ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ
Держпром, 8-й під'їзд, майдан Свободи, 5, м.
канцелярія 705-14-41, факс 705-14-41
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20"
квітня 2007 р.
Справа № 29/134-07

вх. № 2427/5-29

Суддя господарського суду Тихий П.В.

при секретарі судового засідання Мазур Т.В.

за участю представників сторін:

позивача - ОСОБА_2, ОСОБА_1
відповідача - Борисенко І.А.

розглянувши справу за позовом

СПД ФО ОСОБА_1, с. Н. Водолага

до  Підприємство
Холодногірської виправної колонії № 18, м. Харків

3-я особа - Холодногірська виправна колонія № 18 Управління
Державного Департаменту України з питань виконання покарань в Харківській
області

3-я особа - Управління Державного Департаменту України з питань
виконання покарань в Харківській області

про стягнення 95765,17 грн.

ВСТАНОВИВ:

Позивач просить суд стягнути з відповідача 75525,00 грн. боргу,
12055,00 грн. інфляційних, 2619,00 грн. річних, 4500 грн. витрат на правову
допомогу, 948,17 грн. державного мита та 118 грн. витрат на інформаційно -
технічне забезпечення судового процесу.

Ухвалою суду від 21.03.07 до участі у справі у якості третіх осіб
було залучено Холодногірську виправну колонію №18 Управління Державного
Департаменту України з питань виконання покарань в Харківській області та
Управління Державного Департаменту України з питань виконання покарань в
Харківській області.

Представники третіх осіб в судове засідання не з"явились,
пояснення щодо обставин, викладених в позовній заяві, суду не надали.

Відповідач надав суду відзив в якому проти позову в частині
стягнення основного боргу не заперечує та надав суду свій розрахунок суми
інфляції та річних.

Позивач надав суду доповнення до позовної заяви, відповідно до
яких просить суд додатково стягнути з відповідача 594,00 грн. збитків від
інфляції, 247 грн. річних та 51 грн. державного мита, які були прийняті судом
до розгляду.

Розглянувши надані суду докази, вислухавши пояснення представників
позивача та відповідача, суд встановив, що 18.10.05 між позивачем та
відповідачем було укладено договір купівлі - продажу б/н, договір купівлі -
продажу б/н від 28.10.05 та 24.10.05 договір купівлі - продажу НОМЕР_1.

Відповідно до умов договорів, позивач зобов`язався поставити
відповідачеві товар, а відповідач зобов`язався прийняти та оплатити його
вартість протягом строку, що вказаний у договорах - на протязі 5-ти днів після
одержання товару.

Позивач свої зобов`язання за договорами виконав, що
підтверджується накладною НОМЕР_2 від 19.10.05, накладною НОМЕР_3 від 28.10.05,
накладною НОМЕР_4 від 08.11.05 та накладною б/н від 24.10.05, передав
відповідачеві товар на суму 88510 грн., а відповідач товар отримав, але оплату
його вартості здійснив лише частково у розмірі 13000 грн. Таким чином,
заборгованість відповідача перед позивачем складає 75510 грн.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу
України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.

Враховуючи, що вказана сума боргу відповідачем не оспорена,
відповідач не надав суду доказів про погашення боргу, а також враховуючи, що
відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання повинні
виконуватись належним чином і в установлений строк, позовні вимоги позивача в
сумі 75510 грн. є обгрунтованими, підтверджуються наданими суду доказами та
підлягають задоволенню.

В задоволенні позову в частині стягнення 15 грн. боргу відмовити,
оскільки у відповідача відсутня така заборгованість перед позивачем.

Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який
прострочив виконання грошового зобов`язання повинен сплатити кредитору суму
грошового боргу з урахуванням індексів інфляції та 3% річних. За таких
обставин, позовні вимоги позивача в сумі 12370,27 грн., нараховані за індексами
інфляції на суму основного боргу, а також 2866,00 грн. річних, обгрунтовані і
підлягають задоволенню.

В задоволенні позову в частині стягнення 278,73 грн. інфляційних
слід відмовити у зв"язку з невірним розрахунком.

Відповідно до ст. 44 Господарського процесуального кодексу
України, судові витрати складаються з державного мита, сум, що підлягають
сплаті за проведення судової експертизи, призначеної господарським судом,
витрат, пов"язаних з оглядом та дослідженням речових доказів у місці їх
знаходження, оплати послуг перекладача, адвоката, витрат на інформаційно -
технічне забезпечення судового процесу та інших витрат, пов"язаних з
розглядом справи. Відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу
України, стороні, на користь якої відбулося рішення, господарський суд
відшкодовує мито за рахунок іншої сторони і в тому разі коли друга сторона
звільнена від його сплати; суми які підлягають сплаті за проведення судової
експертизи, призначеної господарським судом, витрат, пов"язаних з оглядом
та дослідженням речових доказів у місці їх знаходження, оплати послуг
перекладача, адвоката, витрат на інформаційно - технічне забезпечення судового
процесу та інших витрат, пов"язаних з розглядом справи покладаються при
задоволенні позову на відповідача.

За таких обставин, судові витрати в розмірі 4500 грн. на оплату
послуг адвоката, 907,46 грн. державного мита та 118 грн. витрат на інформаційно
- технічне забезпечення судового процесу підлягають віднесенню на відповідача.

Суд, керуючись ст. ст. 22, 33, 34, 43, 44, 49, 75, 82-85 ГПК
України,

ВИРІШИВ:

В позові відмовити частково.

Стягнути з підприємства Холодногірськоївиправної колонії №18 (м.
Харків, вул. Рубанівська, 4, ЗКПОУ 08680862) на користь СПД ФО ОСОБА_1
(АДРЕСА_1, код НОМЕР_5) - 75510 грн. боргу, 12370,27 грн. інфляційних, 2866
грн. річних, 907,46 грн. державного мита, 4500 грн. витрат на оплату послуг
адвоката та 118 грн. витрат на інформаційно - технічне забезпечення судового
процесу.

Видати наказ після набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення підписано 25.04.07

Суддя
Тихий П.В.