СЕВАСТОПОЛЬСЬКИЙ  АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ   СУД
Постанова

Іменем України

10 травня 2007 року

Справа № 20-7/155

Севастопольський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді                                                  ,

суддів                                                                      ,

,

за участю представників:

позивача: Ребчук І.С., довіреність № 3782 від 16.12.2005,

відповідача: Балдига Т.І., довіреність № 65/43-11 від 11.01.2007,

третіх  осіб:

Управління праці та соціального захисту населення Севастопольської міської держадміністрації:

Воробйова А.О., довіреність № 1133 від 27.03.2007,

Фінансове міське управління Севастопольської міської державної адміністрації:

не з'явився,

розглянувши апеляційну скаргу Управління праці та соціального захисту населення Ленінської районноїдержавної адміністрації в місті Севастополі на рішення господарського суду міста Севастополя (суддя  Ілюхіна Г.П.) від 8 листопада 2006 року у справі №20-7/155

за позовом           Відкритого акціонерного товариства "Укртелеком" (бул. Т. Шевченка, 18,Київ 30,01030)

в особі Севастопольської філії відкритого акціонерного товариства "Укртелеком" (вул. гент Петрова, 15, Севастополь, 99011)

до           Управління праці та соціального захисту населення Ленінської районноїдержавної адміністрації в місті Севастополі (вул. Леніна, 66,Севастополь,99011)

треті особи  Управління праці та соціального захисту населення Севастопольської міської держадміністрації (вул. Леніна, 2,Севастополь,99011)

Фінансове міське управління Севастопольської міської державної адміністрації (вул. Леніна, 2, Севастополь, 99011)

про стягнення заборгованості з відшкодування витрат, що позивач зазнав в результаті надання телекомунікаційних послуг громадянам на пільгових умовах, в розмірі 689235,01 грн.

ВСТАНОВИВ:

Відкрите акціонерне товариство „Укртелеком” в особі Севастопольської філії звернулось до господарського суду з позовом (з урахуванням уточнень) про стягнення з Управління праці та соціального захисту населення Ленінської районної державної адміністрації в місті Севастополі заборгованості з відшкодування витрат з надання телекомунікаційних послуг громадянам на пільгових умовах в сумі 689.235,01 грн.  за період з 1 червня 2003 року по 1 липня 2006 року.

Позов обгрунтовано тим, що за договором № 456  від 2 січня 2003 року  відповідач  зобов’язався  відшкодовувати позивачу  витрати з надання послуг електрозв’язку громадянам, які користуються пільгами при їх оплаті, однак свої зобов’язання виконує несвоєчасно і не в повному обсязі, що призвело до виникнення заборгованості станом на 1 травня 2006 року у сумі 689.235,01 грн., у тому числі: компенсація пільг за встановлення телефонів 300,42 грн.,  абонентна плата без посекундного обліку –30.664,02 грн., абонентна плата з посекундним  обліком –658.270,578 грн. (.а.с 3-5 т. 1, а.с. 8-9 т. 3)

Рішенням господарського суду міста Севастополя позов задоволено. З Управління праці та соціального захисту населення Ленінської районної державної адміністрації в місті Севастополі на користь Відкритого акціонерного товариства „Укртелеком” в особі Севастопольської філії відшкодування за надані послуги зв’язку з посекундною  оплатою за період з 1 червня 2003 року по 1 липня 2006 року в сумі 689.235,01 грн., 6.892,35 грн. –державного мита, 118 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу (а.с. 80-89 т. 3).

Рішення суду мотивовано тим, що відповідач неналежно виконує зобов’язання за договором, що призвело до виникнення заборгованості перед позивачем.

Не погодившись з судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду скасувати, вважаючи його прийнятим з порушенням норм матеріального права, при невідповідності висновків суду обставинам  справи.

В обґрунтування апеляційної скарги відповідач вказує, що діючим законодавством пільги встановлені лише на абонентну плату, до якої не входить посекундний облік,  актом звірки розрахунків  від 3 жовтня 2006 року  була  підтверджена лише сума  заборгованості у розмірі 35.996,18 грн. станом на 3 жовтня 2006 року, а судом стягнено 689.235,01 грн. (а.с. 99-101 т.3)

З відзиву на апеляційну скаргу, наданому позивачем, слідує, що він не згоден з її доводами, вважаючи рішення суду законним та обґрунтованим, так як абонентна плата складається з двох частин, у тому числі плати за посекундний облік зверх 10.500 секунд, які також підлягають відшкодуванню.

Від третіх осіб відзиву на апеляційну скаргу не надійшло.

Строк розгляду справи продовжено в порядку статті 69 Господарського процесуального кодексу України (а.с. 115-118, 141-143  т.3).

Розпорядженням першого заступника голови суду від  13 лютого 2007 року   у зв'язку з відпусткою судді Заплави Л.М. змінено склад колегії суддів: суддя Заплава Л.М. замінена на суддю Котлярову О.Л. (а.с. 120-121 т.3).

Розпорядженням заступника голови суду від 22 лютого 2007 року у складі колегії суддя Котлярова О.Л.  у зв'язку з зайнятістю у іншому процесі замінена на суддю Заплаву Л.М. (а.с. 132-133 т.3).

У судовому засіданні представник відповідача підтримав доводи апеляційної скарги, представник позивача підтримав доводи відзиву, представник третьої особи –Управління праці та соціального захисту населення Севастопольської міської держадміністрації, погодився з доводами відповідача.

Третя особа –Фінансове міське управління Севастопольської міської держадміністрації не скористалось 10 травня 2007 року наданим правом на участь у судовому засіданні, про час та місце розгляду апеляційної скарги повідомлено у встановленому порядку.

Судова колегія, враховуючи, що їх відсутність не перешкоджає розгляду справи, ухвалила розглянути апеляційну скаргу  без участі представника третьої особи - Фінансового міського управління Севастопольської міської держадміністрації.

Розглянувши матеріали справи в порядку статті 101 Господарського процесуального кодексу України, вислухавши представників сторін та третьої особи щодо правильності застосування місцевим господарським судом норм матеріального  та процесуального права, судова колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, судове рішення зміні до 15.374,39 грн., виходячи з наступного.

Стягуючи на користь позивача 689.235,01 грн., суд першої інстанції виходив з того, що оплаті підлягає і сума заборгованості, яка складається з оплати за секунду розмови, що перевищує 10.500 секунд, і що вона підпадає під поняття „абонентна плата” і підлягає оплаті на пільгових умовах (а.с. 80-89 т.3).

З цими висновками суду погодиться не можна.

Як встановлено судом, Відкрите акціонерне товариство „Укртелеком” відповідно до вимог статті 14 Закону України "Про зв'язок" від 16травня 1995  року № 160/95-ВР (далі Закон № 160/95-ВР), який діяв до 23грудня 2003 року, та статті 62 Закону України "Про телекомунікації" від 18 листопада 2003 року  № 1280-ІV (далі Закон № 1280-ІV) в період з 1 травня 2002 року по 1 листопада 2005 року надавав послуги зв'язку громадянам, що проживають в Ленінському  районі міста Севастополя та користуються пільгами по їх оплаті.

Так, Законом України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" від 22.10.1993 № 3591 передбачені пільги по оплаті послуг електрозв'язку для учасників бойових дій, учасників війни, інвалідів війни, а також членів їх сімей.

Законом України "Про статус ветеранів військової служби, ветеранів органів внутрішніх справ і деяких інших осіб та їх соціальний захист" від 24.03.1998 № 203/98-ВР, пільги надаються ветеранам військової служби, а також вдовам (вдівцям) ветеранів військової служби.

Учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЄС першої та другої категорій вказані пільги надаються відповідно до Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 28.02.1991 № 796.

Згідно зі статтею 63 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", статті 4 Закону України "Про основні заходи соціального захисту ветеранів праці та інших громадян похилого віку в Україні", статті 17 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", статті 14 Закону України "Про зв'язок", статті 92 Закону України "Про телекомунікації", а також Постанови Кабінету Міністрів України "Про затвердження Порядку фінансування видатків місцевих бюджетів на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення за рахунок субвенцій з державного бюджету" № 256 від 04.03.2002, витрати, які понесені підприємством зв'язку в результаті надання послуг на пільгових умовах, повинні відшкодовуватися за рахунок коштів державного бюджету.

Незважаючи на обставини, що правовідносини врегульовані спеціальними законами, 2 січня 2003 року  між Управлінням праці та соціального захисту населення Ленінської районної державної адміністрації в місті Севастополі (замовник послуг) та Відкритим акціонерним товариством „Укртелеком”  (підприємство-постачальник послуг) укладено Договір № 456 про надання послуг окремим категоріям громадян, які мають пільги по їх сплаті. Цей Договір набрав чинності з дня підписання та є діючим на даний час (а.с. 18-22 т.1).

Згідно пункту 1.1 Договору замовник послуг зобов'язався відшкодовувати другій стороні витрати, понесені у зв'язку з наданням послуг електрозв'язку, а саме: по установці квартирних телефонів, додаткових (будівельних) робіт по телефонізації житлових будинків, по абонентній платі за користування телефоном громадянами, що користуються пільгами при оплаті наданих послуг на підставі діючих і таких що вводяться нормативно-правових документів з питань надання пільг за послуги електрозв'язку.

Фінансування згідно пункту 1.3 Договору  здійснюється через головного розпорядника коштів –Управління праці Ленінської районної державної адміністрації в місті Севастополі та районний фінансовий орган Ленінського району м. Севастополя на підставі щомісячних (встановленого зразку) відомостей про розрахунки пільгової вартості послуг отриманих від  підприємства –постачальника послуг.

Як слідує з матеріалів справи, позивач зобов’язання за договором виконував в повному обсязі, але оплата за надані послуги перераховувалась відповідачем не повно, у зв’язку з чим виникла заборгованість станом на 1 липня 2006 року у сумі 689.235,01 грн., у тому числі: компенсація пільг за встановлення телефонів 300,42 грн.,  абонентна плата без посекундного обліку –30.664,02 грн., абонентна плата з посекундним  обліком –658.270,57 грн.

Відповідно до пункту 19 частини 1 статті 12, пункту 10 частини 1 статті 13, пункту 18 частини 1 статті 14, пункту 20 частині 1 статті 15 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту” особам, які підпадають під дію цього Закону абонентська плата за користуванням телефоном встановлюється в розмірі 50 % від затверджених тарифів та надається можливість встановлення на пільгових умовах квартирних телефонів.

Пунктом 11 статті 20 та статтею 21 Закону  України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" встановлена 50-процентна знижка плати за користування телефоном (в тому числі щодо оплати послуг електрозв'язку за місцеві телефонні розмови з квартирних телефонів при посекундному обліку їх тривалості) особам, потерпілим від Чорнобильської катастрофи, віднесеним до категорії 1 та 2.

Згідно зі статтею 1 Закону України "Про зв'язок" абонентна плата - платіж, який сплачує користувач за користування послугами зв'язку на постійній основі за тарифами, встановленими чинним законодавством України.

Статтею 1 Закону України „Про телекомунікації” встановлено, що абонентна плата - фіксований платіж, який може встановлювати оператор телекомунікацій для абонента за доступ на постійній основі до своєї телекомунікаційної мережі незалежно від факту отримання послуг.

Наказом Державного комітету зв'язку та інформатизації України від 07.06.02 № 120 (далі Наказ № 120), зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 19.07.02 за № 595/6883, затверджені граничні тарифи на основні послуги електрозв'язку, якими встановлений розмір абонентної плати за користування телефонним апаратом (за місяць). У рахунок абонентської плати надається 10.500 нетарифікованих секунд загальної тривалості місцевих розмов та інших повідомлень для усіх споживачів при посекундній оплаті місцевих розмов незалежно від способу підключення.

Таку ж позицію підтримує Вищий господарський суд України у справі № 20-2/028 від 21 грудня 2006 року. До провадження Верховного Суду України касаційну скаргу не прийнято.

З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає що оплата за кожну секунду розмови, яка перевищує 10500 секунд, залежить від факту отримання послуг, тому не підпадає під поняття "абонентної плати" в розумінні ст. 1 Закону № 1280-IV. Тобто, відповідач не повинен відшкодовувати витрати позивача, понесені за секунди розмови пільгових категорії громадян понад 10.500 секунд, так як ці витрати не відносяться до абонентної плати, відшкодування частки якої зобов’язався за Договором відповідач.

Таким чином, позовні вимоги у частині стягнення абонентної плати з посекундним  обліком  у сумі 658.270,57 грн.  на дату прийняття 8 листопада 2006 року судового рішення не підлягають задоволенню, рішення суду у цій частині прийнято з порушенням вказаних вище норм матеріального права.

Згідно акту звірки розрахунків від 18 квітня 2007 року станом на 18 квітня 2007 року відповідач має перед позивачем заборгованість за 2003 рік:

- по коду платежу 090209 з почасовим обліком місцевих телефонних розмов 15.374,39 грн. згідно Закону України „Про статус і соціальних захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи”, яка виникла при передачі функцій Управлінню праці та соціального захисту населення Ленінської районної державної адміністрації в місті Севастополі і підлягає стягненню, так як позов заявлено в рамках 3-х річного строку позоавної давності,

- 639.218,23 грн. складає надання послуг по коду 090203 (Закон України „Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту” № 3551-XII від 22 жовтня 1993 року) з урахуванням розмов зверх10.500 секунд.

Сума  15.050,9 грн. по коду 090203 (Закон України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту”) без почасового обліку місцевих телефонних розмов –до 10.500 секунд,  відповідачем перерахована платіжним дорученням № 2354 від 28 грудня 2006 року в загальній сумі 152.131 грн.

Заборгованість за встановлення телефонів у сумі 300,42 грн. сплачена платіжними дорученнями № 1715 від 24 жовтня 2006 року та № 1755 від 9 жовтня 2006 року.

Таким чином, свої зобов’язання за двостороннім   договором № 456 від 2 січня 2003 року відповідач виконав, за винятком суми 15.374,39 грн.

Відповідно до положень статей 161, 162 Цивільного кодексу УРСР 1963 року та статей 525, 526 Цивільного кодексу України зобов'язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог –відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

За змістом статті 102 Бюджетного кодексу України видатки місцевих бюджетів, передбачені у підпункті "б" пункту 4 частини 1 статті 89 цього Кодексу, фінансуються за рахунок субвенцій з Державного бюджету України у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Механізм фінансування видатків місцевих бюджетів на здійснення компенсаційних виплат за вказані пільги окремих категорій громадян за рахунок субвенцій з державного бюджету встановлений Порядком фінансування видатків місцевих бюджетів на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення за рахунок субвенцій з державного бюджету, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 4 березня 2002 року № 256.

Пунктами 2, 3 вказаного Порядку передбачено, що фінансування видатків місцевих бюджетів за державними програмами соціального захисту населення провадиться за рахунок субвенцій, передбачених державним бюджетом на відповідний рік, у межах обсягів, затверджених у обласних бюджетах, бюджетах Автономної Республіки Крим, бюджетах міст Києва та Севастополя, міст республіканського підпорядкування Автономної Республіки Крим і обласного значення та у районних бюджетах на зазначені цілі.

Враховуючи викладене, судова колегія дійшла до висновку, що відповідачем зобов’язання  перед позивачем не виконані  лише на суму 15.374,39 грн., тому підлягають задоволенню, у іншій частині у задоволенні позову слідує відмовити, рішення суду змінити, як прийняте при неправильному застосуванні норм матеріального права.

Керуючись статтею101, пунктом 4 статті 103, пунктом 4 частини 1 статті 104, статтею 105 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу  Управління праці та соціального захисту населення Ленінської районної державної адміністрації в місті Севастополі задовольнити частково.

Рішення господарського суду міста Севастополя від 8 листопада 2006 року у справі № 20-7/155 змінити в пункті 1 та 2 його резолютивної частини.

Стягнути з Управління праці та соціального захисту населення Ленінської районної  державної адміністрації  в місті Севастополі (99011, Севастополь, вул. Леніна, 66, ідентифікаційний код  259716731) на користь Севастопольської філії відкритого акціонерного товариства "Укртелеком" (99011, Севастополь, вул. Ген. Петрова, 15, р/р 2600418 в СФ АППБ "Аваль" м. Севастополь, МФО 324504, ЗКПО 01190103)  15.374,39 грн. основного боргу за кодом 090209, судові витрати пропорційно задоволеним вимогам: державне мито 44-83 грн.  та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу 40 грн.

В іншій частині стягнення  639.218,23 грн. у  позові відмовити.

Пункт 3 залишити без змін.

Доручити господарському суду міста Севастополя видати накази.

Головуючий суддя

Судді