Господарський суд
Житомирської області
______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Від "17" квітня 2007 р.                                                     Справа № 12/409

Господарський суд Житомирської області у складі:

Головуючого судді

судді Сікорська Н.А.

судді

за участю представників сторін

від позивача Пилипович В.О., довіреність  від 20.01.07

від відповідача не з'явився.

розглянув справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Ламела" (с. Новий Яр Яворівського району Львівської області)

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Адітон - Житомир" (м. Житомир)

про стягнення 81521,98 грн.

У відповідності до ч.3 ст.69 ГПК України, справа розглядається у більш тривалий строк, ніж передбачено ч.1 цієї статті.

Позивачем пред'явлено позов про розірвання договору поставки № 17/08/007 від 11.08.06р., який укладений між ТОВ "Ламела" та ТОВ "Адітон-Житомир" та стягнення                         81 521,98 грн., з яких: 78 018,98 грн. - основний борг, 577,00 грн. - 3% річних, 2 808,00 - штраф за порушення грошового забов'язання.

Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав. Подав заяву про зменшення позовних вимог, згідно якої просить стягнути з відповідача 54 303,33 грн., з яких: 50 918,33 грн. - основний борг, 577,00 грн. - 3% річних, 2 808,00 - штраф за порушення грошового забов'язання.

Представник відповідача втретє не з'явився в судове засідання, про причини неявки суд не повідомив. Надіслано відзив на позовну заяву та доповнення до неї, згідно яких відповідач просить відмовити у позові (а.с.52-54,122).

Враховуючи зазначене, суд вважає, що відсутність представника відповідача не перешкоджає вирішенню справи по суті.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

11.08.06р. між Товариством з обмеженою відповідальністю "Ламела" (позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Адітон-Житомир" (відповідач) було укладено договір поставки № 17/08/007 (а.с.12-13)).

Відповідно п. 12.1 договору, договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами і діє до 31 грудня 2007 року в іншому випадку до повного виконання своїх зобов'язань за цим договором.

Як зазначив позивач, на виконання договору в період з 18.08.06р. по 30.09.06р., відповідачу було поставлено товар - вироби з пластмаси   на загальну суму 116076,52 грн.

Факт отримання відповідачем товару  підтверджується видатковими накладними та довіреностями, копії яких долучено до матеріалів справи (а.с.14-26).

Згідно з п.5.1. Договору відповідач зобов’язався розрахуватися по кожній партії товару на умовах 50% передоплати та 50% відтермінованого платежу, що не перевищує 14 календарних днів з моменту поставки.

Відповідно до позовної заяви та  письмових обгрунтувань позивача (а.с.58-60), вартість поставленого товару станом на 11.01.07р. було сплачено частково, на суму 38057,54 грн. Вказане підтверджується банківськими виписками, копії яких є в матеріалах справи (а.с. 41-119) та актами звірки взаєморозрахунків станом на 14.12.06р. (а.с.11, 134). Як зазначив позивач, на момент звернення до суду борг відповідача становив 78018,98 грн.

Згідно заяви позивача (а.с.62), сума заборгованості була зменшена на вартість повернутого  товару  на загальну суму 23600,71 грн., що підтверджується накладними від 13.03.07р., копії яких є в матеріалах справи (а.с.63-68). Судом також встановлено, що 20.03.07р. відповідачем було проведено часткову оплату товару на суму 1000,00 грн. (а.с.91).

Оскільки повернення товару та остання проплата відбулися після звернення позивача до суду, в частині стягнення 24600,71 грн.  провадження у справі слід припинити за п.1-1 ст.80 ГПК України, у зв'язку з відсутністю предмету спору.

Під час розгляду справи встановлено, що позивач, при зверненні до суду, не врахував оплати, проведені позивачем в період з 20.12.06р. по 24.01.07р., тобто до пред'явлення позову до суду,  на суму 2500,00 грн.  За вказаних обставин в цій частині позовні вимоги заявлялись безпідставно, а тому в їх задоволенні слід відмовити.

Враховуючи викладене, на день розгляду справи борг відповідача складав 50918,33 грн.

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого  індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої  суми, якщо  інший  розмір процентів не встановлений договором або законом.

На підставі ст. 625 ЦК України та п. 8.4 договору відповідачу нараховано             577,00 грн. 3% річних (а.с.3).

Згідно ст.230 Господарського кодексу України покупець (відповідач) у випадку порушення термінів оплати, зазначених у п.5 Договору, виплачує на користь Постачальника пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який нараховується пеня, від вартості поставленого але не оплаченого в термін товару за кожний день прострочення.

Відповідно до п. 8.2 договору, у випадку, якщо покупець порушує строки платежів, то  він сплачує постачальнику пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожен день прострочки.

На підставі ст.230 Господарського кодексу України та п.8.2 договору позивач нарахував відповідачу пеню на суму 2808,00 грн. (а.с.3).

Зазначені розрахунки річних та пені зроблені  за період прострочки грошового зобов'язання (виходячи з відвантаження товару по останній накладній, тобто від 30.09.07р.) з 14.10.06р. по 11.01.07р. (90 днів), що не суперечить вимогам чинного законодавства.

Відповідач позовні вимоги не визнає. Вважає, що договір №17/08/007 від 11.08.06р. не являється підставою виникнення спірних правовідносин  між сторонами, тому просить в задоволенні позову відмовити, про що зазначив у письмовому відзиві на позовну заяву №10 від 26.03.07р. (а.с.52-54) та доповненнях до нього (а.с.122). Свої заперечення грунтує на тих обставинах, що зазначений договір  не можна вважати укладеним, оскільки в ньому не узгоджено сторонами істотні умови щодо кількості та асортименту поставляємого товару. Наголосив, що товар поставлявся по накладних, в яких не було чітко передбачено  строк розрахунків та, які зі сторони позивача підписані неуповноваженою  особою - Кухар І.В..

Оцінивши в сукупності матеріали справи та пояснення сторін, господарський суд вважає  позовні вимоги позивача обгрунтованими, а заперечення відповідача безпідставними   враховуючи наступне.

У відповідності до ст.11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

З наданих документів вбачається, що договір №17/08/07 було укладено 11.08.06р.

Як пояснив представник позивача (а.с.79) сторони по справі жодних інших договорів, окрім договору № 17/08/007 не укладали.

Перша поставка товару по накладній була здійснена 18.08.06р., наступні - 25.09.06р., 30.09.06р.

Як вбачається з договору №17/08/007 від 11.08.06р. його предметом є поставка виробів із пластмаси (п.1 договору).

Відповідно до п.п. 2.2  Статуту позивача, предметом діяльності  Товариства є виробництво продукції з пластмас. Тобто предмет діяльності позивача співпадає з предметом поставки за договором.

За п.2 договору загальна кількість товару по договору визначається на основі накладних, які вважаються невід'ємною складовою частиною цього  договору. Кількість та асортимент належного до поставки товару по кожній партії встановлюється постачальником в накладній.

Згідно п.3.2 договору, поставка здійснюється на підставі замовлень, що подаються покупцем у письмовій або усній формі (передаються по факсу, телефону).

Зазначені положення договору в повній мірі кореспондують з наданими позивачем накладними, оскільки в них у відповідності до умов договору визначено кількість, асортимент та ціну виробів із пластмаси. Суд не може акцентувати увагу на відсутності письмових замовлень відповідача, оскільки  п. 3.2. договору передбачає їх подання  в тому числі і в усній формі, що виключає існування письмового документа на підтвердження факту виконання зазначеного пункту. Наявність, підписаної сторонами накладної, факт прийняття товару покупцем та часткова його оплата є підтвердженням досягнення сторонами згоди по таких істотних умовах, як асортимент, кількість, ціна товару.

Суд не розцінює як підставу вважати спірний договір неукладеним, відсутність специфікації, у якій, згідно ч.2 ст. 266 Господарського кодексу України,  за  згодою  сторін визначаються, загальна кількість товарів,  що  підлягають  поставці,  їх часткове співвідношення (асортимент,  сортамент,  номенклатура) за сортами,  групами, підгрупами, видами, марками, типами, розмірами,  якщо інше не передбачено законом, оскільки, як уже зазначалося, досягнення домовленості по перерахованих умовах сторони підтвердили підписанням видаткових накладних.

Зазначене відповідає положенням Цивільного кодексу, згідно яких (ч.2ст. 712)  до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Повноваження Кухара І.В. на підписання, від імені позивача, документів, по яких відвантажувалися контрагентам товарно-матеріальні цінності, підтверджені наказом №182 від 17.08.04р., копія якого є в матеріалах справи (а.с.61).

За вказаних обставин у суду є всі підстави вважати видаткові накладні, які є бухгалтерськими документами і, по яких здійснювалася поставка товару, невід'ємною складовою договору № 17/08/007 від 11.08.06р., оскільки вони містять узгоджені сторонами істотні умови вказаного договору, а їх форма та зміст в повній мірі відповідають вимогам чинного законодавства.

Крім того, договором взагалі не обумовлено наявність специфікації, натомість саме накладні визнано невід'ємною його частиною.

Зазначене  відповідає ст.6 ЦК України, п.3 якої передбачено, що сторони в договорі можуть відступити  від  положень  актів цивільного  законодавства  і врегулювати свої відносини на власний розсуд.

Твердження позивача щодо невизначеності строків проведення розрахунків не можуть бути прийняті господарським судом, оскільки ст. 692 Цивільного кодексу України передбачено, що  покупець  зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або  прийняття  товаророзпорядчих  документів   на   нього,  якщо договором  або  актами  цивільного  законодавства  не встановлений інший строк оплати товару.

З п.5.1 договору вбачається, що розрахунок по кожній партії товару здійснюється на умовах 50% передоплати та 50% відтермінованого платежу, що не перевищує 14 календарних днів з моменту поставки. Зазначене в повній мірі відповідає вказаним в накладних умовам, а саме: відтермінований платіж на 14 днів.

Наявність заборгованості в сумі 50918,33 грн. станом на 12.04.07р. підтверджено, підписаним сторонами Актом звірки взаєморозрахунків за період з 11.08.06р. по 12.04.07р. (а.с.134). При огляді вказаного акту судом встановлено, що заборгованість у вищевказаній сумі є заборгованість саме за договором  17/08/007 від 11.08.06 і сторонами  не заперечується.

Враховуючи зміст, мету договору №17/08/007 від 11.08.06р. і наступну поведінку сторін, суд вважає що саме він є підставою виникнення спірних правовідносин, а видаткові накладні, згідно яких здійснювалася поставка товару, є його невід'ємною складовою частиною.

Згідно ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Згідно положень ст.628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

У відповідності до ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

За вказаних обставин розрахунки позовних вимог є обґрунтованими та відповідають вимогам чинного законодавства.

Що стосується вимоги позивача про розірвання спірного договору, то у відповідності до положень ч.2 ст. 651 ЦК України договір  може  бути розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у  разі  істотного  порушення  договору другою  стороною  та в інших випадках,  встановлених договором або законом.

Істотним є таке порушення стороною договору,  коли  внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Оскільки, у зв'язку з невиконанням відповідачем своїх зобов'язань по договору щодо проведення розрахунків, позивач не отримав своєчасної та повної оплати  за поставлений товар, яку, укладаючи спірний договір, розраховував отримати в повному обсязі та в обумовлені ним строки, суд вважає зазначене порушення істотним, а договір таким, що підлягає розірванню.

Згідно з ст.ст. 525, 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Одностороння відмова від зобов’язання не допускається.

Згідно з ст.33 ГПК України сторони повинні довести ті обставини, на які вони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень.

Оцінивши в сукупності матеріали справи, господарський суд дійшов висновку, що позов обгрунтований, підтверджується належними доказами по справі і підлягає задоволенню в сумі 54303,33 грн., в тому числі 50918,33 грн. - основного боргу, 2808,00 грн. пені,  577,00 грн. - 3% річних. В частині стягнення  24600,71 грн.  провадження у справі припинити за п. 1-1 ст. 80 ГПК України.  В  стягненні 2500 грн. відмовити.

Судові витрати покладаються на відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підставі ст.ст. 525, 526, 625 Цивільного кодексу України, керуючись ст.ст. 33,34, 49, 69,п.1-1ст.80, ст.ст.82-85ГПК України, господарський суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Розірвати укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю "Ламела"  та Товариством з обмеженою відповідальністю "Адітон - Житомир" договір № 17/08/007 від 11.08.06.

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Адітон - Житомир", юридична адреса: 10029, м. Житомир, вул. Котовського,61; фактична адреса: м. Житомир, провулок Іподромний, 3А, код 32122179

на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Ламела", 81050,  Львівська обл., Яворівський р-н,  с. Новий Яр, код 32234448

- 50918,33 грн. - основного боргу;

- 2808,00 грн. пені;

- 577,00 грн. - 3% річних;

- 874,04 грн. державного мита;

- 114,72 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

4. Припинити провадження у справі в частині стягнення  24600,71 грн. за п. 1-1 ст. 80 ГПК України.

5. В  решті позовних вимог відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня підписання рішення, оформленого відповідно до статті 84 цього Кодексу.

Суддя

Дата підписання: 03 травня 2007 року.

Віддрукувати:

1 - в справу

2,3 - сторонам