ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
=======================================================================
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" лютого 2007 р.                                                 Справа №  10/606/06

м. Миколаїв

За позовом:  Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕкоЛАН»

(54002, м.Миколаїв,вул.Мала Морська, 108)

до відповідачів:  Приватного  підприємства “Форт-М”

(юр. адреса: 54031, м.Миколаїв, вул.Космонавтів, 144, кв.65)

(пошт. адреса: 54055, м.Миколаїв, вул.1-а Слобідська, 39, кв.25)

Суддя Василяка К.Л.

П Р Е Д С Т А В Н И К И:

від позивача:

від відповідача:

СУТЬ СПОРУ: визнання права власності

Представник  позивача у судове засідання не з’явився, причин неявки не пояснив.

Представник відповідача заперечень проти позову не висловив, подав клопотання про розгляд справи  буз його участі.

На підставі ст.75 ГПК України суд вважає за можливе розглянути справу за наявними в ній матеріалами.

Заслухавши представників сторін, вивчивши надані ними матеріали,  суд –

в с т а н о в и в:

15.04.2004р. між сторонами було укладено договір №3/04 купівлі-продажу виробничої майстерні з навісом по вул.Гагаріна, 71-А, за умовами якого продавець (відповідач по справі) зобов’язався передати покупцю (позивач по справі) будівлю майстерні загальною площею 89,47 кв.м, а покупець, в свою чергу, прийняти будівлю та сплати за неї 1000,0 грн. в день складання акту приймання-передачі об’єкту.

Пунктом 2.3 Договору сторони домовились, що передача об’єкту здійснюється продавцем на протязі 3-х днів по акту приймання-передачі.

Згідно п.1.2 Договору право власності на будівлю покупець набуває з моменту підписання договору, складання акту приймання-передачі та здійснення розрахунків.

15.04.2004р. відповідач передав позивачу будівлю по акту приймання-передачі.

Позивач звернувся до суду з позовом про визнання за ним права власності на виробничу майстерню з навісом розташовану по вул.Гагаріна, 71-А.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на наступне.

Згідно ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Позивач звернувся до нотаріальної контори із заявою про нотаріальне посвідчення договору, але отримав відмову, з тих підстав, що угода мала бути нотаріально завірена, ще у 2004 році.

Відповідно до п.3 ст.334 ЦК України право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувавача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним.

Згідно ст. 392 ЦК України, власник майна може  пред'явити  позов  про визнання  його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою.

Розглянувши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги задоволенню не підлягають, виходячи з наступного.

Будівля виробничої майстерні з навісом по вул. Гагаріна, 71-А відноситься до об’єкту нерухомості.

Згідно ст.658 ЦК України договір купівлі-продажу нерухомого майна повинен укладатись у письмовій формі  і підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації.

Вказані вимоги сторонами по договору не були дотримані.

У договорі №3/04 від 15.04.2004р. відсутні відомості стосовно правовстановлюючих документів, що підтверджують право власності продавця на вказану будівлю.

Згідно довідки БТІ №478 від 24.01.2007р. власність по вул.Гагаріна, 71-А (Тернівка) не зареєстрована, інвентаризація відсутня.

Згідно довідки Управління земельних ресурсів №150/20 від 02.02.2007р. земельна ділянка за адресою: м.Миколаїв, вул.Гагаріна, 71-А належить до земель комунальної власності і нікому у власність не передавалась.

Таким чином, позивачем придбано по договору №3/04 від 15.04.2004р. самовільно збудовану будівлю.

Статтею 376 ЦК України передбачено, що на вимогу власника (користувача)  земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб.

Виходячи з приписів зазначеної статті, необхідною умовою  для визнання права власності на самочинно збудоване майно є наявність у позивача права власності або права користування земельною ділянкою, на якій вказане майно розташоване.

Позивачем таких обставин не доведено.

Відповідно до ст.33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу свої вимог і заперечень.

За таких обставин, у суду відсутні підстави для задоволення позовних вимог.

Керуючись ст.ст.44,49,82-85 ГПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його прийняття.

У разі подання  апеляційної скарги, або внесення апеляційного подання рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційною інстанцією.

Суддя                                                        К.Л.Василяка