ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" квітня 2007 р.

Справа № 3/129.

За позовом Кіцманської міської ради

до Приватного підприємця ОСОБА_1

про зобов'язання знести споруди
самочинного будівництва

та за зустрічним позовом про
визнання права власності на об'єкт нерухомості

Суддя  Паскарь А.Д.

Представники:

від позивача: не з'явився

від відповідача: ОСОБА_2,
довіреність від 22.11.2006 року

СУТЬ СПОРУ: Кіцманська
міська рада звернулася з позовом до приватного підприємця ОСОБА_1, с. Ошихліби
Кіцманського району Чернівецької області, про зобов'язання знести споруди
самочинного будівництва, зведені ним на земельній ділянці, яка належить
позивачеві та розташована по АДРЕСА_1.

Позов мотивується тим, що 02.04.2004
року сторони уклали між собою договір оренди належної позивачеві земельної
ділянки, площею 0,0145 га, під благоустрій прилеглої території  магазину “Європа” по АДРЕСА_1, але без права
капітальної забудови і викупу земельної ділянки. Проте п/п ОСОБА_1
всупереч  вимогам Закону України “Про
архітектурну діяльність” без розроблення проектної документації та дозволу
Кіцманської міськради здійснює самочинне будівництво, яке відповідно до частини
4 статті 376 Цивільного кодексу України підлягає знесенню за рахунок
відповідача.

Відповідач позов не оспорив, однак
звернувся до позивача із зустрічним позовом про визнання за ним права власності
на збудоване на зазначеній земельній ділянці офісне приміщення, площею 36,4 м2.
В обґрунтування зустрічного позову відповідач посилається на те, що він вважав,
що благоустрій прилеглої території не виключає можливість використання
земельної ділянки для підприємницьких цілей та надає йому право на добудову
допоміжних офісних приміщень до магазину. Добудова офісних приміщень до
належного йому на праві власності комплексу “Європа плюс” погоджена з
Кіцманською  районною державною СЕС,
Кіцманським районним відділом  управління
МНС України в Чернівецькій області. Крім того, на думку відповідача, відповідно
до ч. 2 ст. 417  та ч. 3 ст. 376  ЦК України при  певних обставинах суд може  постановити рішення про викуп ним земельної
ділянки або визначити умови користування нею на новий строк, а  за умови надання земельної ділянки у
встановленому порядку під вже збудоване нерухоме майно суд також  може визнати за відповідачем право власності
на самочинно збудоване нерухоме майно.

Незважаючи на те, що розгляд справи
неодноразово відкладався, позивач відзиву на зустрічний позов не надав.
Враховуючи, що про дату, час і місце розгляду справи позивач був повідомлений
належним чином, справа розглядається за наявними в ній матеріалами.

Дослідивши матеріали справи,
проаналізувавши законодавство, що регулює спірні правовідносини, суд

В С Т А Н О В
И В :

02.04.2004
року на підставі рішення 23 сесії Кіцманської міської ради 24 скликання
від 24.03.2004 року № 16/3 02.04.2004 сторони уклали між собою договір оренди
земельної ділянки, відповідно до умов якого Кіцманська міська рада
зобов'язалася передати СПД ОСОБА_1 в оренду терміном на п'ять років земельну
ділянку, площею 0,0145 га, під благоустрій прилеглої території  магазину “Європа” по АДРЕСА_1, але без права
капітальної забудови і викупу земельної ділянки. Приймання-передача земельної
ділянки відбулася за відповідним актом 23.04.2004 року. У Чернівецькій
регіональній філії ДП “Центр ДЗК” договір був зареєстрований 14.05.2004 року за
НОМЕР_1.

Проте п/п ОСОБА_1 всупереч  вимогам чинного законодавства та умов
договору, тобто без урахування того, що земельна ділянка не є його власністю та
була здана йому  лише в оренду, по закінченню
строку якої підлягає поверненню власнику у стані, не гіршому у порівнянні з
тим, в якому він одержав її в оренду,
без розроблення проектної документації та дозволу Кіцманської міськради
на орендованій земельній ділянці здійснив самочинне будівництво офісних
приміщень, площею 36,4 м2.

У відповідності до ч. 1 ст. 376
Цивільного кодексу України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме
майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на
земельній ділянці, що не була відведена для цієї  мети, або без належного дозволу чи належно
затвердженого проекту, або з істотними порушеннями норм і правил.

Частиною 4 вказаної статті
визначено, що якщо власник (користувач) земельної ділянки заперечує проти
визнання права власності на нерухоме майно за особою, яка здійснила (здійснює)
самочинне будівництво на його земельній ділянці, або якщо це порушує права
інших осіб, майно підлягає знесенню особою, яка здійснила (здійснює) самочинне
будівництво, або за її рахунок.

Посилання п/п ОСОБА_1 у
зустрічному позові на  ч. 2 ст. 417  та ч. 3 ст. 376  ЦК України як на підставу визнання за ним
права власності на самочинно збудоване офісне приміщення судом визнаються
безпідставними.

Зокрема, ст. 417 ЦК України
стосується правових наслідків припинення користування земельною ділянкою, однак
укладений сторонами договір діє, а термін його дії закінчується лише 14.05.2009
року.

Щодо ч. 3. ст. 376 цього ж Кодексу
суд зазначає, що нею передбачена можливість визнання права власності на
самочинно збудоване нерухоме майно за рішенням суду за особою, яка здійснила
самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї
мети, за умови надання земельної ділянки у встановленому порядку особі під уже
збудоване майно.

Однак  п/п ОСОБА_1 володіє і користується зазначеною
земельною ділянкою на підставі договору оренди від 02.04.2004 року, у зв'язку з
чим ніяких доказів про надання йому земельної ділянки під уже збудоване офісне
приміщення немає.

Безпідставним визнається судом
також і твердження відповідача за первісним позовом про те, що він вважав, що
благоустрій прилеглої території не виключає можливість використання земельної
ділянки для підприємницьких цілей та надає йому право на добудову допоміжних
офісних приміщень до магазину, оскільки земельна ділянка була передана в оренду
під благоустрій прилеглої території магазину “Європа”, а не під будівництво
офісних приміщень.

Твердження п/п ОСОБА_1 про те, що
добудова офісних приміщень до належного йому на праві власності комплексу
“Європа плюс” погоджена з Кіцманською
районною державною СЕС, Кіцманським районним відділом  управління МНС України в Чернівецькій області
не відповідає дійсності. Так, погодженню підлягає не добудова будь-яких
приміщень, а проектно-кошторисна документація, яка розробляється лише після
отримання дозволу на будівництво.

Крім того, з висновку  Кіцманської районної державної СЕС від
05.06.2002 року № 131 вбачається, що проектну документацію добудови до магазину
“Європа плюс” необхідно погодити з Кіцманською райСЕС (а. с. 52). А в листі
сектору з питань наглядово-профілактичної діяльності Кіцманського РВ ГУ МНС
України в Чернівецькій області від 31.10.2006 року № 804 йдеться про
необхідність розроблення проектно-кошторисної документації  з дотриманням вимог протипожежних норм та
правил йдеться (а. с. 54).

За таких обставин суд дійшов
висновку, що первісний позов підлягає задоволенню, а в задоволенні зустрічного
позову слід відмовити з покладенням всіх судових витрат у справі на п/п ОСОБА_1

На підставі викладеного, керуючись
ст. ст. 82, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, господарський
суд

ВИРІШИВ:

1.Первісний позов задовольнити.

2.Зобов'язати Приватного підприємця
ОСОБА_1, с. Ошихліби Кіцманського району Чернівецької області, протягом десяти
днів з дня набрання даного рішення законної сили за його рахунок знести споруди
самочинного будівництва, здійсненні ним на земельній ділянці, площею 0,0145 га,
яка належить Кіцманській  міській раді та
розташована по АДРЕСА_1, та привести земельну ділянку  до початкового стану.

3.У задоволенні зустрічного позову
відмовити за безпідставністю.

4.Стягнути з Приватного підприємця
ОСОБА_1 (с. Ошихліби Кіцманського району Чернівецької області, ідентифікаційний
номер НОМЕР_2)  на користь Кіцманської
міської ради  Чернівецької області (м.
Кіцмань, вул. Незалежності, 57, ідентифікаційний код 04062127) державне мито в
сумі 85 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу
в сумі 118 грн.

5. Повернути Приватному підприємцю
ОСОБА_1 з державного бюджету зайво сплачене за квитанцією від 21.11.2006
року  НОМЕР_3 державне мито в сумі 372
грн., про що видати довідку.

Суддя
А. Паскарь