ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

"15" травня 2007 р.
Справа № 5/459

Колегія   суддів   Одеського   апеляційного   господарського  суду   у   складі:

Головуючого                                                                                 Єрмілова Г.А.

Суддів :                                                                                Воронюка О.Л.

Лашина В.В.

при секретарі                                                                       Кіценко В.С.

за участю представників сторін:

від позивача -  Подуса М.О., довіреність  № 1/2007 від 26.02.07; Тимошина Ю.В., паспорт серія МК  № 016504,  дата видачі : 10.02.96 - директора ТОВ "Селті";

від відповідача -  Діордієвої С.П., довіреність  № 412/41 від 10.01.07;

Розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю „Селті” (ТОВ „Селті”)

на рішення господарського суду Миколаївської області від 26.12.06р.

по справі  № 5/459

за позовом ТОВ „Селті”

до Державної акціонерної холдінгової компанії „Чорноморський суднобудівний завод”

про витребування майна з чужого незаконного володіння

та за зустрічним позовом ДАХК „ЧСЗ”

до ТОВ „Селті”

про визнання договору купівлі-продажу недійсним

Відповідно до ст.77 ГПК України розгляд апеляційної скарги відкладався на 20.03.07р., 03.04.07р., 17.04.07р. та 15.05.07р.

За клопотанням представників сторін фіксація судового процесу технічними засобами не здійснювалась.

Ухвалою Голови Одеського апеляційного господарського суду Балуха В.С. від 10.04.07р. строк розгляду апеляційної скарги було продовжено до 10.05.07р.

За клопотанням представників сторін термін розгляду апеляційної скарги було продовжено понад строки, передбачені ст.ст.69,102 ГПК України.

Встановила:

У листопаді 2004р. ПП „Селті” звернулось до господарського суду Миколаївської області із позовною заявою про витребування майна з чужого незаконного володіння, обґрунтовуючи свої вимоги протиправною відмовою відповідача - ДАХК „ЧСЗ” повертати належний позивачеві товар, який перебував у відповідача на відповідальному зберіганні на підставі договору №2100 від 10.11.03р.

В подальшому позивач змінив позовні вимоги та просив стягнути з ДАХК „ЧСЗ” 8 512 451,57грн., посилаючись на акт КРУ у Миколаївській області від 03.06.05р., який було складено за результатами позапланової виїзної ревізії, як на підтвердження наявності у відповідача заборгованості перед ТОВ „Селті”.

У березні 2005р. ДАХК „ЧСЗ” звернулась до суду із зустрічною позовною завою про визнання договору купівлі-продажу №2743 від 29.10.03р., укладеного поміж сторонами спору, - недійсним.

Суднобудівний завод вважав, що укладенням зазначеного договору сторонами було порушено заборону на передачу майна ДАХК „ЧСЗ”, встановлену ухвалою господарського суду Миколаївської області від 10.09.1997р. про порушення провадження у справі про банкрутство ДАХК „ЧСЗ”.

Рішенням господарського суду Миколаївської області від 26.12.2006 р. (суддя Міщенко В.І.) у задоволені первісного позову відмовлено з тих підстав, що акт КРУ не може вважатися належним доказом наявності у відповідача заборгованості перед ПП „Селті”, а інших доказів позивач суду не надав.

Щодо зустрічного позову, то зазначеним рішенням суду провадження у цій частині було припинено у зв’язку із відмовою ДАХК „ЧСЗ” від позову .

Не погоджуючись з рішенням суду, ТОВ „Селті” подало апеляційну скаргу, де просить його скасувати та прийняти нове рішення, яким зобов’язати ДАХК „ЧСЗ” повернути позивачеві 8 512 451,57грн. , посилаючись на порушення господарським судом норм процесуального права.

У відзиві на апеляційну скаргу відповідач –ДАХК „ЧСЗ” просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване рішення  - без змін, посилаючись на те, що воно відповідає вимогам чинного законодавства.

Заслухавши пояснення представників сторін, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши наявні матеріали справи на предмет їх юридичної оцінки господарським судом Миколаївської області, проаналізувавши застосування норм матеріального та процесуального права, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга ТОВ „Селті” не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Як вбачається з матеріалів справи, 29.10.03р. поміж ДАХК „ЧСЗ” (Продавець) та ТОВ „Селті” (Покупець) було укладено договір купівлі-продажу №2743, за умовами якого Продавець зобов’язався поставити продукцію, вказану в додатку до договору, а Покупець - прийняти та оплатити зазначену продукцію.

Відповідно до п.п.1.5, 2.2 договору його загальна вартість склала 9 346 436,00грн., термін поставки - 20 діб з моменту проведення попередньої оплати.

На виконання умов договору купівлі-продажу ТОВ „Селті” платіжним дорученням №5 від 29.10.03р. перерахувало ДАХК „ЧСЗ” 9 346 436грн., а ДАХК „ЧСЗ”, в свою чергу, передало ТОВ „Селті” товарно-матеріальні цінності на цю суму, що підтверджується видатковою накладною №069171 від 31.10.03р., підписаною уповноваженими представниками сторін та скріпленою печатками підприємств.

10.12.03р. у зв’язку із виробничою необхідністю поміж ТОВ „Селті” (Депонент) та ДАХК „ЧСЗ” (Охоронець) було укладено договір відповідального зберігання за №2100, відповідно до якого Депонент передав, а Охоронець прийняв на відповідальне зберігання майно, придбане позивачем за договором купівлі-продажу від 29.10.03р.

Заперечень стосовно законності цього договору представниками сторін не висловлено.

В подальшому, 23.08.04р. ТОВ „Селті” та ДАХК „ЧСЗ” уклали угоду про розірвання договору купівлі-продажу від 29.10.03р. В судовому засіданні апеляційної інстанції директор ТОВ „Селті” Тимошин Ю.В. підтвердив факт підписання позивачем вказаної угоди, хоча у ході розгляду справи в суді І інстанції він цей факт заперечував.

У п.2 угоди від 23.08.04р. сторони погодили, що протягом 5 днів з моменту її підписання Покупець повертає Продавцю товарно-матеріальні цінності. Повернення товару повинно бути оформлене відповідним актом приймання-передачі продукції.

Пунктом 3 зазначеної угоди передбачено, що ДАХК „ЧСЗ” протягом 60 днів з моменту підписання акту приймання-передачі та повернення товару з відповідального зберігання перераховує ТОВ „Селті” грошові кошти, отримані від останнього за договором купівлі-продажу від 29.10.03р.

Проте, матеріали справи свідчать про те, що умови угоди від 23.08.04р. сторонами виконані не були.

Копія акту прийому-передачі товарно-матеріальних цінностей від 23.08.04р., на який посилається позивач, де зазначається, що ТОВ „Селті” передало, а ДАХК „ЧСЗ” прийняла товарно-матеріальні цінності на суму 8 512 451,57грн., судовою колегією не може бути прийнята в якості належного доказу повернення Продавцю продукції з огляду на таке.

По-перше, за правилами ст.36 ГПК України письмовими доказами є документи і матеріали, які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії.

Між тим, копія зазначеного акту не завірена належним чином, а відсутність у обох сторін спору оригіналу цього документу взагалі позбавляє судову колегію можливості співставити обидва документи та дати їм належну оцінку.

По-друге, на першій сторінці акту зазначено, що товарно-матеріальні цінності передаються ТОВ „Селті” в особі директора Чехути А.В., а приймаються, відповідно, ДАХК „ЧСЗ” в особі голови правління Сагайдакова А.М.

Проте, огляд угоди про розірвання договору купівлі-продажу від 23.08.04р. та сторінки 21 акту, на якій містяться підписи представників сторін, дозволяє зробити припущення, що підписи Сагайдакова А.М. на цих документах значно різняться.

Таким чином, у судової колегії виникає сумнів щодо достовірності даних, які містяться в копії акту прийому-передачі та, як наслідок, щодо можливості прийняття цього документу у якості належного доказу.

По-третє, відповідно до п.2 Інструкції про порядок реєстрації виданих, повернутих і використаних довіреностей на одержання цінностей, затвердженої наказом Міністерства фінансів України від 16.05.1996р. за №99, сировина, матеріали, паливо, запчастини, інвентар, худоба, насіння, добрива, інструмент, товари, основні засоби та інші товарно-матеріальні цінності, а також нематеріальні активи, грошові документи і цінні папери (надалі - цінності) відпускаються покупцям або передаються безплатно тільки за довіреністю одержувачів.

Пунктом 13 зазначеної Інструкції передбачено, документ, який складається при відпуску цінностей (накладна, акт приймання-здачі або інший аналогічний документ), повинен містити помітку про номер та дату видачі довіреності особі, яка отримує цінності.

Між тим, копія акту приймання-передачі товарно-матеріальних цінностей від 23.08.04р. даних щодо повноважень Сагайдакова А.М. або іншої особи на одержання цінностей від ТОВ "Селті" не містить.

Відтак, враховуючи, що позивачем не було доведено допустимими засобами доказування, відповідно до ст. 33, 34 ГПК України, факту виконання ним умов угоди від 23.08.04р. в частині передачі товарно-матеріальних цінностей ДАХК "ЧСЗ", то й безпідставними є вимоги ТОВ „Селті” щодо повернення відповідачем  8 512 451,57грн.

Судовою колегією відхиляються посилання позивача на акт КРУ у Миколаївській області від 03.06.05р., складений за результатами позапланової виїзної ревізії ТОВ „Селті”, в якому встановлено факт повернення суднобудівному заводу товарно-матеріальних цінностей на суму 8 512 451,57грн., оскільки факти, встановлені в акті Контрольно-ревізійної служби, не відносяться до переліку обставин, які за приписами ст.35 ГПК України не потребують доказування, а тому оцінюються ним за правилами ст.43 цього Кодексу.

Враховуючи викладене, підстави для задоволення апеляційної скарги ТОВ „Селті” та скасування рішення господарського суду Миколаївської області від 26.12.06р. - відсутні.

Керуючись ст.ст.85, 103,105 ГПК України, колегія суддів

Постановила:

Апеляційну скаргу ТОВ „Селті” залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Миколаївської області від 26.12.06р. по справі №5/459 - без змін.

Головуючий суддя                                                                                Г.А. Єрмілов

Суддя                                                                                                   О.Л. Воронюк

Суддя                                                                                                      В.В. Лашин