ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ІВАНО-ФРАНКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 квітня 2007 р.
Справа № П-3/64

за позовом  Заступника прокурора м. Івано-Франківська в інтересах держави в особіІвано-Франківської міської ради  вул. Грушевського,21, м. Івано-Франківськ,76000

до відповідача  ВАТ"Нафтохімік Прикарпаття"  вул.Майданська,5, м. Надвірна, Івано-Франківська область, 78400,

Представники:

Від позивача:  Сегін Ігор Романович - головний спеціаіліст юридичного відділу, (довіреність № 1172/05-17/07-в від 02.08.06 року)

Від відповідача:  Дунець Олександр Ярославович - заступник начальник юридичного відділу, (довіреність № 01-70 від 21.12.06 року)

Від прокуратури:  представники не з"явились,

СУТЬ СПОРУ: про зобов"язання укласти договір оренди та відшкодування збитків.

В судовому засіданні 29.03.07 оголошено перерву до 19.04.07 на 10:00.

Ухвалою суду від 19.02.07 позивача зобов”язано подати суду докази направлення проекту договору іншій стороні для підписання та докази того, що сторона відмовилась від його укладення відповідно до приписів ст. 181 Господарського кодексу України. Проте, прокуратурою міста подано до суду заяву про уточнення позовних вимог (від 28.03.07 № 216), відповідно до якої прокуратура відмовилась від вимог про зобов”язання укласти договір оренди та просить суд стягнути збитки з відповідача на суму 138890,94грн. Відповідно до ст. 22 ГПК України сторона вправі до прийняття рішення по справі відмовитись від позову (в даному випадку часткова відмова), внаслідок чого суд приймає часткову відмову від позову і відповідно до ст.ст. 78, п. 4 ст. 80 ГПК України  провадження по справі в цій частині підлягає припиненню.

Щодо вимог позивача про стягнення з відповідача 138890,94грн. збитків, суд вважає за правильне вказати на наступне:

Відповідно до ст. 224 Господарського кодексу України, учасник господарських відносин, який 1) порушив господарське зобов”язання,  2) порушив установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб”єкту, права або законні інтереси якого порушено.

Відповідно до ст. 226 Господарського кодексу, учасник господарських відносин, який вчинив господарське правопорушення, зобов'язаний відшкодувати на вимогу цих суб'єктів збитки у добровільному порядку.

Проте, матеріали справи свідчать про те, що прокуратурою заявлено позов без доведення обставин ст. 224 Господарського кодексу України та з порушенням вимог ст. 226 Господарського кодексу України, оскільки прокуратурою не подано доказів про те, що нею заявлялась вимога про відшкодування збитків відповідачем в добровільному порядку та що відповідач проводить господарську діяльність з порушенням встановлених вимог. Доводи заступника прокурора про те, що відповідач використовуючи земельну ділянку та не сплачуючи коштів за таке користування, що на думку прокуратури, є порушенням, завдає цим збитки бюджету місцевого самоврядування спростовується обставинами справи, які доведені відповідними доказами під час слухання справи в суді.

Так, відповідач подав суду договір оренди цілісного майнового комплексу “Міжнародний аеропорт Івано-Франківськ” від 30 жовтня 2003 року, відповідно до якого відповідач прийняв в строкове платне користування цілісний майновий комплекс, право власності на який належить Івано-Франківській обласній раді (а позов заявлено в інтересах міської ради).

Відповідно до ст. 191 Цивільного кодексу України (п. 2), до складу підприємств як єдиного майнового комплексу входять усі види майна, призначені для його діяльності, включаючи земельні ділянки.

Таким чином, відповідач, уклавши договір оренди цілісного майнового комплексу, користується земельною ділянкою на законних підставах.

До того ж, відповідно до свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 04.01.2005 року власниками майнового комплексу є територіальні громади сіл, селищ і міст Івано-Франківської області.

Очевидним є той факт, що саме ця обставина послужила для прийняття Івано-Франківською міською радою рішення від 17.12.2006 року, яким затверджено матеріали із землеустрою на вулиці Євгена Коновальця, 124-а (цілісний майновий комплекс "Міжнарожний аеропорт Івано-Франківськ") та прийнято рішення про надання цієї земельної ділянки у постійне користування Івано-Франківській обласній раді та визнано таким що втратив чинність п. 31 рішення Івано-Франківської міської ради від 28.09.2005 року, яким ця земельна ділянка надана в оренду відповідачу.

Враховуючи, що відповідно до ст. 191 Цивільного кодексу України, в єдиний майновий комплекс входить земля, а власником цього комплексу не є позивач, в інтересах якого прокуратурою заявлено позов – твердження прокуратури про нанесення шкоди міській раді відповідачем фактом користування землею є надуманим та необгрунтованим.

Крім того, відповідно до ст. 1166 Цивільного кодексу України, підставою відповідальності за завдання будь-якої шкоди є:

–          неправомірне рішення;

–          неправомірна дія;

–          неправомірна бездіяльність.

В спірному випадку прокуратурою жодної із цих підстав стосовно відповідача не доведено.

Крім того, слід врахувати також, що згідно  ст. 26 Закону України “Про плату за землю”, платники несуть відповідальність, передбачену Земельним кодексом України та Законами України. Підстави відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам визначені ст. 156 Земельного кодексу України. Проте, жодна із цих підстав прокуратурою не наведена та не доведена. До тогож п. 2 ст. 157 передбачає, що порядок визначення та відшкодування збитків власникам землі встановлюється Кабінетом Міністрів України. Проте, прокуратурою ці вимоги закону упущені.

Таким чином, викладені обставини та вимоги діючого законодавства дають право суду на висновок про те, що вимоги прокуратури є безпідставними, не вивченими, а тому задоволенню не підлягають.

Керуючись ст. 124 Конституції України, ст.ст. 191, 1166 Цивільного кодексу України,    ст.ст. 181, 224, 226, Господарського кодексу України, ст. 156 Земельного кодексу України, ст. 26 Закону України “Про плату за землю”, ст.ст. 22, 49, 78,  п. 4 ст. 80, ст.ст.  82-85 ГПК України, суд -

вирішив

В частині позовних вимог  про зобов”язання укласти договір оренди прийняти відмову позивача від позову та провадження по справі в цій частині припинити.

В решті частині в позові відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його прийняття, а у разі, якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення, воно набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня підписання повного рішення, оформленого відповідно до статті 84 Господарського процесуального кодексу України.

СУДДЯ                                                                                           М.М.Фрич

26.04.07

Виготовлено в “Діловодстві”Кучер Н.М._______________