ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________
__________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"31" січня 2007 р.                                                          Справа №  13/407-06

Житомирський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого   судді                                                  Щепанської Г.А.

суддів:                                                                        Вечірка І.О

Ляхевич А.А.

при секретарі                                                            Воробйовій Т.А. ,

за участю представників сторін:

від позивача: Довгалюк А.М. - директор ( наказ №1 від 18.03.1993р.),

Півторак А.В. - довіреність від 06.12.2006р.,

від  відповідача:   не з'явився,

розглянувши апеляційну скаргу Приватного  підприємства Фірми "БЕРКУТ" ,м.Вінниця

на рішення господарського суду Вінницької області

від "10" жовтня 2006 р. у справі №  13/407-06 (суддя Тісецький С.С.)

за  позовом Приватного підприємства Фірми "БЕРКУТ", м.Вінниця

до Сільськогосподарського акціонерного товариства "Самгородоцьке" відкритого типу по вирощуванню насіння цукрових буряків, с.Самгородок Козятинського району

Вінницької області

про стягнення 19340,25грн.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Вінницької області від 10.10.2006р. у справі №13/407-06 у позові Приватного підприємства Фірми "БЕРКУТ" до  Сільськогосподарського акціонерного товариства "Самгородоцьке" відкритого типу по вирощуванню насіння цукрових буряків про стягнення 19340,25грн. відмовлено.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, Приватне підприємство Фірми "БЕРКУТ" звернулось до суду з апеляційною скаргою, в якій просить його скасувати та направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

Апеляційна скарга мотивована тим, що при прийнятті рішення суд першої інстанції порушив норми процесуального права.

У відповідності з п.8.13 Рекомендацій  президії Вищого господарського суду України від 04.06.2004р. №04-5/1193 "Про деякі питання практики застосування Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом"   і ГПК України не містить приписів про заборону на прийняття судом позовної  заяви до боржника, щодо якого вже порушено справу про банкрутство, а також на вирішення спору за цим позовом по суті.

Суди мають в установленому ГПК України порядку приймати позовні заяви до особи, щодо якої порушена справа про банкрутство, і вирішувати спір за цією вимогою по суті за правилами позовного провадження до опублікування в офіційному друкованому органі оголошення про порушення справи про банкрутство. Після публікації оголошення господарський суд на підставі п.1 ст.79 ГПК України зупиняє позовне провадження  та роз'яснює позивачу зміст частини 2 ст.14 Закону, зазначивши про це в ухвалі або протоколі судового засідання.

Даних рекомендацій президії Вищого господарського суду України господарським судом Вінницької області дотримано не було.

Суд прийняв позовну заяву та 02.08.2006р. виніс ухвалу про порушення провадження у справі. На час прийняття ухвали вже було розміщено в газеті "Голос України" оголошення про порушення провадження у справі про банкрутство відповідача, і суду було відомо про це.

Отже, суд не дотримався норм господарського процесу.

В судовому засіданні представник позивача уточнив вимоги апеляційної скарги, просить рішення скасувати та прийняти нове - про задоволення  позову у повному обсязі.

Відповідач свого представника в судове засідання не направив, хоча був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи.

У письмовому  відзиві відповідач  заперечує проти доводів апеляційної скарги та просить залишити рішення господарського суду Вінницької області від 10.10.2006р. без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Посилається на те, що правовідносини між сторонами виникли за договором  купівлі-продажу №10/05/06 від 10.05.2006р. до порушення провадження у справі про визнання банкрутом і позивач мав би керуватись п.15 ст.11 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" та ст.14 цього Закону.

Заслухавши пояснення представників позивача, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши  матеріали справи, перевіривши законність та обгрунтованість рішення суду першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що 10.05.2006р. між  ПП Фірми "БЕРКУТ" і САТ "Самгородоцьке" укладено договір №10/05/06 від 10.05.2006р. на продаж  борошна та тушонки курячої на загальну  суму 19340,25грн.

10.05.2006р.  по накладній №00000140 за дорученням ЯЛЖ №716754 через Хмельницького В.П., відповідач отримав товар на суму 14048,25грн.

24.05.2006р. по накладній №000161 за дорученням ЯЛЖ №716766 через Шаповалюка А.В., відповідач отримав товар на суму 5292грн.

Не зважаючи на чисельні нагадування позивача, відповідач за отриману продукцію не розрахувався.

28.07.2006р. Приватне підприємство Фірма "Беркут", посилаючись на  невиконання САТ "Самгородоцьке" своїх зобов'язань  за укладеним договором, звернулось  в господарський суд Вінницької області з позовом про стягнення з відповідача заборгованості за поставлений товар.

Суд першої інстанції відмовив у задоволенні позовних вимог посилаючись  на те, що в провадженні господарського суду Вінницької області знаходиться справа №5/156-06 про визнання відповідача - САТ "Самгородоцьке" відкритого типу по вирощуванню насіння цукрових буряків  банкрутом. Провадження  у даній справі порушено судом 05.06.2006р. 15.06.2006р. відбулось підготовче засідання, а 05.07.2006р. розміщено оголошення в газеті "Голос України" №121 про порушення провадження у справі про банкрутство.

Дослідивши наявні у справі докази для визначення підставності стягнення  з відповідача 19340,25 грн. боргу, судова колегія  зазначає, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

За змістом ст.ст.525,526 ЦК України зобов'язання  має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч.1ст.530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Пунктом 5 договору №10/05/06 від 10.05.2006р. встановлено, що оплата за поставлений товар повинна бути проведена протягом 30 календарних днів з моменту отримання продукції, але не пізніше 26.06.2006р.

В матеріалах справи відсутні докази виконання відповідачем своїх зобов'язань за  укладеним договором.

Таким чином, на момент звернення ПП Фірма "Беркут" до суду за захистом своїх прав, САТ Самгородоцьке" відкритого типу по вирощуванню насіння  цукрових буряків не розрахувалось з позивачем за  отриманий товар.

Отже, заявлені позовні вимоги правомірні, обгрунтовані, а тому підлягають задоволенню.

Судова колегія не погоджується з висновком господарського суду першої інстанції щодо відмови в задоволенні позову на підставі Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (надалі - Закону).

Відповідно до ч.1 ст.14 Закону  конкурсні кредитори за вимогами, які виникли до дня порушення провадження у справі про банкрутство, протягом тридцяти днів від дня опублікування в офіційному друкованому органі оголошення про порушення провадження у справі про банкрутство, зобов'язані подати до господарського суду письмові заяви з вимогами до боржника, а також документи, що їх підтверджують.

В п.8.13 Рекомендацій  президії Вищого господарського суду України від 04.06.2004р. №04-5/1193 "Про деякі питання практики застосування Закону України "Про відновлення  платоспроможності боржника або визнання його банкрутом"  зазначається, що Закон  і ГПК України  не містить приписів про заборону на прийняття судом позовної заяви до боржника, щодо якого вже порушено справу про банкрутство, а також на вирішення спору за цим позовом по суті.

Верховний Суд України у своїй постанові від 18.03.2002р. у справі №01-10/16 зазначив, що порушення справи про банкрутство не віднесене статтею 62 ГПК України до підстав для відмови судом у прийнятті позовної заяви. Тому суди мають у встановленому ГПК України порядку приймати позовні  заяви до особи, щодо якої порушена справа про банкрутство, і вирішувати спір за цією вимогою по суті за правилами позовного провадження до опублікування в офіційному друкованому органі оголошення про порушення справи про банкрутство. Після публікації оголошення господарський суд на підставі п.1 статті 79 ГПК України зупиняє позовне провадження та роз'яснює позивачу зміст частини 2 статті 14 Закону , зазначивши про це в ухвалі або протоколі судового засідання.

З огляду на викладене, місцевий суд повинен був винести ухвалу про зупинення провадження у справі, роз'яснивши позивачу зміст ч.2 ст.14 Закону, забезпечивши йому таким чином можливість до закінчення встановленого законодавцем  тридцятиденного  строку подати до господарського суду заяву про визнання грошових вимог у справі про банкрутство.

Оскільки суд не зупинив провадження у справі, то повинен був розглянути спір по суті  заявлених позовних вимог.

За таких обставин колегія суддів вважає, що господарський суд першої інстанції порушив норми процесуального та матеріального права та прийняв незаконне рішення, а тому воно підлягає скасуванню,  апеляційна скарга - задоволенню.

Керуючись ст.ст. 101, 103 - 105 Господарського процесуального кодексуУкраїни, Житомирський апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Фірми "БЕРКУТ"- приватне підприємство, м. Вінниця задовольнити.

2. Рішення господарського суду Вінницької області від 10 жовтня 2006 р. у справі №13/407-06 скасувати.

Прийняти нове рішення.

" Стягнути з Сільськогосподарського акціонерного товариства "Самгородоцьке" відкритого типу по вирощуванню насіння цукрових буряків (Вінницька область, Козятинський район, с. Самгородок, ) на користь Приватного підприємства Фірми "БЕРКУТ" (м. Вінниця, вул.Келецька, буд.41, кв.194 ) - 19340 грн. боргу, 193,4 грн. витрат по сплаті державного мита, 118 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу."

3. Видачу наказу доручити господарському суду Вінницької області.

4. Справу №13/407-06 повернути до господарського суду Вінницької області.

Головуючий  суддя                                                              Щепанська Г.А.

судді:

Вечірко І.О

Ляхевич А.А.

віддрук. 4 прим.

1- до справи,

2- позивачу,

3- відповідачу,

4- в наряд