ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД
справа № 20-6/024
ПОСТАНОВА

і м е н е
м     У к р а ї н и

"10" квітня 2007 р.  11:30
м. Севастополь

Господарський суд міста Севастополя
в складі:

судді Лазарева С.Г., при секретарі
Городецької Н.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Севастополі адміністративну справу

за позовом прокурора Ленінського
району м.Севастополя в інтересах держави в особі Державної податкової інспекції
у Ленінському районі м. Севастополя до суб'єкта підприємницької
діяльності  ОСОБА_1 про стягнення
1530,00  грн.

за участю представників:

прокурора -Шабліна
Євгена Ігоровича, прокуратура міста Севастополя, посвідчення № 490 від
21.03.2007,

позивача -Мацигайло Олени
Василівни, головного державного податкового інспектора юридичного відділу,
довіреність № 10-04/223 від 21.08.2006,

відповідача -не з'явився,

С у т ь   с п о р а:

Прокурор Ленінського району
м.Севастополя звернувся до суду з адміністративним позовом в інтересах держави
в особі Державної податкової інспекції в Ленінському районі м.Севастополя до
суб'єкта підприємницької діяльності ОСОБА_1 про стягнення заборгованості по
податку на додану вартість у розмірі 1530,00 грн.

Ухвалою від 19.03.2007 відкрите
провадження у адміністративній справі, призначено попереднє судове засідання на
03.04.2007.

Ухвалою від 03.04.2007, з'ясував
відсутність можливості врегулювання спору між сторонами, справа призначена до
судового розгляду на 10.04.2007.

Свої позовні вимоги позивач
обґрунтовує порушенням відповідачем вимог податкового законодавства України.

Відповідач в судове засідання не
з'явився, витребувані судом документи не надав, про час та місце судового
розгляду був повідомлений належним чином.

Відповідно до частини другої статті
128 Кодексу адміністративного судочинства України, неприбуття в судове
засідання без поважних причин представника сторони або третьої особи, які
прибули в судове засідання, або неповідомлення ним про причини неприбуття не є
перешкодою для розгляду справи.

При викладених обставинах,
враховуючи те, що відповідач викликався в судове засідання, зобов'язувався
надати необхідні для розгляду справи документи, але в суд не з'явився та не
надав витребувані документи, суд вважає можливим розглянути справу у
відсутність відповідача за наявними в ній матеріалами.

Згідно ст.ст.27, 49, 51, 130
Кодексу адміністративного судочинства України, представникам прокурора та
позивача роз'яснені їх процесуальні права і обов'язки.

Розглянувши матеріали справи,
дослідивши представлені докази, заслуховуючи пояснення представників прокурора
та позивача, суд

в с т а н о в
и в:

Відповідно до ст.121 Конституції
України, на прокуратуру покладено представництво інтересів громадянина або
держави в суді у випадках, визначених законом.

Згідно положень статті 60 Кодексу
адміністративного судочинства України, у випадках, встановлених законом,
Уповноважений Верховної Ради України з прав людини, прокурор, органи державної
влади, органи місцевого самоврядування, фізичні та юридичні особи можуть
звертатися до адміністративного суду із адміністративними позовами про захист
прав, свобод та інтересів інших осіб і брати участь у цих справах. Прокурор
здійснює в суді представництво інтересів громадянина або держави в порядку,
встановленому цим Кодексом та іншими законами, і може здійснювати
представництво на будь-якій стадії адміністративного процесу.

Відповідно до ч.5 ст.361
Закону України “Про прокуратуру”, прокурор самостійно визначає підстави для
представництва у судах, форму його здійснення і може здійснювати представництво
в будь-якій стадії судочинства в порядку, передбаченому процесуальним законом.

Суб'єкт підприємницької діяльності
ОСОБА_1 перебуває на обліку в ДПІ у Ленінському
районі м. Севастополя як платник податків і зборів.

Статтею 4 Закону України «Про
порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними
цільовими фондами»№ 2181 від 21.12.2000г. (далі Закон) встановлений
порядок подання податкової декларації та визначення суми податкових
зобов'язань.

Відповідно до п.п. 7.7.2 п. 7.7
ст.7 Закону України «Про податок на додану вартість» № 168/97-ВР від
03.04.1997г. з подальшими змінами і доповненнями, у строки, передбачені
законом  для  відповідного податкового  періоду, платник  податку
подає органу державної податкової служби за місцем свого знаходження
податкову декларацію незалежно  від
того,  чи
виникло у цьому  періоді податкове
зобов'язання  чи  ні.

10.03.2004  посадовими особами ДПІ у Ленінському районі
м. Севастополя проведена документальна перевірка з питання своєчасності надання
відповідачем до податкової інспекції декларацій по податку на додану вартість,
за наслідками якої був складений акт НОМЕР_1, якій прикладений до матеріалів
справи.

В ході проведеної перевірки
встановлені порушення відповідачем вимог п.п. 4.1.4 ст.4 Закону, що виразилися
в ненаданні податкових декларацій по ПДВ за березень 2001, квітень 2001,
травень 2001, червень 2001, липень 2001, серпень 2001, вересень 2001, жовтень
2001, листопад 2001, по строку надання до 20.04.2001,  20.05.2001, 20.06.2001, 20.07.2001,
20.08.2001, 20.09.2001,  20.10.2001,  20.11.2001,
20.12.2001  відповідно.

Відповідно до п.п.17.1.1п.17.1
ст.17 Закону, платник податків, що не надає податкову декларацію в терміни,
визначені законодавством, сплачує штраф у розмірі десяти неоподатковуваних
податком мінімумів доходів громадян за кожне таке не надання або затримку.

На підставі акту перевірки,
відповідно до п.п.17.1.3 п.17.1 ст.17 Закону, відносно суб'єкта підприємницької
діяльності ОСОБА_1  було винесено
податкове повідомлення-рішення НОМЕР_2 від 10.03.2004 про визначення йому суми
податкового зобов'язання по податку на додану вартість в сумі (170,00 грн. х 9)
1530,00  грн.

Вказане податкове
повідомлення-рішення одержано відповідачем, що підтверджується особистим
підписом  на поштовому повідомлені,
прикладеному до матеріалів справи.

Відповідно до п.п.17.3.1 п.17.3
ст.17 Закону, сплата (стягнення) штрафних санкцій прирівнюється до сплати
податку і оскарження їх сум.

Дане податкове
повідомлення-рішення, відповідно до ст.5 Закону, відповідачем в апеляційному
порядку оскаржено не було.

Згідно п.п. 5.2.1 п.5.2 ст.5
Закони, якщо платник податків не оскаржив нараховане контролюючим органом
податкове зобов'язання, таке зобов'язання вважається узгодженим.

Відповідно до п.п.5.4.1 п.5.4 ст.5
Закону, якщо узгоджена сума податкового зобов'язання не сплачена платником
податків в строк, то вона признається
сумою податкового боргу платника податків.

Згідно п.п.3.1.1 п.3.1 ст.3 Закону,
активи  платника  податків
можуть   бути   примусово стягнені  в
рахунок  погашення його
податкового боргу виключно за рішенням
суду.  В  інших
випадках  платники  податків самостійно визначають черговість та
форми задоволення претензій кредиторів за рахунок  активів,
вільних  від заставних зобов'язань
забезпечення боргу.

Таким чином, позовні вимоги
позивача про стягнення з відповідача суми заборгованості перед бюджетом по
податку на додану вартість у розмірі 1530,00 грн., підлягають
задоволенню.

Відповідно до пункту 4 статті 94
Кодексу адміністративного судочинства України, у справах, в яких позивачем є
суб'єкт владних повноважень, а відповідачем - фізична чи юридична особа, судові
витрати, здійснені позивачем, з відповідача не стягуються.

На підставі висловленого, керуючись
ст. 94, 158-163, Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

1.          Позов задовольнити.

2.          Стягнути з суб'єкта підприємницької
діяльності ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, ідентифікаційний код НОМЕР_3, р/р
НОМЕР_4 у СФ АКІБ „Укрсиббанк” МФО 384588) суму заборгованості по податку на
додану вартість на п/р 0007, код платежу 14010100 в УДК у м.
Севастополі, МФО 824509 у розмірі 1530,00 грн.

3.           Копії постанови направити сторонам.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку до Севастопольського апеляційного господарського суду
через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення
постанови заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього протягом 20 днів
апеляційної скарги, з подачею її копії до апеляційної інстанції або в порядку
частини 5 статті 186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Постанова набирає законної сили
після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо таку
заяву не було подано. Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але
апеляційна скарга не була подана в строк, постанова набирає законної сили після
закінчення цього строку.

Суддя                                         підпис
С.Г.Лазарев

З оригіналом згідно

Суддя
С.Г.Лазарев

16.04.2007

Постанова складена та підписана

в порядку ч. 3 ст. 160 КАС України

16.04.2007.