ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" лютого 2007 р.                                                            Справа № 16/272-06

вх. № 15390/5-16

Суддя господарського суду Здоровко Л.М.

при секретарі судового засідання Федорова Т.О.

за участю представників сторін:

позивача - не з'явився;  відповідача - не з'явився.

розглянувши справу за позовом Українсько-Індійського Товариства з обмеженою відповідальністю медична компанія "Магадфарм", м. Дніпропетровськ

до  Товариства з обмеженою відповідальністю "Мегафарм", м. Харків

про стягнення 1385,61грн.

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до господарського суду з позовною заявою про стягнення з відповідача помилково перерахованих коштів коштів в розмірі -1329,10 грн., 40,15 грн. - інфляційних, 16,36грн. - 3% річних  та судових витрат по справі.

Представник позивача в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Надав до канцелярії господарського суду клопотання про уточнення розрахунку суми позову у якому збільшує позовні вимоги, просить суд стягнути з відповідача  1329,10 грн. помилково перерахованих коштів, 70,90 грн. - інфляційних та 11,20 - 3% річних, також надав заяву що  відповідач поставок по договору №82/05 від 10.11.2005р. не здійснював, в тому числі  по накладним №РН-575 від 04.05.2006р., № РН - 747 від 12.05.2006 р..

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, відзив на позовну заяву та витребуваних документів не надав. Про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

На підставі ст. 22 ГПК України, позивач вправі до прийняття рішення по справі змінити підставу або предмет позову, збільшити розмір позовних вимог, відмовитись від позову або зменшити позовні вимоги.

Суд продовжує розгляд справи з урахуванням уточнених позовних вимог.

Відповідно до статті 33 Господарського процесуального кодексу України, обов’язок доказування та надання доказів покладений на сторони, тому суд, відповідно до статті 75 Господарського процесуального кодексу України, розглядає справу за наявними в ній матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, повно та всебічно дослідивши обставини та докази на їх підтвердження,  судом встановлено наступне.

10 листопада 2005 року  між позивачем та відповідачем було укладено договір купівлі-продажу товару №82/05. У відповідності до умов якого відповідач взяв на себе зобов'язання   поставити позивачу товар. Позивач в свою чергу зобов'язався  отримати  та оплатити товар у кількості та за ціною, зазначених у накладних не пізніше 30 календарних днів з моменту отримання товару.

13 червня 2006 року позивач здійсним оплату Відповідачу платіжним дорученням №904 в рахунок поставки товару по накладним №РН-575 від 04.05.2006р., № РН - 747 від 12.05.2006 р. на суму 1329,10 грн.

07 жовтня 2006 року позивач направив на адресу відповідача претензію вих.№82 з вимогою сплатити помилково перераховані кошти,  відповіді на претензію відповідач не надав, кошти не повернув.

Позивач надав до канцелярії господарського суду заяву, що  відповідач поставок по договору №82/05 від 10.11.2005р. не здійснював, в тому числі  по накладним №РН-575 від 04.05.2006р., № РН - 747 від 12.05.2006 р..

Відповідно до п. 2.35. Інструкці "Про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті" №22 від 21.01.2004р кошти, що помилково зараховані на рахунок неналежного отримувача, мають повертатися ним у строки, установлені законодавством України, за порушення яких неналежний отримувач несе відповідальність згідно із законодавством України. У разі неповернення неналежним отримувачем за будь-яких причин коштів у зазначений строк повернення їх здійснюється в судовому порядку.

Згідно до ст. 1212 ЦК України, особа яка набула майно без достатньої правової підстави зобов'язана повернути потерпілому це майно.

Відповідно до ч.2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого  індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних  від  простроченої  суми,  якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Враховуючи це, вимоги позивача щодо стягнення з відповідача 70,90 грн. інфляційних нарахувань, а також 3% річних в сумі 11,20 грн., визнаються судом правомірними та підлягають задоволенню.

Таким чином, вимога позивача про стягнення з відповідача  грошових коштів у сумі 1411,90 грн. в зв'язку з помилковим перерахуванням грошових коштів, обгрунтована, підтверджена доданими до матеріалів справи доказами, не спростована відповідачем, і суд вважає її такою, що підлягає задоволенню.

У відповідності  зі статтями 44, 49 Господарського процесуального кодексу України суд вважає необхідним витрати по сплаті державного мита в  сумі 102,00 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в сумі 118,00 грн. покласти на відповідача.

Враховуючи викладене та керуючись  ст. ст. 625, 1212 Цивільного Кодексу України ст.44, 49,  82-85 Господарського процесуального кодексу України, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженоювідповідальністю "Мегафарм", м. Харків код 31064279 (61100, м.Харків, вул. Танкопія 20-а кв.50,  (у т.ч. р/р 8271 в  Київському відділенню ХОФ АКБ "Урсоцбанк" м. Харків, МФО 351016)) на користь Українсько-Індійського Товариства з обмеженою відповідальністю медична компанія "Магадфарм", м. Дніпропетровськ код 30166078 (49081, м. Дніпропетровськ, вул. Бажова, 1  (у т.ч. р/р 1875 в ДФ АБ "Факторіал-Банк, МФО 307101)) грошові кошти в сумі  1329,10 грн., інфляційних нарахувань в розмірі 70,90грн., 3% річних в розмірі 11,20 грн., 102,00 грн. держмита та 118,00 грн. витрат на інформаційно - технічне забезпечення судового процесу.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Суддя                                                                                            Здоровко Л.М.