ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

"25" квітня 2007 р.                                                              Справа №  11/128

За позовом          ТзОВ підприємство “Салют” м.Рівне

до відповідача:      Велико-Мидське сільське споживче товариство

с.Великий Мидськ Костопільського району

про стягнення    21 708 грн. 87 коп. заборгованості по розрахунках, пені, штрафу, втрат,

завданих внаслідок інфляції та річних

Суддя Грязнов В.В.

Представники:

від позивача-             не з’явився;

від відповідача-         Рощук Т.О., представник (довіреність №70 від 10.04.2007р.).

В судовому засіданні 18 квітня 2007р. оголошувалась перерва до 25 квітня 2007р.

Після перерви представник позивача в судове засідання 25 квітня 2007р. не з'явився.

Представник відповідача не заявив клопотання про технічну фіксацію судового процесу. Суддею роз’яснено стороні статті 20, 22, 91, 107 ГПК України. Відводу судді не заявлено.

Суть спору: Позивач звернувся до господарського суду з заявою про стягнення з відповідача 17104грн.78коп. заборгованості по розрахунках за отриманий товар, 693 грн. 80 коп. пені  та 3420 грн. 96коп. 20% штрафу згідно укладеного договору, а також 366 грн. 81 коп. збитків, завданих внаслідок інфляції та 122грн. 52 коп. 3% річних.

Позивач 25.04.2007р. через канцелярію суду подав клопотання про зменшення позовних вимог, вказав, що після порушення провадження у справі відповідач сплатив 17104 грн. 78 коп. основного боргу, просить стягнути з відповідача 693 грн. 80 коп. пені  та 3420 грн. 96коп. штрафу, а також 366 грн. 81 коп. збитків, завданих внаслідок інфляції та 122 грн. 52 коп. 3% річних.

Відповідач в судовому засіданні 25 квітня 2007р. подав клопотання про припинення провадження у справі в частині стягнення 17104 грн 78 коп. основного боргу в зв’язку з погашенням вищезазначеної заборгованості. Крім того, відповідач просить суд зменшити розмір штрафних санкцій.

Суд вбачає , що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду заяви без участі позивача.

В результаті розгляду матеріалів справи господарський суд

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю підприємство “Салют”- продавець та Велико-Мидське сільське споживче товариство - покупець 03.08.2005р. уклали договір купівлі-продажу товарів №2800 (надалі в тексті Договір). Згідно з п.1.1 Договору продавець зобов’язувався, згідно з заявкою покупця, поставити та передати останньому у власність товар, а покупець зобов’язувався оплатити вартість товару з відстрочкою 7 банківських днів з моменту отримання товару. (п.3.2 Договору). Строк дії договору –до 31.12.2010р. (п.6 Договору). Договір підписаний уповноваженими особами товариства з обмеженою відповідальністю підприємства “Салют” та Велико-Мидським сільським споживчим товариством і скріплений відбитками їх печаток, змін та доповнень до Договору сторони не вносили.

Фактично, згідно накладних №РН-0018780 від 02.11.2006р., №РН-0018782 від 02.11.2006р. та №РН0018786 від 02.11.2006р. позивач передав відповідачу товар на загальну суму 19654 грн. 14 коп., що стверджується підписами уповноважених осіб товариства з обмеженою відповідальністю підприємство “Салют” та Велико-Мидського сільського споживчого товариства на вищевказаних накладних та відбитками печаток сторін.

Відповідачем було оплачено поставлену продукцію частково, заборгованість відповідача перед позивачем станом на 01.02.2007р. складає 17 104 грн. 78 коп., що стверджується матеріалами справи.

На підставі п.4.1 Договору, за невиконання грошового зобов’язання, позивач нарахував пеню з 14.11.2006р. по 31.01.2007р., сума якої складає 693 грн. 80 коп.

Посилаючись на п.4.1 Договору позивач нарахував штраф в розмірі 20% від простроченої понад 7 днів суми заборгованості за поставлений товар, що складає 3420 грн. 96 коп.

На підставі ст. 625 Цивільного кодексу України, позивач нарахував 366 грн. 81 коп. втрат, завданих внаслідок інфляції за період з 14.11.2007р. по 31.12.2006р. та 122 грн. 52 коп. 3% річних за період з 14.11.2006р. по 30.01.2007р.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, встановивши обставини справи і давши їм оцінку, господарський суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Статтею 11 ЦК України встановлено, що підставами виникнення цивільних прав та обов’язків, зокрема є договори та інші правочини.

Відповідно до ст. 509 ЦК України, - зобов’язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов’язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматись від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов’язку.

Зобов’язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог –відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.(ст.526 ЦК України).

За договором купівлі-продажу (ст.655 ЦК України), одна сторона (продавець) передає або зобов’язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов’язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошовоу суму. Покупець зобов’язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. (ч.1 ст.692 ЦК України).

Боржник, який прострочив виконання грошового зобов’язання, на вимогу кредитора зобов’язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних з простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений законом або договором.(ч.2 ст.625 ЦК України).

Неустойкою (штрафом, пенею), згідно ст.549 ЦК України, - є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові в разі порушення боржником зобов’язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов’язання.

Суд може зменшити розмір штрафних санкцій, які стягуються з боржника, якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов'язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов'язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу. Якщо порушення зобов'язання не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин, суд може з урахуванням інтересів боржника зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій.(ст. 233 ГК України).

Вирішуючи спір в частині стягнення штрафу, господарський суд виходить з таких обставин: сторони уклали договір купівлі-продажу, яким передбачили оплату отриманого товару в семиденний термін; крім того, передбачили нарахування пені та штрафу в розмірі 20% від суми боргу за поставлений та неоплачений товар. Відповідач-покупець такого прострочення припустився. При цьому, після порушення провадження у справі відповідач повністю погасив суму основного боргу та пояснив, що вказана заборгованість виникла внаслідок складного матеріального становища підприємства.

Враховуючи майновий стан сторін, ступінь виконання зобов’язання, розміри завданої позивачу матеріальної шкоди, нарахованго штрафу, а також зважаючи на інтереси відповідача – суд вважає за необхідне зменшити розмір штрафу на 90%. На підставі ст.233 ГК України, ст.33, п.3 ст. 83 ГПК України, - в частині стягнення 3 078 грн. 87 коп. штрафу - в позові необхідно відмовити.

Часткове погашення заборгованості відповідачем є підставою для припинення провадження у справі в частині стягнення 17104 грн. 78 коп. боргу за п.11 ст. 80 ГПК України – в зв’язку з відсутністю предмету спору.

Вбачається, що решта позовних вимог, а саме -  693 грн. 80 коп. пені, 342 грн. 09 коп. штрафу, а також 366 грн. 81 коп. втрат, завданих внаслідок інфляції та 122 грн. 52 коп. 3% річних стверджуються Договором, накладними, актом звірки, платіжним дорученням і підлягають задоволенню на підставі стст. 509, 526, 549, 625, 655, 692 Цивільного кодексу України та ст. 173, 193, 230, 232 Господарського кодексу України.

Позов підлягає частковому задоволенню в сумі 1 525 грн. 22 коп. боргу. В частині стягнення 17104грн.78коп. боргу –провадження у справі припинити. В частині стягнення 3 078 грн. 87 коп. штрафу - в позові відмовити. На відповідача покладаються витрати по сплаті держмита та судові витрати на підставі частини другої ст. 49 ГПК України, внаслідок його неправильних дій - доведення спору до господарського суду.

Керуючись стст. 33, 36, 43, 44, 46-49, 78, 80, 82-84 Господарського процесуального кодексу України,

В И Р І Ш И В:

1.  Позов задоволити частково.

2. Стягнути з Велико-Мидського сільського споживчого товариства, яке знаходиться в с.Великий Мидськ Костопільського району, вул.Центральна,6-А на користь товариства з обмеженою відповідальністю підприємства «Салют», яке знаходиться в м.Рівне, вул.Фабрична,12 693 грн. 80 коп. пені за період з 14.11.2006р. по 30.01.2007р., 342грн. 09 коп. 20% штрафу, 366 грн.81 коп. збитків, завданих внаслідок інфляції за період з 14.11.2006р. по 31.12.2006р., 122 грн. 52 коп. 3% річних за період з 14.11.2006р. по 30.01.2007р., 217грн. 09 коп. витрат по сплаті державного мита та 118 грн. 00 коп. плати за послуги по інформаційно-технічному забезпеченню судового процесу.

3. В частині стягнення 17104 грн. 78 коп. заборгованості провадження у справі припинити.

4. В частині стягнення 3078 грн. 87 коп. 20% штрафу –в позові відмовити.

5.  Накази видати після набрання рішенням законної сили.

Суддя                                                                                   В.В.Грязнов

Рішення  підписане суддею  "26" квітня 2007 р..