ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

11.04.07 р.                                                                               Справа № 10/46

Господарський суд Донецької області у складі:        головуючого судді -  Приходько І.В.;

при секретарі судового засідання – Черняк Л. А.;

за участю представники сторін:

від позивача  - Годз О. П. - довіреність;

від відповідача –Колесник О. О.  – довіреність;

розглянув у відкритому судовому засіданні суду справу

за позовом сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю „Геліос” м. Торез

до відповідача – товариства з обмеженою відповідальністю „Колос” м. Донецьк,

про стягнення 17 796,79грн., -

В С Т А Н О В И В :

До господарського суду звернувся позивач - сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю „Геліос” м. Торез, з позовом  до відповідача - товариства з обмеженою відповідальністю „Колос” м. Донецьк, про стягнення пені в сумі 17 796,79грн. за договором оренди б/н від 01.07.2004р. (далі договір) 9-ти одиниць комбайнів марки „Джон Дір”.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на договір оренди б б/н від 01.07.2004р., акт приймання-передачі від 01.07.2004р., розрахунок пені, несвоєчасне відповідачем своїх зобов’язань.

Відповідач  у судовому засіданні та відзиві позов не визнав. Посилався на необґрунтоване нарахування позивачем пені з порушенням норм діючого законодавства. Просив застосувати при вирішенні спору термін позовної давності до стягуваної пені.

Розглянув матеріали справи, додатково представлені документи, заслухав пояснення сторін, оцінив докази за своїм внутрішнім переконанням, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що між сторонами був укладений договір б/н від 01.07.2004р. (далі договір) 9-ти одиниць комбайнів марки „Джон Дір”.

Факт передачі майна в оренду підтверджується актом приймання-передачі від 01.07.2004р.

Як свідчать матеріали справи, вказане майно знаходиться у колективній власності позивача, тому правовідносини щодо нього врегульовані Розділом ІІ, главою 58 Розділу ІІІ Книги 5 Цивільного кодексу України.

Відповідно до п.6.1 договір діє з момент підписання його сторонами. Договір підписаний сторонами та скріплений печатками.

Як убачається з акту приймання-передачі від 27.08.2004р.,  комбайни  у  кількості 8 одиниць  були  передані  відповідачу  на  підставі договору  купівлі-продажу б/н  від 10.08.2004 р

За умовами договору оренди відповідач прийняв у тимчасове платне користування майно позивача, прийнявши на себе зобов’язання по сплаті орендної плати в сумі 57409грн. на місяць, що перераховуються на розрахунковий рахунок позивача 15-го числа кожного місяця. (Розділ 3 договору).

Обґрунтовуючи  позовні  вимоги  щодо  стягнення  пені,  позивач  посилається на несвоєчасне виконання відповідачем обов’язку по сплаті орендної плати з липня 2004р. по серпень 2004р.

Приймаючи  рішення,  суд  враховує  наступне.

Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України, кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання зобов’язання.

У  частині  сьомій  вказаної статті  визначено,  що  одностороння  відмова  від виконання  зобов’язань,  крім  випадків,  передбачених  законом,  не  допускається.

Аналогічні положення   щодо  виконання  зобов’язань містить ст.526  Цивільного  кодексу  України.

Проти  існування  договірних  відносин  по  спірному  договору  оренди,  відповідач  не  заперечував,  доказів  своєчасної  оплати  орендних  платежів до  суду  не  надав.

Відповідно  до  положень  ст.230  Господарського  кодексу  України, штрафними  санкціями  визнаються  господарські  санкції  у  вигляді  грошової  суми (неустойка,  штраф,  пеня),  яку  учасник  господарських  відносин зобов’язаний  сплатити  у  разі  порушення  ним правил  здійснення господарської  діяльності,  невиконання  або  неналежного  виконання  господарського  зобов’язання.

Умовами  договору  (п. 4.4) передбачено, що у разі прострочення по сплаті орендних платежів орендар сплачує пеню в розмірі 1% від суми боргу за кожен день прострочення.

Позивачем заявлено про стягнення пені за прострочення сплати орендних платежів в сумі 17 796,79грн., що нарахована за період з липня 2004р. по серпень 2004р.

Відповідно до ст. 258 Цивільного кодексу України, до вимог про стягнення пені застосовується позовна давність в один рік.

Положеннями ст. 267 Цивільного кодексу України передбачено, що позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення.

Позивачем у судовому засіданні було заявлене клопотання про застосування  позовної давності при вирішення спору про стягнення пені.

При застосуванні позовної давності до вимог позивача про стягнення пені, суд приходить до висновку, що позивачем пропущений строк позовної давності, який сплив 15.08.2005р.

Позивачем 14.02.2007р. було надано до суду клопотання про відновлення пропущеного строку позовної давності. В обґрунтування заяви посилався на те, що ухвалою господарського суду Донецької області від 25.04.2005р. була порушена справа про банкрутство СТОВ „Геліос” та постановою суду від 20.09.2005р. СТОВ „Геліос” визнано банкрутом та відкрито процедуру ліквідації, ліквідатором призначено арбітражного керуючого Лєснікова Є. Є. У зв’язку з чим, тільки  після  порушення справи по  банкрутству  були виявлені  зобов’язання  за  договором р б/н від 01.07.2004р.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Суд вважає наведені позивачем причини пропуску строку позовної давності неповажними, оскільки та відмовляє у задоволенні клопотання про відновлення пропущеного строку позовної давності.

Статтею 267 Цивільного кодексу України встановлено, що сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Отже, оскільки пеня в сумі 17 796,79грн. заявлена позивачем до стягнення за межами позовної давності, суд відмовляє у задоволенні позову в повному обсязі.

Судові витрати в порядку ст.49 Господарського процесуального кодексу України підлягають віднесенню на відповідача.

На підставі  статей  258, 267 Цивільного  кодексу  України, статей 193, 230, Господарського кодексу України, керуючись статтями 1, 22, 33, 43, 49, 78, 82, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, керуючись, господарський суд, -

В И Р І Ш И  В  :

Відмовити в задоволенні позовних вимог сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю „Геліос” м. Торез, заявлених  до - товариства з обмеженою відповідальністю „Колос” м. Донецьк, про стягнення пені в сумі 17 796,79грн. за договором оренди б/н від 01.07.2004р. 9-ти одиниць комбайнів марки „Джон Дір”.

У судовому засіданні за згодою сторін оголошено вступну та резолютивну частини рішення. Повний текст рішення підсипано 17.04.2007р.

Суддя                                                                         Приходько І.В.

Пом. с.: Давидовська Т.В.

тел.: 305-75-46

Надруковано 3 прим.