ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

20.03.07 р.                                                                               Справа № 25/22пд

Суддя господарського суду Донецької області І.А.Бойко

при секретарі судового засідання                                       О.М. Якименко

розглянув у відкритому судовому засіданні господарського суду справу

за позовом державного виробничого підприємства по зовнішньому централізованому водопостачанню „Укрпромводчормет” м. Донецьк в особі Маріупольського районного управління  державного виробничого підприємства „Укрпромводчормет” м. Маріуполь Донецької області

до відповідача  комунального підприємства „Маріупольське виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства” м. Маріуполь Донецької області

про  зобов’язання відповідача прийняти пункти додаткової угоди до договору в редакції позивача

За участю представників  сторін:

від позивача: Горелік Б.С. – начальник Донецького регіонального вишукувального центру води Центральної контрольно-дослідної та проектно-вишукувальної водної лабораторії, Хомусяк Л.Б. – юрисконсульт (довіреність № 03-31  від 09.01.07р.), Швирьов А.М. – головний інженер (довіреність № 03-40 від 23.02.2007);

від відповідача:  Пефті О.К. – начальник юридичної служби (довіреність  № 2126 від 04.08.05р.)

Позивач - державне виробниче підприємство по зовнішньому централізованому водопостачанню „Укрпромводчормет” м. Донецьк в особі Маріупольського районного управління ДВП „Укрпромводчормет” м. Маріуполь Донецької області  звернувся до господарського суду з позовом до  комунального підприємства „Маріупольське виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства”   м. Маріуполь  Донецької області  про зобов’язання відповідача прийняти пункти додаткової угоди до договору  на зовнішнє централізоване водопостачання № 92 від 29.12.2003р. в редакції позивача.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на договір  на зовнішнє централізоване водопостачання № 92 від 29.12.2003р., додаткову угоду до договору на зовнішнє централізоване водопостачання № 92 від 29.12.2003р.,  протокол розбіжностей № 1 до додаткової угоди до договору на зовнішнє централізоване водопостачання № 92 від 29.12.2003р., лист № 13/12 від 10/01-2007р., лист № 28/12 від 16.01.2007р., лист № 35/12 від 18.01.2007р.,  лист № 2433 від 28.12.2006, витяг з журналу реєстрації вхідної кореспонденції, висновок державної санітарно – епідеміологічної експертизи № 05.03.02-07/35808 від 10.08.2005р., технічні умови ТУ У 41.0-2:2005, наказ № 65 від 01.07.1994р., витяг з Правил користування системами водопостачання та водовідведення в містах і селищах України.

Відповідач  у відзиві на позовну заяву (вих. № 359 від 21.02.2007р.) проти позовних вимог заперечує, вважає їх необґрунтованими та просить в позові відмовити.

Позивачем були надані пояснення на відзив відповідача (вих. № 194/12 від 13.03.2007), в яких  позовні вимоги підтримав в повному обсязі.

Представником відповідача у судовому засіданні 20.03.2007 були надані копії договору № 498 від 29.12.2006 на поставку та транспортування природного газу, договору № 10/2116 про постачання електричної енергії від 14.03.2003, листів, протоколу робочої наради з питань забезпечення м. Маріуполь якісною питною водою, результатів аналізів якості питної води за 2006 рік,  даних результатів аналізу питної води.

Перелічені документи судом оглянуті та залучені до матеріалів справи.

Розглянувши матеріали справи та заслухавши пояснення представників сторін, господарським судом  ВСТАНОВЛЕНО.

29.12.2003 між Маріупольським районним управлінням державного виробничого  підприємства по зовнішньому централізованому водопостачанню „Укрпромводчормет” (Постачальник)  та Маріупольським виробничим управлінням водопровідно-каналізаційного господарства (Водокористувач)  був укладений договір на зовнішнє централізоване водопостачання № 92 від 29.12.2003.

Як зазначено в позовній заяві, у зв’язку з тривалими господарськими відносинами між відповідачем та позивачем, останнім на адресу КП „Маріупольське виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства” для  підписання була направлена  додаткова угода до договору  № 92 від 29.12.2003 на зовнішнє централізоване водопостачання на 2007 рік.

В свою чергу, КП „Маріупольське виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства”,   не погодившись з запропонованою редакцією додаткової угоди до договору № 92 від 29.12.2003, а саме: п. п. 1.1., 3.1., 5.6. та 6.2., за супровідним листом № 2433 від 28.12.2006 повернуло підписаний та скріплений печаткою примірник додаткової угоди до договору з протоколом   розбіжностей.

Листом (вих. № 28/12 від 16.01.2007), переданим нарочним,  відповідач був запрошений до МРУ ДП „Укрпромводчормет” для врегулювання неузгоджених пунктів додаткової угоди.

Як вказав позивач,  за результатами двохсторонньої зустрічі представників  Постачальника та Водокористувача сторони  не дійшли згоди по спірним питанням та  протокол узгодження розбіжностей від 10.01.2007 до додаткової угоди до договору, вручений представнику КП „Маріупольське ВУВКГ” за супровідним листом (вих. № 13/12 від 10.01.2007) особисто, підписаний не був.

19.01.2007 відповідачу нарочним був вручений лист (вих. №  35/12 від 18.01.2007), яким позивач повідомив останнього  про те, що п. п. 1.1., 3.1., 5.6. та 6.2. додаткової угоди до договору № 92 від 29.12.2003 є неврегульованими, у зв’язку з чим, зі згоди КП „Маріупольське ВУВКГ”, передаються на розгляд господарського суду.

Таким чином, неврегульованими залишилися п. п. 1.1., 3.1., 5.6. та 6.2. додаткової угоди до договору на зовнішнє централізоване водопостачання № 92 від 29.12.2003, які були передані позивачем з посиланням на  приписи ст. 181 Господарського кодексу України  на розгляд господарського суду Донецької області.

Так, пункти 1.1., 3.1. та 6.2. додаткової угоди до договору № 92 від 29.12.2003 позивач запропонував викласти в наступній редакції:

пункт 1.1. - „Постачальник здійснює забір води із джерел питного водопостачання, доводить її якість до вимог ДОСТа 2874-82 „Водна питна” та ТУ 41.0-2:2005 від 18.11.2005 та поставляє її по своїм магістральним водоводам „Водокористувачу” в обсягах та по специфікації згідно помісячному графіку (п. 2.3. договору), з урахуванням затвердженого (зміненого облдержадміністрацією ліміту і технічних можливостей Постачальника”;

пункт 3.1. -  Постачальник подає Водокористувачу воду відповідну ДОСТу 2874-82 „Вода питна”  і ТУ 41.0-2:2005 від 18.11.2005 з урахуванням відхилень по окремим показникам якості води від вимог зазначеного ДОСТа і ДОСТа 2761-84 „Джерела централізованого господарсько-питного водопостачання”  на підставі висновку державної санітарно-гігієнічної експертизи, затвердженого головним державним санітарним лікарем України”;

пункт 6.2. (перший підпункт) -  неможливість доведення якості питної води до вимог ДОСТа 2874-82 та ТУ 41.0-2:2005 від 18.11.2005.

Свою позицію позивач  ґрунтує на наявності дозволу Міністерства  охорони здоров’я України, викладеного в висновках державної санітарно-епідеміологічної експертизи № 05.03.02-07/35808 від 10.08.2005 на використання технічних умов ТУ У 41.0-2:2005 від 18.11.2005.

Відповідач, зі свого боку, в протоколі розбіжностей  до додаткової угоди  до договору  пропонував пункти 1.1., 3.1. та 6.2. викласти  в такій редакції:

пункт 1.1. - „Постачальник здійснює забір води із джерел питного водопостачання, доводить її якість до вимог ДОСТа 2874-82 „Водна питна” та поставляє її по своїм магістральним водоводам „Водокористувачу” в обсягах та по специфікації згідно помісячному графіку (п. 2.3. договору), з урахуванням затвердженого (зміненого облдержадміністрацією ліміту і технічних можливостей Постачальника”;

пункт 3.1. -  Постачальник подає Водокористувачу воду відповідну ДОСТу 2874-82 „Вода питна”  з урахуванням відхилень по окремим показникам якості води від вимог зазначеного ДОСТа і ДОСТа 2761-84 „Джерела централізованого господарсько-питного водопостачання”  на підставі висновку державної санітарно-гігієнічної експертизи, затвердженого головним державним санітарним лікарем України”;

пункт 6.2. (перший підпункт) -  неможливість доведення якості питної води до вимог ДОСТа 2874-82.

Відповідач свою пропозицію засновує на тому,  що у позивача відповідно до вимог ст. 23 Закону України „Про питну воду та питне водопостачання” відсутній дозвіл  центрального органу виконавчої влади  в сфері стандартизації, виданого на підставі  висновку центрального органу виконавчої влади з питань державного санітарно-епідеміологічного нагляду, тому у позивача відсутні підстави для подачі води з відхиленнями від вимог стандарту. До того ж, позивач нічим не обґрунтував неможливість забезпечення населення міста водою, що відповідає вимогам ДОСТа 2874-82 „Вода питна” і Санин 136/1940-97. Навпаки, можливість поставки води у відповідності з вимогами ДОСТа та Санин була підтверджена позивачем у 2004-2005р.р.  Крім того, відхилення від ДОСТа 2874-82 по окремим показникам (сухий залишок та сульфати) веде до підвищеного вмісту  цих  інгредієнтів  в стічній воді на станції біологічного очищення стоків, а так як вони не підлягають біологічному розпаду, це приводить до перевищення гранично допустимого скидання  на виході та до підвищених платежів за забруднення навколишнього середовища, що в свою чергу, негативно відображається на фінансовому становищі підприємства  відповідача.

Суд уважно вивчив позиції позивача і відповідача та вважає за доцільне прийняти редакцію державного виробничого підприємства по зовнішньому централізованому водопостачанню „Укрпромводчормет” м. Донецьк в особі Маріупольського районного управління ДВП „Укрпромводчормет” м. Маріуполь Донецької області,  з огляду на наступне.

У відповідності до ст. 23 Закону України „Про питну воду та питне водопостачання”    допускати тимчасове  відхилення  якості питної води від вимог державного стандарту на питну воду лише за умови наявності дозволу центрального  органу  виконавчої  влади  у  сфері  стандартизації, виданого на підставі висновку центрального органу виконавчої влади з питань державного санітарно-епідеміологічного нагляду.

Як зазначено в листі Комітету з питань гігієнічного регламентування (вих. № 555 від 20.07.2006) нормативним документом, що регламентує  якість води господарсько-питного призначення, яка подається Старо-Кримською фільтрувальною станцією ДВП „Укрпромводчормет”  є ТУ У 41.0-2:2005 „Вода господарсько-питного призначення Старо-Кримської фільтрувальної станції”, затверджені висновком державної санітарно-епідеміологічної експертизи № 05.03.02-07/35808 від 10.08.2005 (термін дії до 10.08.2008) та введені  в дію Держспоживстандартом України з 18.11.2005 за № 04725970/005450. Вказаними ТУ дозволяється відхилення якості води від вимог ГОСТ 2874-82 та ДСанПіН 136-1940-97, в тому числі за показниками загальної жорсткості та загальної мінералізації.

Згідно ст. 16 Закону України „Про питну воду та питне водопостачання” сертифікат відповідності     та      висновку      державної санітарно-епідеміологічної експертизи вимагається тільки на фасовану питну воду.

З огляду на викладене, Комітет з питань гігієнічного регламентування вказав, що при здійсненні санітарно-епідеміологічного нагляду за якістю води господарсько-питного призначення, яка подається Старо-Кримською. Фільтрувальною станцією, ДВП „Укрпромводчормет” слід керуватися вимогами ТУ У 41.0-2:2005 „Вода господарсько-питного призначення Старо-Кримської фільтрувальної станції.

Аналогічної позиції підтримується  заступник Головного державного  санітарного лікаря Міністерства охорони здоров’я України, яка викладена в листі (вих. № 05.01.03.-58/1762 від 26.07.2006).

Крім того, в матеріалах справи міститься дозвіл Міністерства охорони здоров’я України, викладене в висновках державної санітарно-епідеміологічної експертизи № 05.03.02-07/35808 від 10.08.2005 на використання технічних умов ТУ У 41.0-2:2005, відповідно до яких вода Старо-Кримської фільтрувальної станції повинна відповідати вимогам  вказаних ТУ.

Таким чином, зазначеним дозволом, з урахуванням приписів, викладених в листах Комітету з питань гігієнічного регламентування та Головного державного  санітарного лікаря Міністерства охорони здоров’я України, рекомендацій та висновків  позивачу було дозволено використання цих технічних умов, у зв’язку з чим  останній послався  на них в п. п. 1.1., 3.1. та 6.2. додаткової угоди до договору № 92 від 29.12.2003.

Тобто,  в даному випадку мова йде  про відповідність якості питної води  не тільки ДОСТу 2874-82 „Вода питна”, а і ТУ У 41.0-2:2005 (пункти 1.1. та 3.1. додаткової угоди), або про невідповідність доведення якості питної води не тільки до вимог ДОСТа 2874-82, а і ТУ У 41.0-2:2005 від 18.11.2005 (п. 6.2. додаткової угоди).

Отже, в пунктах 1.1., 3.1. та 6.2. додаткової угоди до договору йде посилання на ТУ У 41.0-2:2005 на підставі наданого позивачу права на  використання цих ТУ, а не про відхилення від вимог стандарту, як наголошує відповідач.

З огляду на викладене, суд вважає, що посилання в п. п. 1.1., 3.1. та 6.2. додаткової угоди до договору на технічні умови ТУ У 41.0-2:2005 нормативно підтверджено, обґрунтовано та доцільне, оскільки, як вже зазначалося,  нормативним документом, що регламентує  якість води господарсько-питного призначення, яка подається Старо-Кримською фільтрувальною станцією ДВП „Укрпромводчормет”  є саме ТУ У 41.0-2:2005 „Вода господарсько-питного призначення Старо-Кримської фільтрувальної станції”.

По  пункту 5.6. додаткової угоди до договору № 92 від 29.12.2003, то позивач наполягає   викласти його в такій редакції: „Кінцевий розрахунок на поставлену кількість води за минулий місяць Водокористувач здійснює на підставі підписаного акту  в отриманні води, платіжним дорученням з урахуванням поточних проплат в передостанній  робочий день місяця. У випадку перевищення суми планових платежів, різниця буде враховуватися в суму планового платежу поточного місяця”.

Водокористувач – КП „Маріупольське ВУВКГ”, в свою чергу, запропонувало викласти цей пункт в редакції договору № 92 від 29.12.2003: „Кінцевий розрахунок на поставлену кількість води за минулий місяць Водокористувач здійснює на підставі підписаного акту  в отриманні води, платіжним дорученням з урахуванням поточних проплат в строк до 5-го числа місяця, наступного за звітним. У випадку перевищення суми планових платежів, різниця буде враховуватися в суму планового платежу поточного місяця”.

В обґрунтування своєї позиції позивач посилається на те, що  вимога по кінцевому розрахунку за поставлену кількість води в передостанній робочий день місяця є єдиною для усіх Водокористувачів ДВП „Укрпромводчормет”, яка обумовлена внесенням змін у всі договори на централізоване водопостачання та необхідністю розрахунку з енергопостачальними організаціями. Також, Правилами користування  системами комунального водопостачання та водовідведення в містах та селищах України № 65 від 01.07.1994 передбачено право для підприємств-постачальників вимагати попередню оплату, сума якої визначається по обсягам водоспоживання та водовідведення в минулому місяці, з кінцевим розрахунком до кінця місяця (п. 12.3. Правил).

Стосовно своєї позиції відповідач зазначив,  взаємовідносини між сторонами складуються так,  що фактичні обсяги водоспоживання можливо визначити тільки лише в останні дні місяця, коли обидві сторони звіряють показання всіх приладів обліку відносно поставленої води за останній звітний місяць. Відповідач не має можливості раніше оплати ті обсяги, які ще невідомі. Крім того, в останні дні здійснюється тільки звірка фактичних обсягів, а оплата відбувається  після проведення звірки. Стосовно посилання позивача на Правила користування  системами комунального водопостачання та водовідведення в містах та селищах України № 65 від 01.07.1994, то дія зазначених Правил не розповсюджуються на ДВП „Укрпромводчормет”, так як останній не є комунальним підприємством, не є Водоканалом та не має комунального водопроводу та каналізації.

Вивчивши позиції обох сторін, суд вважає за доцільне прийняти редакцію КП „Маріупольське ВУВКГ”, оскільки по-перше, протягом попередніх років (2004-2006р.р.) між сторонами був узгоджений кінцевий розрахунок на поставлену кількість води за минулий місяць в строк до 5-го числа місяця, наступного за звітним. Така позиція влаштовувала обидві сторони тривалий час. Відповідач, як і позивач, також користується послугами енергопостачальних та газопостачальних організацій, розраховується за надані та отримані послуги на підставі аналогічних договорів, які укладає позивач, зокрема,  з енергопостачальними  організаціями.

З огляду на викладене, позивач не переконав суд у необхідності перенесення строку оплати, не назвав норму права або істотні обставини, які  вимагають зміни строку оплати.

Посилання позивача на Правила користування  системами комунального водопостачання та водовідведення в містах та селищах України № 65 від 01.07.1994 не обґрунтовано, оскільки останній дійсно не є комунальним підприємством та Водоканалом в розумінні цих правил, не має комунального водопроводу та каналізації.

Дослідивши матеріали господарського справи суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог.

Судові витрати відповідно до ст. ст. 44, 49 Господарського процесуального кодексу України покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно ст. 181 Господарського кодексу України,  Закону України „Про питну воду та питне водопостачання”, керуючись ст.ст. 22, 33, 43, 44, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський  суд,

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги  державного виробничого підприємства по зовнішньому централізованому водопостачанню „Укрпромводчормет” м. Донецьк в особі Маріупольського районного управління ДВП „Укрпромводчормет” м. Маріуполь Донецької області  до  комунального підприємства „Маріупольське виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства”   м. Маріуполь  Донецької області  про зобов’язання відповідача прийняти пункти додаткової угоди до договору в редакції позивача,  задовольнити  частково.

Пункти  1.1., 3.1. та 6.2. додаткової угоди до договору  на зовнішнє централізоване водопостачання № 92 від 29.12.2003р. прийняти в редакції позивача, а саме:

пункт 1.1. – „Постачальник здійснює забір води із джерел питного водопостачання, доводить її якість до вимог ДОСТа 2874-82 „Водна питна” та ТУ 41.0-2:2005 від 18.11.2005 та поставляє її по своїм магістральним водоводам „Водокористувачу” в обсягах та по специфікації згідно помісячному графіку (п. 2.3. договору), з урахуванням затвердженого (зміненого облдержадміністрацією ліміту і технічних можливостей Постачальника”;

пункт 3.1. -  „Постачальник подає Водокористувачу воду відповідну ДОСТу 2874-82 „Вода питна”  і ТУ 41.0-2:2005 від 18.11.2005 з урахуванням відхилень по окремим показникам якості води від вимог зазначеного ДОСТа і ДОСТа 2761-84 „Джерела централізованого господарсько-питного водопостачання”  на підставі висновку державної санітарно-гігієнічної експертизи, затвердженого головним державним санітарним лікарем України”;

пункт 6.2. (перший підпункт) -  неможливість доведення якості питної води до вимог ДОСТа 2874-82 та ТУ 41.0-2:2005 від 18.11.2005.

Пункт 5.6. додаткової угоди до договору  на зовнішнє централізоване водопостачання № 92 від 29.12.2003р. прийняти в редакції відповідача, а саме:

пункт 5.6. – „Кінцевий розрахунок на поставлену кількість води за минулий місяць Водокористувач здійснює на підставі підписаного акту  в отриманні води, платіжним дорученням з урахуванням поточних проплат в строк до 5-го числа місяця, наступного за звітним. У випадку перевищення суми планових платежів, різниця буде враховуватися в суму планового платежу поточного місяця”.

Стягнути з  комунального підприємства „Маріупольське виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства”  (87500, м. Маріуполь Донецької області, вул.  Варганова, 7; р/р 53 в УСБ м. Маріуполя, МФО 334185, ЗКПО 03361508) на користь державного виробничого підприємства по зовнішньому централізованому водопостачанню „Укрпромводчормет” м. Донецьк в особі Маріупольського районного управління ДВП „Укрпромводчормет”  (87547 м. Маріуполь Донецької області, вул. К. Лібкнехта, 177а; р/р 5049 в Жовтневому від. АК ПІБ м. Маріуполя, МФО 334475, ЗКПО 00191626) витрати по сплаті держмита в сумі 63грн.75коп. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в сумі 88грн.50коп.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його прийняття.

Рішення може бути оскаржене через господарський суд Донецької області в апеляційному порядку протягом десяти днів з дня прийняття рішення або в касаційному порядку протягом одного місяця з дня набрання рішенням законної сили.

Суддя                                                                         Бойко І.А.

Вик. Тимошенко О.О.

Тел. 3056827

Надруковано 3 примірники:

1 прим. –до справи

1 прим. –позивачу;

1 прим –відповідачу.