ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"26" січня 2007 р.
Справа № 12/2092

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ХЛВЗ" м. Харків

до Приватного підприємства "Городоцький цукровий завод" м. Городок

про стягнення 80000грн. попередньої оплати за товар, 2780грн. збитків за доставку товару, 16000грн. штрафу, 1160грн. пені, 4156грн. 94коп. різниці від встановленого індексу інфляції, 637грн. 80коп. 3% річних.

Суддя                    Шпак В.О.

Представники сторін:

Від позивача: не з’явився

Від відповідача: Лісовик М.В. –за довіреністю 3317 від 06.06.2006р.

Рішення приймається 26.01.2007року, оскільки в засіданні оголошувалась перерва.

Суть спору:

Товариство з обмеженою відповідальністю "ХЛВЗ", м. Харків звернулося з позовом до Приватного підприємства "Городоцький цукровий завод" м. Городок про стягнення 80000грн.   попередньої оплати за товар, 2780грн. збитків за доставку товару, 16000грн. штрафу, 1160грн.  пені, 4156грн. 94коп. різниці від встановленого індексу інфляції, 637грн. 80коп. 3% річних.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що відповідач неналежним чином виконав свої зобов`язання відповідно до договору поставки цукру і поставляв неякісний товар.

Зазначив, що 26 жовтня 2005р. між ТОВ „ХЛВЗ” та ПП „Городоцький цукровий завод” був укладений договір поставки цукру, згідно якого ТОВ „ХЛВЗ” здійснило попередню оплату товару. 5 листопада 2005 р. ПП „Городоцький цукровий завод” поставило цукор неналежної якості. 8 грудня 2005 р. ПП „Городоцький цукровий завод” була направлена вимога про повернення суми, сплаченої ТОВ „ХЛВЗ” за поставку товару неналежної якості. Проте, ПП „Городоцький цукровий завод” відповіді на вимогу не надав, суму, сплачену за товар неналежної якості, не повернув. 12 травня 2006 р. в судовому засіданні відповідач зобов'язався урегулювати спір позасудовими засобами. Проте, у період часу з 12 травня по 1 червня 2006 р. ніяких зусиль з боку відповідача щодо позасудового врегулювання спору здійснено не було. На сьогоднішній день, ПП „Городоцький цукровий завод” не повернуло кошти, сплачені за поставку товару неналежної якості.

Відповідач у відзиві на позов повідомив, що проти позову заперечує. Посилається на те, що  26.10.2005 року між ТОВ „ХЛВЗ” та ПП „Городоцький цукровий завод” було укладено договір поставки цукру - Контракт №26/10 відповідно до якого продавець повністю виконав свої зобов'язання перед ТОВ „ХЛВЗ” - продав 20 т. цукру-піску рафінованого, за який отримав 80000 грн. відповідно до п.2.1 Контракту. Відповідно до п 4.2 Продавець зобов'язався надати в повному об’ємі супроводжувальні документи, які підтверджують кількість, якість і вартість товару, який поставлявся по даному контракту. Разом з товаром було надано сертифікат відповідності №UА 1.026.Х029685-05 та протокол випробувань зразків продукції №62-222/562 від 20.10.2005 року, в яких зазначено що продукція відповідає вимогам ДСТУ 2213-93, і в тому числі органолептичні показники (смак і запах, колір, сипкість; чистота розчину). Тому, позивач вважає, що ТОВ „ХЛВЗ” безпідставно звернувся до суду про стягнення вищезазначеної суми. Просить суд у позові відмовити.

Представником відповідача в судовому засіданні 23.01.2007р. заявлено клопотання про зупинення провадження по справі та направлення справи №12/2092 до Житомирського апеляційного господарського суду разом з апеляційною скаргою на ухвалу господарського суду від 25.10.2006р.

Відповідно до ст.79 Господарського процесуального кодексу України господарський   суд  зупиняє  провадження  у  справі  в  разі неможливості розгляду даної справи до вирішення пов'язаної з нею іншої справи, що розглядається іншим судом.

Приймаючи до уваги, що Житомирським апеляційним господарським розглядається скарга  на ухвалу господарського суду від 25.10.2006р., розглядається не інша справа, пов’язана з даною справою, в задоволенні клопотання про зупинення провадження необхідно відмовити.

Розглядом матеріалів справи встановлено наступне.

26 жовтня 2005р. між ТОВ  “ХЛВЗ” та приватним підприємством “Городоцький цукровий завод” був укладений договір поставки цукру - Контракт №26/10.

У відповідності до Договору ПП  “Городоцький цукровий завод” зобов'язався поставити 20т. цукру-піску рафінованого у жовтні-листопаді 2005 р.

02.11.2005 р. на підставі рахунку № 152 від 26.10.2005 р. ТОВ  “ХЛВЗ”  платіжним дорученням № 3085 здійснило попередню оплату ПП  “Городоцький цукровий завод” за поставку цукру-піску рафінованого у кількості 20 т.

3.11.2005 року ПП “Городоцький цукровий завод” поставив цукор-пісок рафінований у кількості 20т. (Товарно-транспортна накладна, видаткова накладна  №1013).

Згідно п.4.2. Договору Продавець зобов'язується надати в повному об'ємі супроводжувальні документи, які підтверджують кількість, якість і вартість Товару, який поставляється по даному Контракту.

Постачальник разом із товаром надав сертифікат відповідності №ІІА1.026.Х029685-05  та протокол випробувань зразків продукції №62-222/562 від 20.10.2005 р. , в яких зазначено, що продукція відповідає вимогам ДСТУ 2213-93 (ГОСТ 22-94),ДР-97.

Під час приймання товару покупцем 09.11.2005 р. було виявлено невідповідність Товару ДСТУ 2213-93 по органолептиці.

Про вказане 10.11.2005 року Постачальникові була направлена телеграма.

У зв'язку із тим, що представник постачальника не з'явився і не відповів на телеграму, 17.11.2005 року Харківською торгово-промисловою палатою був складений Акт відбору зразків (проб) №1-189.

Згідно Акту експертизи Харківської торгово-промислової палати №1-189 від 18.11.2005 р. партія цукру-піску рафінованого у кількості 400 мішків, нетто 20 тон (за документами відправника) не відповідає ДСТУ 2213-93 (ГОСТ 22-94) за показником кольору.

Крім того, невідповідність цукру-піску рафінованого ДСТУ 2213-93 (ГОСТ 22-9А) за кольоровістю була підтверджена протоколом випробувань ДП «Харківстандартметрологія»№2741/Д від 18.11.2005р.

08.12.2005р. позивач направив ПП „Городоцький цукровий завод” вимогу про повернення суми, сплаченої ТОВ „ХЛВЗ” за поставку товару неналежної якості.

Висновком судово-товарознавчої експертизи, складеним 07.09.2006р. Київським науково-дослідним інститутом судових експертиз 07.09.2006р. встановлено, що цукор-пісок рафінований, поставлений приватним підприємством „Городоцький цукровий завод” на підставі товарно-транспортної накладної від 03.11.2005р. товариству з обмеженою відповідальністю „ХЛВЗ” не відповідає вимогам ДСТУ 2213-93 за органолептичними показниками.

На момент подання позовної заяви заборгованість відповідача перед позивачем склала 80000грн.

Згідно ч.1 ст.268 Господарського кодексу України якість товарів, що поставляються, повинна відповідати стандартам, технічним умовам, іншій технічній документації, яка встановлює вимоги до їх якості, або зразкам (еталонам), якщо сторони не визначать у договорі більш високі вимоги до якості товарів.

Згідно ст.678 Цивільного кодексу України  у разі  істотного  порушення  вимог  щодо  якості  товару (виявлення недоліків, які не можна усунути, недоліків, усунення яких пов'язане з непропорційними витратами або затратами часу, недоліків, які виявилися неодноразово чи з'явилися знову після їх усунення) покупець має право за своїм вибором:

1) відмовитися від договору і вимагати повернення сплаченої за товар грошової суми.

Згідно ч.3 ст.216 Господарського кодексу України, потерпіла сторона має право на відшкодування збитків незалежно від того, чи є застереження про це в договорі; передбачена законом відповідальність виробника за недоброякісність продукції застосовується також незалежно від того, чи є застереження про це в договорі.

3гідно  ч.3 ст.225 Господарського кодексу України, при визначенні розміру збитків, якщо інше не передбачено законом або договором, враховуються ціни, що існували за місцем виконання зобов'язання на день подання до суду позову про стягнення збитків.

Крім того, ТОВ „ХЛВЗ” понесло збитки у зв'язку із доставкою продукції неналежної якості, яка не може бути використана для потреб виробництва. Так, згідно п.п.2.1. 2.3. та 4.2. Договору, поставка здійснюється на умовах Правил ІНКОТЕРМС ЕХW - франкозавод (склад постачальника). У зв'язку з цим доставка здійснювалася силами та за рахунок ТОВ „ХЛВЗ”. Затрати на доставку товару склали 2780грн., як плата за транспортно-експедиційне обслуговування ТОВ „Центрум”.

Таким чином, збитки ТОВ „ХЛВЗ” за перевезення товару неналежної якості склали 2780грн.

Згідно ч.1 ст.218 Господарського кодексу України підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинене ним правопорушення у сфері господарювання. На підставі ч.2 ст.217 Господарського кодексу України у сфері господарювання застосовуються такі види господарських санкцій, як відшкодування збитків, штрафні санкції.

Згідно ч.7 ст.269 Господарського кодексу України у разі поставки товарів неналежної якості покупець (одержувач) має право стягнути з виготовлювача (постачальника) штраф у розмірі, передбаченому статтею 231 Господарського кодексу України. У ч.2 ст.231 Господарського кодексу України передбачені штрафні санкції за порушення умов зобов'язання щодо якості товарів у розмірі 20% від вартості неякісних товарів.

Згідно п.59 постанови Ради Міністрів СРСР № 888 „Про затвердження Положення про продукції виробничо-технічного призначення” від 25.07.1988р. якщо поставлена продукція не відповідає за якістю стандартам, технічним умовам, іншій документації, зразкам (еталонам) або умовам договору, постачальник сплачує покупцю штраф у розмірі 20% продукції неналежної якості.

Таким чином, враховуючи вартість неякісних товарів, поставлених ПП „Городоцький цукровий завод” загальною вартістю 80000грн., розмір штрафних санкцій складає 16 000 грн. та збитки у сумі 2780 грн.

Стосовно прийняття рішення щодо стягнення пені, інфляції та три відсотка  річних, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст.11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов’язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства.

Таким чином, в силу  ст.678 Кодексу після направлення вимоги позивач набув право вимагати повернення коштів, а відповідач обов’язок їх повернути, тобто грошове зобов’язання.

Згідно ст.625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми.

Розмір інфляції на перераховану ТОВ „ХЛВЗ” приватному підприємству „Городоцький цукровий завод” суму у розмірі 80 000,00 грн. за період з листопада 2005 р. по березень 2006р. включно становить 4 156,94 грн. 3% річних складають 637,80 грн.

Вимога ж позивача про стягнення пені на думку суду є неправомірно з наступних підстав.

Частиною 6 ст. 231 Господарського кодексу України передбачено, що штрафні санкції за порушення грошових зобов’язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за весь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

Відповідно до п.2 ст.  Кодексу якщо предметом неустойки є грошова суму, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Однак, сторонами розмір неустойки у разі неповернення відповідачем суми попередньої оплати узгоджений не був, не передбачений він і законом.

Посилання позивача на  п.5.1. Договору, в якому зазначено, що у разі невиконання договірних зобов'язань сторони несуть відповідальність - сплачують пеню у розмірі 0,01% від суми заборгованості за кожен день прострочення, судом не приймається, оскільки ця відповідальність стосується виконання первісного зобов’язання  відповідача що поставки цукру.

Таким чином, в стягненні пені в сумі  1160грн. необхідно відмовити.

У відповідності із ст. 49 ГПК України судові витрати у справі належить покласти на відповідача пропорційно до задоволених вимог..

Зважаючи на викладене, керуючись ст.ст. 44, 49, 82, 84, 116 Господарського процесуального кодексу України, суд –

в и р і ш и в:

Клопотання Приватного підприємства „Городоцький цукровий завод” від 23.01.2007р. про зупинення провадження у справі №12/2092 відхилити.

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "ХЛВЗ" м. Харків до Приватного підприємства "Городоцький цукровий завод" м. Городок про стягнення 80000грн. попередньої оплати за товар, 2780грн. збитків за доставку товару, 16000грн. штрафу, 1160грн. пені, 4156грн. 94коп. різниці від встановленого індексу інфляції, 637грн. 80коп. 3% річних задоволити частково.

Стягнути з Приватного підприємства „Городоцький цукровий завод” м. Городок, вул. Заводська площа, 7 (п/р 2551 в КБ „Приватбанк”, МФО 315405, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю „ХЛВЗ” м.Харків, вул. Тарасівська, 6 (п/р 0011 в АКБ „Базис”, МФО 351760, ) –80000грн. (вісімдесят тисяч гривень) попередньої оплати за товар, 2780грн. (дві тисячі сімсот вісімдесят гривень) збитків за доставку товару, 16000грн. (шістнадцять тисяч гривень) штрафу,  4156грн. 94коп. (чотири тисячі сто п’ятдесят шість гривень 94коп.) різниці від встановленого індексу інфляції, 637грн. 80коп. (шістсот тридцять сім гривень 80коп.) 3% річних, 1035грн. 83коп. (одна тисяча тридцять п’ять гривень 83коп.) витрат по оплаті державного мита, 116грн. 70коп. (сто шістнадцять гривень 70коп.) витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Видати наказ.

В решті позову відмовити.

Суддя                                                                      В.О. Шпак