Харківський апеляційний господарський суд
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" травня 2007 р.                                                           Справа № АС-54/408-06

Колегія суддів у складі:

головуючий суддя , судді  ,

при секретарі Соколовій Ю.І.

за участю представників сторін:

позивача - не з'явився

відповідача -  Мартиненко Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Відкритого акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" вособі Харківського обласного управління Відкритого акціонерного товариства "Державний ощадний банк України", м. Харків (вх. № 1256 Х/3) на рішення господарського суду Харківської області від 13.02.07 р. по справі № АС-54/408-06

за позовом Відкритого акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" вособі Харківського обласного управління Відкритого акціонерного товариства "Державний ощадний банк України", м. Харків

до Управління Пенсійного фонду України в Чугуївському районі, м.Чугуїв, Харківська область

про скасування рішення, -

встановила:

У грудні 2006 року Відкрите акціонерне товариство "Державний ощадний банк України" в особі Харківського обласного управління Відкритого акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" звернулось до господарського суду  Харківської області з позовом про скасування рішення № 288 від 13.09.2006р.  Управління Пенсійного фонду України в Чугуївському районі про застосування фінансових санкцій за несвоєчасне зарахування пенсійних виплат на банківські рахунки пенсіонерів за умови своєчасного і в повному обсязі їх фінансування в розмірі 48739,09 грн. Крім того, позивач просив суд зупинити виконавче провадження по примусовому виконанню рішення № 288 від 13 вересня 2006 року, яке знаходиться в провадженні державної виконавчої служби у Чугуївському та Печенізькому районах Харківської області.

06.02.2007р. позивач звернувся до господарського суду з доповненням до позовної заяви, в яких просить суд скасувати тільки рішення № 288 від 13.09.2006р. зазначаючи, що дане рішення про застосування фінансових санкцій за несвоєчасне зарахування пенсійних виплат № 288 від 13.09.2006р. є незаконним та прийнятим з перевищенням повноважень та з порушенням норм Закону України "Про виконавче провадження" та Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне  страхування".

Постановою господарського суду Харківської області від 13.02.2007р. по справі № АС-54/408-06 (суддя Хачатрян В.С.) в позові відмовлено повністю.

Позивач з даною постановою суду першої інстанції не погодився, вважає її такою, що прийнята з порушенням та неправильним застосуванням норм чинного законодавства, а тому просить дану постанову скасувати та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити.

Відповідач у запереченнях на апеляційну скаргу вважає постанову суду першої інстанції обґрунтованою та такою, що відповідає фактичним обставинам справи та чинному законодавству, а апеляційну скаргу позивача вважає безпідставною, в зв'язку з чим просить оскаржувану постанову суду без змін, а скаргу - без задоволення.

14.05.2007р. на адресу Харківського апеляційного господарського суду від Відкритого акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" в особі Харківського обласного управління Відкритого акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" надійшло клопотання, в якому позивач просив розгляд даної справи відкласти, в зв'язку з неможливістю присутності представника позивача в даному судовому засіданні з поважних причин, а саме виїздом представника до Дергачівського районного суду для участі в судовому засіданні 15.05.2007р.

Представник відповідача - Мартиненко Н.В. проти вказаного клопотання заперечувала, посилаючись на можливість розгляду даної справи без участі представника позивача за наявними в ній матеріалами, а також на те, що позивач мав можливість направити в дане судове засідання іншого представника.

Колегія суддів перевірила матеріали справи та вважає, що клопотання позивача - заявника апеляційної скарги про відкладення розгляду справи підлягає відхиленню, з огляду на те, що явка представників сторін у судове засідання не є обов'язковою; позицію Відкритого акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" в особі Харківського обласного управління Відкритого акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" викладено в апеляційній скарзі; зазначене клопотання направлено представником позивача за довіреністю - Ріпа А.В. без подання доказів на його підтвердження; позивач також не був позбавлений права надати суду апеляційної інстанції додаткові письмові докази в обґрунтування своїх вимог і заперечень та мав на це достатньо часу, а також мав можливість забезпечити участь при розгляді даної справі іншого представника. Слід зазначити, що неприбуття в судове засідання без поважних причин представника сторони, або неповідомлення ним про причини неприбуття не є перешкодою для розгляду справи.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що у матеріалах справи достатньо документів, щоб розглянути апеляційну скаргу по суті без участі представника позивача.

Перевіривши повноту встановлення судом обставин справи та докази по справі на їх підтвердження, їх юридичну оцінку та доводи апеляційної скарги в межах вимог, передбачених ст. 195 Кодексу адміністративного судочинства України, заслухавши уповноваженого представника відповідача, який підтримав свою позицію у справі, колегія суддів приходить до висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, виходячи з наступних підстав.

Приймаючи оскаржуване рішення, господарський суд Харківської області виходив з результатів встановлення та дослідження документально підтверджених  матеріалами справи обставин спору за якими встановив, що правовідносини в сфері призначення, перерахунку і виплати пенсій, а також особливості відповідальності суб'єктів системи пенсійного забезпечення (в тому числі і банків як установ, що здійснюють виплату пенсій) в Україні регулюється спеціальним Законом України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.03р. за №1058.

Згідно з ч. 2 ст. 5 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" порядок здійснення пенсійних виплат за загальнообов'язковим державним пенсійним страхуванням, а також організація та порядок здійснення управління в системі загальнообов'язкового державного пенсійного страхування визначається виключно цим Законом.

Відповідно до ч. 11 ст. 106 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" несвоєчасне зарахування сум пенсійних виплат на банківські рахунки пенсіонерів є підставою накладення виконавчими органами Пенсійного фонду на організації, в тому числі і банки, які здійснюють виплату і доставку пенсій, штрафу у розмірі своєчасно не зарахованих сум на банківські рахунки. А згідно зі ст. 110 цього ж Закону організація, що здійснює виплату та доставку пенсій, несе відповідальність за невиконання або неналежне виконання покладених на неї функцій відповідно до законодавства та укладеного з нею договору.

П.п. 5.2. Закону України від 5 квітня 2001 року № 2346-ПІ "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні" відносини між суб'єктами переказу регулюються на підставі договорів, укладених між ними з урахуванням вимог законодавства України.

Як свідчать матеріали справи та встановлено судом першої інстанції, між позивачем та відповідачем укладений договір від 30.12.2005р. за № 4-77/2, відповідно до умов якого позивач виконує функції виплати пенсій та грошової допомоги на поховання. Згідно з & 3 п. З р. 2 даного Договору позивач зобов'язаний забезпечити через свої установи зарахування сум пенсій та грошової допомоги на поточні рахунки одержувачів у містах не пізніше наступного банківського дня з дня надходження коштів, а у філіях, розташованих в сільській місцевості - протягом трьох банківських днів.

24.05.2006р. відповідно до спільної постанови між правлінням Пенсійного фонду України та правлінням ВАТ "Державний ощадний банк України" від 01.12.2003р. №20-1 "Про стан та заходи щодо поліпшення співпраці органів Пенсійного фонду України та ВАТ "Державний ощадний банк України" щодо управління фінансового пенсійного забезпечення, начальником КРУ головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області була проведена перевірка своєчасного зарахування банком пенсій на поточні рахунки пенсіонерів та повернення банком коштів на рахунок управління Фонду за період з 01.01.2006р. по 01.05.2006р. В результаті перевірки були встановлені випадки несвоєчасного зарахування коштів на поточні рахунки одержувачів пенсій та грошової допомоги, чим порушено умови Договору №4-77/23 від 30.12.2005р., щодо зарахування сум пенсій та грошової допомоги на поточні рахунки одержувачів у містах не пізніше наступного банківського дня з дня надходження коштів, у філіях, розташованих в сільській місцевості - протягом трьох банківських Днів.

Господарський суд при винесенні оскаржуваного рішення з урахуванням всіх обставин та наявних у справі матеріалів, дійшов висновку, що рішення № 288 від 13.09.2006р. про застосування фінансових санкцій за несвоєчасне зарахування виплат на банківські рахунки пенсіонерів в сумі 74042,83 грн., є правомірним та таким, що відповідає нормам чинного законодавства, в зв'язку з чим відмовив у задоволенні позовних вимог повністю.

З даними висновками суду першої інстанції повністю погоджується колегія суддів, оскільки вони повністю відповідають фактичним обставинам спору та матеріалам справи, їм надана правильна та належна правова оцінка.

Згідно ст. 71 КАСУ, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги або заперечення, а відповідно до ч. 1 ст. 86 КАСУ, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на їх безпосередньому, всебічному, повному та об’єктивному дослідженні.

В апеляційній скарзі позивач посилається на те, що всі суми, котрі були несвоєчасно зараховані, надходили до банку в післяопераційний час, тривалість якого встановлена позивачем з посиланням на правила внутрішнього розпорядку Чугуївського відділення №2834 ВАТ "Державний Ощадний банк України", затвердженого 05.10.2005р., в якому операційний час визначено з 8 до 13 години.

Однак, колегія суддів вважає вказані твердження скаржника безпідставними, оскільки п.п. 5.2. Договору №114 від 14.12.2002р. передбачена тривалість операційного часу з 9.00 до 17.00, в п'ятницю з 9.00 до 16.30 годин, крім вихідних та святкових днів, а відповідно до ст. 1 п.4 Договору №4-77/23 від 30.12.2005р. порядок організації роботи по реалізації цього договору в Фонді, управліннях, Банку та їх підвідомчих органах визначається відомчими нормативно-правовими актами сторін. При цьому сторони повідомляють одна одну протягом трьох робочих днів з дня їх підписання, чого відповідачем зроблено не було, чим порушено умови договору від 30.12.2005р. № 4-77/23. В Додаткових угодах від 20.04.2003р.,  від 03.11.2004р., від 20.01.2005р., від 07.06.2006р. змін до п.п.5.2 Договору № 114 від 14.12.2002р. щодо зміни тривалості операційного часу (згідно правил внутрішнього розпорядку) позивачем не внесено.

Відповідно до вимог ст. 629 Цивільного Кодексу України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Отже, позивач в апеляційній скарзі безпідставно керується лише правилами внутрішнього розпорядку і не враховує умови Договору, в зв'язку з чим твердження позивача, що кошти Пенсійного фонду, які надійшли після 13.00 годин є такими, що надійшли в післяопераційний період, не приймаються колегією суддів до уваги, так як тривалість операційного часу визначена діючим і до теперішнього часу  Договором №114 від 14.12.2002р.

Крім того, заявник апеляційної скарги вказує на те, що в договорі № 4-77/23 від 30.12.2005р., згідно якого Банк виконує функції виплати пенсій через поточні рахунки пенсіонерів, не передбачена для сторін визначена тривалість операційного часу, від якої повинен відштовхуватись Банк при здійсненні банківської операції по зарахуванню грошових коштів на поточні рахунки, а у разі якщо сторони не врегулювали ці відносини в умовах договору, то сторонам необхідно керуватися положеннями законодавства, а саме Інструкцією про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті.

Проте вказані твердження не приймаються колегією суддів до уваги, оскільки вони не узгоджуються з наявними у справі матеріалами та нормами чинного законодавства.

Як свідчать матеріали справи та правомірно вказує відповідач, між Банком та Пенсійним Фондом були укладені договори №114 від 14.12.2002р. та №4-77/23 від 30.12.2005р.

Згідно з договором №114 від 14.12.2002р. позивач зобов'язується надавати відповідачу послуги по розрахунково - касовому обслуговуванню, що пов'язані з переказом коштів з рахунків Пенсійного фонду, включаючи розрахункове обслуговування через систему "Клієнт-Банк", а також здійснення інших операцій, передбачених цим Договором. Даним договором визначається тривалість операційного часу з 8 до 17 годин.

За договором №4-77/23 від 30.12.2005р. позивач виконує функції виплати пенсій через поточні рахунки пенсіонерів, і мова йде не про операційний день, а про банківський день, тобто про зарахування сум пенсій на поточні рахунки пенсіонерів у містах не пізніше наступного банківського дня з моменту надходження коштів, а у філіях, розташованих у сільських місцевостях протягом трьох банківських днів.

Ст.1 Закону України від 5 квітня 2001 року N 2346-ІІІ «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні визначено, що операційний день - частина робочого дня банку або іншої установи - члена платіжної системи, протягом якої приймаються від клієнтів документи на переказ і документи на відкликання та можна, за наявності технічної можливості, здійснити їх обробку, передачу та виконання. Тривалість операційного дня встановлюється банком або іншою установою - членом платіжної системи самостійно та закріплюється в їх внутрішніх нормативних актах. Таке ж саме визначення операційного дня дається і в п.п. 1.4 Інструкції "Про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті", затвердженій Постановою Правління Національного банку України від 21.01.2004р. N 22 та зареєстрованій в Міністерстві юстиції України 29 березня 2004 р. за N 377/8976.

П.п. 8.1. ст. 8 Закону України від 5 квітня 2001 року N 2346-ІІІ "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні" зазначається, що банк зобов'язаний виконати доручення клієнта, що міститься в розрахунковому документі. який надійшов протягом операційного часу банку, в день його надходження. У разі надходження розрахункового документа клієнта до обслуговуючого банку після закінчення операційного часу банк зобов'язаний виконати доручення клієнта, що міститься в цьому розрахунковому документі, не пізніше наступного робочого дня. Крім того, в п.п. 5.3 ст. 5 Договору на розрахунково-касове обслуговування органів Пенсійного фонду від 14.12.02 № 114 передбачено, що документи, отримані після операційного часу, відмічаються штампом "Вечірня" та проводяться Банком наступного робочого дня, а при наявності технічних можливостей, виконуються цього ж дня. П.п. 5.2 зазначеного Договору передбачено тривалість операційного часу з 9-00 до 17-00, в п'ятницю з 9-00 до 16-30, крім вихідних та святкових днів. Тобто сторони по Договору домовились про зазначену тривалість операційного дня.

Відповідно до п. 1 гл. 1 розділу 1 Інструкції "Про міжбанківський переказ грошей в Україні в національній валюті", затвердженій Постановою Правління Національного банку України від 17.03.2004 N 110 та зареєстрованій в Міністерстві юстиції України 15 квітня 2004 р. за N 483/9082, банківський день - позначений календарною датою проміжок часу, протягом якого виконуються технологічні операції, пов'язані з проведенням міжбанківських електронних розрахункових документів, за умови, що підсумки розрахунків за цими документами відображаються на кореспондентських рахунках банків (філій) у територіальному управлінні на ту саму дату.

Згідно & 3 ст. З р. 2 Договору № 4-77/23 від 30.12.2005р. передбачено, що Банк зобов'язується забезпечити через свої установи зарахування сум пенсій та грошової допомоги на поточні рахунки одержувачів у містах не пізніше наступного банківського дня з дня надходження коштів, а у філіях, розташованих в сільській місцевості, -протягом трьох банківських днів. Як вбачається з даних про зарахування та перерахування пенсій і грошової допомоги на поточні рахунки пенсіонерів Чугуївським відділенням №2834 ВАТ "Державний ощадний банк України" строки зарахуванням сум порушувались.

Так, позивач в порушення умов Договору № 4-77/23 від 30.12.2005р., проводив зарахування сум пенсій на поточні рахунки пенсіонерів лише через 6, 7, 9, 10, 15 днів в сільській місцевості та через 3, 6, 7 днів у філіалах, що знаходяться в місті. Зазначені факти відображені в акті перевірки від 24.05.2006р., який підписаний  керуючим та головним бухгалтером Чугуївського відділення № 2834 ВАТ "Державний ощадний банк України" без заперечень.

Отже, з урахуванням викладеного, при винесенні Рішення № 288 від 13.09.2006р. Управлінням Пенсійного фонду України в Чугуївському районі порушень чинного законодавства не було, управління діяло згідно Договору та законодавчих актів, які регулюють дані правовідносини, про що також правомірно зазначив господарський суд в оскаржуваному рішенні.

Таким чином, позивачем не доведені ті обставини, на які він посилається в своїй апеляційній скарзі як на підставу своїх позовних вимог.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що постанова господарського суду Харківської області від 13.02.2007р. по справі № АС-54/408-06 прийнята з урахуванням фактичних обставин справи та чинного законодавства, без порушень норм матеріального та процесуального права, тому підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга позивача - без задоволення.

Виходячи з викладеного та керуючись ст. 195, п. 1 ст. 198, ст. 200,                     ст. ст. 206, 211, 212 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів Харківського апеляційного господарського суду, -

ухвалила:

Постанову господарського суду Харківської області від 13.02.2007р. по справі № АС-54/408-06 залишити без змін.

Апеляційну скаргу Відкритого акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" в особі Харківського обласного управління Відкритого акціонерного товариства "Державний ощадний банк України", м. Харків залишити без задоволення.

Головуючий суддя

Судді