РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" травня 2007 р.

Справа № 16/61-1462

Господарський суд Тернопільської
області

у складі   судді Хоми
С.О.

Розглянув справу

за позовом за позовом Суб»єкта підприємницької діяльності -
фізичної  особи ОСОБА_1, АДРЕСА_1

до відповідача Суб»єкта підприємницької діяльності -
фізичної  особи  ОСОБА_2, АДРЕСА_2

за участю представників сторін:

позивача: Не з'явився

відповідача: ОСОБА_2 - суб»єкт підприємницької діяльності
- фізична  особа

Суть справи:

Ухвалою суду від 17.04.2007р
розгляд справи було відкладено у відповідності до п.п.1,2 ч. 1 ст.77 ГПК
України на 10.05.07р на 10 год. 45 хв.

Суб'єкт підприємницької діяльності-фізична
особа ОСОБА_1 АДРЕСА_1 звернувся до суду з позовом до Суб'єкт підприємницької
діяльності-фізичної особи ОСОБА_2 АДРЕСА_2 про стягнення  7614 грн. 81 коп. заборгованості (в т. ч.
2500 грн. 00 коп. основного боргу, 427 грн. 37 коп. інфляційних нарахувань; 125
грн. - 3% річних; 4562 грн. 05 коп. пеня) за договірним зобов'язанням.

Як зазначив позивач в своїй
позовній заяві, підставою для звернення до суду з позовом є невиконання
відповідачем зобов'язань відповідно до угоди НОМЕР_1., а в подальшому  - згідно договору про відступлення права
вимоги від 29.12.2006р.

Позивач в судове засідання 10.05.2007
року не з'явився, разом з тим, в судове засідання 17.04.2007р. надав всі
документи, витребувані судом.

Відповідач у запереченні на позов
та в судовому засіданні зазначив, що вимоги позивача є безпідставними, оскільки
при монтажі металопластикових виробів виявлено, що продукція поставлена
позивачем є неякісною із значними дефектами, в зв»язку з чим за усною
домовленістю несплачена сума 2500 грн. повинна оплатитись після усунення
недоліків підрядником. Крім того відповідач повідомив, що неодноразово звертався
з претензіями до позивача про остаточне
усунення недоліків, однак такі роботи не виконані по сьогоднішній день.

Представнику відповідача роз'яснено
процесуальні права та обов'язки згідно ст.ст.20,22,81-1 ГПК України. Технічна
фіксація судового процесу у відповідності до ст.81-1 ГПК України не
здійснювалась за відсутності відповідного клопотання представника відповідача.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши заперечення представника відповідача, суд встановив наступне.

20 травня 2005 року між  Приватним підприємцем ОСОБА_3., що діяв на
підставі Свідоцтва про державну реєстрацію, названого у подальшому „Підрядник”,
з однієї сторони та Приватним підприємцем ОСОБА_2, названого у подальшому
„Замовник з другої сторони, була укладена угода б/н. За умовами даного договору
Замовник доручає, а Підрядник бере на себе зобов»язання по придбанню у
виробника металопластикових виробів у об»ємі та асортименті, погодженому
Сторонами та сплатити за неї згідно виставленого рахунку.

У відповідності до п.4.2 угоди
замовник зобов»язаний провести остаточний
розрахунок за партію виробів в тридцяти денний термін після їх
отримання, тобто до 24 червня 2005 року ( видаткова накладна НОМЕР_2.).

Пунктом 6.3 угоди сторони
передбачили, що договір набирає чинності з моменту підписання його сторонами і
діє до повного виконання сторонами своїх зобов»язань.

Як передбачено умовами угоди, а
саме розділом 5, сторони несуть майнову відповідальність за невиконання або
неналежне виконання умов укладеної угоди НОМЕР_1.

У відповідності до частини 1 статті
837 Цивільного кодексу України № 435-ІУ від 16 січня 2003 року, який набрав
чинності з 1 січня 2004 року, за договором підряду одна сторона (підрядник)
зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони
(замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу.

У відповідності до частини 1 статті 853
Цивільного кодексу України замовник зобов'язаний прийняти роботу, виконану
підрядником відповідно до договору підряду, оглянути її і в разі виявлення
допущених у роботі відступів від умов договору або інших недоліків негайно
заявити про них підрядникові.

У відповідності до частини 1 статті
854 Цивільного кодексу України замовник зобов'язаний сплатити підрядникові
обумовлену ціну після остаточної здачі роботи за умови, що роботу виконано
належним чином.

Статтею 526 частина 1 Цивільного
кодексу України передбачені загальні умови виконання зобов'язання, а саме  зобов'язання має виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких умов та вимог -відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

На виконання умов угоди
НОМЕР_1.  та згідно видаткової накладної
НОМЕР_2. на суму 19712,98 грн. позивач поставив відповідачу металопластикові
вироби в кількості та асортименті, погодженому між сторонами у повному обсязі,
на загальну суму 19712,98 грн.

Відповідач всупереч умов договору
та вимог законодавства свої зобов'язання по оплаті вартості отриманого товару
виконав частково на суму 17212 грн. 98 коп.
Залишилась несплаченою сума  2500
грн.

В подальшому, між Приватним
підприємцем ОСОБА_3,  який надалі
іменується «первісний кредитор», що діє на підставі Свідоцтва про державну
реєстрацію  з однієї сторони, та
Приватним підприємцем ОСОБА_1, який є позивачем по даній справі та надалі
іменується «Новий кредитор», що діє на підставі Свідоцтва про державну
реєстрацію, з іншої сторони на підставі статей 512-519 ЦК України та ст.195 ГК
України укладено Договір б/н про відступлення права вимоги.

Згідно умов укладеного Договору
первісний кредитор відступає, а Новий кредитор набуває права вимоги, належне
первісному кредитору у відповідності з Угодою б/н від  20.05.2005р., яку укладено між Первісним
кредитором та Суб»єктом підприємницької діяльності - фізичною  особою
ОСОБА_2, який виступає відповідачем по даній справі.

За умовами даного Договору
відступлення права вимоги (розділ  1
п.1.2)  Новий кредитор  ОСОБА_1 одержує право замість Первісного
кредитора ОСОБА_3 вимагати від боржника ОСОБА_2 сплати грошових коштів в
розмірі 2500 грн.

26 лютого 2007 року Новий кредитор
ОСОБА_3 повідомив Приватного підприємця ОСОБА_2 про відступлення права вимоги,
надавши суду докази направлення такого листа відповідачу ( повідомлення від
12.02.2007р.).

26 лютого 2007 року позивач
звернувся до відповідача з претензією б/н від 20.02.2007р. щодо оплати 2500
грн. 00 коп. заборгованості за отримані метало пластикові вироби у
відповідності до угоди від 20.05.2005р., а також сплату інфляційних нарахувань,
3% річних у відповідності до ст.625 Цивільного кодексу України та пеню,
нараховану відповідно до п.5.2 угоди від 20.05.2005р.  за прострочення виконання зобов'язань по
оплаті вартості отриманого товару.

Однак, відповідач претензію б/н від
20.02.2007 року залишив без відповіді та задоволення.

Згідно вимог ст. ст. 32, 33
Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які
фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному порядку
встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і
заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного
вирішення господарського спору. Кожна сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Факт відпуску позивачем та
отримання відповідачем метало пластикові вироби продукцію на суму 19712 грн. 98
коп. підтверджено представленими в матеріалах справи належним чином засвідченою
копією видаткової накладноїНОМЕР_2, яка підписана сторонами, підписи яких
скріплені печатками суб»єктів підприємницької діяльності і підтверджують
отримання та прийняття продукції відповідачем. Крім того, факт отримання метало
пластикових виробів та існування заборгованості в сумі 2500 грн. не заперечує в
судовому засіданні і у  відзиві на позов
відповідач.

Що стосується заперечень
відповідача в судовому засіданні та у відзиві на позов щодо якості поставленого
товару, то такі не підтверджені належними доказами (зокрема, в договорі не
передбачено за якою адресою і на якому об»єкті повинен був провести монтаж
метало пластикових виробів позивач), а тому судом до уваги не приймаються.

За таких обставин справи, суд
вважає правомірними, обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення,
вимоги позивача щодо стягнення з відповідача 2500 грн.00 коп.
основного боргу згідно умов угоди б/н від 20 травня 2005 року.

В силу статей 546,548,549 ЦК України, виконання зобов'язання може
забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням,
завдатком. Виконання зобов'язання
(основного зобов'язання) забезпечується, якщо це встановлено договором
або законом. При цьому, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше
майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником
зобов'язання.

Крім того, ст. 625 ЦК України
передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на
вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від
простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або
законом. Позивач просить суд стягнути з відповідача  427 грн. 37 коп.
інфляційних нарахувань та 125 грн. 00 коп. 3% річних. Суд
з врахуванням норм чинного законодавства задовольняє позовні вимоги щодо
стягнення з відповідача на користь позивача 427грн. 37 коп.
-інфляційних нарахувань та  125
грн. 00 коп  - 3% річних , як
обгрунтовано заявлені та підтверджені матеріалами справи.

Відповідно до ст.610,611 Цивільного кодексу України, порушенням
зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених
змістом зобов'язання. У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки,
встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

У відповідності до статті 230
Господарського кодексу України № 436-ІУ від 16 січня 2003 року, який набрав
чинності з 1 січня 2004 року, штрафними санкціями  визнаються господарські санкції у вигляді
грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин
зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської
діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.
Згідно частини 6 статті 231 Господарського кодексу України штрафні санкції за
порушення грошових зобов'язань встановлюються у відсотках, розмір яких
визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час
користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом
або договором.

Закон України „Про відповідальність
за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань” № 543/96-ВР від 22 листопада
1996 року з наступними змінами регулює договірні правовідносини між платниками
та одержувачами грошових коштів щодо відповідальності за несвоєчасне виконання
грошових зобов'язань. Статтею 1 Закону України „Про відповідальність за
несвоєчасне виконання грошових зобов'язань” передбачено, що «платники
грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку
платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін”.  А згідно статті 3 вказаного Закону „розмір
пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого
платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного
банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Умовами укладеної угоди від
20.05.2005р. (п.5.2) сторони передбачили, що у разі невиконання своїх
зобов»язань, Замовник зобов»язаний виплатити Підряднику пеню у розмірі
0,5%  від вартості замовлення за кожен
день прострочки. На виконання умов договору відповідачу позивачем нарахована
пеня в сумі 4562 грн. 50 коп. Після проведеного судом перерахунку
та у відповідності до чинного законодавства,
сума пені становить  233
грн.70 коп., яка підлягає стягненню з відповідача на користь
позивача. В частині позовних вимог щодо стягнення 4328 грн. 80 коп.
пені відмовити.

Згідно з ст.49 ГПК України державне
мито та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу  покладаються на відповідача пропорційно до
заявлених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 43,49,84,85
Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

1.Позов
задовольнити частково.

2.Стягнути з Суб'єкта підприємницької
діяльності - фізичної особи ОСОБА_2 АДРЕСА_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_3 на
користь Суб'єкта підприємницької діяльності - фізичної особи ОСОБА_1 АДРЕСА_1,
ідентифікаційний номер НОМЕР_4-2500 грн. боргу, 427 грн. 31 коп. інфляційних
нарахувань, 125 грн. -3 % річних, 233 грн. 70 коп. -пені та 94 грн. 93 коп. в
повернення сплачених судових витрат.

Видати наказ.

3. В частині  позовних вимог щодо
стягнення 4328 грн. 80 коп. пені відмовити.

4.Рішення
надіслати сторонам по справі.

Рішення
господарського суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку
з дня його прийняття (підписання).

На рішення господарського суду, яке не набрало законної сили,
сторони мають право подати апеляційну скаргу, а прокурор апеляційне подання
протягом десяти днів з дня прийняття (підписання) рішення через місцевий
господарський суд.

Дата підписання : 23.05.2007р.

Суддя
С.О. Хома