ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

16.01.07                                                                                           Справа№ 5/1698-28/297 А

11 год 05 хв

За позовом: Відкритого акціонерного товариства „Концерн-Електрон”, м. Львів

до відповідача: Державної податкової інспекції у Залізничному районі м. Львова, м. Львів

про скасування податкових повідомлень-рішень №/0/5175 від 27.02.2006 року  (№/1/14529 від 19.05.2006 року, №/2/20432 від 10.07.2006 року) в частині,  №5674 від 27.02.2006 року (14530/1 від 19.05.2006 року, №/2/20463 від 10.07.2006 року) та №/0/5176 від 27.02.2006 року (№/1/14528 від 19.05.2006 року, №/2/20433)

Суддя   Морозюк А.Я.

Секретар судового засідання

Онишко І.Р.

м. Львів, вул. Личаківська,128,

Зал судового засідання № 302.

Представники сторін

Від позивача: Піхоцький В.В. –начальник управління  права; Бабин С.С. –головний бухгалтер

Від відповідача:  Пилип”як П.В. - головний державний податковий інспектор

Позов заявлено Відкритим акціонерним товариством „Концерн-Електрон” до Державної податкової інспекції у Залізничному районі м. Львова, в якому позивач просить суд: 1) скасувати податкове повідомлення-рішення №/0/5175 від 27.02.2006 року  (№/1/14529 від 19.05.2006 року, №/2/20432 від 10.07.2006 року) в частині нарахування податкового зобов’язання по сплаті податку на додану вартість на суму 53341,00 грн та суми штрафних санкцій 26670,50 грн, всього 80011,50 грн; 2)скасувати повністю податкове повідомлення-рішення №5674 від 27.02.2006 року (14530/1 від 19.05.2006 року, №/2/20463 від 10.07.2006 року) про нарахування податкового зобов’язання по сплаті податку на додану вартість на суму 14129,00 грн та суми штрафних санкцій 7064,50 грн, всього 21193,50 грн; 3) скасувати повністю податкове повідомлення-рішення № /0/5176 від 27.02.2006 року (№/1/14528 від 19.05.2006 року, №/2/20433) про нарахування податкового зобов’язання по сплаті земельного податку на суму 1043,31 грн та суми штрафних санкцій 521,65 грн, всього 1564,96 грн.

Заявою про уточнення позовних вимог від 13.10.2006 року  № 015/406 –45 (вх. №31214 від 17.10.2006 року) позивач уточнив  позовні вимоги.

Заявою про додаткове уточнення позовних вимог від 07.12.2006 року № 015/506-65 (вх.№ 35176 від 07.12.2006 року) позивач знову уточнив позовні вимоги, просить суд: 1) скасувати податкове повідомлення-рішення № /0/5175 від 27.02.2006 року (№/1/14529 від 19.05.2006 року, №/2/20432 від 10.07.2006 року, №/3/27324 від 18.09.2006 року) про нарахування податкового зобов’язання по сплаті податку на додану вартість на суму 55541,00 грн та суми штрафних(фінансових) санкцій 27770,50 грн, всього 83311,50 грн, в частині податкового зобов’язання по сплаті податку на додану вартість на суму 53341,00 грн та суми штрафних санкцій 26670,50 грн, всього 80011,50 грн; 2) скасувати повністю податкове  повідомлення-рішення  №5674 від 27.02.2006 року (14530/1 від 19.05.2006 року, № /2/20463 від 10.07.2006 року, № /3/20463 від 18.09.2006 року) про нарахування податкового зобов’язання по сплаті податку на додану вартість на суму 14129,00 грн та суми штрафних санкцій 7064,50 грн, всього 21193,50 грн; 3) скасувати повністю податкове  повідомлення-рішення № /0/27442 від 18.09.2006 року  про нарахування  податкового  зобов”язання  по сплаті земельного податку на суму   1036,08 грн. та суми штрафних санкцій 518,04 грн., всього 1554,12 грн.

В судовому засіданні 14.11.2006 року було оголошено перерву до 07.12.2006 року для вивчення поданих доказів, яку було продовжено до 16.01.2007 року.

В судовому засіданні представники позивача позовні вимоги підтримали з підстав, наведених в по зовній заяві, просять позов задоволити (з врахуванням вимог Заяви від 07.12.2006 року № 015/506-65 (вх.№ 35176 від 07.12.2006 року)). Позивач вважає безпідставним висновок ДПІ про завищення податкового кредиту по ПДВ за виконані роботи по демонтажу будівлі згідно договору підряду № 40/2004 ЮР-Д1, укладеного 24.06.2004 р між ВАТ "Концерн-Електрон" (Замовник) та ДП "Карпатбуд" (Підрядник), оскільки дані роботи пов'язані з господарською діяльністю підприємства-позивача, і відповідно до підпункту 7.4.1. пункту 7.4. статті 7 Закону України "Про податок на додану вартість" суми ПДВ по вказаних роботах відносяться до податкового кредиту. Також позивач вважає безпідставним висновок ДПІ про заниження ВАТ "Концерн-Електрон" земельного податку, оскільки: ВАТ "Концерн-Електрон" здає у користування лише частину будівель та споруд, які розташовані на земельних ділянках, і аж ніяк не земельні ділянки, а отже цільове призначення землі при цьому не змінюється; безпідставним є твердження податкових органів про необхідність нарахування та сплати земельного податку виходячи з комерційного використання землі; відповідно до ст.20 Земельного кодексу України віднесення земель до тієї чи іншої категорії здійснюється на підставі рішень органів державної влади та органів місцевого самоврядування відповідно до їх повноважень, а зміна цільового призначення земель провадиться органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування, які приймають рішення про передачу цих земель у власність або надання у користування, тому ВАТ "Концерн-Електрон" не мав жодних законних повноважень самостійно змінювати цільове призначення земель, на яких розташовані приміщення, які здаються в оренду, і відповідно при розрахунку плати за землю використовувати коефіцієнт для земель комерційного призначення; оскільки цільове призначення земельних ділянок не змінювалося, у ВАТ "Концерн-Електрон" не було жодних законних підстав для нарахування та сплати земельного податку з врахуванням грошової оцінки земель комерційного використання; Інструкція з заповнення державної статистичної звітності з кількісного обліку земель (форми №№ 6-зем, ба-зем, 6б-зем, 2-зем), затверджена наказом Державного комітету статистики України № 377 від 05.11.1998, на яку йде посилання в акті перевірки та листі-відповіді № 5348/7/23-2 від 22.02.2006 року, застосовується лише щодо заповнення форм статистичної звітності щодо кількісного обліку земель, і аж ніяк не встановлює порядок зміни вартості землі при її використанні у господарській діяльності та не встановлює змін в оподаткуванні.

Відповідач у поданому суду відзиві, а його представник в судовому засіданні проти позову заперечив, просить відмовити у задоволенні позовних вимог, свої заперечення відповідач обґрунтовує наступним. Позивачем віднесено до складу податкового кредиту суми ПДВ за виконані роботи по демонтажу будівлі, яка на момент проведення перевірки не рахується у складі основних засобів, в результаті чого завищено податковий кредит по ПДВ на загальну суму 67470 грн.  ВАТ "Концерн-Електрон" вартість виконаних робіт по демонтажу будівлі до складу валових витрат не відносить, а списує за рахунок прибутку підприємства, таким чином підприємством безпідставно віднесено до податкового кредиту ПДВ з вартості виконаних робіт по демонтажу основних засобів, які не рахуються на балансі підприємства, а отже виконані роботи не пов’язані з господарською діяльністю підприємства. Враховуючи те, що немає доходу в грошовій, матеріальній або нематеріальній формах від здійснення демонтажу, віднесення до складу валових витрат відсутнє, підприємством в порушення вимог п.п. 7.4.1,п.п.7.4.4 п.7.4 ст.7 Закону України "Про податок на додану вартість" завищено податковий кредит по ПДВ на суму 67470 грн. Щодо сплати податку на землю, то ВАТ "Концерн-Електрон" слід було нараховувати та сплачувати земельний податок по землях комерційного призначення. Грошова оцінка земельних ділянок, зданих в оренду, та земельних ділянок під будівлями(або їх частинами), які повністю або частково передають в оренду, обчислюється із застосуванням коефіцієнта на функціональне-комерційне використання земельної ділянки(її частини), оскільки згідно з додатком № 3 до Інструкції № 6-зем від 05.11.1998 року № 377 надання в оренду приміщення вважається комерційним використанням землі. Таким чином, ВАТ "Концерн-Електрон" за період з 01.07.2004 року по 30.09.2005 року в порушення п.1 ст.7 Закону України «Про плату за землю»занижено земельний податок в сумі 1043,31 грн.

В судовому засіданні було досліджено письмові докази, які наявні в матеріалах справи (податкові повідомлення-рішення, акт перевірки, договори, акти та інші наявні в матеріалах справи письмові докази).

Відповідно до п. 6 Прикінцевих та перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України від 06.07.2005 року № 2747-IV, справу розглянуто в порядку, встановленому цим Кодексом.

В судовому засіданні 16.01.2007 року відповідно до ч.3 ст.160 КАС України проголошено вступну і резолютивну частину постанови, повний текст постанови складено 18.01.2007 року.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши та оцінивши докази, які мають значення для справи, суд встановив наступне.

У період з 16.01.2006 року по 10.02.2006 року ДПІ у Залізничному районі м. Львова було проведено планову виїзну документальну перевірку з питань дотримання вимог податкового та валютного законодавства ВАТ "Концерн-Електрон" за період з 01.07.2004 року по 30.09.2005 року. За результатами перевірки складено Акт від 17.02.2006 року № 35/23-0/13801109.

На підставі вказаного акту ДПІ у Залізничному районі м. Львова були прийняті податкові повідомлення-рішення , а саме:

1)          податкове повідомлення-рішення № /0/5175 від 27.02.2006 року, яким на підставі п.п. 3.1.1 ст.3, п.4.1 ст.4, п.п.7.4.1 п.7.4 ст.7 Закону України «Про податок на додану вартість»№ 168/97-ВР від 03.04.1997 року, із внесеними змінами та доповненнями, п.п «б»підпункту 4.2.2 ст.4, п.п.17.1.3 п.17.1 ст.17 Закону України «Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами»від 21.12.2000 року № 2181-ІІІ, із внесеними змінами та доповненнями, визначено ВАТ„Концерн-Електрон”  суму податкового зобов’язання за платежем податок на додану вартість в розмірі 55541,00 грн –основного платежу та 27770,50 грн - штрафних(фінансових) санкцій, усього на суму 83311,50 грн. За результатами розгляду скарг платника, що подавалися до податкових органів, з метою доведення до платника податків граничного строку сплати податкового зобов’язання, зазначеного в раніше надісланому податковому повідомленні, ДПІ у Залізничному районі м. Львова було прийнято податкові повідомлення-рішення № /1/14529 від 19.05.2006 року, № /2/20432 від 10.07.2006 року, № /3/27324 від 18.09.2006 року на ту-ж суму.

Позивач оспорює зазначені податкові повідомлення-рішення в частині визначення ними податкового зобов’язання по сплаті податку на додану вартість на суму 53341,00 грн-основного платежу та 26670,50 грн штрафних(фінансових) санкцій, усього на суму  80011,50 грн;

2)          податкове повідомлення-рішення №5674 від 27.02.2006 року, яким на підставі п.п. 3.1.1 ст.3, п.4.1 ст.4, п.п.7.4.1 п.7.4 ст.7 Закону України «Про податок на додану вартість»№ 168/97-ВР від 03.04.1997 року, із внесеними змінами та доповненнями, п.п «б», «в»підпункту 4.2.2 ст.4 Закону України «Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами», ст.11-1 Закону України «Про державну податкову службу в Україні»від 04.12.90 року № 509-XII(із змінами та доповненнями), ВАТ„Концерн-Електрон” зменшено суму бюджетного відшкодування з податку на додану вартість у розмірі 14129,00 грн за липень,серпень 2004 року, січень 2005 року, та зобов’язано ВАТ„Концерн-Електрон” сплатити суму податку у розмірі 14129,00 грн та суму штрафних(фінансових) санкцій 7064,50 грн, всього 21193,50 грн. За результатами розгляду скарг платника, що подавалися до податкових органів, з метою доведення до платника податків граничного строку сплати податкового зобов’язання, зазначеного в раніше надісланому податковому повідомленні, ДПІ у Залізничному районі м. Львова було прийнято податкові повідомлення-рішення № 14530/1 від 19.05.2006 року, № /2/20463 від 10.07.2006 року, № /3/20463 від 18.09.2006 року) на ту-ж суму.

Позивач оспорює зазначені податкові повідомлення-рішення повністю.

3)          податкове повідомлення-рішення № /0/5176 від 27.02.2006 року, яким на підставі п.1 ст.7 Закону України «Про плату за землю»№ 2535-ХІІ від 25.10.1992 року, із змінами та доповненнями, п.п «б»підпункту 4.2.2 ст.4, п.п.17.1.3 п.17.1 ст.17 Закону України «Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами»від 21.12.2000 року № 2181-ІІІ, із внесеними змінами та доповненнями, визначено ВАТ„Концерн-Електрон”  суму податкового зобов’язання за платежем земельний податок з юридичних осіб в розмірі 1043,31 грн - основного платежу та 521,65 грн -  штрафних(фінансових) санкцій, усього на суму 1564,96 грн. За результатами розгляду скарг платника, що подавалися до ДПІ у Залізничному районі м.Львова та до ДПІ у м.Львові, з метою доведення до платника податків граничного строку сплати податкового зобов’язання, зазначеного в раніше надісланому податковому повідомленні, ДПІ у Залізничному районі м. Львова було прийнято податкові повідомлення-рішення № /1/14528 від 19.05.2006 року, №/2/20433 від 10.07.2006 року на ту-ж суму.

За результатами розгляду скарги платника, податної до ДПА у Львівській області, рішенням ДПА у Львівській області від 09.09.2006 року № 14031/10/25-005/827 було частково скасовано податкове повідомлення-рішення ДПІ у Залізничному районі м.Львова  № /0/5176 (№ /1/14528 від 19.05.2006 року, №/2/ 20433 від 10.07.2006 року) в сумі 7,23 грн та відповідно застосованої штрафної(фінансової) санкції.

Після цього ДПІ у Залізничному районі м.Львова було прийнято податкове повідомлення-рішенння № /0/27442 від 18.09.2006 року, яким підставі п.1 ст.7 Закону України «Про плату за землю»№ 2535-ХІІ від 25.10.1992 року, із змінами та доповненнями, п.п «б»підпункту 4.2.2 ст.4, п.п.17.1.3 п.17.1 ст.17 Закону України «Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами»від 21.12.2000 року № 2181-ІІІ, із внесеними змінами та доповненнями, визначено ВАТ„Концерн-Електрон”  суму податкового зобов’язання за платежем земельний податок з юридичних осіб в розмірі 1036,08 грн- основного платежу та 518,04 грн -  штрафних(фінансових) санкцій, усього на суму 1554,12 грн.

Позивач оспорює повністю тільки податкове повідомлення-рішення № /0/27442 від 18.09.2006 року, так як попередньо прийняті податкові повідомлення-рішення № /0/5176 від 27.02.2006 року, № /1/14528 від 19.05.2006 року, №/2/20433 від 10.07.2006 року вважаються відкликаними відповідно до п.6.3 «Порядку направлення органами державної податкової служби України податкових повідомлень платникам податків та рішень про застосування  штрафних (фінансових) санкцій», затвердженого Наказом ДПА України від 21.06.2001 року №253, у зв’язку з їх частковим скасуванням.

Податковий орган в акті перевірки робить висновок про завищення ВАТ "Концерн-Електрон" податкового кредиту по податку на додану вартість за виконанні роботи по демонтажу будівлі згідно договору підряду № 40/2004 ЮР-Д1, укладеного 24.06.2004 р між ВАТ "Концерн-Електрон" (Замовник) та ДП "Карпатбуд" (Підрядник). Причиною завищення податкового кредиту в сумі 67 470 грн  стало виконання для позивача робіт, які не пов'язані з господарською діяльністю підприємства, оскільки на момент проведення перевірки будівля, щодо якої проводився демонтаж, не рахується у складі основних засобів ВАТ "Концерн-Електрон" та у ВАТ "Концерн-Електрон" відсутній дохід від здійснення демонтажу.

Проте з такими висновками відповідача суд не погоджується виходячи із наступного.

На замовлення ВАТ "Концерн-Електрон" Львівський філіал Державного науково-дослідного та проектно-вишукувального інституту "НДІ Проектреконструкція" Держбуду України в 2001 році провів технічну експертизу виробничого корпусу №1 ВАТ "Концерн-Електрон" на вул. О.Степанівни, 45 у м. Львові і зробив висновки:

- будівля знаходиться в незадовільному стані в цілому та з аварійним станом окремих конструкцій та їх ділянок;

- проведення ремонту економічно недоцільне, оскільки демонтаж та ремонт даного типу технічно складні, мають велику кошторисну вартість, а подальше використання даної будівлі обмежене санітарно-гігієнічними нормами внаслідок того, що конструкції просочені хімічно агресивними, шкідливими для здоров'я речовинами (в тому числі розчином хлористого заліза);

- під час обвалу конструкції даної будівлі створюється загроза пошкодження сусідніх виробничих будівель та загроза життю працівників, які працюють на даній території.

Також в технічній експертизі зазначено, що в цілому ремонт даної будівлі економічно недоцільний, перевищить, з врахуванням робіт по демонтажу, вартість спорудження аналогічної нової будівлі.

Відповідно до Висновку про стан виробничного корпусу № 1 по вул.О.Степанівни,45, складеного 14.06.2004 року комісією ВАТ "Концерн-Електрон", комісія також дійшла висновку, що у виробничому корпусі № 1 по вул. О.Степанівни,45 виявлено гостру аварійність будівлі, що тягне за собою неможливість її експлуатації. На підставі цих висновків, Правління ВАТ "Концерн-Електрон" прийняло рішення (протокол № 16 від 15.06.2004 р.) про ліквідацію виробничого корпусу №1 по вул. О.Степанівни,45 шляхом демонтажу з залученням спеціалізованої організації на проведення робіт. Для документального оформлення ліквідації виробничого корпусу №1 по вул. О.Степанівни,45 постійно діюча комісія, яка була призначена наказом від 16.09.2003 року, склала акт № ЛНА 145 на списання основних засобів від 29.06.2004 р., який затверджений керівником ВАТ "Концерн-Електрон" (типова форма №03-3).

Типовою Інструкцією "Про порядок списання будинків, споруд, машин, обладнання, транспортних засобів і іншого майна, які відносяться до основних засобів" №100 від 01.07.85 року (із змінами і доповненнями) п.п.7 та 8 передбачено: "Складені комісією акти на списання основних засобів затверджуються керівником підприємства ... Розбирання і демонтаж основних засобів до затвердження актів на списання не допускається".

Таким чином, списання будівлі є обов’язковою передумовою для її демонтажу, чим пояснюється той факт, що станом на  01.07.2004 року корпус по вул. О. Степанівни, 45 у м.Львові на балансі підприємства не обліковувався.

На підставі вищеназваних нормативних і первинних документів ВАТ "Концерн-Електрон" проведено списання і ліквідацію виробничого корпусу №1 по вул. О. Степанівни, 45 в червні 2004 року з дотриманням існуючих вимог, а тому в подальшому вказана будівля і не повинна обліковуватись в складі основних засобів товариства.

Для здійснення комплексу робіт по розібранню (демонтажу) надземної частини виробничого корпусу №1 по вул. О. Степанівни, 45 у м. Львові між ВАТ "Концерн-Електрон" (Замовник) і ДП "Карпатбуд" (Підрядник) укладено договір підряду № 40/2004 ЮР-Д1 від 24.06.2004 року, яким визначено загальну вартість робіт 493,0 тис. грн. в т.ч. ПДВ 82166,67 грн. У відповідності до умов зазначеного договору складено акт прийому-передачі, яким ВАТ "Концерн-Електрон" передає, а дочірнє підприємство "Карпатбуд" приймає виробничий корпус №1 по вул. О. Степанівни, 45 у м. Львові для проведення робіт по розібранню (демонтажу) корпусу. Підрядник відповідно до цього договору зобов'язується власними засобами та за власний рахунок забезпечити огородження робочого майданчика та вивіз будівельних та інших відходів від демонтажу корпусу (п. 3.1.5 Договору).

За період з 01.07.2004 р. по 01.10.2005 р. ДП "Карпатбуд" згідно актів приймання виконаних підрядних робіт здійснило розібрання (демонтаж) будівлі корпусу №1 по вул. О.Степанівни,45 на суму 404828 грн. в т.ч. ПДВ 67471 грн., і відповідно на вартість виконаних робіт видані податкові накладні.

Згідно наданої ДП "Карпатбуд" довідки, залізобетонні вироби та відходи цегляної кладки та конструкцій каркасу, що отримані при демонтажі корпусу № 1 по вул. Олени Степанівни, 45 - Стороженка, 32 у м. Львові, непридатні для повторного використання через їх знищення, спричинене впливом хімічно-аргесивного середовища гальванічного цеху.

Відповідно до підпункту 7.4.1. пункту 7.4. статті 7 Закону України "Про податок на додану вартість" (в редакції до внесення змін Законом України № 2505-IV від 25.03.2005 року), податковий кредит звітного періоду складається із сум податків, сплачених (нарахованих) платником податку у звітному періоді у зв'язку з придбанням товарів (робіт, послуг), вартість яких відноситься до складу валових витрат виробництва (обігу) та основних фондів чи нематеріальних активів, що підлягають амортизації.

Відповідно до підпункту 7.4.1. пункту 7.4. статті 7 Закону України "Про податок на додану вартість" (в редакції згідно Закону України № 2505-IV від 25.03.2005 року), податковий кредит звітного періоду складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 6.1 статті 6 та статтею 8-1 цього Закону, протягом такого звітного періоду у зв’язку з придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Згідно із п.5.1 ст. 5 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств»валові витрати виробництва та обігу - це сума будь-яких витрат платника податку у грошовій, матеріальній або нематеріальній формах, здійснюваних як компенсація вартості товарів (робіт, послуг), які придбаваються (виготовляються) таким платником податку для їх подальшого використання у власній господарській діяльності.

Відповідно до п.1.32 ст.1 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств», господарська діяльність —будь-яка діяльність особи, направлена на отримання доходу в грошовій, матеріальній або нематеріальній формах, у разі коли безпосередня участь такої особи в організації такої діяльності є регулярною, постійною та суттєвою.

Відповідно до ч.2 ст.3 Господарського кодексу України, господарська діяльність, що здійснюється для досягнення економічних і соціальних результатів та з метою одержання прибутку, є підприємництвом. Відповідно до ст.42 цього Кодексу, підприємництво-це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб’єктами господарювання з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку. Згідно із ч.4 ст.69 Господарського кодексу України, власник, органи управління підприємства зобов’язані забезпечити для всіх працівників підприємства належні і безпечні умови праці. Підприємство несе відповідальність в установленому порядку за шкоду, завдану здоров’ю та працездатності його працівників.

Пункт 5.2. ст.5 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств»містить перелік сум, які включаються до складу валових витрат, а п. 5.3 ст.5 цього ж Закону містить перелік витрат, які не включаються до складу валових витрат.

У відповідності до п.п. 5.2.1. п. 5.2 ст.5 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств»до складу валових витрат включаються суми будь-яких витрат, сплачених (нарахованих) протягом звітного періоду у зв’язку з підготовкою, організацією, веденням виробництва, продажем продукції (робіт, послуг) і охороною праці.

Таким чином, витрати по демонтажу будівлі виробничного корпусу (основного фонду) (яка знаходиться в незадовільному стані в цілому та з аварійним станом окремих конструкцій та їх ділянок; під час обвалу конструкції даної будівлі створюється загроза пошкодження сусідніх виробничих будівель та загроза життю працівників, які працюють на даній території; подальше використання будівлі обмежене санітарно-гігієнічними нормами внаслідок того, що конструкції просочені хімічно агресивними, шкідливими для здоров'я речовинами, та ремонт якої економічно недоцільний, оскільки перевищить, з врахуванням робіт по демонтажу, вартість спорудження аналогічної нової будівлі) відносяться відповідно до ст.5 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств» до складу валових витрат, так як дані витрати спрямовані на забезпечення належної організації та ведення виробництва, забезпечення безпечних умов праці працівників, та недопущення понесення можливих збитків підприємством, тобто ці витрати прямо і безпосередньо пов’язані з господарською діяльністю ВАТ "Концерн-Електрон".

Враховуючи те, що вартість виконаних робіт по демонтажу будівлі відноситься до складу валових витрат та пов’язана з господарською діяльністю позивача, він мав законне право на віднесення до податкового кредиту суму сплаченого ПДВ за виконані роботи.

Щодо твердження відповідача про те, що ВАТ "Концерн-Електрон" вартість виконаних робіт по демонтажу будівлі до складу валових витрат не відносить, а списує за рахунок прибутку підприємства, суд відзначає наступне.

Закон України "Про податок на додану вартість" не пов'язує формування у податковому обліку податкового кредиту з одночасним формуванням валових витрат, оскільки не обмежує право підприємства у віднесенні до складу валових витрат виробництва (обігу) вартості придбаних товарів виключно звітним періодом, в якому виникає право платника податку на податковий кредит. Право на податковий кредит виникає незалежно від того, в якому звітному періоді віднесена до складу валових витрат вартість придбаного товару, головне, щоб витрати здійснювались як компенсація вартості товарів, які придбаваються для їх подальшого використання у власній господарській діяльності.

Суд також не погоджується із висновком податкового органу про заниження ВАТ "Концерн-Електрон" суми земельного податку (який ґрунтується на твердженні податкового органу про те, що при складанні   розрахунків   по   платі   за   землю   ВАТ   "Концерн-Електрон"   повинно   було застосовувати коефіцієнт на функціонально-комерційне використання земельної ділянки), виходячи із наступного.

Відповідно до ст.2 Закону України „Про плату за землю” від 03.07.1992 року № 2535-ХІІ, плата за землю справляється у вигляді земельного податку або орендної плати, що визначається залежно від грошової оцінки земель.  Відповідно до ст.7 цього Закону, ставки земельного податку з земель, грошову оцінку яких встановлено,  встановлюються у розмірі одного відсотка від їх грошової  оцінки,  за  винятком  земельних  ділянок,  зазначених у частинах п'ятій - десятій цієї статті та частині другій  статті  6 цього Закону.

Як зазначено в акті перевірки, ВАТ "Концерн-Електрон" є землекористувачем земельних ділянок за адресою: м.Львів, вул.Стороженка, 32, та вул.Шараневича,28. Згідно довідки Львівського міського управління земельних ресурсів № 5483 від 06.06.2000 року функціональне призначення земельної ділянки площею 1430 кв.м. визначено як «землі промисловості», вартість 1 кв.м.(з врахуванням індексації) на період 2004-2005 рік становить 431 грн,  а згідно довідки Львівського міського управління земельних ресурсів № 6603 від 29.01.2001 року функціональне призначення земельної ділянки площею 1213 кв.м. визначено як «землі транспорту звязку», вартість 1 кв.м.(з врахуванням індексації) на період 2004-2005 рік становить 288,51. Фактична площа «земель промисловості», наданих ВАТ "Концерн-Електрон" становить 990 кв.м. по вул.Стороженка 32, та 425 кв.м. по вул.Шараневича,28.

Стаття 19 Земельного кодексу України від 25.10.2001 року дає вичерпний перелік категорій земель за основним цільовим призначенням, і серед категорій відсутня така категорія як землі комерційного призначення.

Згідно із ст.20 Земельного кодексу України, віднесення земель до тієї чи іншої категорії здійснюється на підставі рішень органів державної влади та органів місцевого самоврядування відповідно до їх повноважень. Зміна  цільового  призначення  земель провадиться органами виконавчої  влади  або  органами  місцевого  самоврядування,   які приймають  рішення про передачу цих земель у власність або надання у користування,  вилучення (викуп) земель і  затверджують  проекти землеустрою   або   приймають   рішення про створення об'єктів природоохоронного та історико-культурного призначення.

Зокрема, до земель промисловості належать землі, надані для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд промислових, гірничодобувних, транспортних та інших підприємств, їх під’їздних шляхів, інженерних мереж, адміністративно-побутових будівель, інших споруд(ст.66 Земельного кодексу).

Земельна ділянка була надана позивачу для розміщення на ній будівель і споруд промислового підприємства, тому така земельна ділянка відноситься до земель промисловості.

Питання переведення земель з однієї категорії в іншу або віднесення земель до відповідних категорій відноситься до компетенції Львівської міської ради(ст.20 Земельного кодексу України), тобто ВАТ "Концерн-Електрон" не мав жодних законних повноважень самостійно змінювати цільове призначення земель, на яких розташовані приміщення, які здаються в оренду, так як не відноситься до органів виконавчої  влади  чи  місцевого  самоврядування, про які йдеться у ст.20 Земельного кодексу України.

Законом України «Про плату за землю»не передбачено, що підставою для зміни функціонального використання земель в цілях оподаткування є передача розміщених на них будівель в оренду(користування) іншим суб’єктам господарювання.

Ані Законом України "Про плату за землю", ані Методикою нормативної грошової оцінки земель сільськогосподарського призначення та населених пунктів не передбачений обов'язок платника податку самостійно коригувати визначену в установленому порядку грошову оцінку земельної ділянки. Такі коригування, у тому числі і у зв'язку зі зміною цільового призначення земельної ділянки і необхідністю застосування іншого коефіцієнта, який характеризує функціональне використання земельної ділянки, можуть бути внесені лише відповідними державними органами.

Як вбачається із матеріалів справи, ВАТ "Концерн-Електрон" в перевіреному періоді надавало в оренду приміщення без зміни цільового призначення земельної ділянки.

Відповідно до ст.57 Господарського кодексу України, статут є установчим документом суб’єкта господарювання, в якому, серед іншого, повинно бути зазначено мету і предмет діяльності. Як вбачається із пункту 2.1(сторінка 4) статуту ВАТ "Концерн-Електрон", зареєстрованого 12.05.2003 року за № 936-3 (який діяв в період, охоплений перевіркою - до реєстрації 22.06.2006 року нової редакції статуту ВАТ "Концерн-Електрон"), одним з видів предмету діяльності підприємства є купівля-продаж і надання в оренду будівель, приміщень, обладнання та іншої нерухомості. Таким чином, надання позивачем приміщень в оренду(користування) відносилося в перевіреному періоді  до власної господарської діяльності підприємства, чим підтверджується той факт, що в перевіреному періоді земельні ділянки, на яких розташовані приміщення,  використовувалися позивачем  у власній господарській діяльності.

Оскільки цільове призначення земельних ділянок по вул. Шараневича, 28 та вул. Стороженка, 32 у м. Львові не змінювалося, у ВАТ "Концерн-Електрон" не було жодних законних підстав для нарахування та сплати земельного податку з врахуванням грошової оцінки земель комерційного використання.

З огляду на вищенаведене, суд дійшов до висновку про відсутність у податкового органу підстав для донарахування позивачу сум земельного податку як із земельних ділянок комерційного призначення.

Враховуючи все наведене вище, суд дійшов до висновку, що спірні податкові повідомлення рішення прийняті необґрунтовано і безпідставно, і є такими, що порушують права та охоронювані законом інтереси позивача.

Згідно із ч. 2 ст. 162 КАС України, суд вправі постановою визнати протиправним рішення суб’єкта владних повноважень чи окремі його положення, дії чи бездіяльність і скасувати або визнати нечинним рішення чи окремі його положення. Суд також може прийняти іншу постанову, яка б гарантувала дотримання і захист прав, свобод чи інтересів суб’єкта у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб’єктів владних повноважень.

З огляду на вищенаведене, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими і підлягають задоволенню.

Судові витрати в сумі 3 грн 40 коп судового збору  присуджуються з Державного бюджету України на користь позивача, решта суми може бути повернута в порядку ч.2 ст.89 КАС України за клопотанням особи, яка його сплатила.

На підставі вищенаведеного, керуючись п. 2-1, п.3, п. 6 Прикінцевих та перехідних положень та ст.ст. 69-71, 86, 87, 94, 98, 158, 160, 162, 163, 167  Кодексу адміністративного судочинства України від 06.07.2005 року № 2747-IV (із змінами та доповненнями), господарський суд –

ПОСТАНОВИВ:

1.          Позов задоволити повністю.

2.          Скасувати податкове повідомлення-рішення ДПІ у Залізничному районі м. Львова № /0/5175 від 27.02.2006 року (№/1/14529 від 19.05.2006 року, №/2/20432 від 10.07.2006 року, №/3/27324 від 18.09.2006 року) в частині визначення ВАТ„Концерн-Електрон” суми податкового зобов’язання за платежем податок на додану вартість в розмірі 53341,00 грн-основного платежу та 26670,50 грн- штрафних(фінансових) санкцій, усього на суму 80011,50 грн.

3.          Скасувати повністю податкове  повідомлення-рішення ДПІ у Залізничному районі м. Львова №5674 від 27.02.2006 року (14530/1 від 19.05.2006 року, № /2/20463 від 10.07.2006 року, № /3/20463 від 18.09.2006 року), яким ВАТ„Концерн-Електрон” зменшено суму бюджетного відшкодування з податку на додану вартість у розмірі 14129,00 грн та зобов’язано ВАТ„Концерн-Електрон” сплатити суму податку у розмірі 14129,00 грн та суму штрафних(фінансових) санкцій 7064,50 грн, всього 21193,50 грн.

4.          Скасувати повністю податкове  повідомлення-рішення ДПІ у Залізничному районі м. Львова № /0/27442 від 18.09.2006 року, яким визначено ВАТ„Концерн-Електрон”  суму податкового зобов’язання за платежем земельний податок з юридичних осіб в розмірі 1036,08 грн - основного платежу та 518,04 грн -  штрафних(фінансових) санкцій, всього 1554,12 грн.

5.          Стягнути з Державного бюджету України на користь Відкритого акціонерного товариства „Концерн-Електрон”(місцезнаходження: 79018, м. Львів, вул. Стороженка,32, ідентифікаційний код 13801109) 3 грн. 40 коп. - судового збору.

6.          Виконавчий лист видати після набрання постановою законної сили.

Постанова набирає законної сили в строк та в порядку, передбаченому ст.254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Постанова може бути оскаржена в строк та в порядку, передбаченому ст.186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя                                                                                                       Морозюк А.Я.