ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

30.01.07                                                                                           Справа  № 02/169-64

Львівський апеляційний господарський суд в складі колегії суддів: Кузь В.Л. /головуючий/, Юркевич М.В., Городечна М.І., розглянувши апеляційну скаргу спільного українсько-таджицького підприємства товариства з обмеженою відповідальністю «Українська бавовняна компанія»(м. Луцьк)

на рішення господарського суду Волинської області

від 18.10.2006р. у справі № 02/169-64

за позовом Антимонопольного комітету України (м. Київ)

до відповідача спільного українсько-таджицького підприємства товариства з обмеженою відповідальністю «Українська бавовняна компанія»(м. Луцьк)

про стягнення 8000,00грн.

за участю представників:

від позивача: Оленюк С.Л.

від відповідача: не з’явився

З правами та обов’язками, передбаченими ст. 22 ГПК України, сторони ознайомлені.

Відповідач був належним чином повідомлений про час та місце судового засідання Львівського апеляційного господарського суду, проте в судове засідання не з’явився та не повідомив про причини такої неявки.

Рішенням від 18.10.2006р. у справі №02/169-64 господарського суду Волинської області (суддя Костюк С.В.) задоволено позов Антимонопольного комітету України (м. Київ) до спільного українсько-таджицького підприємства товариства з обмеженою відповідальністю «Українська бавовняна компанія»(м. Луцьк) про стягнення 8000,00грн.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням, спільного українсько-таджицьким підприємством товариством з обмеженою відповідальністю «Українська бавовняна компанія»(м. Луцьк) подано апеляційну скаргу, у якій скаржник просить рішення господарського суду Волинської області частково скасувати, з огляду на наступне:

- застосування пені, як адміністративно-господарської санкції, обмежено шестимісячним терміном з моменту виявлення порушення, а порушенням, в даному випадку, є несплата штрафу в двохмісячний термін;

- шестимісячний термін, передбачений ст. 250 ГПК України, в який можливо застосувати пеню, як адміністративно-господарську санкцію, пропущено, а тому позовні вимоги в частині стягнення пені, не підлягають задоволенню.

Колегія суддів, заслухавши пояснення представників сторін, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування місцевим господарським судом норм процесуального права, вважає, що підстави для скасування рішення господарського суду Волинської області - відсутні з огляду на наступне:

Згідно зі ст. 1 ГК України цей Кодекс визначає основні засади господарювання в Україні і регулює господарські відносини, що виникають у процесі організації та здійснення господарської діяльності між суб’єктами господарювання, а також між цими суб’єктами та іншими учасниками відносин у сфері господарювання.

Разом з цим, згідно з Преамбулою до Закону України «Про захист економічної конкуренції»цей Закон визначає правові засади підтримки та захисту економічної конкуренції, обмеження монополізму в господарській діяльності і спрямований на забезпечення ефективного функціонування економіки України на основі розвитку конкурентних відносин.

Таким чином, стосовно правовідносин, що виникли між сторонами у даній справі, норми згаданого Закону є спеціальними по відношенню до норм ГПК України (які, в даному випадку, є загальними), та підлягають до застосування при вирішенні даного спору.

У зв’язку з цим, норми, встановлені ГК України щодо врегулювання правовідносин, що виникли з приводу порушення конкурентного законодавства застосуванню не підлягають.

Окрім того, відповідно до ч. 2 ст. 238 ГК України види адміністративно-господарських санкцій, умови та порядок їх застосування визначаються цим Кодексом та іншими законодавчими актами. При цьому, адміністративно-господарські санкції можуть бути встановлені виключно законами. А тому, враховуючи, що чинним ГК України не передбачені розміри адміністративно-господарських санкцій, застосуванню підлягають приписи норм спеціального Закону, яким є Закон України «Про захист економічної конкуренції»(надалі - Закон).

Разом з цим, пеня, стягнення якої передбачене ч. 5 ст. 56 Закону, є санкцією, яка застосовується за прострочення сплати штрафу, накладеного органами позивача і не належить до санкцій, які застосовуються у разі порушення правил здійснення господарської діяльності та визначені нормою ч. 1 ст. 238 ГПК України.

Також, Львівський апеляційний господарський суд зазначає, що предметом розгляду даної справи є стягнення з відповідача 4000,00грн. штрафу та 4000,00грн. пені за прострочення сплати штрафу, а тому норма ст. 250 ГПК України, на яку посилається скаржник як на підставу скасування оскаржуваного рішення, не може бути застосована, оскільки така встановлює строк для застосування адміністративно-господарських санкцій до суб’єкта господарювання, в той час, як на момент подачі позовної заяви у даній справі, штрафні санкції, у вигляді пені, вже були нараховані (застосовані) до відповідача відповідно до ч. 5 ст. 56 Закону.

При цьому, що стосується стягнення 4000,00грн. пені, то господарський суд апеляційної інстанції зазначає, що відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 258 ЦК України строк позовної давності по стягненню неустойки встановлений тривалістю в один рік. А тому, враховуючи ту обставину, що, пеня за прострочення сплати штрафу нараховувалась за період з 13.02.2006року (дата, до настання якої, особа, на яку було накладено штрафні санкції, зобов’язана їх сплатити згідно ч. 3 ст. 56 Закону) по 22.08.2006року, строк позовної давності по її стягненню не сплинув.

З врахуванням вищенаведеного, Львівський апеляційний господарський суд зазначає, що приймаючи оскаржуване рішення, місцевий господарський суд належним чином дослідив усі наявні у справі матеріали, з врахуванням обставин, що мають значення для правильного вирішення спору та при вірному застосуванні норм матеріального та процесуального права, а тому рішення господарського суду Волинської області у справі №02/169-64 від 18.10.2006року є таким, що підлягає залишенню без змін.

На підставі наведеного та відповідно до вимог ст. ст. 99, 101, 103, 105 ГПК України, Львівський апеляційний господарський суд –

П О С Т А Н О В И В:

Рішення від 18.10.2006р. у справі №02/169-64 господарського суду Волинської області залишити без змін, апеляційну скаргу –без задоволення.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку.

Матеріали даної справи повернути в місцевий господарський суд.

Головуючий          суддя                                                  Кузь В.Л.

суддя                                                  Юркевич М.В.

суддя                                                  Городечна М.І.