ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ухвала

Іменем України

"05" березня 2007 р.                                                             Справа  № 2/58

СУДДЯ Господарського суду Закарпатської області О.Ф. Ремецькі

розглянувши заяву приватного підприємства „КООІМ ТРАНС”, м. Мукачево про вжиття заходів до забезпечення позову шляхом накладення арешту на все нерухоме та рухоме майно ТОВ „КООІМЕКС-Україна” та грошові кошти, які знаходяться на рахунках відповідача в установах банків у розмірі позовних вимог,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду області від 05.03.2007р. порушено провадження у справі за позовом приватного підприємства „КООІМ ТРАНС”, м. Мукачево до товариства з обмеженою відповідальністю „КООІМЕКС-Україна”, м. Мукачево про розірвання договору №03-03/06 від 22.03.2006р. купівлі-продажу автотранспорту та стягнення суми 590723грн. авансової оплати.

Позивач звернувся до суду з вищевказаною заявою та просить її задовольнити в повному обсязі з тих підстав, що відповідач відмовляється від належного виконання зобов'язання за договором купівлі-продажу, чим саме завдає йому шкоди, а також те, що відповідачем відчужений за договором від 22.03.2006р. автотранспорт передано в заставу. Вважає, що такі відомості беззаперечно доводять обґрунтованість вимог заявника, а їх невжиття спричинить певну небезпеку та заподіє шкоди його правам, свободам та інтересам до ухвалення рішення в справі.

Статтями 66 та 67 ГПК України передбачено, що особа яка має підстави вважати,  що її права порушені або існує реальна загроза їх порушення (можливе утруднення виконання рішення суду), а невжиття таких заходів може зробити неможливим виконання рішення, має право звернутися до господарського суду з заявою про вжиття заходів до забезпечення позову в будь-якій стадії провадження у справі.

У   першому   із  зазначених  випадків  заявник  повинен обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення  позову. З  цією  метою  та  з  урахуванням  загальних вимог,  передбачених статтею 33 ГПК України, обов'язковим є подання доказів наявності  фактичних  обставин,  з якими пов'язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має   здійснити   оцінку  обґрунтованості  доводів  заявника  щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням розумності, обґрунтованості  і  адекватності  вимог  заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін,  а також інших учасників судового процесу; наявності зв'язку  між  конкретним  заходом  до  забезпечення позову і предметом позовної вимоги,  зокрема,  чи спроможний такий захід забезпечити  фактичне  виконання  судового  рішення  в  разі задоволення позову; імовірності утруднення   виконання  або  невиконання  рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб,  що не є учасниками даного судового процесу.

Адекватність   заходу   до   забезпечення    позову,    що застосовується     господарським    судом,    визначається    його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом,  зокрема,  з урахуванням  співвідношення  права  (інтересу),  про  захист  яких просить заявник,  з вартістю майна,  на яке вимагається накладення арешту,  або майнових  наслідків  заборони  відповідачеві  вчиняти певні дії.

Аналізуючи доводи заявника стосовно вжиття заходів до забезпечення позову, суд констатує наступне.

Заявником вказано на необхідність вжиття заходів до забезпечення позову, зокрема, накладення арешту на все нерухоме та рухоме майно ТОВ „КООІМЕКС-Україна” та грошові кошти, які знаходяться на рахунках відповідача в установах банків у розмірі позовних вимог до закінчення розгляду справи.

Як вбачається з матеріалів справи, ПП „КООІМ ТРАНС” у визначеному та погодженому сторонами порядку за договором купівлі-продажу від 22.03.2006р. належно виконав покладені на нього зобов'язання та перерахував відповідачеві авансовий платіж за автотранспорт, однак, такий відповідачем не переданий у встановлений договором термін позивачу. Крім того, у позивача є припущення, що таке майно згодом може бути знецінене, продане або зменшиться за якістю, у зв’язку з чим і заявлене відповідне клопотання.

В даному випадку доводи  заявника  щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням їх розумності, обґрунтованості і адекватності  щодо забезпечення позову належним чином обґрунтовано, а заявлені вимоги не порушуватимуть збалансованості інтересів сторін,  а також інших учасників судового процесу, оскільки вжиті заходи забезпечать неможливість перепродажу відчуженого за угодою від 22.03.2006р. майна іншим особам.

Вищевикладене доводить адекватності заявлених вимог відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Співвідношення  права  (інтересу),  про  захист  яких просить заявник, відповідає вартості майна, на яке вимагається накладення арешту та майнових  наслідків  накладення арешту на належні відповідачеві грошові суми.

Керуючись ст. ст. 66, 67, 86 Господарського процесуального кодексу України,

СУД УХВАЛИВ:

1. Клопотання приватного підприємства „КООІМ ТРАНС”, м. Мукачево про вжиття заходів до забезпечення позову шляхом накладення арешту на все нерухоме та рухоме майно ТОВ „КООІМЕКС-Україна” та грошові кошти, які знаходяться на рахунках відповідача в установах банків у розмірі позовних вимог до закінчення розгляду справи задоволити.

2. Накласти арешт все нерухоме та рухоме майно ТОВ „КООІМЕКС-Україна”, м. Мукачево, вул. Пряшівська, 9 (ідент. код 20456742) та грошові кошти, які знаходяться на рахунках відповідача в установах банків на суму 590723грн.

Суддя                                                             О.Ф. Ремецькі