СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

"19" лютого 2007 р.
Справа  № 15/365

за позовом          підприємець ОСОБА_1

до відповідача  1 підприємець ОСОБА_2

до відповідача 2 Відкрите
акціонерне товариство Тернопільське обласне підприємство
"Тернопільавтотранс-16100"

про визнання договору від
04.06.2002 р. недійсним та стягнення 5082297,20грн.

Суддя

Секретар судового засідання Михалевська Л.В.

Представники:

Від позивача  :  не
з"явився

Від відповідача 1:  не з"явився

Від відповідача 2 :Пшик В.М.(дов.№
1/4-6 від 02.01.07 р.)

Статті 20,22,91,107 Господарського
процесуального кодексу України сторонам роз'яснені. Відводи з підстав
визначених ст. 20 ГПК України відсутні.

СУТЬ СПОРУ:     Позивач - приватний підприємець ОСОБА_1
звернувся до господарського суду Рівненської області з позовом, відповідно з
яким просить суд визнати недійсним договір підряду, укладений ним 04.06.02 р. з
ПП ОСОБА_2 та ВАТ Тернопільське обласне підприємство
"Тернопільавтотранс-16100".

В процесі розгляду справи позивач
подав заяву про збільшення розміру позовних вимог (т.І, а.с.40-41), відповідно
до якої просить стягнути з ВАТ Тернопільське обласне підприємство
"Тернопільавтотранс-16100" 5000000,00 грн. завданих збитків.

В подальшому, позивач уточнив
збільшені позовні вимоги. Відповідно даних уточнень просить стягнути з
Відповідача 2  5082297,20 грн. завданих
збитків (т.Ш, а.с.196-197).

При цьому, заявлену позовну вимогу
про визнання недійсним оспорюваного договору мотивує тим, що сторонами по
справі при підписанні договору підряду від 04.06.2002 р. не дотримано,
відповідно до вимог ст. 353 ЦК України (1963 р.) - кодексу, що діяв на момент
підписання оспорюваного договору, - істотних умов притаманних для даного виду
договорів, зокрема умов, що стосуються предмету договору, ціни та строку
виконання зобов'язань за договором.  Крім
того, Позивач звертає увагу Суду на відсутність конкретно визначеного кола прав
та обов"язків сторін договору.

Позовні вимоги в частині
відшкодування 5082297,20 грн. збитків, ПП ОСОБА_1 обгрунтовує, зокрема тим, що
в рамках оспорюваного договору Позивач, як Генпідрядник за договором, виконав
на замовлення Відповідачем 2 роботи по будівництву торгово-побутового комплексу
міського автовокзалу, торгово-побутового комплексу «Східний», промтоварного
магазину та прибудови до головного корпусу Тернопільського автовокзалу.
Відповідно до актів форми НОМЕР_1, загальна вартість виконаних Позивачем  будівельних робіт становить 5082297,80
гривень.  А оскільки договір від   04.06.2002 р. Позивач вважає недійсним,
відповідно до вимог ст. 216 чинного ЦК України вимагає відшкодувати вартість
понесених ним витрат (збитків).

Відповідач 1 - ПП ОСОБА_2 позовні
вимоги  вважає підставними та обґрунтованими.
При цьому, відповідач 1 звертає увагу суду на те, що відповідач 2 не виконує
умови договору та ухиляється від прийняття збудованих об'єктів згідно
оспорюваного договору за актом.

Відповідач 2 у поданому відзиві та
його представник безпосередньо в судовому засіданні позовні вимоги не визнає в
зв"язку з їх безпідставністю та необгрунтованістю. Вважає, що роботи
виконані Позивачем неякісно, крім того з порушення встановлених договором
строків. А так, просить в позові відмовити.

З метою встановлення реальної
вартості виконаних позивачем робіт, які існують на момент відшкодування, за
заявою Позивача, Господарським судом Рівненської області ухвалою від 15-17
лютого 2006 року, відповідно до вимог ч. 4 ст. 853 ЦК України, була призначена
будівельно-технічна експертиза, проведення якої доручено приватному
підприємству фірмі «Експерт-Рівне»: м. Рівне, проспект Миру, 15.

Заслухавши  пояснення представників сторін, дослідивши
всі фактичні докази у справі, як кожний окремо, так і в їх сукупності, оцінивши
їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та
об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи, суд прийшов до
висновку про відсутність підстав для задоволення позову.

При цьому, суд встановив та
врахував таке.

04 червня 2002 року між Приватним
підприємцем ОСОБА_1, приватним підприємцем ОСОБА_2 та Відкритим акціонерним
товариством Тернопільське обласне підприємство «Тернопільавтотранс-16100» було
укладено договір підряду на виконання робіт по будівництву. Згідно даного
договору Позивач взяв на себе обов'язок виконати передбачені договором
будівельні роботи відповідно до проектної документації.

На виконання вимог оспорюваного
договору Позивачем, як Генпідрядником за договором, на замовлення Відповідача 2
за власні кошти та власними ( в тому числі залученими) силами виконано роботи
по будівництву наступних об'єктів нерухомого майна: торгово-побутовий комплекс
міського автовокзалу, площею - 1294,6 м. кв., торгово-побутовий комплекс
«Східний», площею - 283, 40 м. кв., промтоварний магазин, площею - 153,20 м.
кв., прибудова до головного корпусу Тернопільського автовокзалу, площею -
238,80 м. кв.

Відповідно до актів форми НОМЕР_1,
доданих до заяви про збільшення розміру позовних вимог Позивача, загальна
вартість виконаних Позивачем  будівельних
робіт становить 5082297,20 гривень. Вищезазначені акти передані відповідачу 2 -
01.03.2006 року, що підтверджується супровідним листом підписаним представником
Позивача - ОСОБА_3 діючим на підставі довіреності ІНФОРМАЦІЯ_1. з відміткою
відповідача 2 про отримання (том Ш, а.с.. 36 ).

Згідно розділу 11 оспорюваного
договору, здача приймання виконаних будівельних робіт оформляється
приймально-здавальними актами. Замовник зобов'язаний прийняти роботи, виконані
Підрядником, протягом місяця з дня пред'явлення їх до приймання. Днем
пред'явлення до приймання виконаних робіт є день передачі Замовнику акту про
виконані роботи. Як вбачається з матеріалів справи зі сторони відповідача 2,
дані акти не підписані. В доданих до справи поясненнях, відповідач 2 відмову
від підписання актів мотивує неякісним виконанням робіт. Доказів звернення до
Позивача про усунення недоліків виконаних робіт відповідачем 2  не подано, відсутні такі докази і в
матеріалах справи.

Відповідно до ст. 34 ГПК України,
Господарський   суд  приймає
тільки  ті  докази,
які  мають значення для справи.
Обставини справи, які відповідно  до  законодавства
повинні бути  підтверджені певними
засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Підставою недійсності правочину
є  недодержання  в
момент вчинення  правочину  стороною
(сторонами) вимог,  які
встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та  шостою статті 203  ЦК України. Відповідно до п. 3 вказаної
статті, якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із
сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах,
встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним
(оспорюваний правочин). Статтею 628 ЦК України встановлено, що зміст договору
становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та
умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

З огляду на наявні в матеріалах
справи докази та враховуючи встановлені законодавством вимоги для окремих видів
правочинів, зважаючи на взаємовідносини сторін у справі, суд не вбачає підстав
для задоволення вимоги про визнання недійсним оспорюваного договору.

Відповідно до ст. 32 ГПК України
доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі  яких господарський суд у  визначеному законом  порядку встановлює наявність  чи
відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін.

Господарським судом Рівненської
області ухвалою від 15-17 лютого 2006 року, відповідно до вимог ч. 4 ст. 853 ЦК
України, була призначена будівельно-технічна експертиза, проведення якої
доручено приватному підприємству фірмі «Експерт-Рівне»: м. Рівне, проспект
Миру, 15.   Відповідно до висновку
НОМЕР_2 вартість фактично виконаних робіт Позивачем на момент складання актів
приймання виконаних підрядних робіт становить 6578096,00 гривень  (т.Ш а.с. 99).

При цьому,  судом в результаті розгляду справи
встановлено, що  згідно договору від 28
грудня 2006 року (зі змінами від 29.12.2006 року), Позивачем здійснено
відчуження результатів роботи, а саме торгово-побутового комплексу міського
автовокзалу, торгово-побутового комплексу «Східний», промтоварного магазину та
прибудови до головного корпусу Тернопільського автовокзалу, на користь
громадянина ОСОБА_4.  Рішенням Постійно
діючого третейського суду при Універсально товарній біржі «Україна-Захід» від
31.01.2007 року по справі № 48/07-ШУП визнано дійсним договір від 28 грудня
2006 року укладений між приватним підприємцем ОСОБА_1 та ОСОБА_4. Цим же
рішенням визнано право власності на вищезазначені об'єкти, як результати роботи
Позивача, згідно оспорюваного договору, за
громадянином ОСОБА_4.

Відповідно до ч. 5 ст. 853 ЦК
України - якщо замовник протягом одного місяця
ухиляється від прийняття виконаної роботи, підрядник має право після
дворазового попередження  продати  результат
роботи, а суму виторгу, з вирахуванням усіх належних підрядникові
платежів, внести в депозит нотаріуса на ім'я замовника, якщо інше не
встановлено договором. Оскільки оспорюваний договір не містить заборони, щодо
реалізації Позивачем права, передбаченого ч. 5 ст. 853 ЦК України, Позивачем
правомірно та на законних підставах використано право на реалізацію результатів
роботи за оспорюваним договором.

Враховуючи вищевикладене, вимога
позивача стосовно стягнення 5082297,20 грн. збитків не підлягає до
задоволення.

Відповідно до ст.ст.33, 34
Господарського  процесуального  кодексу України кожна сторона належними і
достатніми доказами повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як
на підставу своїх вимог і заперечень.

Натомість,  доводи, на які посилався  позивач, як на підставу своїх вимог є
безпідставними та надуманими, оскільки спростовуються вищевикладеним..

З огляду на це, підстави для
задоволення позову - відсутні.

Керуючись ст.49, 68, 82-85 Господарського
процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. В позові відмовити.

2. Заходи до забезпечення позову,
вжиті відповідно до ухвали господарського суду Рівненської області від 01
лютого 2006 року у вигляді накладення арешту на все нерухоме майно, що належить
ВАТ Тернопільське обласне підприємство
"Тернопільавтотранс-16100"  -
скасувати.

3. Рішення направити сторонам у
справі та ДВС у м.Тернополі.

Суддя

підписано
"02" березня 2007 р.