СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

16.05.07
Справа №  7/158/07

Суддя

Позивач  Товариство з обмеженою
відповідальністю “Торгова компанія “КИТ-1”,                        м. Запоріжжя.

Відповідач   Суб'єкт підприємницької діяльності
-фізична особа  ОСОБА_1, м. Запоріжжя.

Суддя
Кутіщева Н.С.

Представники:

Позивача:       Корольов
А.М., довіреність б/н від 22.01.2007 р.

Відповідача:   не з'явився.

Розглядається позовна заява ТОВ
“ТК“КИТ-1” про стягнення з суб'єкта підприємницької діяльності -фізичної особи
ОСОБА_1 - 2740 грн. 70 коп. заборгованості за договором суборенди нежитлового
приміщення НОМЕР_1.

Позивач обґрунтував позовні вимоги
обставинами, що викладені позивачем в позовній заяві, а також договором
суборенди нежитлового приміщення НОМЕР_1, ст.193 ГК України, ст. ст. 526, 615
ЦК України.

Ухвалою суду від 05.04.2007 р.
позовна заява була прийнята до провадження та призначена до розгляду в судовому
засіданні на 16.05.2007 р., про що сторони були повідомлені належним
чином.

Представник відповідача в судове
засідання не з'явився, про причини неявки свого представника відповідач
належним чином суд не повідомив. Відповідач без поважних причин не надав суду
витребувані матеріали, а також не надав доказів поважності неявки
представника в судове засідання.

Згідно ст. 22 ГПК України,
сторони  зобов'язані добросовісно
користуватися належними їх процесуальними правами, виявляти взаємну повагу до
прав  і охоронюваних законом інтересів
другої сторони, вживати заходів до всебічного, повного  та об'єктивного дослідження всіх обставин
справи.

Згідно до ст. 33 ГПК України,  обов'язок доказування і подання  доказів покладається на сторони. Кожна
сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень.

Докази додаються сторонами та іншими
учасниками судового процесу.

Неявка відповідача чи його
представника в судове засідання не звільняє відповідача від  виконання вимог суду, викладених в ухвалі
суду від 16.05.2007 р. і направлення суду витребуваних матеріалів.

Згідно ст. 75 ГПК України, якщо відзив
на позовну заяву і витребувані господарським судом документи не подано, справу
може бути розглянуто за наявними в ній матеріалами, якщо їх достатньо для
вирішення спору по суті. Відповідач свої зобов'язання не виконав, не
скористався без поважних причин правом на захист своїх інтересів. Не надав суду
відзив  на позовну  чи доказів заперечення (при наявності таких,
чи доказів виконання договірних зобов'язань).

По клопотанню представника позивача
судове засідання ведеться без застосування технічних засобів фіксації судового
процесу.

Спір розглянуто згідно зі ст. 75
ГПК України, по наявних у справі матеріалах.

Розгляд справи закінчено 16.05.2007
р. оголошенням рішення суду в повному об'ємі.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши пояснення представника позивача, суд

ВСТАНОВИВ:

04.08.2004 р. між ТОВ “ТК “КИТ-1”
(орендар) та ПП  ОСОБА_1 (суборендар)
укладений договір оренди (суборенди) нежитлового приміщення НОМЕР_1.

Згідно з п. 1.1. договору,
орендодавець передає, а суборендар приймає в строкове платне користування нежитлове
приміщення загальною площею 8 кв. м., розташованому за адресою: АДРЕСА_1  (надалі-приміщення)

При укладенні договору НОМЕР_1.
сторонами, протоколом НОМЕР_2 була
узгоджена ціна суборендної плати і її розрахунок. Розмір суборендної
плати за один місяць користування приміщенням складає 2160 грн. 00 коп. у том
числі ПДВ, 20%.

Згідно акту приймання-передачі  від 04.08.2004 р., ТОВ “ТК “КИТ-1”
(орендатор) передало відповідачу (суборендатору) нежитлове  приміщення загальною площею 8 кв.м.,  розташованому за адресою: АДРЕСА_1.

Сторони в п. 3.1 договору
передбачили, що за користування суборендатор вносить  попередню плату за перший  і останній місяць на протязі 5 днів з моменту
підписання договору, надалі щомісячно, не пізніше 10 числа поточного місяця,
починаючи з моменту передачі приміщення в користування.

Відповідно до п. 4.1.1 договору,
суборендатор (відповідач) повинен своєчасно перераховувати орендні платежі,
передбачені договором.

У відповідності до п. 1 ст. 530
Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін)
його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

В зв'язку з неналежним виконання
відповідачем своїх договірних зобов'язань                (п. п 3.1, 4.1.1), 23.02.2006
р. позивачем на адресу відповідача була надіслана претензія НОМЕР_3 з
вимогою  сплатити  суму заборгованості за період з 28.08.2004 р.
по 31.01.2005 р.

Вказаний позивачем  в розрахунку
період з  28.08.2004 р. по
31.01.2005 р., судом до уваги не приймається, поскільки не відноситься до
взаємовідносин сторін, що відбулись на підставі договору від 04.08.2004 р.,
який є обґрунтування заявленого предмету спору.

11.01.2007р. на адресу
відповідача  позивачем було повторно
направлено рахунок НОМЕР_4.

Відповідач не виконав взяті на себе
договірні зобов'язання по внесенню орендної плати. Правом на захист своїх
інтересів відповідач не скористався без поважних причин, доказів виконання
договірних зобов'язань відповідач суду не надав.

Згідно ст. 173 ГК України,
господарським  визнається зобов'язання,
що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками)
відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу
якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний
вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру
на  користь іншого суб'єкта (виконати
роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформації тощо), або  утриматися
від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі
кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Згідно ст. 193 ГК України, суб'єкти
господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати
господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових
актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання
-відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Не допускається одностороння
відмова від виконання зобов'язань крім випадків, передбачених законом.

Статтею 629 ЦК України передбачено,
що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Вимоги позивача по стягненню з
відповідача орендної плати за договором НОМЕР_1 в розмірі 2740 грн. 70 коп.
пред'явлені до стягнення обґрунтовано, підтверджена матеріалами справи та
підлягають задоволенню. З урахуванням викладеного, позовні вимоги підлягають
задоволенню.

Відповідно до ст.ст. 44, 49
ГПК  України, судові витрати слід
покласти на відповідача, поскільки спір з його вини доведено до судового
розгляду.

На основі вищевикладеного, керуючись
ст. ст.173, 193 ГК України; ст. ст. 526, 530,
611, 629 ЦК України; ст. ст. 3, 22, 33, 34, 35, 43, 44, 49, 75, 82, 84,
85 ГПК України, суд:

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути
з  Суб'єкта  підприємницької діяльності -фізичної
особи  ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1  на користь Товариства з обмеженою
відповідальністю “Торгова компанія “КИТ-1”, 69035, м. Запоріжжя, пр. Леніна,
147, (р/р 1 в АБ “Металург”,
м. Запоріжжя, МФО
313582, ЕДРПОУ 30202021)  2740
(дві тисячі сімсот сорок) грн.                70 коп. основного боргу, 102
(сто дві) грн. 00 коп. державного мита; 118 (сто вісімнадцять) грн. 00 коп.
оплати інформаційно-технічних послуг по забезпеченню судового процесу.

Видати наказ.

Рішення вступає в законну силу
через 10 днів з дня його прийняття.

Суддя
Н.С. Кутіщева