Господарський суд
Чернігівської області
РІШЕННЯ

"15" травня 2007 р.                                        Справа № 12/138

Позивач:          Відкрите акціонерне товариство  "Страхове товариство "Гарантія",  вул. Рибальська, 22, м. Київ, 01011

Відповідач:          Товариство з обмеженою відповідальністю  "Сонат",  вул. Леніна, 3, смт. Олишівка, Чернігівський район, Чернігівська область, 15575

Предмет спору: про стягнення 80000 грн.

Суддя              Л.М.Лавриненко

Представники сторін:

Позивач: Юрченко Ю.І. –представник,  довіреність  від 09.01.2007р.

Грохольська Н.П. –представник, довіреність від 14.05.2007р.

відповідач: не з"явився

СУТЬ СПОРУ:

Позивачем було подано позов  про стягнення з відповідача  в порядку регресу 80 000 грн. збитків, згідно кредитного договору № 319 від  18.04.2003 року та договору страхування фінансового ризику непогашеного кредиту № 17-29-311/04 від 02.04.2004 року.

Відповідач був своєчасно попереджений про час та місце проведення судового засідання,  але повноважного представника в судове засідання не направив.

Представник позивача в судовому засіданні  надав клопотання  про відмову здійснення технічної фіксації судового процесу, яке задоволено судом.

Представник позивача в судовому засіданні виклав свої позовні вимоги.

Не з’явлення повноважного представника відповідача та третьої особи в судове засідання не перешкоджає розгляду справи по суті. Рішення приймається на підставі ст. 75 Господарського процесуального кодексу України за наявними у справі матеріалами.

Розглянувши подані документи і матеріали, вислухавши пояснення повноважних представників позивача, дослідивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті,  господарський суд встановив:

Між  Відкритим акціонерним товариством „Банк „Демарк” та  відповідачем 18.04.2003 року було укладено  кредитний договір № 319.

Відповідно до умов зазначеного договору, банк взяв на себе зобов’язання надати відповідачу кредит у розмірі 80 000 грн., строком по 15.04.2004 року, а відповідач погасити  кредит в установлений строк, шляхом перерахування коштів на рахунок, вказаний в п. 3.8. Договору.

В забезпечення  виконання відповідачем  взятих на себе зобов’язань по кредитному договору № 319  від 18.04.2003 року між банком та позивачем 02.04.2004 року було укладено договір страхування  фінансового ризику непогашеного кредиту № 17-29-311/04.

У відповідності з п.1.1 та п.1.3 договору страхування фінансового ризику непогашеного кредиту, об’єктом страхування є - майнові інтереси  Страхувальника (банку), пов’язані з ризиком несвоєчасного або неповного повернення кредиту, що видається страхувальником Товариству з обмеженою відповідальністю „Сонат” (відповідач), згідно кредитного договору № 319 від 18.04.2003 року з максимальним лімітом заборгованості 80 000 грн. на строк по 15.04.2004 року.

В договорі   страхування сторони зазначили  також основні умови кредитування щодо суми кредиту та   строку  користування кредитом.

Згідно ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення про позику, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Відповідно до ст. ст. 1048, 1049 Цивільного кодексу України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) та сплатити відсотки за користування коштами у строк та в порядку, що встановлені договором.

На виконання умов кредитного договору банк надав  відповідачу кредит в сумі 80000 грн, що підтверджується копіями платіжних доручень, наданих до матеріалів справи.

Як вбачається із матеріалів справи, відповідач взяті на себе зобов’язання щодо повернення кредиту  в установлений строк –по 15.04.2004 року - не виконав, кредит в повній сумі не повернув. Заборгованість по кредиту становить 80 000 грн.

У відповідності до п. 2.2. договору страхування  страховим випадком визначається подія, зазначена в п. 2.1. договору (ризик неповернення або несвоєчасного повернення підприємством суми кредиту згідно кредитного договору, зазначеного п. 1.1. Договору), що відбулась під час дії Договору страхування та документально підтверджена, і з настанням якої виникає обов’язок Страховика виплатити страхове відшкодування.

Банк,  у відповідності до п. 5.3.4. договору страхування, направив позивачеві   повідомлення  від 16.04.2004 року за № 05/32-687  про настання строку страхового відшкодування.

Позивачем у відповідності до п. 5.1.2. договору страхування було складено та підписано сторонами  акт  про  страховий випадок та розрахунок страхового відшкодування.

На підставі акту  від 19.04.2004 року про  страховий випадок та розрахунок страхового відшкодування, 29.04.2006 року позивачем платіжним дорученням 468 від 29.04.2004 року  було здійснено  сплату страхового відшкодування згідно договору страхування  фінансового ризику непогашеного кредиту № 17-29-311/04 від 02.04.2004 року у сумі 80 000 грн. в рахунок погашення кредиту.

У відповідності до ст. 27 Закону України „ Про страхування”  та ст.993 Цивільного кодексу України, до страховика, який виплатив  страхове відшкодування  за договором  майнового  страхування, у межах  фактичних витрат  переходить  право  вимоги, яке страхувальник  або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Пунктом 5.3.7. договору страхування передбачено, що  після  одержання суми страхового відшкодування Страхувальник (банк) зобов’язаний надати страховику (позивачу) всі необхідні документи для реалізації ним права на регрес ний позов до осіб, відповідальних за завданий збиток.

Приймаючи до уваги, що позивач виконав  зобов’язання  відповідача по кредитному  договору   № 319  від 18.04.2003 року і сплатив банку 80 000 грн. страхового відшкодування, яке складається з заборгованості по кредиту, а тому до нього перейшло право вимоги зазначеної суми з відповідача, згідно ст. ст. 993 Цивільного кодексу України та ст. 27 Закону України „Про страхування” .

У відповідності зі ст. 193 Господарського кодексу України та ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України зобов’язання повинні виконуватись належним чином  відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов’язання –відповідно  до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобов’язання не допускається.

Оскільки відповідач вимоги позивача не оспорив і не надав доказів сплати заборгованості  в добровільному порядку, суд, з урахуванням вищевикладеного, доходить висновку, що позовні вимоги позивача є обґрунтовані і підлягають задоволенню  в повному обсязі.

Враховуючи, що спір виник з вини відповідача та відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України з відповідача підлягають стягненню на користь позивача витрати по сплаті держмита в сумі 800 грн.  та витрати в сумі 118 грн. за інформаційно - технічне забезпечення судового процесу.

Керуючись ст. ст. 525, 526, 993, 1048, 1049, 1050,1054  Цивільного кодексу України, ст.ст. 193  Господарського кодексу України, ст.  27 Закону України „Про страхування”  ст.ст. 49, 75, 82-85 Господарського  процесуального кодексу України,  господарський суд

ВИРІШИВ:

1.  Позовні вимоги задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю  "Сонат",  вул. Леніна, 3, смт. Олишівка, Чернігівський район, Чернігівська область, 15575 (п/р 1062 в „Банк „Демарк””, МФО 353649, на користь Відкритого акціонерного товариства  "Страхове товариство "Гарантія",  вул. Рибальська, 22, м. Київ, 01011 (п/р  1815 в ВАТ „Укрексімбанк” м. Київ, МФО 322313, ) 80 000 грн. збитків , 800 грн. держмита та 118 грн.  витрат  за інформаційно - технічне забезпечення судового процесу.

Наказ видати після набрання судовим рішенням суду  законної сили.

Суддя                                                   Л.М. Лавриненко