ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" лютого 2007 р.                                                            Справа № 11/497-06

вх. № 15545/4-11

Суддя господарського суду Черленяк М.І.

при секретарі судового засідання Хорунжа Є.В.

за участю представників сторін:

позивача - Лавріненко А.Ю., довіреність від 10.01.07 року;  відповідача - не з"явився;

розглянувши справу за позовом ТОВ "Харківський економіко-правовий університет", м. Харків

до  ДВС Комінтернівського  районну, м. Харків

про виключення майна з акта опису й арешту

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить зобов"язати відповідача виключити майно, яке було описано і на яке було накладений арешт, з акту опису й арешту майна від 01.12.06 року. Позивач обгрунтовує позовні вимоги тим, що при накладенні арешту на майно не врахований факт, що майно знаходиться за межами м. Харкова і це ускладнює можливість його зберігання в належних умовах.

В судовому засіданні представник позивача підтримує заявлені позовні вимоги в повному обсязі та просить суд задовольнити позов.

Представник відповідача у судове засідання не з’явився, про час та місце слухання справи був повідомлений належним чином, про причину неявки суд не повідомив, відзив на позовну заяву не надав.

Відповідно до статті 33 Господарського процесуального кодексу України, обов'язок доказування та надання доказів покладений на сторони, тому суд, відповідно до статті 75 Господарського процесуального кодексу України, розглядає справу за наявними в ній матеріалами.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

01 грудня 2006 року державним виконавцев Бакшеєвим С.М. Державної виконавчої служби  у Комінтернівському районі  м. Харкова при примусовому виконанні наказу, виданого 07.08.06 року господарським судом Харківської області  про стягнення з "Харківського економіко-правового університету" у формі ТОВ на користь Національного університету внутрішніх справ боргу у розмірі 262270,85 грн. було проведено опис майна позивача, яке було описане та на яке був накладений арешт.

Відповідно до ч. 5 ст. 50 Закону України "Про виконавче провадження", у разі відсутності у боржника коштів та цінностей, достатніх для задоволення вимог стягувача, стягнення звертається на належне божникові інше майно, за винатком майна, на яке згідно з законом не може бути накладено стягнення. Боржник має право вказати ті види майна чи предмети, на які необхідно звернути стягнення в першу чергу. Остаточно черговість стягнення на кошти та інше майно боржника визначається державним виконавцем.

Згідно з ст. 54 Закону України "Про виконавче провадження", не допускається звернення стягнення на майно, зазначене в Переліку видів майна громадян, на яке не може бути звернено стягнення за виконавчими документами (додаток до Закону).

Відповідно до ч. 4 ст. 55 Закону України "Про виконавче провадження", про проведення опису майна боржника і накладення на нього арешту державний виконавець  складає акт опису і арешту майна боржника. Під час проведення опису й арешту майна боржника державний виконавець вправі оголосити заборону розпорядженням майном або вилучити його у боржника та передати на зберігання іншим особам, про що зазначається в акті опису й арешту. Види, обсязи та строк обмеження встановлюється державним виконавцем  у кожному конкретному випадку з урахуванням властивостей майна, його значення для власника чи володільця, необхідності використання та інших обставин.

Під час проведення опису боржник має право зазначити ті види майна або предмети, на які слід звернути стягнення в першу чергу. Державний виконавець зобов"язаний задовольнити вимоги боржника, якщо вони не порушують інтересів стягувача і не ускладнюють виконання рішення (ст. 56 вищевказаного Закону).

На підставі того, що у позивача були відсутні кошти щодо задоволення вимог стягувача відповідно до наказу господарського суду від 07.08.06 року, а борг в добровільному порядку стягувачу сплачений не був, державним виконавцем і був складений акт опису й арешту майна АА № 181030 про звернення стягнення на майно позивача, з якого вбачається, що акт був підписаний державним виконавцем, стягувачем, боржником (позивачем по справі) та понятими. Тобто на момент підписання спірного акту, позивачу було відомо на яке саме майно було накладено арешт, але ніяких заперечень з його боку не заявлено.

Також слід зазначити, що в ст. 59 Закону України "Про виконавче провадження" визначені всі підстави для звільнення майна з під арешту.

Посилання позивача на той факт, що описане майно знаходиться поза межами м. Харкова та це ускладнює контроль за його зберіганням, згідно з Законом України "Про виконавче провадження", не є підставою для виключення майна з акту опису й арешту.

За таких обставин, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для його задоволення.

Відповідно до статті 44 та статті 49 Господарського процесуального кодексу України, у разі відмови в задоволенні позову, витрати по сплаті державного мита та витрати на інформаційне-технічне забезпечення судового процесу, покладаються на позивача.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 6, 8, 19, 124, 129 Конституції України, ст.ст. 1, 4, 12, 43, 47-49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову відмовити.

Повний текст рішення підписаний 07.02.07 року.

Суддя                                                                                            Черленяк М.І.