ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

02.04.07                                                                                           Справа  № 10/29

Львівський апеляційний господарський суд у складі колегії:

головуючого-судді                                                                                  Краєвської М.В.

суддів:                                                                                                         Давид Л.Л.

Мурської Х.В.

розглянувши апеляційну скаргу ВАТ “Миколаївгаз” від 22.01.2007 р. № 04/136

на ухвалу Господарського суду Закарпатської області від 22.12.2006 р.

за скаргою ВАТ “Миколаївгаз” на бездіяльність ДВС у м.Ужгород

у справі № 10/29

за позовом ВАТ “Миколаївгаз”, м.Миколаїв

до ТзОВ “Газ конвектор України”, м.Ужгород

про стягнення 410 143, 8 грн. заборгованості за договором про уступку вимоги

За участю представників:

від стягувача –Михайленко О.В. (юрисконсульт, довіреність № 55 від 09.06.2006 р. в матеріалах справи, а.с.48);

від боржника –не з”явився;

від ДВС - не з”явився

Представнику позивача роз”яснено його права й обов”язки, передбачені ст.22 ГПК України.

Оскільки позивач не заявляв клопотання про здійснення технічної фіксації судового процесу, то протокол судового засідання ведеться з дотриманням вимог ст.81-1 ГПК України без забезпечення повного фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Розгляд апеляційної скарги відкладався з підстав, викладених в ухвалі Львівського апеляційного господарського суду від 12.03.2007 р.

Розпорядженням голови суду від 02.04.2007 р. проведено зміни в складі колегії суддів (знаходиться в матеріалах справи).

Заяв про відвід суддів не поступало.

Ухвалою Господарського суду Закарпатської області від 22.12.2006 р. у справі № 10/29 (суддя Івашкович І.В.) у задоволенні скарги ВАТ “Миколаївгаз” на бездіяльність ДВС у м.Ужгород відмовлено. Ухвала суду мотивована тим, зокрема, що стягувач у порушення строку, встановленого ст.121-2 ГПК України, подав скаргу на бездіяльність ДВС у м.Ужгород. Заява скаржника про поновлення строку для подачі скарги судом не може бути прийнята, оскільки наведені в ній обставини взагалі не можуть вважатися як поважні причини пропуску строку для подачі скарги, що є предметом даного розгляду. Стягувач відповідно до ст.33 ГПК України не подав жодного доказу на підтвердження наведених у скарзі доводів.

Стягувач з даною ухвалою не погодився, подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу місцевого господарського суду скасувати з підстав невідповідності висновків, викладених в ухвалі суду першої інстанції, обставинам справи та неправильного застосування норм матеріального та процесуального права. Свої вимоги скаржник обгрунтовує тим, зокрема, що у ДВС порушено умови зберігання справ; стягувачем не отримано накази, які були повернені ВАТ “Миколаївгаз” ДВС; протягом півтора року не були проведені жодні дії по виконанню наказу господарського суду.

У відзиві на апеляційну скаргу ДВС просить ухвалу суду першої інстанції залишити без змін, а апеляційну скаргу –без задоволення з підстав, викладених у ньому, зокрема, покликається на той факт, що в неї перебувало зведене виконавче провадження по стягненню з боржника як на користь скаржника, так і на користь ВАТ “Дніпропетровськгаз” загальної суми 5 093 518, 7 грн., по стягненню якої нею проводилися певні виконавчі дії, передбачені Законом України “Про виконавче провадження” від 21.04.1999 р. № 606-ХІУ з наступними змінами та доповненнями (далі –Закон № 606-ХІУ), також у зв”язку з відсутністю майна 29.05.2005 р. винесено постанову про повернення виконавчого документу, яка направлена скаржнику простою  кореспонденцією відповідно до ч.1 ст.27 Закону № 606-ХІУ, та зазначає, що 17.01.2007 р. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження і вчинено ряд необхідних дій, що підтвердив і представник скаржника в судовому засіданні.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що рішенням Господарського суду Закарпатської області від 27.02.2004 р. у справі № 10/29 стягнуто з ТзОВ “Газ конвектор Україна” на користь ВАТ по газопостачанню та газифікації “Миколаївгаз” 410143,80  грн. заборгнованості, у т.ч. 371 002, 79 грн. основного боргу, 22 370, 06 грн. інфляційних нарахувань, 16 770, 95 3 % річних та 1 818 грн. відшкодування судових витрат (а.с.28).

На виконання рішення суду видано наказ від 09.03.2004 р. у справі № 10/29, який пред”явлено  стягувачем до виконання до відділу ДВС Ужгородського   міського управління юстиції (а.с.29).

Постановою державного виконавця  Ужгородського міськвіділу ДВС від 30.04.2004 р. № 1-869 відкрито виконавче провадження по виконанню  наказу                    Господарського суду Закарпатської області від 09.03.2004 р. у справі № 10/29 (а.с.30).

Розглянувши апеляційну скаргу, вивчивши матеріали справи, оцінивши наявні в ній докази, заслухавши пояснення представника стягувача, колегія Львівського апеляційного господарського суду вважає, що ухвалу Господарського суду Закарпатської області від 22.12.2006 р. у справі № 10/29 слід залишити без змін, а апеляційну скаргу ВАТ “Миколаївгаз” - без задоволення.

При цьому колегія виходила з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.121-2 ГПК України скарги на дії чи бездіяльність органів Державної виконавчої служби щодо виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів можуть бути подані стягувачем, боржником або прокурором протягом десяти днів з дня вчинення оскаржуваної дії, або з дня, коли зазначеним особам стало про неї відомо, або з дня, коли дія мала бути вчинена.

Як встановлено в судовому засіданні та вбачається з матеріалів справи, стягувач звернувся до господарського суду зі скаргою на дії ДВС 03.08.2006 р. (а.с.31-33), а постанова про відкриття виконавчого провадження прийнята 30.04.2004 р.

У даному випадку скаржник у порушення  вищенаведених норм подав скаргу із значним пропуском встановленого строку.

В обгрунтування доводів скарги стягувач покликається на ст. 25 Закону № 606-ХІУ, згідно з якою виконавчі дії по виконанню рішення господарського суду  від 09.03.2004  р. у справі № 10/29 мали бути вчинені  протягом шести місяців з дня  винесення  постанови про відкриття виконавчого провадження від 30.04.2004 р.  Таким чином, скаржник після закінчення цього строку, тобто з 30.10.2004 р. (коли дія мала бути вчинена) не позбавлений був можливості подати скаргу на невжиття  органом ДВС необхідних  заходів протягом встановленого строку. Так само, скарга  стосовно порушення ст. 11-1 Закону № 606-ХІУ мала бути  подана протягом 10 днів з моменту, коли  мала місце відмова органу ДВС від вчинення  дії по наданню стягувачу можливості ознайомитись  із матеріалами  виконавчого провадження.

Натомість, скаржник у встановлений законом строк скаргу не подавав.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про неприйняття заяви скаржника про поновлення строку для подачі скарги, оскільки наведені у ній обставини взагалі не можуть вважатися як поважні причини пропуску строку  для подачі скарги, що є предметом даного   розгляду.

Як місцевому господарському суду, так і апеляційному господарському суду скаржник не подав жодного  документального доказу на підтвердження наведених у скарзі доводів. Скаржником не підтверджено, що він  дійсно звертався до ДВС у м. Ужгород із вимогами про надання  інформації про хід виконавчого провадження, на яку не отримав відповідь. Копії (не завірені в установленому порядку) поштової квитанції та  повідомлення про вручення поштового відправлення не засвідчують факту  звернення до ДВС у м. Ужгород саме з такими вимогами. Відсутні   також докази про звернення до ДВС у м. Ужгород з клопотанням про надання можливості  ознайомитись з матеріалами  виконавчого провадження і отримання відмови на таке клопотання або допущеної бездіяльності щодо його задоволення.

Згідно з ст.33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Враховуючи фактичні обставини справи, стягувачем у господарському суді не доведено неодержання наказів, які були повернені ВАТ “Миколаївгаз” ДВС.

Отже, з огляду на вище викладене, колегія Львівського апеляційного господарського суду вважає, що ухвала Господарського суду Закарпатської області відповідає матеріалам справи, грунтується на чинному законодавстві, доводи скаржника документально необгрунтовані, не базуються на законодавстві, що регулює дані правовідносини, а тому не визнаються такими, що можуть бути підставою для скасування  оскаржуваної ухвали.

Керуючись ст.ст.101, 103, 105-106 ГПК України, Львівський апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Ухвалу Господарського суду Закарпатської області від 22.12.2006 р. у справі № 10/29 залишити без змін, а апеляційну скаргу ВАТ “Миколаївгаз” - без задоволення.

2. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

3. Постанова може бути оскаржена в касаційному порядку.

4. Справу повернути в місцевий господарський суд.

Головуючий-суддя                                                                                                       М.В.Краєвська

Суддя                                                                                                        Л.Л.Давид

Суддя                                                                                                      Х.В.Мурська