Харківський апеляційний господарський суд
адміністративна                                                      Головуючий по 1-й інстанції
справа №АС-41/427-06                                           суддя Мінаєва О.М.
Доповідач по 2-й інстанції
суддя  Кравець Т.В.
“27”лютого 2007 р.                                                                             м. Харків
Колегія суддів Харківського апеляційного господарського суду у складі:
головуючого судді Олійника В.Ф., суддів Кравець Т.В., Істоміна О.А.
при секретарі Кобзєвій Л.О.
за участю представників:
позивача –Гелетка А.А., адвоката –Потеряєвої І.А.
відповідача –Федоренко О.А.
розглянувши апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Дзержинському районі м. Харкова (вх.№ 482Х/2-5)
на постанову господарського суду Харківської області від 11.01.2007 року  по адміністративній справі № АС-41/427-06
за позовом Акціонерного товариства “Спеціалізоване колективне підприємство “Електропівденмонтаж”, м. Харків
до  Державної податкової інспекції у Дзержинському районі м. Харкова
про визнання нечинними податкових повідомлень-рішень, -
Не погодившись з зазначеною постановою, відповідач –ДПІ у Дзержинському районі, звернувся до апеляційного суду зі скаргою, в якої порушує питання про скасування зазначеної постанови та прийняття нової, якою відмовити у задоволенні позову повністю, при цьому посилаючись на те, що судом неповно досліджені обставини справи та вказана постанова винесена з порушенням норм матеріального права.
Позивач надав відзив на апеляційну скаргу, в якому вважає постанову господарського суду Харківської області від 11.01.2007 року законною та обґрунтованою, просить залишити її без змін, та посилається на те, що  нарахування податкового зобов'язання за передачу житлових будинків до комунальної власності територіальної громади району в особі Комсомольської селищної ради трьох житлових будинків у розмірі 252265,8 грн. є таким, що не відповідає вимогам діючого законодавства, просить залишити апеляційну скаргу без задоволення.
Перевіривши повноту встановлених судом першої інстанції обставин справи та докази на їх підтвердження, їх юридичну оцінку, правильність застосування господарським судом Харківської області норм матеріального та процесуального права та доводи апеляційної скарги в межах вимог, передбачених ст. 195 КАС України, заслухавши суддю-доповідача та представників сторін, колегія суддів приходить до висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, виходячи з наступного.
Як вбачається с матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, органом ДПС на підприємстві позивача, у зв*язку з заявою позивача про зняття з обліку  внаслідок ліквідації підприємства та створення ліквідаційної комісії, була проведена виїзна позапланова перевірка з питань дотримання податкового та валютного законодавства за період 01.01.2003року по 14.03.2006 року.
При проведені перевірці оцінив дану операцію як безоплатну передачу невиробничих фондів, які ліквідуються за самостійним рішенням платника податку чи безоплатно передаються особі, не зареєстрованій платником податку, та розглядаються для цілей оподаткування як поставка таких невиробничих фондів за звичайними цінами, що діють на момент такої поставки, відповідно до п.4.9. Закону України «Про податок на додану вартість». Базу оподаткування відповідач визначив, виходячи із загальної первісної вартості трьох будинків. Податкові зобов'язання були нараховані в сумі 252265,8 грн.
Відповідач також зазначає, що відповідно до п. 4.9 ст. 4 закону України «Про ПДВ», якщо  основні  виробничі  фонди  або  невиробничі  фонди ліквідуються за самостійним рішенням платника податку чи безоплатно передаються особі, не зареєстрованій платником податку, а також у разі переведення основних фондів до складу невиробничих фондів така ліквідація, безоплатна передача чи переведення розглядаються для цілей оподаткування як поставка таких основних виробничих фондів або невиробничих фондів за звичайними цінами, що діють на момент такої поставки, а для основних фондів групи 1 - за звичайними цінами, але не менше їх балансової вартості.
Судова колегія вважає, що висновки, зроблені відповідачем стосовно того, що позивачем незаконно не облікована операція по передачі у комунальну власність житлового фонду, відповідно до рішення Комсомольської селищної ради від 25.12.2003р. «Про прийняття до комунальної власності територіальної громади в особі Комсомольської селищної ради житлових будинків», э неправомірними, оскільки передача житла до комунальної власності була здійснена позивачем безоплатно на підставі Закону України «Про передачу об'єктів права державної та комунальної власності». Згідно п.3.1 Закону України "Про податок на додану вартість" об'єктом оподаткування є продаж товарів (робіт, послуг), в тому числі їх безоплатне надання. Згідно п.1.4 Закону України "Про податок на додану вартість" поставка товарів - будь-які операції, що здійснюються згідно з договорами купівлі-продажу, міни, поставки та іншими цивільно-правовими договорами, які передбачають передачу прав власності на такі товари за компенсацію незалежно від строків її надання, а також операції з безоплатної поставки товарів (результатів робіт) та операції з передачі майна орендодавцем (лізингодавцем) на баланс орендаря (лізингоотримувача, згідно з договорами фінансової оренди (лізингу) або поставки майна згідно з будь-якими іншими договорами, умови яких передбачають відстрочення оплати та передачу права власності на таке майно не пізніше дати останнього платежу.
Обов'язкова умова для визначення операції з продажу, яка підлягає оподаткуванню, є перехід права власності на майно від продавця до покупцю. Тобто первісна умова - наявність права власності на майно у продавця. Але відповідач, встановивши, що житлові будинки перебували на балансі підприємства в якості основних невиробничих фондів, не з'ясував, чи належало позивачу право власності на житлові будинки.
Надані позивачем до матеріалів справи правоустановчі документи на житлові будинки, які перешли до комунальної власності Комсомольської селищної ради свідчать про те, що дані будівлі передані позивачу безкоштовно, в оперативне управління, поставлені на баланс та не могли бути приватизовані.
Передача житла до комунальної власності була здійснена позивачем на підставі Закону України «Про передачу об'єктів права державної та комунальної власності». Згідно зі ст.4-1 цього Закону, ініціатива щодо передачі об'єктів соціальної інфраструктури у комунальну власність може виходити відповідно від господарських товариств, створених у процесі приватизації (корпоратизації). Відповідно до ст.7 Закону житлові будинки (разом із вбудованими та прибудованими нежилими приміщеннями) та гуртожитки (в тому числі не завершені будівництвом) передаються з державної у комунальну власність безоплатно. З метою забезпечення безоплатної передачі державного майна до комунальної власності та конкретизації існуючої норми п.3.2.9. Закону «Про податок на додану вартість»Законом України від 29.06.2004р. були внесені зміни до неї, згідно яким операції з безоплатної передачі неприватизованих об'єктів житлового фонду з балансу платника податку, майно якого перебуває в державній власності, безпосередньо на баланс відповідної місцевої ради не є об'єктом оподаткування.
Крім того, у листі ДПА України від 29.04.2005 №197/2/15-1110, зазначено, що відповідно до підпункту 3.2.9 п. 3.2 ст. З Закону України "Про податок на додану вартість" (з урахуванням змін, внесених до цього підпункту Законом України від 29.06.2004 № 1924 "Про внесення зміни до статті 3 Закону України "Про податок на додану вартість" (щодо передачі об'єктів соціальної інфраструктури)", які набули чинності з 1 серпня 2004 року), не є об'єктом оподаткування податком на додану вартість операції з безоплатної передачі у державну власність чи комунальну власність територіальних громад сіл, селищ, міст або у їх спільну власність об'єктів усіх форм власності, які перебувають на балансі одного платника податку і передаються на баланс іншого платника податку, якщо такі операції здійснюються за рішеннями Кабінету Міністрів України, центральних та   місцевих органів виконавчої влади, органів місцевого самоврядування, прийнятими у межах їх повноважень. Це положення поширюється на:
- операції з безоплатної передачі об'єктів з балансу платника податку, майно якого перебуває в державній або комунальній власності, на баланс іншої юридичної особи, майно якої перебуває відповідно в державній або комунальній власності;
- операції з безоплатної передачі неприватизованих об'єктів житлового фонду (включаючи місця загального користування та прибудинкові будівлі і споруди), а також об'єктів соціальної інфраструктури (в тому числі об'єктів їх незавершеного будівництва) з балансу платника податку на баланс юридичної особи, майно якої перебуває в державній або комунальній власності, чи безпосередньо на баланс відповідної місцевої ради.
Таким чином, з урахуванням вищевикладеного, операція з безоплатної передачі неприватизованого житлового будинку з балансу платника податку на баланс юридичної особи, майно якої перебуває в державній або комунальній власності, у комунальну власність територіальній громаді не є об'єктом оподаткування податком на додану вартість, але  за умови наявності відповідного рішення про таку передачу, прийнятого Кабінетом Міністрів України, або центральним чи місцевим органом виконавчої влади, чи органом місцевого самоврядування.
На підставі викладеного, колегія суддів зазначає, що судом першої інстанції правомірно зроблений висновок задоволення позовних вимог, як правомірних та обґрунтованих, оскільки до таких висновків суд першої інстанції дійшов при повному та всебічному розгляді даної справи, дані висновки відповідають обставинам справи та доказам на їх підтвердження, внаслідок чого постанова місцевого господарського суду прийнята у відповідності до вимог діючого законодавства, є законною та обґрунтованою, а тому підстави для задоволення апеляційної скарги відповідача відсутні.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. ст. 195, 196, п. 1 ст. 198, ст. 206, 209, 211, 212, 254 КАС України, колегія суддів апеляційного суду, одностайно,
Апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Дзержинському районі м. Харкова залишити без задоволення.
Постанову господарського суду Харківської області  від 11 січня 2007 року по справі № АС-41/427-06 залишити без змін.
Дана ухвала набирає чинності з моменту її проголошення.
Адміністративну справу №АС-41/427-06  направити до господарського суду Харківської  області.
Роз’яснити сторонам, що вони мають право на дану ухвалу подати касаційну скаргу до Вищого адміністративного суду України протягом одного місяця після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції.
Головуючий суддя                                                                     Олійник В.Ф.
Судді                                                                    Кравець Т.В.