Харківський апеляційний
господарський суд
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" травня 2007
р.
Справа № АС-13/522-06

Колегія суддів у складі:

головуючий суддя Фоміна В.О.,
суддя Білоконь Н.Д. , суддя Івакіна В.О.

при секретарі Криворученко О.І.

за
участю представників сторін:

позивача - ОСОБА_2, довіреність НОМЕР_1 від 23.01.2007 р.

відповідача -  Єфремової
І.В., довіреність  № 6191/є/10-019 від
16.10.2006 р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні
Харківського апеляційного господарського суду апеляційні скарги позивача
(вх. № 1133 Х/1-14) та відповідача (вх.№ 1134 Х/1-14) на постанову
господарського суду Харківської області від 06.02.07 р. по справі №
АС-13/522-06

за позовом суб"єкта
підприємницької діяльності-фізичної особи ОСОБА_1, м. Харків

до державної податкової інспекції
у  Московському  районі м. Харкова

про визнання недійсним  акту
та  скасування  рішень,

ухвалила:

Суб"єкт підприємницької діяльності-фізична  особа
ОСОБА_1 звернулась до господарського суду  Харківської області  з адміністративним позовом про визнання  таким, що
не  відповідає чинному
законодавству,   акта  перевірки
НОМЕР_2 від 03.05.2006 р. та  про
скасування рішень державної податкової інспекції у  Московському
районі  м. ХарковаНОМЕР_3  від 12.05.2006 р. про  застосування
штрафних (фінансових) санкцій в
розмірі  891,25 грн., НОМЕР_4 про
застосування штрафних (фінансових санкцій) в
розмірі 3400,00 грн.

Постановою господарського суду Харківської області  від
06.02.2007 р. у  справі  №
АС-13/522-06 (суддя  Водолажська
Н.С.) позов  задоволено
частково.Скасовано рішення державної податкової інспекції у  Московському
районі  м. Харкова НОМЕР_4 від
12.05.2006 р. про застосування штрафних санкцій в розмірі 3400,00 грн. В
задоволенні  позовних вимог  про
скасування рішення державної податкової інспекції у  Московському
районі м. Харкова НОМЕР_3 від 12.05.2006 р. відмовлено та закрито
провадження у справі  в  частині позовних вимог про  визнання
таким, що  не  відповідає чинному законодавству,  акта
перевірки НОМЕР_2 від 03.05.2006 р. на
підставі п. 1  статті  157 Кодексу
адміністративного
судочинства  України.

Позивач  із зазначеною
постановою господарського суду  першої
інстанції в  частині відмови  в
задоволенні  позовних вимог про
скасування рішення державної податкової інспекції у Московському районі м.
Харкова НОМЕР_3 від 12.05.2006 р. не
погодився, звернувся  до
Харківського  апеляційного  господарського суду з апеляційною скаргою, в  якій, посилаючись на  неповне з"ясування місцевим
господарським судом  обставин, що мають
значення  для  справи, недоведеність обставин, що мають
значення  для  справи, які
суд  визнав  встановленими, невідповідність  висновків
суду  обставинам  справи та
порушення  норм  матеріального
та  процесуального  права, просить  постанову в
зазначеній  частині  скасувати та прийняти нову  постанову, якою зазначену   позовну вимогу   задовольнити.

Відповідач  із зазначеною
постановою господарського суду  першої
інстанції в  частині  задоволення
позовних вимог про скасування рішення державної податкової інспекції у
Московському районі м. Харкова  НОМЕР_5
від 12.05.2006 р. не  погодився,
звернувся  до Харківського  апеляційного
господарського суду з апеляційною скаргою, в  якій, посилаючись на  неповне з"ясування місцевим
господарським судом  обставин, що мають
значення  для  справи, та
порушення  норм  матеріального
та  процесуального  права, просить  постанову
скасувати та прийняти нову
постанову, якою в задоволенні
позову відмовити.

Позивач у запереченнях на
апеляційну скаргу відповідача та
в  судовому засіданні, просить
в  її задоволенні  відмовити.

Відповідач  у  запереченнях на  апеляційну
скаргу  позивача просить залишити
її без задоволення, а  оскаржувану  постанову в
частині відмови  в  задоволенні
позовних вимог щодо скасування рішення ДПІ у  Московському районі м. Харкова про
застосування  штрафних (фінансових)
санкцій НОМЕР_3 від  12.05.2006 р.  -без змін.

У  зв"язку  з тим, що апеляційні  скарги позивачем та  відповідачем
подано на одну  й  ту
саму  постанову, колегія  суддів
вважає за  необхідне  об"єднати їх розгляд в  одне
апеляційне  провадження.

Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши доводи,
викладені  в  апеляційних скаргах, вислухавши
пояснення  представників  сторін та
перевіривши правильність застосування
місцевим господарським судом
норм  матеріального та  процесуального права, колегія  суддів дійшла
висновку, що апеляційні  скарги
задоволенню не підлягають, виходячи з наступного.

03.05.2006 р. Державною податковою інспекцією у  Московському районі  м. Харкова було проведено планову  перевірку господарської одиниці - кіоску,
який  належить позивачу,  розташований
за  адресою:  АДРЕСА_1
щодо контролю за  здійсненням  розрахункових операцій у  сфері
готівкового та  безготівкового
обігу.

За  результатами  перевірки
було складено акт НОМЕР_2 від 03.05.2006 р., в  якому
зазначено, що перевіркою встановлено наступні  порушення: роздрібна  торгівля тютюновими  виробами
без наявності  ліцензії, продаж
тютюнових виробів поштучно, а  саме:
1  сигарети "LM" синій  за
ціною  0,20 грн., непроведення
розрахункових операцій через реєстратори розрахункових операцій з початку  робочого
дня за  реалізований  товар (в
тому  числі тютюнові  вироби) на
суму 178,25 грн., здійснення торговельної діяльності без придбання
відповідного торгового патенту (торговий
патент на  момент перевірки
був  відсутній), неведення  обліку
товарів за  місцем  реалізації та
зберігання на суму 29,90 грн.  чим
порушено ч. 1 ст.3, ч. 1 ст. 7 Закону
України  "Про патентування
деяких видів підприємницької діяльності, ч. 6 статті 15 , стаття  15-3 Закону
України "Про державне регулювання виробництва  і обігу спирту етилового, коньячного і  плодового, алкогольних напоїв та тютюнових
виробів", пунктів 1.2, 2 статті
3  Закону  України "Про застосування реєстраторів
розрахункових операцій у  сфері  торгівлі, громадського харчування та  послуг".

За результатами
розгляду  матеріалів  перевірки
державною податковою інспекцією у
Московському  районі м. Харкова
були прийняті рішення: про застосування
фінансових санкцій НОМЕР_4 від 12.05.2006 р., яким на підставі  абз. 5
та 8 частини другої статті  17
Закону  України "Про державне регулювання
виробництва і обігу спирту  етилового,
коньячного і  плодового, алкогольних
напоїв та тютюнових виробів" за
здійснення  в  порушення
ч. 6 статті  15  зазначеного Закону  роздрібної торгівлі тютюновими виробами без
наявності   відповідної ліцензії та  в
порушення вимог статті  15-3
Закону реалізацію тютюнових виробів поштучно до позивача  застосовано штрафні  санкції на
суму 3400,00 грн.;  про
застосування  штрафних (фінансових)
санкцій від 12.05.2006 р. НОМЕР_3, яким
за  порушення  п. 1, 2 статті  3 Закону України "Про застосування  реєстраторів
розрахункових операцій у  сфері
торгівлі, громадського харчування та
послуг"  на  підставі
п. 1  статті 17 Закону  України "Про застосування  реєстраторів
розрахункових операцій у  сфері  торгівлі громадського харчування  та
послуг" до позивача
застосовано  фінансові  санкції
в  розмірі 891,25 грн.

Ці рішення не були оскаржені позивачем у встановленому порядку.

Позивач  в  позові
та  апеляційній  скарзі в
якості  підстав  неправомірності  рішення
ДПІ  у  Московському
районі  м. Харкова  НОМЕР_3 від
12.05.2006 р.  посилається  на те, що він є платником  єдиного податку, а тому  згідно
з п. 6  статті  9 Закону
України "Про
застосування  реєстраторів  розрахункових операцій у  сфері торгівлі, громадського харчування  та
послуг"  має право не
застосовувати реєстратори розрахункових операцій та розрахункові  книги, та окрім цього вона  ніколи не здійснювала  торгівлю підакцизним товаром. Колегія  суддів
з такими доводами  не  погоджується , виходячи з наступного.

Як  вбачається  з матеріалів справи, перевіряючими під
час  перевірки господарської одиниці
позивача  було  відібрано письмові  пояснення
від гр-ки ОСОБА_3, , в  яких
зазначено, що  остання  працює в
кіоску  ІНФОРМАЦІЯ_1 з 01.01.2006
р. , її заробітна  плата складає  360,00 грн.
в  місяць. При  покупці 4-х
пляшок  пива "Оболонь
-Преміум" за  ціною  2, 50 грн. за
ппляшку, 2-х пачок  сухарів за
ціною  0,80 грн. за  штуку, 2-х
сигарет, жуйки за ціною  0,20
копійок  на  загальну
суму покупки  12,00 грн.
касовий  чек  не
вибивався та  не  видавався , розрахункова квитанція  не
виписувалась і  не  видавалась. Зазначені обставини пояснює тим,
що  в
кіоску   РРО та  розрахункова
книга  відсутні. З приводу
продажу  сигарет поштучно гр-ка ОСОБА_3,
пояснила , що дала  сигарету  своєму
чоловікові, а  0,20  грн. він віддав  як
борг  за  жуйку.

Таким чином,
здійснення  позивачем  в
порушення  п. 1, 2 статті  3 Закону України "Про застосування  реєстраторів
розрахункових операцій у  сфері
торгівлі, громадського харчування та
послуг"  реалізації пива  у
пляшках   без  застосування РРО та  розрахункової книжки підтверджується  актом
перевірки, поясненнями ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 та  показаннями
перевіряючого  ОСОБА_6.

Місцевий  господарський суд
правомірно  не  прийняв
в  якості  доказу , який
би спростував  надані  ОСОБА_3 в
письмових поясненнях  відомості,  нотаріально засвідчену  заяву ОСОБА_4, в  якій зазначено, що  ця
особа  була  присутня
при перевірці, оскільки прибирала у
кіоску  позивача з метою
заробітку, а  письмові  пояснення
надавала, перебуваючи у   стані  психологічного стресу, на тій  підставі, що позивачем  не
надано доказів, що ОСОБА_4 та
гр-ка ОСОБА_3, це одна й  та  сама
особа, а  відомості,  надані
в  заяві , суперечать поясненню,
наданому ІНФОРМАЦІЯ_1  під час  проведення
перевірки. Необгрунтованими є також
посилання позивача на те, що, як
зазначено в  заяві,  вказана
особа письмових пояснень не надавала , а
підписувала чистий  аркуш, які
їй   запропонували  підписати
перевіряючі, оскільки
позивачем  не  надавались
докази звернення  до
правоохоронних органів  з цього  питання
та  не  заявлялось клопотання  про
проведення почеркознавчої чи авторознавчої  експертизи. Тому доводи позивача в цій
частині судом не приймалися.

Як вбачається із заяви гр-ки ОСОБА_4, приватний нотаріус ОСОБА_5
засвідчила тільки справжність її підпису, а не надані нею пояснення.

Згідно  зі  статтею 3 Закону України "Про
застосування реєстраторів  розрахункових
операцій у  сфері торгівлі, громадського
харчування та  послуг"   суб"єкти підприємницької діяльності,
які  здійснюють розрахункові  операції в
готівковій та/або безготівковій
формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо)
при продажу товарів (наданні  послуг)
у  сфері
торгівлі, громадського харчування та
послуг зобов"язані  проводити
розрахункові  операції з роздрукуванням
відповідних розрахункових документів, що підтверджують виконання  розрахункових операцій або у  випадках, передбачених цим Законом, із застосуванням  у
встановленому порядку
розрахункових книжок  та  видавати особі, яка  отримує або повертає товар, отримує послугу
або відмовляється від неї, розрахунковий документ встановленої форми на  повну
суму  проведеної операції.

До   Переліку окремих форм
та  умов проведення діяльності у  сфері
торгівлі, громадського харчування
та  послуг, яким  дозволено проводити розрахункові  операції без застосування реєстраторів  розрахункових операцій з використанням
розрахункових книжок та  книг обліку розрахункових
операцій, затвердженому  постановою
Кабінету  Міністрів  України № 1336 від 23.08.2000 р.  включена
роздрібна торгівля  продовольчими
товарами та  пивом  у пляшках і
бляшанках за  умови  відсутності
інших підакцизних товарів, що здійснюється  відповідно до законодавства з питань
оподаткування суб"єктів  малого  підприємництва (в  тому
числі шляхом отримання свідоцтва про сплату єдиного податку).

Необгрунтованими є
посилання  позивача  в
адміністративному  позові та  апеляційній
скарзі на   статтю
11-1 Закону  України "Про
державну  податкову службу України"
та  на те, що  накази
на  проведення  перевірки чи
направлення  на її проведення
не  видавались.

Стаття  11-1 Закону  України "Про державну  податкову службу України" регулює
порядок  та  підстави
проведення  органами  державної податкової служби планових та  позапланових виїзних перевірок своєчасності,
достовірності, повноти нарахування
та  сплати податків і  зборів (обов"язкових платежів, тоді  як
перевірка  позивача  проводилась  з питань щодо контролю за  здійсненням розрахункових операцій у  сфері готівкового та  безготівкового обігу на підставі статті  11 Закону
України "Про державну
податкову службу України" та статтей  15, 16
Закону  України "Про
застосування реєстраторів  розрахункових
операцій у  сфері торгівлі, громадського
харчування та  послуг"  Згідно зі
статтею 11-2 Закону  України
"Про державну податкову  службу
в  Україні"  посадові
особи органу державної податкової служби вправі приступити до проведення
планової або позапланової виїзної перевірки за
наявності підстав для  її
проведення, визначених  цим та  іншими законами України, та  за
умови надання платнику податків під розписку направлення  на перевірку чи копії наказу керівника  податкового органу  про проведення  позапланової
виїзної перевірки.

Оскільки  посадовими
особами  державної податкової служби
України проводилася планова  перевірка
щодо дотримання законодавства  за  здійсненням операцій  у
сфері готівкового  та  безготівкового обігу, що підтверджується
копією плану  перевірок щодо контролю
за  здійсненням розрахункових операцій
у  сфері готівкового  та
безготівкового обігу на травень 2006 р., тому  підставою для
допуску на перевірку є надання
платнику  податків  під розписку
направлення  на перевірку. Такі
направлення позивачеві були надані.

Як  вбачається з матеріалів
справи,  копії направлень  на
перевірку було надано  до суду
самим  позивачем при  поданні
позовної заяви.

Пунктом 1  статті  17 Закону
України "Про застосування реєстраторів  розрахункових операцій у  сфері торгівлі, громадського харчування
та  послуг"  передбачено, що за  порушення вимог цього Закону  до суб"єктів підприємницької діяльності,
які  здійснюють розрахункові  операції за
товари (послуги), за
рішенням  відповідних органів  державної податкової служби
застосовуються  фінансові  санкції, зокрема  у
п"ятикратному  розмірі
вартості проданих товарів (наданих послуг), проведення розрахункової операції
без використання розрахункової книжки.

Зважаючи на наведене, місцевий
господарський  суд дійшов  правильного висновку  про відмову в
задоволенні  позовних вимог про
скасування  рішення
відповідачаНОМЕР_3  від 12.05.2006 р.

Стосовно позовних вимог про скасування  рішення відповідача № НОМЕР_4 місцевий  господарський
суд дійшов  правильного
висновку  про їх задоволення.

Відповідач в  апеляційній
скарзі посилається   на те, що
реалізація  позивачем тютюнових виробів
без наявності  ліцензії підтверджується
письмовими поясненнями ІНФОРМАЦІЯ_1
ОСОБА_3,  додатком  до акту  перевірки , який  є його невід"ємною частиною, та  свідченнями
перевіряючого ОСОБА_6 є необгрунтованими.

Як  вірно зазначено місцевим
господарським судом  з акту  перевірки вбачаться, що перевіряючими  був
зафіксований  факт реалізації
2  сигарет(жуйка), які не є тютюновими
виробами та  про інші  факти реалізації тютюнових виробів  в  акті  не зазначено.

Додаток   до акту  перевірки не
містить відомостей, що зазначені
в  ньому    тютюнові
вироби призначені  для  реалізації та
не  зазначено  про
будь-які  документи, які  підтверджують знаходження   їх у
позивача.

В  письмових пояснень
ОСОБА_3 також не   вказується  на
реалізацію  сигарет, а  зазначено, що
сигарету  вона  дала
своєму  чоловіку , а  0,20 грн. він
віддав  як борг за жуйку. Тобто
перевіряючими не встановлений факт реалізації
сигарет поштучно.

Також місцевий
господарський  суд  правомірно
закрив   провадження  у
справі на  підставі   п. 1
статті  157 Кодексу  адміністративного судочинства  України
в  частині позовних вимог про  визнання
таким, що не  відповідає чинному
законодавству   акта  перевірки
НОМЕР_2 від 03.05.2006 р., у
зв"язку  з тим, що відповідно
до п.2 статті  2  Кодексу
адміністративного судочинства
України  до адміністративних судів  можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії
чи бездіяльність суб"єктів  владних
повноважень, а акт  перевірки  не є актом
ненормативного характеру в
розумінні  чинного законодавства
і  не
породжує права  та  обов"язки господарюючого
суб"єкта.

За  таких обставин
колегія  суддів  вважає, що
місцевий  господарський  суд
правильно встановив  обставини
справи та  ухвалив  постанову з додержанням норм  матеріального та  процесуального права.

Керуючись п. 1  статті  198,
статтями 200, 205, 206 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія  суддів

ухвалила:

Апеляційні  скарги
позивача  та відповідача залишити без
задоволення.

Постанову господарського суду Харківської області  від 06.02.2007 р. у  справі №
АС-13/522-06 залишити без змін.

Ухвала  набирає
чинності  з моменту  проголошення
та  може  бути оскаржена  до Вищого адміністративного суду  України протягом  одного місяця
з дня  виготовлення  ії в
повному  обсязі.

Головуючий суддя
(підпис)                   Фоміна
В.О.

Суддя
(підпис)
Білоконь Н.Д.

Суддя
(підпис)                   Івакіна
В.О.