СЕВАСТОПОЛЬСЬКИЙ  АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ   СУД
Постанова

Іменем України

11
квітня 2007 року

м. Севастополь        Справа № 2-22/16733-2006А

Севастопольський
апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді                                                  Черткової
І.В.,

суддів                                                                      Волкова
К.В.,

Фенько Т.П.,

секретар судового засідання                                        Алєєва А.М.

за участю представників сторін:

позивач: не
з'явився, суб'єкт підприємницької діяльності ОСОБА_1;

відповідача: Євсікова
Олена Віталіївна, довіреність №
2358/9/10-00 від 24.10.06,
Державна податкова адміністрація в Автономній Республіці Крим;

розглянувши апеляційну скаргу
Державної податкової адміністрації в Автономній Республіці Крим на постанову
господарського суду Автономної Республіки Крим (суддя  Яковлєв С.В.) від 18.12.2006 у справі №
2-22/16733-2006А

за позовом
суб'єкта підприємницької діяльності
ОСОБА_1 (АДРЕСА_1)

до
Державної податкової адміністрації в Автономній Республіці Крим (вул. Р.
Люксембург, 29,місто Сімферополь,95000)

про визнання дій незаконними.

ВСТАНОВИВ:

Постановою господарського суду
Автономної Республіки Крим від 18.12.2006 у справі № 2-22/16733-2006А
задоволено позов суб'єкта підприємницької діяльності  ОСОБА_1 до Державної податкової адміністрації
в Автономній Республіці Крим про визнання дій незаконними (а. с.49-52).

Постанова господарського суду
мотивована тим, що при проведенні перевірки здійснення позивачем розрахункових
операцій у сфері готівкового та безготівкового обороту у кафе „Ностальгія”
Державною податковою адміністрацією в Автономній Республіці Крим порушено сам
порядок проведення цих перевірок, у зв'язку з чим відповідач  діяв протиправно.

Не погоджуючись з вказаною постановою
суду, Державна податкова адміністрація в Автономній Республіці Крим звернулась
до Севастопольського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в
якій просить постанову місцевого господарського суду скасувати, у задоволенні
позову відмовити (а. с. 62-69).

Апеляційна скарга мотивована
порушенням судом першої інстанції норм матеріального права та не з'ясуванням
всіх обставин справи. Державною податковою адміністрацією в Автономній
Республіці Крим проведено планову перевірку у відповідності до частини 1 статті
11-2 Закону України „Про державну податкову службу в Україні”, Закону України
„Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі,
громадського харчування та послуг”  на
підставі затвердженого 04.09.2006 плану перевірки на вересень 2006 року.

Представник відповідача у судовому
засіданні підтримав свої вимоги.

У судові засідання 14.03.2007,
28.03.2007, 11.14.2007 позивач не з'явився, причини неявки не відомі, про час
та місце розгляду справи сповіщений належним чином.

Судова колегія вважає можливим
розглянути апеляційну скаргу за відсутністю позивача на підставі частини 4
статті 196 Кодексу адміністративного судочинства України, якою встановлено, що
неприбуття у судове засідання сторін або інших
осіб,  які беруть участь у
справі,  належним чином повідомлених про
дату, час і місце апеляційного розгляду,
не перешкоджає  судовому  розгляду справи.

Переглянувши постанову суду
відповідно до статті 195 Кодексу адміністративного судочинства України, судова
колегія встановила наступне.

01.09.2006 Державна податкова
адміністрація в Автономній Республіці Крим провела перевірку позивача з питань
дотримання законодавства про здійснення розрахункових операцій у сфері
готівкового та безготівкового обігу суб'єктами підприємницької діяльності, про
що складено акт № 000605 (а. с. 8-9).

Перевірка проводилась інспекторами
податкової служби Бугасовим В.М. і Коров'янко Є.В. Зазначеним інспекторам було
видано 01.09.2006 направлення № 1197 на проведення перевірки з питань контролю
за додержанням порядку проведення готівкових розрахунків за товари (послуги) у
встановленому законом порядку суб'єктами підприємницької діяльності, що
відповідає вимогам пункту 1 частини 1 статті 11-2 Закону України „Про державну
податкову службу в Україні”, а також розпорядженню Державної податкової
адміністрації України „Про посвідчення на перевірку” від 20.05.1997 № 89-р (а.
с.94). Це розпорядження у Міністерстві юстиції України не зареєстровано і не
набуло характеру нормативно-правового акту, але його дія поширюється у
межах  відомства (державна податкова
служба України).

Відповідно до частини 1 статті 11-2
Закону України „Про державну податкову службу в Україні” посадові особи вправі
приступити до проведення перевірки за наявності направлення на перевірку. Пункт
2 цієї же частини Закону передбачає необхідність наявності та надання під
розписку копії  наказу керівника
податкового органу про проведення позапланової
виїзної  перевірки.

У даному випадку проводилась  планова перевірка, а тому наявність і надання
платнику податку наказу не є обов'язковим. Отже, для проведення перевірки було
достатньо наявності направлення на її проведення. У журналі реєстрації
перевірок перевіряючі зробили запис із зазначенням на номер направлення на
перевірку (а. с. 42-43).

За викладених умов перевіряючи мали
право здійснювати перевірку, хоч перелік перевірок суб'єктів господарювання, що
знаходяться на обліку в Державній податковій інспекції в місті Сімферополі, та
які здійснюють діяльність у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг,
у вересні 2006 року був затверджений 04.09.2006, тобто після проведення
перевірки (а. с. 34).

Не ґрунтуються на законі і
твердження позивача про те, що відповідач провів планову перевірку у порушення
частини 1 статті 16 Закону України „Про застосування реєстраторів розрахункових
операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг”, яка
здійснюється  не  частіше
одного  разу  за
наслідками   звітного
календарного    року,    але
не   раніше   строків,
визначених законодавством для подання річного податкового звіту  (декларації) такими   особами
з   такого   податку.

Позивач дійсно отримав свідоцтво
платника єдиного податку (а. с. 7), але,
як встановлено актом перевірки, здійснював торгівлю алкогольними
напоями, тобто діяльність, яка відповідно до пункту 7 Указу Президента України
„Про спрощену систему оподаткування, обліку та звітності суб'єктів малого
підприємництва” не підпадає під дію цього Указу. (не поширюється на фізичних
осіб  -
суб'єктів  підприємницької
діяльності,  які займаються  підприємницькою  діяльністю
без  створення  юридичної особи  і
здійснюють  торгівлю  лікеро-горілчаними  та
тютюновими виробами, пально-мастильними матеріалами).

Оскільки позивач здійснював таку
діяльність, то відповідач мав право проводити перевірку використання
реєстратора розрахункових операцій не один раз на рік.

Господарський суд Автономної
Республіки Крим при розгляді справи неправильно застосував норми матеріального
права, дійшов висновку про те, що перевірка могла поводитись тільки за
наявності наказу, що не відповідає частині 1 статті 11-2 Закону України „Про
державну податкову службу в Україні”.

Керуючись статтею 195, пунктом 3
частини 1 статті 198, пунктом 4 частини 1 статті 202, частиною 2 статті 205,
статтями 207, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1.Апеляційну скаргу Державної
податкової адміністрації в Автономній Республіці Крим задовольнити.

2.Постанову господарського суду
Автономної Республіки Крим від 18.12.2006 у справі № 2-22/16733-2006А
скасувати.

3.Прийняти нову постанову.

4.У позові суб'єкту підприємницької
діяльності  ОСОБА_1 відмовити.

Постанова набирає законної сили з
моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо
до Вищого адміністративного суду України протягом одного місяця після набрання
нею законної сили.

Головуючий суддя
І.В. Черткова

Судді                                                                                К.В. Волков

Т.П. Фенько