ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 лютого 2007 р.
№ 30/254-06

Вищий  господарський суд  України у складі колегії  суддів:

Т. Дроботової –головуючого

Н. Волковицької
Л. Рогач

за участю представників:

Позивача
Білоброва І.О. дов. від 15.09.06 р.

Відповідачів

Чорнокнижного Л.С. голови

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу
Селянського (фермерського) господарства „Лани-2000"

на постанову

від 22 листопада 2006 року Дніпропетровського апеляційного господарського суду

у справі

№ 30/254-06 господарського суду Дніпропетровської області

за позовом
Товариства з обмеженою відповідальністю „Агропродсервіс"

до

про

Селянського (фермерського) господарства
„Лани-2000"

стягнення 17 882,00грн.

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю „Агропродсервіс" звернулось з позовом до господарського суду Дніпропетровської області про стягнення з Селянського (Фермерського) господарства „Лани-

2000" заборгованості в сумі 17 882,00грн., в тому числі: 15200грн. - основного боргу, пені в розмірі 1738,00грн., 660грн. - збитків від інфляції, 284грн. - три проценти річних.

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 19.09.2006р. позов задоволено в частині стягнення основного боргу у сумі 15200грн. В решті позову відмовлено.

Постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 22 листопада 2006 року рішення господарського суду Дніпропетровської області від 19.09.2006 р. залишено без змін, а апеляційна скарга Селянського (фермерського) господарства „Лани - 2000 "- без задоволення.

Селянське (фермерське) господарство „Лани-2000" подало до Вищого господарського суду України касаційну скаргу на постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду, в якій просить рішення та постанову  в частині стягнення 15200грн. скасувати і прийняти нове рішення відмовивши в позові повністю.

Заявник вважає, що апеляційна інстанція відмовляючи в задоволенні скарги посилається на статтю 526 Цивільного кодексу України, але доводи   відповідача щодо невиконання позивачем умов договору з посиланням на акт комісії від 05.10.2005 року не прийняла до уваги.

Заслухавши доповідь  судді –доповідача, перевіривши наявні матеріали справи на предмет правильності юридичної оцінки обставин справи та повноти їх встановлення в рішенні у даній справі, колегія суддів вважає, що касаційна скарга не підлягає  задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог статей 108, 1117 Господарського процесуального кодексу України,  касаційна інстанція рішення місцевих господарських судів та постанови апеляційних господарських судів переглядає за касаційною скаргою (поданням) та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

Як вбачається з матеріалів справи спір в частині, що оспорюється в касаційному порядку стосується стягнення заборгованості за роботи, виконані по договору №26-08-05/1.

Судами як першої так і апеляційної інстанції встановлено, що 26 серпня 2005 року між Товариством з обмеженою відповідальністю „Агропродсервіс" та С(Ф)Г „Лани 2000" був укладений договір №26-08-05/1, згідно з яким позивач зобов'язався своєчасно і якісно на свій ризик і власними силами здійснити на земельних ділянках замовника (с. Дебальцеве Васильківського району, поле 119, загальна площа до збирання цукрового буряка 150 гектарів) агротехнічні роботи, а замовник зобов'язується прийняти та своєчасно оплатити виконані роботи.

Строк виконання робіт передбачено пунктом 2.2.4 договору з 02 вересня 2005 року по 10 вересня 2005 року.

Судами встановлено, що на виконання умов договору сторонами було складено та підписано акти приймання-передачі виконаних робіт: акт виконаних робіт від 11 вересня 2005 року, згідно з яким позивач виконав роботи на площі 50га на суму 42 500грн., в тому числі податок на додану вартість в сумі 7 083,4грн., а згідно акту виконаних робіт від 27.09.2005 року на площі 42га на суму 35700грн., в тому числі податок на додану вартість в сумі 5950грн. Акти виконаних робіт складені та підписані повноваженими представниками сторін.

Згідно пункту 3.3 договору оплата вартості виконаних робіт здійснюється замовником шляхом безготівкового перерахування (або в натуральній формі) грошових коштів на розрахунковий рахунок виконавця, на підставі виставленого рахунку.

29 грудня 2005 року позивач направив на адресу відповідача претензію з проханням оплатити виконані роботи згідно договору №26-08-05/1 від 26.08.2005 року в сумі 18200грн. та пеню в розмірі 1768,36грн. (а.с.14), що підтверджується поштовим повідомленням №91028/1 від 04.01.2006 року (а.с.16).

Вартість виконаних згідно договору на виконання агротехнічних робіт та актів приймання-передачі виконаних робіт складає: 850грн. х 92га =78200грн.

Відповідач частково заборгованість за виконані роботи оплатив, перерахувавши на рахунок позивача 22.09.2005 року - 30 000грн., 13.10.2005 року - 20 000грн., 20.10.2005 року -10 000грн., 31.01.2006 року - 3000грн., а всього 63000грн., в зв'язку з чим суди дійшли висновку, що заборгованість відповідача за виконані роботи станом на день звернення з позовом до суду складає 15 200грн. та підлягає стягненню з відповідача.

Посилання відповідача на акт від 05 жовтня 2005 року, складений комісією у складі головного інженера „Лани-2000", бригадира СФГ „Лани -2000" та депутата Дебальцівської сільської ради, яким встановлено, що загальна площа виконаних робіт складає 82га, а 34 га цукрового буряка лишилося не зібрано судами не прийнятий до уваги, оскільки цей акт складено без участі представника позивача та без належного його повідомлення про те, що має відбутися обстеження поля цукрового буряка площею 116 га. Крім того, згідно договору №26-08-05/1 про виконання агротехнічних робіт площа збирання цукрового буряка складає 150га, а в акті зазначено обстеження поля цукрового буряка площею 116га. Також в акті обстеження відсутнє посилання на договір про виконання агротехнічних робіт.

Статтею 193 Господарського  кодексу України передбачено, що суб'єкти господарювання  та  інші  учасники  господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття525 Цивільного кодексу України).

Таким чином, матеріали справи свідчать, що господарськими судами як першої так і апеляційної інстанції в порядку статті 43, 101 Господарського процесуального кодексу України всебічно, повно і об’єктивно розглянуті в судовому процесі всі обставини справи в їх сукупності; досліджені, встановлені та надана юридична оцінка всім доказам у справі , на підставі чого суди дійшли обґрунтованого висновку про часткове задоволення позовних вимог.

Твердження заявника про порушення судами норм матеріального та процесуального права не знайшли свого підтвердження, суперечать матеріалам справи та зводяться до переоцінки доказів, що відповідно статті 1117 Господарського процесуального кодексу України не входить до компетенції касаційної інстанції,  в зв’язку з чим підстав для зміни чи скасування рішення та постанови у даній справі колегія суддів не вбачає.

Керуючись статтями 1117, пунктом 1 статті 1119, статтями 11110, 11111, 11112 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України

П О С Т А Н О В И В :

Рішення господарського суду Дніпропетровської області від 19.09.2006року та постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 22 листопада 2006 року у справі №30/254-06 господарського суду Дніпропетровської області залишити без змін, а касаційну скаргу Селянського (фермерського) господарства „Лани-2000" без задоволення.

Головуючий                                                                                   Т. Дроботова

Судді                                                                                              Н. Волковицька

Л.Рогач