ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  міста КИЄВА
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М    У К Р А Ї Н И

№ 3/54
08.02.07

За позовом   Регіонального відділення фонду державного майна України по

місту Києву

До                      Державного  підприємства «Центральний науково-дослідний

інститут навігації і управління»

Про                       стягнення 9 676,29 грн.

Суддя Хілінська В.В.

Представники:

Від позивача           Чумічкін А.В. –по дов. № 129 від 14.12.2006

Від відповідача          не з’явились

В засіданні приймали участь

Відповідно до ст. 77 Господарського процесуального кодексу України в судовому засіданні 30.01.2007 оголошувалась перерва.

Обставини справи :

На розгляд Господарського суду міста Києва передані вимоги  Регіонального відділення Фонду державного майна України по місту Києву про стягнення Державного  підприємства «Центральний науково-дослідний інститут навігації і управління»8 952,38 грн. основного боргу, 389,69 грн. пені та 334,22 грн. збитків від зміни індексу інфляції за неналежне виконання взятих на себе останнім зобов’язань згідно договору оренди № 3113 від 10.05.2006.

Позивачем в порядку ст. 22 Господарського процесуального кодексу України в судовому засіданні 30.01.2007 подано заяву про збільшення розміру позовних вимог, в якій заявник просить стягнути з відповідача 12 278,77 грн. основного боргу, 638,13 грн. пені та 601,36 грн. збитків від зміни індексу інфляції.

Позивачем в судовому засіданні 08.02.2007 в порядку ст. 22 Господарського процесуального кодексу України подано заяву про уточнення позовних вимог, а саме зазначено інший рахунок на який мають бути  перераховані кошти до Державного бюджету України.

Відповідач в судове засідання після оголошеної в засідання суду 30.01.2007 перерви не з’явився, письмовий відзив на позов не надав, вимог суду викладених в ухвалі про порушення провадження у справі від 25.12.2006 не виконав.

Однак, відповідачем до канцелярії суду подано клопотання про відкладення розгляду справи в зв’язку з тим, що представник відповідача знаходиться у відрядженні.

Розглянувши клопотання про відкладення розгляду справи суд відзначає наступне

Зайнятість представника відповідача не є підставою для відкладення розгляду справи в розумінні ст. 77 Господарського процесуального кодексу України, оскільки в даному випадку відповідач мав можливість скористатись правилами ст. 28 Господарського процесуального кодексу України та ст. 244 Цивільного кодексу України.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Господарського процесуального кодексу України господарський суд відкладає в межах строків, встановлених статтею 69 цього Кодексу, розгляд справи, коли за якихось обставин спір не може бути вирішено в даному засіданні.

Строк вирішення спору встановлений статтею 69 Господарського процесуального кодексу України, у даній справі закінчується. Клопотань про продовження строку вирішення спору згідно ч. 4 ст. 69 цього Кодексу від сторін не надходило.

Відповідно до ст. 75 Господарського процесуального кодексу України справа розглядається за наявними в ній матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

10.05.2006 між Регіональним відділенням фонду державного майна України по місту Києву (орендодавець) та Державним  підприємством «Центральний науково-дослідний інститут навігації і управління»(орендар) було укладено договір оренди  нерухомого майна, що належить до державної власності № 3113 (далі договір).

Відповідно до п. 1.1. договору орендодавець передав, а орендар прийняв в строкове платне користування державне нерухоме майно, площею 248 кв. м., розміщене за адресою м. Київ, вул. Димитрова, 5, корпус 21, поверх 4, що знаходиться на балансі Державного підприємства Науково-дослідний інститут «Квант»(балансоутримувач). Майно передано в оренду для розміщення закладу науки.

Факт передачі зазначеного приміщення орендарю підтверджується актом прийому-передачі від 10.05.2006.

Сторонами погоджено термін дії даного договору з 10.05.2006 до 10.10.2007 (п. 10.1. договору).

Пунктом 3.3. договору встановлено, що перерахування здійснюється орендарем самостійно до 10 числа місяця, наступного за звітним з урахуванням щомісячного індексу інфляції таким чином: 70% орендної плати перераховується орендарем до державного бюджету; 30% орендної плати перераховується орендарем на розрахунковий рахунок балансоутримувача.

Згідно п. 5.6. договору орендар зобов’язався подавати Регіональному відділенню фонду державного майна України по місту Києву копії платіжних доручень з відміткою банку про перерахування орендної плати до державного бюджету України до 12 числа кожного місяця, наступного за звітним.

Наявні матеріали в справі свідчать про порушення відповідачем  термінів здійснення платежів по орендній платі до Державного бюджету України та не надано вчасно копії платіжних доручення за період з травня 2006 року по грудень 2006 року, в результаті чого виникла заборгованість, яка  за уточненими розрахунками позивача та неоспореними відповідачем становить 12 278,77 грн.

Згідно п. 1 ст. 193 Господарського кодексу України суб’єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов’язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов’язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до п. 7 ст. 193 Господарського кодексу України не допускаються одностороння відмова від виконання зобов’язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов’язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Згідно ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов’язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов’язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог –відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 525 Цивільного кодексу України встановлено, що одностороння відмова від зобов’язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Таким чином, вимоги позивача в частині стягнення з відповідача суми боргу в розмірі 12 278,77 грн. обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Пунктом 3.5. договору передбачено, що орендна плата, перерахована несвоєчасно або не в повному обсязі, підлягає індексації і стягується до бюджету та балансоутримувачу у визначеному в п. 3.3. договору співвідношенні, відповідно до чинного законодавства України з урахуванням пені в розмірі подвійної облікової ставки НБУ на дату нарахування пені від суми заборгованості, з урахуванням індексації, за кожний день прострочення, включаючи день оплати.

Відповідно до ст. 549 Цивільного кодексу України неустойкою є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов’язання.

Частина 2 ст. 551 Цивільного кодексу України визначає, що якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Сторони можуть домовитись про зменшення розміру неустойки, встановленого актом цивільного законодавства, крім випадків передбачених законом.

При укладанні договору оренди № 3113 від 10.05.2006 сторони визначили розмір відповідальності за порушення зобов’язання щодо оплати орендних платежів.

В зв’язку з тим, що взяті на себе зобов’язання по сплаті орендної плати відповідач не виконав, він повинен сплатити, крім суми основного боргу, пеню відповідно до п. 3.5. договору оренди та Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов’язань», розмір якої, як вбачається з наданого позивачем і неоспореного відповідачем уточненого розрахунку позову, становить 638,13 грн. Вимоги позивача в частині стягнення пені в сумі 638,13 грн. обґрунтовані і підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов’язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов’язання, на вимогу кредитора зобов’язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Як вбачається з уточненого розрахунку позову, наданого позивачем і не оспореного відповідачем, розмір збитків від зміни індексу інфляції становить 601,36 грн. Вимоги позивача в частині стягнення збитків від зміни індексу інфляції у розмірі 601,36 грн. обґрунтовані і підлягають задоволенню.

Згідно з ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідач доказів на спростування обставин, повідомлених позивачем, не надав.

Зважаючи на вищевказане, вимоги позивача є обґрунтованими та такими що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Витрати по державного мита, відповідно до ст. 49 ГПК України,  підлягають стягненню з відповідача в доход Державного бюджету України.

Витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу, відповідно до ст. 49 ГПК України,  підлягають стягненню з відповідача на користь ДП «Судовий інформаційний центр».

Керуючись  ст. 49, ст. ст. 82-85  ГПК України,-

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з  Державного  підприємства «Центральний науково-дослідний інститут навігації і управління»(м. Київ, вул. Димитрова, 5, код 23696820) до Державного бюджету України: одержувач – ВДК у Шевченківському районі м. Києва, код 26077968, банк одержувача –УДК у м. Києві, р/р 0011, МФО 820019, КЕКД 22080300  - 12 278 (дванадцять тисяч двісті сімдесят вісім) грн. 77 коп. 638 (шістсот тридцять вісім) грн. 13 коп. та 601 (шістсот одну) грн. 36 коп. збитків від зміни індексу інфляції.

3. Стягнути  з Державного  підприємства «Центральний науково-дослідний інститут навігації і управління»(м. Київ, вул. Димитрова, 5, код 23696820) в доход Державного бюджету України  135 (сто тридцять п’ять) грн. 13 коп. витрат по сплаті державного мита.

4. Стягнути з Державного  підприємства «Центральний науково-дослідний інститут навігації і управління»(м. Київ, вул. Димитрова, 5, код 23696820) на користь Державного підприємства «Судовий інформаційний центр» (м. Київ, пр-т Перемоги, 34, код 30045370) 118 (сто вісімнадцять) грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Суддя
В.В. Хілінська