ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  РІВНЕНСЬКОЇ  ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

"11" травня 2007 р.                                                                  Справа №  15/62

Господарський суд Рівненської області в складі головуючого судді  Коломис В. В. за участю  секретаря судового засідання  старшого консультанта  Михалевської Л.В.

За участю представників сторін:

від позивача    –Логвінська І.М.(дов у справі)

від відповідача–Бережняк М.В.(дов у справі)

від прокуратури - Микулін В.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Рівне справу

за позовом   Приватне підприємство "Торговий дім "Укр-Петроль"

до відповідача  Управління у справах захисту прав споживачів у Рівненській області

за участю прокуратури Рівненської області

про   визнання протиправними дії щодо винесення постанови № 2424 від 08.12.06 р. і скасування в цілому постанови № 2424 від 08.12.06 р.

В судовому засіданні оголошувалась перерва.

Статті 27, 29, 49, 51, 127 Кодексу адміністративного судочинства України роз’яснені.

В С Т А Н О В И В:

Позивач –Приватне підприємство "Торговий дім "Укр-Петроль"  м.Луцьк звернувся до господарського суду з адміністративним позовом, відповідно з яким просить суд визнати протиправними дії Управління у справах захисту прав споживачів у Рівненській області щодо винесення Постанови № 2424 від 08.12.06 року і скасувати в цілому вищезазначену постанову «Про накладення стягнення на ПП «ТД»Укр-Петроль»в розмірі 7737,60 грн.

Як на підставу своїх позовних вимог посилається, зокрема на те, що накладення стягнення у вигляді штрафу в сумі 7737,60 грн., відповідно до оспорюваної постанови, за реалізацію дизельного палива без повної, доступної, достовірної та своєчасної інформації для споживачів (на інформаційному табло не вказано марку дизпалива), є протиправним та незаконним, оскільки на момент здійснення перевірки реалізація дизпалива місця не мала, через злив бензовоза в ємкість АЗС, в якій воно знаходиться. При цьому, зазначає, що будь-яких доказів реалізації дизпалива на момент здійснення перевірки відповідачем не надано.

Натомість, як вказує позивач, на робочому місці оператора, безпосередньо на вітрині біля місця відпуску і приймання готівки за нафтопродукти, розміщена була вся необхідна для споживача інформація, як от: свідоцтва і паспорта якості щодо кожного виду палива.

А так, вважає, що є всі підстави для задоволення позову.

Відповідач –Рівненське Управління у справах захисту прав споживачів позовні вимоги не визнає в зв’язку з їх безпідставністю та необгрунтованістю.

При цьому посилається на те, що Постанова № 2424 від 08.12.06 року про накладення на ПП «ТД»Укр-Петроль»стягнень, передбачених ст. 23 Закону України «Про захист прав споживачів»винесена у цілковитій відповідності з чинним законодавством, оскільки з боку позивача  мало місце порушення вимог ст.15 Закону України «Про захист прав споживачів». Як вказує відповідач, при проведенні перевірки, безпосередньо при в’їзді на АЗС на робочому місці оператора на інформаційному табло не вказано марку дизельного палива, що є в реалізації, що в свою чергу, позбавляє можливість  споживачеві здійснити свідомий та компетентний вибір дизпалива до його придбання і, відповідно, порушує право споживача на повну, доступну, достовірну та своєчасну інформацію про дизпаливо.

При цьому, посилання позивача на те, що на момент здійснення перевірки здійснювався злив дизпалива в резервуар є безпідставними, оскільки на думку відповідача, факт реалізації дизпалива під час проведення перевірки належним чином доведено.

Оскільки дії Управління у справах захисту прав споживачів є правомірними та законними, а санкції на позивача за порушення прав споживачів накладені правомірно, просить позов залишити без задоволення.

Відповідно до ухвали господарського суду від 21.03.03р. на підставі заяви заступника прокурора  Рівненської області до участі у справі у відповідності до ч.1 ст. 60 КАС України було допущено прокурора (а.с51-52). Прокурор у поданих суду поясненнях повністю підтримав дії Управління у справах захисту прав споживачів у Рівненській області.

Оскільки з боку позивача мало місце порушення вимог ст.15 Закону України «Про захист прав споживачів»вважає, що санкції на останнього, у відповідності до ст. 23 Закону України «Про захист прав споживачів»,  застосовані правомірно та на законних підставах.

А так, просить позов залишити без задоволення.

Заслухавши пояснення представників сторін, прокурора, який брав участь у судових засіданнях, дослідивши всі фактичні докази у справі, як кожний окремо, так і в їх сукупності, давши цьому достатню і об’єктивну оцінку, суд прийшов до висновку про обґрунтованість позовних вимог.

При цьому суд встановив та врахував таке.

04 грудня 2006 року службовою особою –заступником начальника відділу управління у справах захисту прав споживачів у Рівненській області було проведено перевірку дотримання законодавства про захист прав споживачів на АЗС №2 ПП «ТД»Укр-Петроль»у м.Рівне, по вул.Млинівській, 30 «А», за результатами якої було складено Акт від 04.12.06р. за № 006909 (а.с.10-11).

Як вбачається з даного Акту, в ході проведення перевірки було встановлено, що куточок споживача не обладнано; на в’їзді на АЗС №2 і торговому приміщенні на видному, доступному місці відсутня копія свідоцтва про державну реєстрацію, табличка із зазначенням прізвища, ім’я та по-батькові  оператора, а на робочому місці та на інформаційному табло не вказано марку дизпалива, що є в реалізації.

Зазначене, на думку відповідача свідчить про порушення позивачем п.8 Правил роздрібної торгівлі нафтопродуктами, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України № 1442 від 20.12.99р. та ст. 15 Закону України “Про захист прав споживачів”.

В зв’язку з реалізацією на АЗС №2, що належить позивачу, дизпалива без повної, доступної, достовірної та своєчасної інформації для споживачів, що підтверджується відсутністю на інформаційному табло при в’їзді на АЗС та на робочому місці оператора інформації про марку дизпалива, що є в реалізації, що в свою чергу позбавило споживача можливості свідомо і компетентно здійснити вибір пального, постановою від 08.12.2006р. Управління у справах захисту прав споживачів на позивача були накладені стягнення, передбачені ст.23 Закону України «Про захист прав споживачів», у вигляді штрафу в сумі 7737,60 грн. (а.с.14).

Натомість, з такими доводами та, власне, діями відповідача суд погодитись не може з огляду на таке.

При проведенні перевірки Управлінням у справах захисту прав споживачів у Рівненській області було встановлено єдине правопорушення з боку ПП «ТД»Укр-Петроль», за яке до останнього були застосовані фінансові санкції, а саме за реалізацію дизельного пального без повної, доступної, достовірної та своєчасної інформації для споживачів (на інформаційному табло при в’їзді на АЗС №2, робочому місці оператора не вказано марку дизпалива, що є в реалізації).

Викладене свідчить про те, що встановлюючи факт правопорушення позивачем у сфері господарювання та встановлюючи останньому фінансову санкцію, відповідач визначив її саме за вчинення ним певної дії –реалізації дизпалива.

Натомість доказів реалізації дизпалива на момент здійснення перевірки відповідачем подано не було. Відсутні такі докази і в матеріалах справи.

При цьому посилання відповідача як на доказ здійснення контрольної закупки, і відповідно, факт реалізації позивачем дизпалива –фіксальний чек на 34,00 грн. (а.с.29) не заслуговують на увагу. Як вбачається з останнього, купівля бензину А-76 мала місце о 15 год. 56 хв., тоді як відповідно до Акту перевірки, остання розпочалась о 14 год. 30 хв.

Пунктом 2.1 Порядку проведення перевірок у суб’єктів господарювання сфери торгівлі і послуг, у тому числі ресторанного господарства, якості продукції, додержання обов’язкових вимог щодо безпеки продукції, а також додержання правил торгівлі та надання послуг, затверджених наказом Державного комітету України з питань технічного регулювання та споживчої політики від 25.10.06р. за № 311, зареєстрованих в Мінюсті України 21.11.06р. за № 1219/13093, передбачено, що у разі проведення перевірки шляхом негласної закупівлі продукції або інших методів контрольно спостережного характеру, які здійснюються до початку перевірки, оголошення про контрольну перевірку та інформування керівника (власника) суб’єкта господарювання (особи, яка його замінює) про мету перевірки  проводиться відразу після відповідних контрольних процедур.

Викладене свідчить, що контрольна закупка може мати місце безпосередню до початку перевірки і, відповідно, повідомлення перевіряючого суб’єкта про цей факт.

Викладене спростовує твердження відповідача про здійснену ним контрольну закупку дизпалива, і, відповідно, належність як доказу реалізації дизпалива на момент проведення перевірки –фіксальний чек на 34,00 грн.

Крім того, викликаний в судове засідання свідок Ліщинський Т.В. щодо вищезазначеного фіксального чеку, пояснив, що той в процесі перевірки був наданий відповідачу на його вимогу.

Будь-яких інших доказів в підтвердження реалізації дизпалива відповідачем не  подано.

При цьому, судом встановлено, що на момент проведення перевірки на АЗС №2 дизпаливо не відпускалось (не реалізовувалось), оскільки в цей час проводився злив бензовоза в ємкість АЗС, в якій знаходиться дизпаливо.

Зазначене підтверджується, зокрема, наявними в матеріалах справи накладною № 228606 від  04.12.06р. про відпуск дизпалива в кількості 8060,00 літрів на АЗС №2 та безпосередньо витягом з журналу обліку нафтопродуктів (а.с.59-60).

Факт відсутності реалізації дизпалива на момент проведення перевірки, через отримання та злив дизпалива  в резервуар, підтвердив і викликаний в судове засідання в якості свідка –старший оператор АЗС №2 ПП «ТД»Укр-Петроль»- Ліщинський Т.В.

Відповідно до ч.1 ст. 15 Закону України  "Про захист прав споживачів", споживач має право на одержання необхідної, доступної, достовірної та своєчасної інформації про продукцію, що забезпечує можливість її свідомого і компетентного вибору. Інформація повинна бути надана споживачеві до придбання ним товару чи замовлення роботи (послуги).

Як встановлено судом і про що свідчать наявні в матеріалах справи докази, вся необхідна, доступна, достовірна та своєчасна інформація беспосередньо на вітрині біля місця відпуску та приймання готівки за нафтопродукти, як от: свідоцтва  і паспорта якості щодо кожного виду пального, була в наявності.

Зокрема, в наявності були розміщені свідоцтво про визнання № 021445 від 23.11.06р., серія АГ, термін дії якого встановлено з 23.11.06р. по 22.02.07р. та паспорт якості № 921 від 27.11.06р. на дизпаливо А-0,2-62 (а.с.8-9).

Відповідно до ч.1 ст.18  Декрету Кабінету Міністрів України від 10.05.93р. за № 46-93 «Про стандартизацію та сертифікацію», свідоцтво про визнання є документом, що підтверджує відповідність імпортованої продукції державним стандартам України.

Враховуючи викладене, з огляду на обставини, що мали місце при проведенні перевірки (прийом дизпалива), право споживача на одержання необхідної, доступної, достовірної та своєчасної інформації про продукцію, що забезпечує можливість її свідомого  і компетентного вибору порушено не було, оскільки вищевказані документи містили передбачену законом інформацію, причому в доступному та видному місці –безпосередньо в місці проведення покупцем  (споживачем) оплати за товар, який останній бажає придбати.

Відповідно до ч.1 ст. 216 ГК України, учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

При цьому,  підставою господарсько-правової відповідальності і застосування господарських санкцій до учасника господарських відносин в тому числі у вигляді господарсько-адміністративних санкцій є вчинення ним правопорушення у сфері господарювання  (ч.1 ст.218 ГК України).

Відповідно до ч.1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких грунтуються її вимоги і заперечення. При цьому в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб’єкта владних повноважень обов’язок щодо доказування правомірності своїх дій та прийняття рішення покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову (ч.2 ст.71 КАС України)

Натомість відповідач належним чином і відповідними доказами не довів факту реалізації дизпалива на АЗС №2,  що належить позивачу.

Відтак, застосування до позивача санкцій, передбачених п.7 ч.1 ст.23 Закону, а саме, відсутність необхідної, достовірної та своєчасної інформації про продукцію (дизпаливо) під час її реалізації є безпідставним в зв’язку з недоведенням у відповідності до ч.4 ст.70 КАС України самого факту реалізації пального, який відповідачем визнано, як встановлений.

Враховуючи все вищевикладене в сукупності, суд вбачає достатньо правових підстав для задоволення позову.

На підставі викладеного, керуючись статтями 160-163  КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ :

1.          Позов задоволити.

2.          Постанову Управління у справах захисту прав споживачів у Рівненській області від 08.12.06р. за № 2424 про застосування до ПП «ТД»Укр-Петроль»7737,60 грн. штрафу –скасувати.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного господарського суду через суд першої інстанції, який ухвалив дану постанову, в порядку і строки, визначені статтею 186 КАС України.

Суддя                                                           Коломис В. В.

Постанова складена в повному обсязі і  підписана суддею  "22" травня 2007 р.