ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

"06" лютого 2007 р.                                                            Справа №10/489-НА

за позовом  Дочірнього підприємства "Український папір" Державної акціонерної холдингової компанії "Укрпапірпром" смт. Понінка Полонського району

до Державної податкової інспекції у Полонському районі м. Полонне

про скасування рішення про застосування штрафних санкцій від 09.01.2006р.№/0

Суддя  Виноградова В.В.                    Секретар судового засідання Матущак В.В.

Представники сторін:

позивача             Ямчук О .П.- за довіреністю від 14.12.2006р.

відповідача            Герасимчук О.О.- за довіреністю 2/10/10 від 09.01.2007р.

Носич В.М.- за довіреністю №3/10/10 від 10.01.2007р.

Суть спору:

Позивач звернувся до суду з позовною заявою в якій просить, враховуючи уточнення позовних вимог, скасувати  рішення ДПІ у Полонському районі від 09.01.2006р. №/0 про застосування штрафних санкцій у вигляді пені у сфері зовнішньоекономічній діяльності в сумі 627542,83 грн., яке прийняте на підставі акту перевірки від 27.10.2006р. №00839/231/31919264. Вважає оспорюване рішення таким, що не відповідає вимогам чинного законодавства та фактичним обставинам справи. В обґрунтування своїх вимог вказує на те, що податковим органом помилково нараховано пеню за прострочення терміну надходження валютної виручки до позивача, оскільки позивач у зовнішньоекономічних відносинах  виступав лише як повірений УДАХК “Укрпапірпром” відповідно до договору доручення від 03.02.2004р. № 02-03/02-04(Д) , діяв від імені, в інтересах, за рахунок довірителя.

Позивач, який вчиняв дії на виконання договору доручення, а саме підписання зовнішньоекономічного договору, перерахунку коштів, митне оформлення товару , що імпортується не набув права власності на товар за контрактом та відповідно не є його власником.

Робить висновок, що оскільки майно було набуте ДП “Український папір” за рахунок УДАХК “Укрпапірпром” та є власністю останнього при виконанні зовнішньоекономічного договору, відповідальність за порушення термінів передбачених Законом України “Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті” повинна покладатись на власника та фактичного замовника по контракту №3024, а саме -УДАХК “Укрпапірпром”.

Крім того, в додаткових письмових обґрунтуваннях позовних вимог вказує на те, що ДПІ у Полонському районі пропущено строки застосування до позивача адміністративно-господарських санкцій у вигляді пені в сумі 627542,83 грн., тобто з моменту вчинення порушення до моменту виявлення правопорушення пройшов термін більше одного року.В обґрунтування даної позиції посилається на положення ст.ст. 230,238,250 Господарського кодексу України , якими дано визначення адміністративно-господарських санкцій, в тому числі штрафних санкцій , строки їх застосування.

Відповідач проти позовних вимог заперечує , вважаючи, що оспорюване рішення прийнято правомірно, за результатами перевірки в ході якої встановлено порушення ст.2 Закону України “Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті“. В обґрунтування заперечень посилається на положення ст.3 Закону України “Про зовнішньоекономічну діяльність”, ст.4 Закону України “Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті”  та  на факти, які встановлені під час перевірки.

Твердження позивача про те, що відповідальність повинен нести власник імпортованого за контрактом майна, тобто УДАХК “Укрпапірпром” спростовує листом ДАХК “Укрпапірпром” наданому ДПІ у Дніпровському районі м.Києва №66 від 23.02.2006р., в якому заперечувалось віднесення штрафних санкцій та листом ДПІ у Дніпровському районі м.Києва від 22.03.2006р. №1252/7/22-014 про відсутність порушень валютного законодавства ДАХК “Укрпапірпром”.

Вказує на те, що позивач є юридичною особою і самостійно здійснює фінансово-господарську діяльність , в тому числі зовнішньоекономічну в порядку і на умовах встановлених законами України. Крім того, позивачем самостійно перераховувалися кошти на поставку котельного обладнання про що свідчить відмітка банку на ВМД про перерахування коштів  та довідки ДПІ про купівлю іноземної валюти .

Робить висновок, що позивач є суб’єктом зовнішньоекономічних відносин, безпосередньо здійснював оплату за товар який поставлявся  та відповідно повинен нести відповідальність за порушення вимог Закону України “Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті”. .

Щодо тверджень позивача щодо пропуску строків застосування штрафних санкцій , встановлених ст.250 КАС України вказує на те, що дія ст.250 Господарського кодексу України на нарахування пені за порушення резидентами термінів розрахунків в іноземній валюті у сфері зовнішньоекономічної діяльності не поширюється. Вважає, що необхідно застосовувати положення Закону України “Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами” .

Розглядом матеріалів справи встановлено

ДПІ у Полонському районі проведено невиїзну позапланову перевірку Дочірнього підприємства «Український папір»з питань дотримання вимог валютного законодавства за період з 20.04.2004р. по 15.11.2004р., за результатами якої складено акт перевірки від 27.10.2006р. №839-231/31919264 .

Перевіркою встановлено порушення ст.2 Закону України «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті»від 23.09.1994р. № 185/94-ВР та нараховано до сплати пеню за прострочення терміну надходження валютної виручки в сумі 627542,83 грн.

В акті перевірки зафіксовано, що Дочірнє підприємство «Український папір»УДАХК «Укрпапірпром»діючи від імені та в інтересах УДАХК «Укрпапірпром»( на підставі договору доручення №02-03/02-04(д) від 03.02.2004р.) заключило з фірмою «H.K.B. Ketelbouw», Нідерланди зовнішньоекономічний контракт №3024 від 20.04.2004р. на поставку парових котлів і комплектуючих у відповідності з проектним рішенням для потреб особистої котельні загальною вартістю 668974 EUR.

Зазначено, що на виконання умов контракту ДП «Український папір»провів предоплату з валютного рахунку ЗАТ «Український кредитний банк»платіжними дорученнями №11 від 13.05.2004р. на суму 267589,60  EUR , №13 від 16.07.2004р. на суму 200692,20 EUR , №15 від 13.10.2004р. –на суму 200692 ,20 EUR . Відповідно  фірмою «H.K.B. Ketelbouw»було поставлено товар-комплект установки парового котла  на загальну суму 4586580,07 грн. або 668974 EUR, який отримано  згідно вантажно-митної декларації форми ІМ-40 №100739 від 15.11.2004р.

В акті перевірки вказано, що граничний термін надходження товару по платіжному дорученню №11 від 13.05.2004р. на суму 267589,60 EUR Євро настав 11.08.2004р.,при цьому встановлено прострочення терміну надходження імпортного товару за період з 12.08.2004р. по 15.11.2004р.,нарваховано пеню в розмірі 500994,05 грн., граничний термін надходження товару по платіжному дорученню №13 від 16.07.2004р. на суму 200692,20 EUR настав 14.10.2004р., встановлено прострочення терміну надходження імпортного товару за період з 15.10.2004р.по 15.11.2004р.,нараховано пеню за даний період в розмірі 126548.78 грн. граничний термін надходження товару по платіжному дорученню №15 від 13.10.2004р. на суму 200692,20 EUR  настав 11.01.2005р.

На підставі акту перевірки,  відповідачем згідно з п.11 ст.11 Закону України «Про державну податкову службу», ст.4 Закону України «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті »прийнято рішення від 09.11.2006р. №0 про нарахування позивачу  пені за порушення термінів розрахунків у сфері зовнішньоекономічної діяльності в сумі 627542,83 грн.

Позивач не погоджуючись з вищезазначеним рішенням, просить суд його скасувати, як таке , що не відповідає фактичним обставинам та чинному законодавству.

Досліджуючи надані сторонами докази, наведені представниками сторін міркування та заперечення,  оцінюючи їх в сукупності, судом  приймається до уваги наступне:

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України.

Згідно зі ст.2 Закону України "Про  порядок  здійснення розрахунків в іноземній валюті" № 185/94-ВР імпортні операції резидентів, які здійснюються на умовах відстрочення поставки, в разі, коли таке відстрочення перевищує 90 календарних днів з моменту здійснення авансового платежу або виставлення векселя на користь постачальника продукції (робіт, послуг), що імпортується, потребують індивідуальної ліцензії Національного банку України.

Порушення резидентами термінів, передбачених статтями 1 і 2 цього Закону ( 185/94-ВР ), тягне за собою стягнення пені за кожний день прострочення у розмірі 0,3 відсотка суми не одержаної виручки (митної вартості недопоставленої продукції) в іноземній валюті, перерахованої у грошову одиницю України за валютним курсом Національного банку України на день виникнення заборгованості (ст. 4 цього ж Закону).

Як вбачається з матеріалів справи, між позивачем ,як повіреним та Українською державною акціонерною холдинговою компанією «Укрпапірпром», як довірителем 03.02.2004р. було укладено договір доручення №02-03/02-04(Д), відповідно до умов якого довіритель доручає ,а повірений зобов’язується вчинити від імені, за рахунок та в інтересах довірителя угоди на придбання парових котлів ( п.п.1.1.,2.1 угоди), при цьому довіритель зобов’язується видати повіреному доручення на виконання дій, передбачений даною угодою, надати Повіреному для забезпечення виконання останнім доручення та вказівок необхідні грошові кошти і матеріальні засоби.(п.6.1 )

Відповідно до п. 9 договору все те, що Повірений одержав у виконання угод ,зроблених за вказівкою Довірителя, а рівно і те, що він одержав від Довірителя для виконання угод є власністю Довірителя.

Позивач, як уповноважений, на підставі договору доручення №02-03/02-04 (д) від 03.02.2004р. , діючи від імені, за рахунок і в інтересах Покупця -УГАХК«Укрпапірпром»заключило 20.04.2004р. з фірмою «H.K.B. Ketelbouw»,Нідерланди зовнішньоекономічний контракт №3024 на поставку котельного обладнання і комплектуючих до нього ( згідно специфікації), загальною вартістю 668974 EUR.

Відповідно до п.2 даного контракту обладнання відпускається продавцем на умовах EXW завод виробника, строк поставки не може перевищувати 90 днів з моменту перерахунку грошових коштів у відповідності з умовами контракту. Оплата за обладнання здійснюється наступним чином:-40% від загальної вартості –передоплата на протязі 7 днів з моменту підписання контракту, 30%-на протязі 30 днів після здійснення першого платежу, 30% - на протязі 3 днів після отримання повідомлення від заводу - виробника про готовність обладнання до відправки.( п.4 договору).

ДП «Український папір»перерахував фірмі «H. K.B. Ketelbouw», Нідерланди платіжними дорученнями №11 від 13.05.2004р. 267589,60  EUR , №13 від 16.07.2004р.- 200692,20 EUR , №15 від 13.10.2004р. –200692 ,20 EUR .

Згідно ВМД типу ІМ-40 №100239 від фірми«H. K.B. Ketelbouw», Нідерланди надійшов товар зазначений у зовнішньоекономічному контракті №3024 загальною фактурною вартістю 4586580,07 грн. або 668974 EUR, товар перетнув митний кордон 15.11.2004р., що підтверджено  штампом Подільської регіональної митниці.

Відповідно до акту приймання-передачі № 01-01-03/02-04 від 01.12.2004р.УДАХК “Укрпапірпром” прийняв, а  повірений - ДП “Український папір” передав котельне обладнання згідно договору №3024 від 20.04.2004р.

Аналізуючи надані докази, судом враховується, що позивач при здійсненні зовнішньоекономічної операції діяв не як власник товару, а лише як повірений , на виконання доручення довірителя - УДАХК “Укрпапірпром” зобов’язувався  вчинити від імені, за рахунок та в інтересах довірителя угоди на придбання парових котлів. Дана обставина не була врахована податковим органом при нарахуванні пені позивачу.

Відповідачем також не враховано умови  зовнішньоекономічного контракту ( п.2.2., п.4) з аналізу яких вбачається, що поставка обладнання проводиться після повної сплати вартості товару після 3-х днів після повідомлення від заводу –виробника про готовність обладнання до відгрузки.

Судом приймаються до уваги заперечення позивача щодо неврахування податковим органом при прийнятті оспорюваного  рішення  вимог ст. 250 Господарського кодексу України.

Відповідно до ст.238 Господарського кодексу України за порушення встановлених законодавчими  актами правил здійснення господарської діяльності до суб’єктів  господарювання можуть бути застосовані уповноваженими органами державної влади або органами місцевого самоврядування адміністративно-господарські санкції, тобто заходи організаційно-правового або майнового характеру ,спрямовані на припинення правопорушення суб’єкта господарювання та ліквідацію його наслідків.

Види адміністративно-господарських санкцій, умови та порядок їх застосування визначаються цим Кодексом, іншими законодавчими актами. Адміністративно-господарські санкції можуть бути встановлені виключно законами.

Пеня за порушення встановлених ст.ст. 1,2 Закону України «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті»термінів розрахунків у сфері зовнішньоекономічної діяльності, нарахування якої передбачено статтею 4 цього Закону, підпадає під законодавче визначення адміністративно-господарської санкції та є такою санкцією за своєю юридичною сутністю.

Згідно ст.250 Господарського кодексу України адміністративно-господарські санкції можуть бути застосовані до суб'єкта господарювання протягом шести місяців з дня виявлення порушення, але не пізніше як через один рік з дня порушення цим суб'єктом встановлених законодавчими актами правил здійснення господарської діяльності, крім випадків, передбачених законом.

Враховуючи вищенаведені норми законодавства та те, що як зафіксовано податковим органом, граничним строком поставки товару є 15.11.2004р., а оспорюване рішення прийнято 09.01.2006р., відповідачем порушено вимоги ст. 250 Господарського кодексу України.

З огляду на викладені обставини та враховуючи приписи ст. 19 Конституції України, ст.71 КАС України, в силу яких в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб’єкта владних повноважень обов’язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову, суд вважає позовні вимоги позивача про скасування рішення Державної податкової  інспекції у Полонському районі від 09.01.2006р. №/0 про нарахування 627542,83 грн. пені за порушення термінів розрахунків у сфері зовнішньоекономічної діяльності обґрунтованими та такими що підлягають задоволенню.

Доводи відповідача спростовуються вищенаведеним.

Враховуючи  задоволення позову згідно ч. 3 ст. 94 КАСУ судові витрати, здійснені позивачем присуджуються йому. При цьому, згідно ч. 1 ст. 94 цього Кодексу документально підтверджені судові витрати присуджуються з Державного  бюджету України.

Керуючись ст.ст.6, 14, 71, 86, 94, 104,105, 158-163, 167, 254-259, п.п.3,6-7 Розділу 7 „Прикінцеві та перехідні положення” Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Позов Дочірнього підприємства “Український папір” Української державної акціонерної холдингової компанії “Укрпапірпром” смт. Понінка Полонського району до Державної податкової інспекції у Полянському районі м.Полонне  про скасування рішення про застосування штрафних санкцій від 09.01.2006р. №/0 задовольнити .

Скасувати рішення Державної податкової інспекції у Полонському районі від 09.01.2006р. №/0 про нарахування 627542,83 грн. пені за порушення термінів розрахунків у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

Стягнути з Державного бюджету України на користь Дочірнього підприємства “Український папір” Української державної акціонерної холдингової компанії “Укрпапірпром”, смт. Понінки Полонського району  вул. Перемоги ,34 (код 31919264) 3 грн. 40 коп. ( три гривні 40 коп.) відшкодування сплаченого судового збору.

Згідно ст.ст. 185-186 КАСУ сторони та інші особи, які беруть участь у справі мають право оскаржити в апеляційному порядку Постанову повністю або частково. Заява про апеляційне оскарження подається протягом 10 днів з дня проголошення, апеляційна скарга подається протягом 20 днів після подання заяви по апеляційне оскарження. Подаються до Житомирського апеляційного господарського суду через суд першої інстанції.

Згідно ст. 254 КАСУ Постанова, якщо інше не встановлено КАСУ набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо таку заяву не було подано. Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у строк, постанова або ухвала суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення цього строку. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя                                                                                          В.В. Виноградова

Постанова складена та підписана в повному обсязі 09.02.2007р.

Віддрук. 3 прим. :

1 - до справи,

2 - позивачу,

3 - відповідачу.