.06.1996р. між Представництвом фонду майна Автономної Республіки Крим та Товариством покупців членів трудового колективу Державного підприємства роздрібної торгівлі "Вікторія-10" укладено договір купівлі-продажу, який посвідчено нотаріально. За умовами вищевказаного договору, Товариство покупців членів трудового колективу ДПРТ "Вікторія-10" в процесі приватизації купило цілісний майновий комплекс державного підприємства роздрібної торгівлі "Вікторія-10", яке розташоване в будинку №22 по вул. Крупській у м. Ялті.

Умовами зазначеного договору визначено, що предметом купівлі-продажу у складі цілісного майнового комплексу є у т.ч. нежилі приміщення магазину, розташовані на цокольного поверсі будинку №22 по вул. Крупській у м. Ялті загальною площею 276,2м2. Крім того, покупець за договором набув право загального користування приміщеннями площею 34,8м2  (п.1.1 договору).

В силу ст.22 Закону України "Про приватизацію невеликих державних підприємств (малу приватизацію) (в чинній на момент укладення договору редакції), право володіння, користування і розпорядження об'єктом приватизації переходить до покупця з моменту нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу.

Аналогічно момент виникнення права власності на об’єкт купівлі-продажу визначений і п.3.1.  договору.

Під час вирішення спору у даній справі та перегляді прийнятого рішення в апеляційному порядку судами не встановлено, що даний договір розірвано або визнано недійсним у встановленому законом порядку.

Позивач є правонаступником Державного підприємства роздрібної торгівлі "Вікторія-10" та Товариства покупців членів трудового колективу цього підприємства, про що зазначено у статуті товариства.

Відповідно до ст.20 Закону України "Про власність" (в редакції на момент реєстрації товариства), суб'єктами права колективної власності є трудові колективи державних підприємств, колективи орендарів, колективні підприємства, кооперативи, акціонерні товариства, господарські товариства, господарські об'єднання, професійні спілки, політичні партії та інші громадські об'єднання, релігійні та інші організації, що є юридичними особами.

При цьому, згідно ст.21 Закону, підставою виникнення права колективної власності визначено -  добровільного об'єднання майна громадян і юридичних осіб для створення кооперативів, акціонерних товариств, інших господарських товариств і об'єднань; передачі державних підприємств в оренду; викупу колективами трудящих державного майна; перетворення державних підприємств в акціонерні та інші товариства; безоплатної передачі майна державного підприємства у власність трудового колективу, державних субсидій; пожертвувань організацій і громадян, інших цивільно-правових угод.

Отже, суди дійшли обґрунтованого висновку про належність права власності на спірне майно позивачу.

Відхиляючи доводи відповідача щодо набуття ним права власності на спірне майно судами встановлено наступне.

Будинок №22 по вул. Крупській у м. Ялті прийнято до експлуатації на підставі рішення виконавчого комітету Ялтинської міської ради народних депутатів Кримської області від 04.10.82р. №629/2. Кошторисна вартість такого будинку, про що зазначено у рішенні, складає 563,3тис. крб.

Між тим, відповідно до розпорядження виконавчого комітету Ялтинської міської ради  народних депутатів від 26.11.82р. №466-р, відповідачу передано на баланс жилий будинок №22 по вул. Крупській у м. Ялті, вартість якого складає 515,30тис. крб., тобто не всі приміщення будинку.

За таких обставин, підстав для зміни чи скасування прийнятих у справі судових актів не має.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 1115, 1117, 1119- 11111 ГПК України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А :

постанову Севастопольського апеляційного господарського суду від 05.02.2007р. у справі №2-13/12110-2006 господарського суду Автономної Республіки Крим залишити без змін, а касаційну скаргу Житлово-будівельного кооперативу №38 –без задоволення.

Головуючий  суддя                                                       Кузьменко М.В.

Судді                                                                                  Васищак І.М.

Палій В.М.