ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД
справа № 20-9/263
ПОСТАНОВА

і м е н е
м     У к р а ї н и

"22" лютого 2007 р.  15:45
м. Севастополь

Господарський суд міста Севастополя
в складі:

судді Рибіной С. А., при секретарі
Юренкова І. В.,

за участю представників:

позивач
-ОСОБА_5, довіреність НОМЕР_9

відповідач
(Форосська селищна Рада) -Волков К. М., довіреність НОМЕР_58/02/12 від
23.01.2007;  Мирошкина О. В., довіреність
НОМЕР_56/02-12 від 23.01.2007;

відповідач (голова
Форосська селищна Рада) -не з'явився;

розглянув у відкритому судовому засіданні в місті
Севастополі адміністративну справу

за позовом Суб'єкта
підприємницької діяльності ОСОБА_1

до
Селищного голови Форосської  селищної
Ради міста Ялта

Форосської  селищної Ради міста
Ялта

про  визнання незаконними дій селищного голови
та визнання рішення селищної Ради недійсним.

Суть
спору: Суб'єкт
підприємницької діяльності ОСОБА_1
звернувся до суду із адміністративним позовом до Селищного голови
Форосської  селищної Ради міста Ялта,
Форосської  селищної Ради міста Ялта
про  визнання незаконними дій селищного
голови, спонукання його вчинити дії та визнання рішення селищної Ради
недійсним.

В процесі розгляду справи позивач в
порядку передбаченому статтею 51 Кодексу адміністративного судочинства України
змінив позовні вимоги, просить суд:

- визнати незаконною бездіяльність
голови Форосської селищної Ради  щодо
розгляду чотирьох  заяв  Суб'єкта підприємницької діяльності ОСОБА_1
від 13.07.2006 про видачу йому дозволу на розміщення об'єктів торгівлі та не
повідомлення його про прийняте рішення: про видачу чи відмову у видачі
документів у строки, встановлені законом;

- визнати незаконною відмову голови
Форосської селищної Ради  Бикова А. М.
(лист за вих. НОМЕР_1) щодо видачі Суб'єкту підприємницької діяльності ОСОБА_1
дозволу на розміщення об'єктів торгівлі;

- визнати незаконною відмову голови
Форосської селищної Ради міста Ялти Бикова А. М. (лист за вих. НОМЕР_2) щодо
видачі Суб'єкту підприємницької діяльності ОСОБА_1 дозволу на розміщення  торгових точок по реалізації сувенірної
продукції;

- визнати немотивованим частково
рішення НОМЕР_3 сесії 05 скликання Форосської селищної ради міста Ялти в
частині виключення з дислокації тимчасових об'єктів торгівлі та сфери послуг на
території Форосської селищної Ради об'єктів на 2006 рік:

-          в районі Форосської церкви -кафе-бару
“ІНФОРМАЦІЯ_1” Суб'єкта підприємницької діяльності ОСОБА_2 (в дислокації
НОМЕР_3),

-          в районі Форосської церкви -виносної
торгівлі сувенірами (в дислокації НОМЕР_4).

- стягнути з голови Форосської
селищної Ради м. Ялта   Бикова А. М. за
заподіяння моральної шкоди Суб'єкту підприємницької діяльності ОСОБА_1 грошові
кошти в сумі 50000,00 грн.

- спонукати голову Форосської
селищної Ради м. Ялті Бикова А. М. видати згідно чотирьох заяв Суб'єкта
підприємницької діяльності ОСОБА_1 від 13.06.2006 дозволи на розміщення
торгових об'єктів:

-          в районі Форосської церкви -кафе-бару
“ІНФОРМАЦІЯ_1” Суб'єкта підприємницької діяльності ОСОБА_2 (в дислокації
НОМЕР_3),

-          в районі Форосської церкви -виносної
торгівлі сувенірами (в дислокації НОМЕР_4).

Згідно зі ст.ст. 27, 49, 51, 121, 130
Кодексу адміністративного судочинства України, представникам сторін роз'яснені
їх процесуальні права і обов'язки.

За клопотанням представників сторін,
відповідно до статті 15 Кодексу адміністративного судочинства України,
пояснення та клопотання по справі надавались ними російською мовою.

Розглянувши матеріали справи,
дослідивши докази, заслухавши пояснення сторін та їх представників, суд

ВСТАНОВИВ:

17.03.2006 рішенням 48 сесії 4
скликання Форосської  селищної ради
НОМЕР_5 затверджено “Дислокацію тимчасових об'єктів торгівлі та сфери послуг,
які розташовані на території Форосської селищної ради на 2006 рік”.

13.06.2006 Суб'єкт підприємницької
діяльності ОСОБА_1 звернувся до Форосського селищного голови  Бикова А. Н. з чотирьма заявами на отримання
дозволу на розміщення об'єктів торгівлі: бару “ІНФОРМАЦІЯ_1” за АДРЕСА_1 та
трьох лотків виносної торгівлі сувенірною продукцією.

29.06.2006 позивач вдруге звернувся
на адресу відповідача з заявою про прискорення вирішення питання про надання
дозволу на торгівлю за наданими 13.06.2006 запитами.

20.07.2006 виконавчий комітет
Форосської селищної ради м. Ялта надав позивачу відповідь (вих.  НОМЕР_1) згідно якої, у зв'язку з отриманими
Форосською селищною радою звернень прихожан та настоятеля храму от. Євгена про
припинення торгівлі в районі Форосської церкви, а також отриманими з цього
питання рекомендаціями постійної депутатської
комісії Форосської селищної ради з питань торгівельно-побутового
обслуговування, народної освіти, охорони здоров'я та соціального захисту
населення видати дозволи на розміщення об'єктів торгівлі в даному місті
неможливо. Вказаний лист підписаний головою Форосської селищної ради м. Ялта
Биковим А. Н.

14.08.2006 виконавчий комітет
Форосської селищної ради м. Ялта надав позивачу відповідь (вих.  НОМЕР_2)
на заяву від 31.07.2006, згідно якої “Дислокація тимчасових об'єктів
торгівлі та сфери послуг, які розташовані на території Форосської селищної ради
на 2006 рік” зазнала змін в частині виключення з неї деяких об'єктів торгівлі,
в тому числі і в районі Форосської церкви, у зв'язку з чим надати дозвіл на
розміщення торгових точок по реалізації сувенірної продукції в тому районі
неможливо. Вказаний лист підписаний головою Форосської селищної ради м. Ялта
Биковим А. Н.

Викладене стало підставою для
звернення позивача до Селищного голови Форосської  селищної Ради міста Ялта, Форосської  селищної Ради міста Ялта  із даним позовом.

Суд вважає  вимоги суб'єкта підприємницької діяльності
ОСОБА_1 в частині визнання немотивованим частково рішення НОМЕР_3 сесії 05
скликання Форосської селищної ради в частині виключення з Дислокації тимчасових
об'єктів торгівлі та сфери послуг на території Форосської селищної Ради на 2006
рік об'єктів:

-          в районі Форосської церкві -Кафе-бара
“ІНФОРМАЦІЯ_1” СПД “ОСОБА_4 (в дислокації НОМЕР_3);

в районі Форосської церкві
-виносної торгівлі сувенірами (в дислокації НОМЕР_6), такими,  що не підлягають  задоволенню з наступних підстав.

Згідно п. 4 Прикінцевих і
перехідних положень Цивільного кодексу України,
який набрав чинності 01.01.04, та п. 4 Прикінцевих положень Господарського
кодексу України, положення даних Кодексів застосовуються до цивільних
правовідносин, що  виникли після  набрання ними
чинності.

Правовідносини між сторонами
виникли після 01.01.04, тому при розгляді спору суд керується  Цивільним кодексом України  в редакції 2003 року та Господарським
кодексом України.

Статтею 129 Конституції України
передбачено, що правосуддя в Україні здійснюється виключно судами.

Юрисдикція судів поширюється на всі
правовідносини, що виникають у державі.

Частиною першою статті 16
Цивільного кодексу України встановлено, що кожна особа має право звертатись до
суду за захистом свого особистого немайнового права та інтересу.

Пунктом другим статті 16 Цивільного
кодексу України  встановлені способи
захисту цивільних прав та інтересів:

1) визнання права;

2) визнання правочину недійсним;

3) припинення дії, яка порушує право;

4) відновлення становища, яке існувало до порушення;

5) примусове виконання обов'язку в натурі;

6) зміна правовідношення;

7) припинення правовідношення;

8) відшкодування  збитків  та
інші   способи   відшкодування майнової шкоди;

9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди;

10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу
державної влади,  органу  влади
Автономної  Республіки  Крим
або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових
осіб.

Суд може захистити цивільне право
або інтерес іншим способи, що встановлений договором або законом.

Стаття 20 Господарського кодексу
України також має перелік способів захисту прав та законних інтересів суб'єктів
господарювання:

-
визнання наявності або відсутності прав;

- визнання  повністю
або  частково  недійсними
актів  органів державної  влади та органів місцевого самоврядування,
актів  інших суб'єктів, що суперечать
законодавству, ущемлюють права та законні інтереси   суб'єкта
господарювання  або   споживачів;
визнання  недійсними господарських
угод з підстав, передбачених законом;

- відновлення  становища, яке існувало  до
порушення  прав  та законних інтересів суб'єктів
господарювання;

- припинення дій, що порушують
право або створюють загрозу його порушення;

-
присудження до виконання обов'язку в натурі;

-
відшкодування збитків;

-
застосування штрафних санкцій;

-
застосування оперативно-господарських санкцій;

-
застосування адміністративно-господарських санкцій;

-
установлення, зміни і припинення господарських правовідносин;

- іншими способами, передбаченими
законом.

Стаття 2 Кодексу адміністративного
судочинства України передбачає, що завданням адміністративного судочинства є
захист прав, свобод і інтересів фізичних осіб, прав і інтересів юридичних осіб
у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади,
органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших
суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі
законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Стаття 17 Кодексу адміністративного
судочинства України встановлює категорії спорів, на які поширюється компетенція
адміністративних судів щодо вирішення адміністративних справ:  в першу чергу це спори фізичних чи
юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень
(нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи
бездіяльності.

Згідно Роз'яснень Президії Вищого
арбітражного суду України “Про деякі питання практики вирішення спорів,
пов'язаних з визнанням недійсними актів державних чи інших органів” НОМЕР_8 (із
змінами та доповненнями на момент ухвалення рішення) акт державного чи іншого
органу - це юридична форма рішень цих органів, тобто офіційний письмовий
документ, який породжує певні правові наслідки, спрямований на регулювання тих
чи інших суспільних відносин і має обов'язковий характер для суб'єктів цих
відносин. Форми, найменування і порядок прийняття актів державними чи іншими
органами (далі - акти) залежать від місця даного органу в системі відповідних
органів та його компетенції і регламентуються Конституцією України,
відповідними законами України та положенням (статутом) про такий орган.

Статтею 59 Закону України “Про
місцеве самоврядування в Україні” встановлено, що рада в межах своїх
повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень.

Рішення ради приймається на її
пленарному засіданні після обговорення більшістю депутатів від загального
складу ради, крім випадків, передбачених цим Законом.

Виконавчий комітет сільської,
селищної, міської, районної у місті (у разі її створення) ради в межах своїх
повноважень приймає рішення. Рішення виконавчого комітету приймаються на його
засіданні більшістю голосів від загального складу виконавчого комітету і
підписуються сільським, селищним, міським головою, головою районної у місті
ради.

З вищевикладених норм вбачається,
що єдиною формою акту, який суб'єкт владних повноважень -Форосська  селищна Рада міста Ялта  -має право прийняти, та який підлягає
оскарженню в порядку, передбаченому Кодексом адміністративного судочинства
України, є рішення, яке прийняте на пленарному засіданні.

Частиною 10 статті 59 Закону
України “Про місцеве самоврядування в Україні” встановлено, що акти органів та
посадових осіб місцевого самоврядування з мотивів їхньої невідповідності
Конституції або законам України визнаються незаконними в судовому порядку.

Позивач звернувся до суду з вимогою
про визнання немотивованим частково рішення Форосської селищної ради міста
Ялти.

Вищевказаними нормами Цивільного
кодексу України, Господарського кодексу України, Закону України “Про місцеве
самоврядування в Україні” та іншими законами саме такий спосіб захисту  не передбачений.

Крім того, рішення НОМЕР_7 містить
перелік підстав для виключення об'єктів з Дислокації:

- звернення настоятеля та голови
приходської ради Церкви Воскресіння Христового               смт Форос,

- звернення громадян з питань
упорядкування торгівлі,

- негативні результати погодження
Управління головного архітектора міста Ялти деяких об'єктів виносної торгівлі,

- рішення постійної депутатської
комісії з питань торгово-побутового обслуговування, освіти, охорони здоров'я та
соціального захисту населення.

На підставі вищевикладеного, суд
вважає позовні вимоги Суб'єкта підприємницької діяльності ОСОБА_1в частині
визнання немотивованим частково рішення
НОМЕР_3 сесії 05 скликання Форосської селищної ради в частині виключення
з Дислокації тимчасових об'єктів торгівлі та сфери послуг на території
Форосської селищної Ради на 2006 рік об'єктів, які розташовані в районі
Форосської церкві такими, що не підлягають задоволенню.

Провадження у даній справі в
частині вимог Суб'єкта підприємницької діяльності
ОСОБА_1 до Селищного голови Форосської
селищної Ради міста Ялта щодо
визнання незаконною бездіяльності голови Форосської селищної Ради  щодо розгляду чотирьох  заяв
Суб'єкта підприємницької діяльності ОСОБА_1 від 13.07.2006 про видачу
йому дозволу на розміщення об'єктів торгівлі та не повідомлення його про
прийняте рішення: про видачу чи відмову у видачі документів у строки,
встановлені законом;  визнання незаконною
відмови голови Форосської селищної Ради
Бикова А. М. (лист за вих. НОМЕР_1) щодо видачі Суб'єкту підприємницької
діяльності ОСОБА_1 дозволу на розміщення об'єктів торгівлі;  визнання незаконною відмови голови Форосської
селищної Ради міста Ялти Бикова А. М. (лист за вих. НОМЕР_2) щодо видачі
Суб'єкту підприємницької діяльності ОСОБА_1 дозволу на розміщення  торгових точок по реалізації сувенірної
продукції; стягнення з голови Форосської селищної Ради м. Ялта   Бикова А. М. за заподіяння моральної шкоди
Суб'єкту підприємницької діяльності ОСОБА_1 грошових коштів в сумі 50000,00
грн.;  спонукання голови Форосської
селищної Ради м. Ялті Бикова А. М. видати згідно чотирьох заяв Суб'єкта
підприємницької діяльності ОСОБА_1від 13.06.2006 дозволи на розміщення торгових
об'єктів: в районі Форосської церкви -кафе-бару “ІНФОРМАЦІЯ_1” Суб'єкта підприємницької
діяльності ОСОБА_2 (в дислокації НОМЕР_3), в районі Форосської церкви -виносної
торгівлі сувенірами (в дислокації НОМЕР_4), суд закрив ухвалою від 22 лютого
2007 року у зв'язку із непідвідомчістю господарському суду спорів,
відповідачем за якими виступає фізична особа.

На підставі вищевикладеного,
керуючись статтями 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

П О С Т А Н О
В И В :

Відмовити у задоволенні позовних
вимог в частині визнання немотивованим частково Рішення НОМЕР_1 5 сесії 5
скликання Форосської селищної Ради в частині виключення з Дислокації тимчасових
об'єктів торгівлі та сфери послуг на території Форосської селищної Ради на 2006
рік об'єктів:

в районі Форосської церкві
-Кафе-бара “ІНФОРМАЦІЯ_1” СПД “ОСОБА_4 (в дислокації НОМЕР_3);

- в районі Форосської церкві
-виносної торгівлі сувенірами (в дислокації НОМЕР_6).

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку до Севастопольського апеляційного господарського суду
через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення
постанови заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього протягом 20
днів апеляційної скарги, з подачею її копії до апеляційної інстанції або в
порядку частини 5 статті 186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Постанова набирає законної сили
після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо таку
заяву не було подано. Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але
апеляційна скарга не була подана в строк, постанова набирає законної сили після
закінчення цього строку. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її
не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду
справи. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, то вважається, що
постанова суду не набрала законної сили.

Суддя
С. А. Рибіна

Повний текст постанови виготовлений
27.02.2007.