ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.04.07 р.                                                                             Справа № 22/107а

Суддя господарського суду Донецької області Волошинова Л. В.

при секретарі судового засідання Прядці І. М.

розглянув у відкритому судовому засіданні господарського суду справу

за позовом: Дочірнього підприємства “Центральний” Комунального підприємства “Красноармійський центр єдиного замовника” м. Красноармійськ

до: Красноармійської об’єднаної державної податкової інспекції

про визнання недійсним податкового повідомлення – рішення від 26.02.2007 р. № /0

за участю

прокурора:

представників сторін:

від позивача: Гунчиков О. О. – за довір.

від відповідача: Луценко С. А.– за довір.

третя особа

СУТЬ СПРАВИ:

Позивач, Дочірнє підприємство “Центральний” Комунального підприємства “Красно армійський центр єдиного замовника” м. Красноармійськ, звернувся до господарського суду Донецької області з позовом до Красноармійської об’єднаної державної податкової інспекції про визнання недійсним податкового повідомлення – рішення від 26.02.2007 р. № /0.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на безпідставність висновку податкового органу про порушення підприємством вимог ст. 3 Указу Президента України «Про спрощену систему оподаткування, обліку та звітності суб'єктів малого підприємництва», оскільки суми фінансової підтримки, отримані з місцевого бюджету на технічне обслуговування ліфтів, вивіз сміття, збирання контейнерів, благоустрій території, відшкодування витрат по заробітній платі і відрахувань із заробітної плати не є виручкою від реалізації товарів (робіт, послуг), тому не є об’єктом оподаткування єдиним податком.

Відповідач проти позову заперечує і наполягає на тому, що спірне податкове повідомлення-рішення відповідає вимогам чинного законодавства, зокрема ст. 1, ст. 3 Указу Президента України “Про спрощену систему оподаткування, обліку та звітності суб’єктів малого підприємництва”, п. 2 та п. 5 Порядку ведення Книги обліку доходів і витрат суб’єкта малого підприємництва – юридичної особи, яка застосовує спрощену систему оподаткування обліку та звітності. Податковий орган на полягає на тому, що грошові кошти, отримані підприємством з місцевого бюджету, є безповоротними, тому їх надходження повинно відображатися у складі позареалізаційних доходів, тобто вони також є об’єктом оподаткування єдиним податком.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, суд ВСТАНОВИВ:

Дочірнє підприємство “Центральний” Комунального підприємства “Красноармійський центр єдиного замовника” м. Красноармійськ є юридичною особою, яка перебуває на податковому обліку в Красноармійській об’єднаній державній податковій інспекції.

Як вбачається з наявного в матеріалах справи Свідоцтва про право сплати єдиного податку суб’єктом малого підприємництва – юридичною особою від 19.12.2005 р. № 14 (серія А № 504106), позивач є суб’єктом спрощеної системи оподаткування.

З 07.02.2007 р. по 14.02.2007 р. Красноармійською об’єднаною державною податковою інспекцією проводилась позапланова виїзна перевірка Дочірнього підприємства “Центральний” Комунального підприємства “Красно армійський центр єдиного замовника” з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2004 р. по 06.02.2007 р., за результатами якої складено акт від 19.02.2007 р. № 42-23-2-32226149.

26.02.2007 р. Красноармійською об’єднаною державною податковою інспекцією було прийняте податкове повідомлення – рішення № /0, яким позивачеві донарахований єдиний податок в сумі 41 160 грн. та застосовані передбачені п. п. 17.1.3 п. 17.1 ст. 17 Закону України “Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами” штрафні (фінансові) санкції в сумі 17 938 грн.

Правовою підставою донарахування єдиного податку в оскаржуваному податковому повідомленні - рішенні визначені ст. 1, ст. 3 Указу Президента України “Про спрощену систему оподаткування”, п. 3, п. 5 Порядку складання Розрахунку сплати єдиного податку суб'єктом малого підприємництва - юридичною особою, затвердженого наказом Державної податкової адміністрації України від  28.02.2003 р. № 98.

Як вбачається зі стор. 16 – 21 акту перевірки, висновок про порушення підприємством вимог зазначених вище норм зроблений податковим органом на тій підставі, що позивач, отримавши безповоротну фінансову підтримку з місцевого бюджету на технічне обслуговування ліфтів, вивезення сміття, придбання контейнерів, благоустрій територій, відшкодування витрат по заробітній платі та відрахувань з заробітної плати в сумі 41 160 грн. (код бюджетної класифікації 1310, субсидії та поточні трансферти підприємствам (установам, організаціям), не включив її до бази оподаткування єдиним податком.

За результатами розгляду матеріалів справи, суд вважає, що позов Дочірнього підприємства “Центральний” Комунального підприємства “Красноармійський центр єдиного замовника” м. Красноармійськ підлягає задоволенню за наступними підставами.

Відповідно до ст. 3 Указу Президента України “Про спрощену систему оподаткування обліку та звітності суб'єктів малого підприємництва” від 03.07.98 р. №727/98 (далі - Указ) суб'єкт підприємницької діяльності - юридична особа, який перейшов на спрощену систему оподаткування, обліку та звітності, самостійно обирає одну з наступних ставок єдиного податку: 6 відсотків суми виручки від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг) без урахування акцизного збору у разі сплати податку на додану вартість згідно із Законом України “Про податок на додану вартість” або 10 відсотків суми виручки від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг), за винятком акцизного збору, у разі включення податку на додану вартість до складу єдиного податку.

Частиною третьою ст. 1 Указу передбачено, що виручкою від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг) вважається сума, фактично отримана суб'єктом підприємницької діяльності на розрахунковий рахунок або (та) в касу за здійснення операцій з продажу продукції (товарів, робіт, послуг).

Відповідно до ст. 4 Указу Державною податковою адміністрацією України встановлюються форма книги обліку доходів та витрат, що підлягають оподаткуванню відповідно до цього Указу, і порядок її ведення суб'єктами малого підприємництва, які застосовують спрощену систему оподаткування, обліку та звітності.

На виконання вимог наведеної статті Державною податковою адміністрацією України був прийнятий Порядок ведення Книги обліку доходів і витрат суб'єкта малого підприємництва - юридичної особи, яка застосовує спрощену систему оподаткування, обліку та звітності, в редакції наказу від 12.10.1999 р. № 554.

Відповідно до п. 2 та п. 5 цього Порядку, на які посилається відповідач у запереченнях на позов, у графі 6 “Загальна сума виручки та позареалізаційних доходів” відображаються всі надходження, отримані на розрахунковий (поточний) рахунок та в касу суб'єктом малого підприємництва від продажу продукції (товарів, робіт, послуг), майна, включаючи основні фонди, які належать суб'єкту малого підприємництва й реалізовані у звітному (податковому) періоді, позареалізаційні доходи та виручка від іншої реалізації, а у графі 5 “Позареалізаційні доходи та виручка від іншої реалізації” відображаються суми, фактично отримані суб'єктом підприємницької діяльності на розрахунковий (поточний) рахунок та в касу від інших операцій (фінансовий результат від продажу цінних паперів, малоцінних швидкозношуваних предметів, матеріалів, палива, орендна плата, проценти, грошові кошти, отримані у вигляді безповоротної фінансової допомоги, кредиторська заборгованість, щодо якої минув строк позовної давності, а також дивіденди, якщо вони не були оподатковані у джерела виплати відповідно до Закону України “Про оподаткування прибутку підприємств”.

Відповідно до п. 3 та п. 5 Порядку складання Розрахунку сплати єдиного податку суб'єктом малого підприємництва - юридичною особою, затвердженим наказом Державної податкової адміністрації України від 28.02.2003 р. № 98, на які зроблене посилання в оспорюваному податковому повідомленні – рішенні, у рядку 2 Розрахунку “Виручка від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг) без урахування акцизного збору” відображається сума коштів, отримана на розрахунковий рахунок або (та) в касу суб'єкта малого підприємництва, у рядку 4 Розрахунку “Усього виручка від реалізації” відображається загальна сума коштів, отримана на розрахунковий рахунок або (та) в касу суб'єкта малого підприємництва з урахуванням коштів, отриманих від реалізації основних фондів..

З аналізу приписів зазначених вище норм вбачається, що Державна податкова адміністрація України своїми наказами дещо розширила перелік грошових надходжень, які повинні враховуватися при обчисленні суми єдиного податку.

Разом із тим, наведені накази визначають лише порядок ведення Книги обліку доходів і витрат суб'єкта малого підприємництва та складання Розрахунку сплати єдиного податку і не встановлюють порядку оподаткування єдиним податком, відповідні положення закріплені в Указі Президента України “Про спрощену систему оподаткування”.

Таким чином, суд вважає, що за правилами ст. 3 Указу єдиний податок нараховується на суму виручки, отриманої безпосередньо від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг), а не на всі суми, фактично отримані суб'єктом підприємницької діяльності на розрахунковий рахунок та в касу.

За таких обставин, вимоги позивача про визнання недійсним податкового повідомлення-рішення від 26.02.2007 р. № /0 підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 17-20, 69-72, 86, 158 – 163, 167 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Позов Дочірнього підприємства “Центральний” Комунального підприємства “Красно армійський центр єдиного замовника” м. Красноармійськ до Красноармійської об’єднаної державної податкової інспекції про визнання недійсним податкового повідомлення – рішення від 26.02.2007 р. № /0 задовольнити.

Визнати недійсним податкове повідомлення – рішення від 26.02.2007 р. № /0.

Стягнути з Державного бюджету України на користь Комунального підприємства “Красно армійський центр єдиного замовника” м. Красноармійськ судовий збір в сумі 3,40 грн.

Заява про апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України - з дня складення в повному обсязі. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Постанова суду першої інстанції, якщо інше не встановлено Кодексом адміністративного судочинства України, набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, встановленого цим Кодексом, якщо таку заяву не було подано.

Постанова підписана 16.04.2007 р.

Суддя                                                                                              Волошинова Л.В.