ЛУГАНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД
м. Луганськ, вул. Коцюбинського, 2
____________________________________________________________________________________
У Х В А Л А

Іменем України

06.03.2007 року                                                Справа № 8/794н-ад

Луганський апеляційний господарський суд колегією суддів у складі:

головуючого судді            Бородіної Л.І.

суддів                                Іноземцевої Л.В.

Журавльової Л.І.

Склад судової колегії призначений розпорядженням голови Луганського апеляційного господарського суду від 31.01.2007.

При секретарі

судового засідання               Мартинцевій Н.М.

та за участю представників сторін:

від позивача                         Мельникова А.Ф., за дов. від 01.02.2006 № 75

від відповідача                             Леонова З.Є., за дов. від 09.01.2007 № 19/10

Розглянувши

апеляційну скаргу            Державної податкової інспекції у м.Лисичанську

Луганської області

на постанову

господарського суду        Луганської області

від 25.12.2006

у справі                             № 8/794н-ад (суддя Середа А.П.)

за позовом                        Товариства з обмеженою відповідальністю

„Тітан ЛТД”, м.Лисичанськ Луганської області

до відповідача                         Державної податкової інспекції у м.Лисичанську

Луганської області

про                                    скасування рішення

Постановою господарського суду Луганської області від 25.12.2006 у справі            № 8/794н-ад (суддя Середа А.П.) задоволений позов Товариства з обмеженою відповідальністю (ТОВ) „Тітан ЛТД”, м.Лисичанськ Луганської області, до Державної податкової інспекції (ДПІ) у м.Лисичанську Луганської області: скасоване рішення ДПІ у м.Лисичанську Луганської області від 13.11.2006 № 0/0; стягнуто з Державного бюджету України на користь позивача судові витрати у сумі 503 грн. 40 коп., з яких: державне мито у сумі 3 грн. 40 коп., витрати на надання правової допомоги у сумі 500 грн. 00 коп.

Суддя-доповідач Бородіна Л.І.

Постанова суду з посиланням на статтю 1, пункти 3, 5 статті 3, статтю 8, пункт 7 статті 9, статтю 11 Закону України від 06.07.1995  № 265/95-ВР „Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг” (далі –Закон про РРО), Порядок реєстрації й ведення книг обліку розрахункових операцій і розрахункових книжок, затверджений наказом ДПА України від 01.12.2000 № 614, мотивована тим, що реєстратори розрахункових операцій (далі - РРО) та розрахункові книжки не застосовуються при продажу товарів (наданні послуг) суб”єктами підприємницької діяльності, які придбали спеціальний торговий патент відповідно до законодавства з питань патентування деяких видів підприємницької діяльності, якщо такі суб”єкти не здійснюють продаж підакцизних товарів; чинним законодавством не встановлений порядок реєстрації розрахункових операцій для гральних автоматів і ця обставина унеможливлює (на день здійснення перевірки відповідачем –26.10.2006) законне використання розрахункових книжок і книг обліку розрахункових операцій у сфері грального бізнесу з використанням ігрових автоматів. Крім того, Постановою  Кабінету Міністрів України від 07.02.2001 № 121 „Про терміни переведення суб”єктів підприємницької діяльності на облік розрахункових операцій у готівковій та безготівковій формі із застосуванням реєстраторів розрахункових операцій” (далі –Постанова  № 121) термін переведення суб”єктів підприємницької діяльності, які надають послуги у сфері грального бізнесу, на облік розрахункових операцій у готівковій та безготівковій формі із застосуванням РРО встановлений з 31.12.2006. Отже, місцевий господарський суд дійшов висновку про те, що дії ДПІ у м.Торезі Донецької області по проведенню перевірки позивача 26.10.2006 та ДПІ у м.Лисичанську Луганської області при прийнятті оспорюваного рішення суперечать частині 2 статті 19 Конституції України, статті 3 Закону України від 04.12.1990 № 509-ХІІ „Про державну податкову службу в Україні” (далі –Закон № 509), приписам Постанови № 121  та листа Державної податкової адміністрації України від 07.02.2005 № 13302/7/23-2317, в якому вона повідомляє про те, що фахівці державної податкової служби не здійснюватимуть контроль за застосуванням фіскальних пристроїв у гральних автоматах до нормативного врегулювання цього питання.

ДПІ у м.Лисичанську Луганської області (відповідач у справі) не погодилась з прийнятою постановою та подала апеляційну скаргу в якій просить постанову господарського суду Луганської області від 25.12.2006 у справі № 8/794н-ад скасувати через невідповідність висновків суду обставинам справи та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову.

В обгрунтування доводів апеляційної скарги заявник, посилаючись на статтю 1, пункт 3 статті 2, пункти 1, 5 статті 3 Закону про РРО, Постанову № 121, вказує, що РРО не є пристроєм для інкасації грошових коштів, вийнятих (інкасованих) у гральних автоматів, а тому, на думку відповідача, позивач зобов”язаний дотримуватись норм Закону про РРО та вести книгу обліку розрахункових операцій відносно гральних автоматів.

Крім того, скаржник вважає, що розмір судових витрат з надання правової допомоги у справі не відповідає вимогам чинного законодавства, оскільки сума позову по справі складає 340 грн., а розмір правової допомоги –500 грн.

ТОВ ”Тітан ЛТД” (позивач у справі) заперечує проти доводів апеляційної скарги, просить залишити постанову господарського суду без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Відповідно до статті 150 Кодексу адміністративного судочинства України в судовому засіданні, 27.02.2007, оголошено перерву до 06.03.2007 для надання позивачем доказів факту приймання виконаних робіт за договором доручення на надання юридичних послуг та на ведення справ в судових органах від 13.11.2006.

Заслухавши доводи і пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, перевіривши повноту з’ясування місцевим судом обставин справи, апеляційний господарський суд

В С Т А Н О В И В :

07.06.1994 ТОВ “Тітан ЛТД”, зареєстроване в якості суб’єкта підприємницької діяльності –юридичної особи виконавчим комітетом Лисичанської міської ради Луганської області, про що зроблено реєстраційний запис № 1000582, 07.06.1994 внесено до ЄДРПОУ з ідентифікаційним кодом 21784342, про що свідчить  довідка управління статистики у м.Лисичанську Луганської області від 28.11.2005 № 80  (а.с.11, 12).

Відповідно до Статуту ТОВ “Тітан ЛТД” предметом його діяльності є, зокрема, азартні ігри та ігри на гроші (а.с.13-24).

26.10.2006 ДПІ у м.Торезі Донецької області здійснено перевірку ТОВ “Тітан ЛТД” щодо контролю за здійсненням розрахункових операцій у сфері готівкового обігу суб”єктами підприємницької діяльності у належній йому господарській одиниці –гральному залі для семи гральних автоматів, розташованому за адресою: м.Торез Донецької області, Мікрорайон № 1, район магазину „Дубок”, за результатами якої складений акт № 000054 (а.с.25-27).

При здійсненні перевірки податковим органом встановлено правопорушення у вигляді проведення розрахункових операцій за одну гру на гральному автоматі на суму 0 грн. 50 коп. без застосування реєстратора розрахункових операцій.

Перевірка проведена у присутності менеджера залу –Ануфрієва Максима Анатолійовича, який був ознайомлений з актом перевірки у день його складання та підписав названий акт без доповнень та зауважень.

У зв”язку з тим, що місцезнаходженням ТОВ „Тітан ЛТД” є м.Лисичанськ Луганської області, вул.Чекістів, 3, кв.17, акт перевірки щодо контролю за здійсненням розрахункових операцій у сфері готівкового обігу суб”єктами підприємницької діяльності від 26.10.2006 № 000054 передано з ДПІ у м.Торезі Донецької області до ДПІ у м.Лисичанську Луганської області.

13.11.2006 ДПІ у м.Лисичанську Луганської області на підставі акту перевірки від 26.10.2006 № 000054, пункту 11 статті 11 Закону України „Про державну податкову службу”, пункту 3 статті 17 Закону про РРО, за порушення пункту 5 статті 3 Закону                      про РРО прийнято рішення № 0/0 про застосування до ТОВ „Тітан ЛТД” штрафних (фінансових) санкцій у сумі 340 грн. (а.с.10).

ТОВ „Тітан ЛТД”, вважаючи рішення ДПІ у м.Лисичанську Луганської області незаконним, 21.11.2006 звернулося до господарського суду Луганської області з позовом про скасування рішення ДПІ у м.Лисичанську Луганської області від 13.11.2006                      № 0/0 про застосування штрафних (фінансових) санкцій у сумі 340 грн. та покладення на відповідача судових витрат, які складаються з судового збору у розмірі              3 грн. 40 коп. та витрат на правову допомогу у розмірі 500 грн. (а.с.2-6).

Постановою господарського суду Луганської області від 25.12.2006 позов задоволений з підстав, викладених вище (а.с.60-62).

Перевіривши матеріали справи, правильність їх юридичної оцінки та застосування місцевим господарським судом норм законодавства, апеляційний господарський суд дійшов висновку, що постанова господарського суду відповідає обставинам справи, нормам матеріального права і скасуванню не підлягає з огляду на наступне.

Відповідно до статті 1 Закону про РРО реєстратори розрахункових операцій застосовуються фізичними особами - суб'єктами підприємницької діяльності або юридичними особами (їх філіями,  відділеннями, іншими відокремленими  підрозділами) (далі - суб'єкти  підприємницької діяльності),  які  здійснюють  операції з розрахунків у готівковій та/або в  безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних  чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі,  громадського харчування та послуг, а також уповноваженими банками та  суб'єктами  підприємницької діяльності, які виконують операції купівлі-продажу іноземної валюти. Встановлення норм щодо застосування або незастосування реєстраторів розрахункових операцій в  інших законах не допускається.

Згідно з пунктом 1 статті 3 Закону про РРО суб’єкти підприємницької діяльності, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг зобов’язані проводити розрахункові операції на повну суму покупки (надання послуги) через зареєстровані, опломбовані у встановленому порядку та переведені у фіскальний  режим  роботи реєстратори розрахункових операцій з роздрукуванням відповідних  розрахункових документів, що підтверджують виконання розрахункових операцій, або у випадках, передбачених цим Законом, із застосуванням зареєстрованих у встановленому порядку розрахункових книжок.

На період виходу з ладу реєстратора розрахункових операцій та здійснення його ремонту або у разі тимчасового, але не більше 72 годин  (7  робочих  днів),  відключення електроенергії проведення  розрахункових  операцій  здійснюється  з використанням книги обліку розрахункових операцій та розрахункової книжки або із застосуванням    належним чином зареєстрованого  резервного реєстратора  розрахункових  операцій (стаття 5 Закону про РРО).

Пунктом 5 статті 3 Закону про РРО передбачено, що у разі незастосування реєстраторів розрахункових операцій у випадках, визначених цим Законом, суб”єкти підприємницької діяльності зобов”язані проводити розрахунки з використанням книги обліку розрахункових операцій та розрахункової книжки з додержанням встановленого  порядку їх ведення, крім випадків, коли ведеться облік через електронні системи прийняття ставок, що  контролюються у режимі реального часу Державним казначейством  України

Відповідно до статті 2 Закону про РРО реєстратор розрахункових операцій –це пристрій або програмно-технічний  комплекс, в якому реалізовані фіскальні функції і який призначений для реєстрації розрахункових операцій при продажу товарів (наданні послуг), операцій з купівлі-продажу іноземної валюти та/або реєстрації кількості  проданих    товарів    (наданих    послуг).    До  реєстраторів  розрахункових  операцій відносяться: електронний контрольно-касовий апарат,  електронний контрольно-касовий   реєстратор, комп'ютерно-касова    система, електронний таксометр, автомат з продажу товарів (послуг) тощо. Фіскальні функції за змістом цієї статті –це здатність  реєстраторів розрахункових операцій забезпечувати одноразове занесення, довготермінове зберігання у фіскальній пам'яті, багаторазове зчитування і неможливість зміни підсумкової інформації про обсяг  розрахункових операцій,  виконаних в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків,  жетонів тощо), або про обсяг операцій з купівлі-продажу іноземної валюти. Розрахункова операція Законом про РРО визначена як приймання від покупця готівкових коштів, платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо за місцем реалізації товарів (послуг),   видача готівкових  коштів  за повернутий  покупцем  товар (ненадану   послугу),  а у   разі застосування банківської платіжної картки –оформлення відповідного розрахункового документа щодо оплати в  безготівковій формі  товару  (послуги)  банком  покупця  або,  у разі повернення товару (відмови від послуги),  оформлення розрахункових документів щодо перерахування коштів у банк покупця. У відповідності зі статтею 2 Закону про РРО автомат з продажу товарів (послуг) –це реєстратор розрахункових операцій, який в автоматичному режимі здійснює видачу (надання) за готівкові кошти або із  застосуванням  платіжних  карток, жетонів тощо  товарів (послуг) і забезпечує відповідний облік їх кількості та вартості.

Таким чином гральні автомати з монетоприймачами за своїм призначенням є реєстраторами розрахункових операцій, проте моделі, що використовувались позивачем не мали фіскальних функцій.

Згідно статті 2 Закону про РРО розрахунковий документ –це документ  встановленої  форми та змісту (касовий чек,  товарний  чек, розрахункова квитанція, проїзний документ тощо),  що підтверджує факт  продажу  (повернення)  товарів,  надання   послуг, отримання (повернення) коштів, купівлі-продажу іноземної валюти, надрукований у випадках, передбачених цим Законом, і зареєстрований у встановленому порядку реєстратором розрахункових операцій або заповнений вручну. Розрахункова книжка –це документ  встановленої  форми та змісту (касовий чек, товарний чек, розрахункова  квитанція, проїзний документ тощо), що підтверджує факт продажу (повернення) товарів,  надання послуг, отримання (повернення) коштів, купівлі-продажу іноземної валюти, надрукований у випадках, передбачених цим Законом, і зареєстрований у встановленому порядку реєстратором розрахункових операцій або заповнений вручну. Книга обліку розрахункових операцій –це прошнурована і належним чином  зареєстрована в органах державної податкової служби України книга,  що містить щоденні  звіти,  які  складаються  на  підставі відповідних  розрахункових документів щодо руху готівкових коштів, товарів (послуг).

Тобто Книга ОРО складається на підставі відповідних розрахункових документів. Закон про РРО не визначає вичерпного переліку цих документів.

Згідно Положення про форму та зміст розрахункових документів, затвердженого Наказом Державної податкової адміністрації України від 01.12.2000 № 614 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 05.02.2001 за № 105/5296, до розрахункових документів відносяться фіскальний касовий чек на товари (послуги), фіскальний касовий чек видачі коштів, розрахункова квитанція, квитки на приміські і міські автомаршрути, багажний квиток на приміські автомаршрути, квиток на міські маршрути електротранспорту.

Отже, при грі на автоматі з монетоприймачем видача розрахункових документів не передбачена чинним законодавством України.

За змістом статей 7, 8 Закону про РРО на ДПА України покладений обов’язок встановлення форми змісту розрахункових документів, порядку реєстрації та ведення розрахункових книжок, книг обліку розрахункових операцій. Податковими органами не надано нормативного обґрунтування порядку фіксування розрахункових операцій суб’єктами грального бізнесу, зокрема при використанні гральних автоматів з монетоприймачами. Їх вимоги щодо щоденного відображення в книзі ОРО руху готівкових коштів не відповідає Порядку реєстрації та ведення книг обліку розрахункових операцій і розрахункових книжок, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 05.02.2001 за № 106/5297 та затвердженого наказом Державної податкової адміністрації України 01.12.2000 № 614, оскільки будь-які книги ОРО ведуться на підставі розрахункових документів. Таким чином надання послуг грального бізнесу має свої особливості.

Гральні автомати є автоматами з продажу товарів (послуг), однак моделі, що використовуються позивачем, не забезпечують реалізації фіскальних функцій і не включені до Державного реєстру РРО.

Статтею 11 Закону про РРО передбачено, що терміни переведення суб'єктів підприємницької діяльності на облік розрахункових операцій у готівковій  та безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) із застосуванням реєстраторів розрахункових операцій встановлюються Кабінетом Міністрів  України  за  поданням центрального органу виконавчої влади з питань економічної політики, Державної податкової адміністрації України та Національного банку України.

Постановою № 121 визначено термін переведення суб’єктів підприємництва на облік розрахункових операцій з використанням гральних автоматів з 31 грудня 2006 року та передбачено, що до настання зазначених термінів суб’єкти підприємницької діяльності (для використання гральних автоматів –до 01.07.2005) здійснюють розрахункові операції із застосуванням книг обліку розрахункових операцій.

Проте ДПА України ніяких змін до Порядку реєстрації та ведення книг обліку розрахункових операцій і розрахункових книжок, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 05.02.2001 за № 106/5297 та затвердженого наказом Державної податкової адміністрації України 01.12.2000 № 614 щодо використання книги ОРО для гральних автоматів не визначено.

Відповідач не довів, які саме розрахункові документи повинні видаватись в разі гри на автоматі з монетоприймачем.

Згідно зі статтею 19 Конституції України ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.

За таких підстав, суд першої інстанції дійшов обгрунтованого висновку про  неправомірність застосування відповідачем штрафних санкцій до позивача відповідно до пункту 3 статті 17 Закону про РРО.

Доводи апеляційної скарги щодо неправомірності стягнення з Державного бюджету України витрат на надання правової допомоги відхиляються судовою колегією апеляційної інстанції з наступного.

Витрати на правову допомогу згідно з приписами статті 87 Кодексу адміністративного судочинства (далі –КАС) України належать до витрат, пов”язаних з розглядом справи, які поряд із судовим збором складають судові витрати.

Відповідно до статті 90 КАС України витрати, пов'язані з оплатою допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, які надають правову допомогу за договором, несуть  сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги, передбачених законом.

У разі звільнення сторони від оплати надання їй правової допомоги витрати на  правову  допомогу  здійснюються  за рахунок Державного бюджету України.

Граничний розмір компенсації витрат на  правову  допомогу встановлюється законом.

Згідно з пунктом 2 розділу УІІ Прикінцевих та перехідних положень КАС України положення цього  Кодексу щодо звільнення особи від оплати правової допомоги та забезпечення  надання  правової  допомоги,  а також  частина  третя статті 90 цього Кодексу набирають чинності з моменту набрання чинності відповідним законом. До  цього часу граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлюється Кабінетом Міністрів України.

На час вирішення даного спору граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу не встановлений.

Крім того, апелянт помилково визначив суму штрафу, застосованого оспорюваним рішенням про застосування штрафних санкцій, як ціну позову.

Предметом даного спору є правомірність прийняття податковим органом рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій, тобто позов має немайновий характер, а тому доводи апеляційної скарги щодо співрозмірності  витрат на правову допомогу з ціною позову є необгрунтованими.

Пунктом 1 статті 94 КАС України передбачено, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі  здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України (або відповідного місцевого бюджету, якщо іншою стороною був орган  місцевого  самоврядування,  його  посадова чи службова особа).

Позивачем доведено суду здійснення витрат на правову допомогу, що підтверджено договором доручення від 13.11.2006, квитанцією до прибуткового касового ордеру № 12 від 13.11.2006 про оплату юридичних послуг у сумі 500 грн., актом приймання виконаних робіт за договором доручення від 25.12.2006 та участю представника позивача в судах першої та апеляційної інстанціях.

Отже, приймаючи до уваги законність та обгрунтованість судового рішення місцевого господарського суду про задоволення позовних вимог  ТОВ „Тітан ЛТД”, судом правомірно стягнуті судові витрати з Державного бюджету України на користь позивача.

З огляду на викладене апеляційна скарга Державної податкової інспекції у м.Лисичанську Луганської області не підлягає до задоволення, постанова господарського суду відповідає фактичним обставинам справи, нормам матеріального права і скасуванню не підлягає.

Керуючись ст.ст.195, 196, п.1 ч.1 ст.198, ст.200, п.1 ч.1 ст.205, ст.206, ч.5 ст.254, п.6 р.УІІ  Прикінцевих  та  перехідних  положень  Кодексу адміністративного судочинства

України, Луганський апеляційний  господарський суд

У Х В А Л И В :

1. Апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у м.Лисичанську Луганської області на постанову господарського суду Луганської області від 25.12.2006 у справі           № 8/794н-ад залишити без задоволення.

2. Постанову  господарського суду Луганської області від 25.12.2006 у справі                № 8/794н-ад залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена у касаційному порядку у місячний строк до Вищого адміністративного суду України.

Повний текст ухвали складено 12.03.2007.

Головуючий суддя                                                       Л.І.Бородіна

Суддя                                                                               Л.В.Іноземцева

Суддя                                                                              Л.І.Журавльова

Надр.5 прим.:

1 –до справи;

2 –позивачу;

3 –відповідачу;

4 –ГСЛО;

5 –до наряду

Внесено