КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

І М Е Н Е М   У К Р А Ї Н И

20.03.07 р.          № 11/490-А

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого:                              Шипка  В.В.

суддів:                                          Алданової  С.О.

Борисенко  І.В.

при секретарі:                              Дубінкіній Ю.А.

За участю представників:

від позивача - Варченко А.В. – (дов. № 8031/9/10-12 від 13.09.2005р.)         відповідача:                            1) не з’явились

2) не з’явились

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Державна податкова інспекція у Оболонському районі м.Києва

на постанову Господарського суду м.Києва від 12.12.2006

у справі № 11/490-А  (Євсіков О.О.)

за позовом           Державна податкова інспекція у Оболонському районі м.Києва

до           Товариство з обмеженою відповідальністю "Укрстартеко"

Товариство з обмеженою відповідальністю "Альфа-Левел"

про          визнання угоди недійсною та стягнення 23018,35 грн.

ВСТАНОВИВ:

Державна податкова інспекція у Оболонському районі м. Києва звернулась до Господарського суду м. Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю “Укрстартеко” та Товариства з обмеженою відповідальністю “Альфа - Левел” про визнання недійсним договору та стягнення 23018,35 грн.

Постановою Господарського суду м. Києва від 12.12.2006р. у справі № 11/490-А у позові відмовлено повністю.

Не погоджуючись із згаданою постановою, ДПІ у Оболонському районі м. Києва оскаржила її в апеляційному порядку, просило скасувати постанову Господарського суду м. Києва від 12.12.2006р. по справі № 11/490-А та визнати спірну угоду недійсною за ознаками ст. 207 ГК України.

Представник апелянта в судовому засіданні апеляційної інстанції апеляційну скаргу підтримав та  просив її задовольнити.

Представники відповідачів в судове засідання не з’явились  хоча про час та місце судового засідання повідомлені належним чином.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін та дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія встановила наступне.

Державна податкова інспекція у Оболонському районі міста Києва звернулася до Господарського суду міста Києва з позовом про визнання недійсним з підстав, передбачених ст. 207 ГК України, усного договору, укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю «Укрстартеко» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Альфа-Левел» шляхом обміну наступними документами: рахунок-фактура № 03/11 від 11.03.2004, видаткова накладна № 011/03 від 16.03.2004, податкова накладна № 11/03 від 11.03.2004, платіжне доручення № 406 від 11.03.2004. Позивач також просив зобов’язати ТОВ „Укрстартеко” повернути ТОВ „Альфа-Левел” отримані за спірною угодою грошові кошти у сумі 23.018,35 грн. та стягнути з ТОВ „Альфа-Левел” в доход Державного бюджету України вартість отриманого за спірною угодою товару у розмірі 23.018,35 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що спірний договір укладений з метою, завідомо суперечною інтересам держави та суспільства за наявності умислу у відповідача ТОВ “Укрстартеко”, оскільки рішенням Голосіївського районного суду від 09.03.2006р.  скасовано державну реєстрації ТОВ „Укрстартеко”, визнано недійсними його статут та свідоцтво платника податку на додану вартість з дати видачі а саме з 29.10.2003р. Позивач зазначає, що на підставі акта перевірки від 01.08.2006 № 649-23-2-31486808 "Про результати документальної невиїзної перевірки достовірності, повноти нарахування і сплати податку на додану вартість Товариства з обмеженою відповідальністю „Альфа-Левел” () при взаємовідносинах з Товариством з обмеженою відповідальність „Укрстартеко” ()  за період з 01.03.2004 по 01.10.2004” ДПІ у Оболонському районі м. Києва прийняте податкове повідомлення-рішення від 07.08.2006 №/0, яким ТОВ “Альфа-Левел” визначено податкове зобов’язання з податку на додану вартість у загальній сумі 22.122,00 грн., в тому числі 14.748,00 грн. основного платежу та 7.374,00 грн. штрафних санкцій.

Колегія суддів вважає, що твердження позивача є необґрунтованими, виходячи з наступного.

Між відповідачем-1 – Товариством з обмеженою відповідальністю „Укрстартеко” (продавець) та відповідачем-2 – Товариством з обмеженою відповідальністю „Альфа-Левел” (покупець) було укладено усний договір купівлі-продажу шляхом обміну документами.

Відповідно до рахунку-фактури № 03/11 від 11.03.2004  на суму 23.018,35 грн., в т.ч. ПДВ у розмірі 3.836,39 грн., видаткової накладної № 011/03 від 16.03.2006 на суму 23.018,35 грн., в т.ч. ПДВ у розмірі 3.836,39 грн., відповідачем-1 відпущено, а відповідачем-2 отримано товар на загальну суму 23.018,35 грн., в т.ч. ПДВ у розмірі 3.836,39 грн.

На виконання договору відповідачем-1 виписано адресу відповідача-2 податкову накладну від 11.03.2004 № 11/03 на суму 23.018,35 грн., в т.ч. ПДВ у розмірі 3.836,39 грн.

Оплату отриманого товару відповідачем-2 здійснено у повному обсязі згідно з платіжним дорученням від 11.03.2004 № 406 на суму 23.018,35 грн., в т.ч. ПДВ у розмірі 3.836,39 грн.

За змістом ст. 207 ГК України недійсною є угода, яка укладена з метою, завідомо суперечною інтересам держави і суспільства, або укладена учасниками господарських відносин з порушенням хоча б одним з них господарської компетенції (спеціальної правосуб'єктності).

Правові наслідки такої угоди залежать від наявності умислу - у обох сторін чи однієї, від виконання угоди обома сторонами чи однією.

Позивач, стверджуючи про наявність в діях відповідача-1 умислу, спрямованого на досягнення мети суперечної інтересам держави, вважає, що підставою для висновку щодо спрямованості діяльності відповідача-1 є заочне рішення Голосіївського районного суду від 09.03.2006 у справі № 1769/06, яким скасовано державну реєстрації ТОВ „Укрстартеко”, визнано недійсними його статут та свідоцтво платника податку на додану вартість з дати видачі.

Крім того позивач зазначає, що актом Державної податкової інспекції у Голосіївському районі м. Києва від 05.06.2006 № 4482/29-203 анульовано свідоцтво про реєстрацію ТОВ „Укрстартеко” платником податку на додану вартість № 37069427 від 29.10.2003 з моменту внесення в реєстр платників ПДВ, а саме з 29.10.2003.

У вищевказаному рішенні суду зазначено про те, що засновниками ТОВ „Укрстартеко” є гр.  Марченко В.А. та Гладкий М.О. При цьому судовим рішенням встановлено, що згідно з поясненнями позивача (ДПІ у Голосіївському районі м. Києва) Марченко В.А. та Гладкий М.О. не мають відношення до діяльності ТОВ „Укрстартеко” та не вчиняли від його іменні дій щодо формування статутного фонду товариства та ведення господарської діяльності.

Згідно з отриманими на запит суду відомостями ДПІ у Голосіївському районі м. Києва (органу, в якому ТОВ „Укрстартеко” перебувало на податковому обліку), засновниками ТОВ „Укрстартеко” є гр. Марченко В.А. та Гладкий М.О. Згідно з наявними у справі установчими та реєстраційними документами гр.  Марченко В.А. є директором ТОВ „Укрстартеко”, який наділений належними повноваженнями на здійснення діяльності від іменні ТОВ „Укрстартеко”.

В обґрунтування позову позивачем зроблено посилання на протиправність умислу лише у ТОВ „Укрстартеко”.

Наявність умислу не може бути підтверджена лише рішенням районного суду про визнання установчих документів цієї сторони договору недійсними та скасування державної реєстрації, оскільки предметом дослідження у цивільній справі була, зокрема, відповідність установчих документів вимогам чинного законодавства, а не наявність протиправного умислу при укладенні угоди, що мала місце під час підприємницької діяльності суб'єкта.

Підставами для реєстрації гр.  Марченко В.А. та Гладкий М.О. у податкових органах як засновників ТОВ „Укрстартеко” стали визначенні законодавством документи, на підставі яких здійснювалась відповідна реєстрації, і їх відповідність законодавству перевірялась під час реєстрації. При цьому слід зазначити, що згідно з наявними в матеріалах справи установчими документами ТОВ „Укрстартеко” (установчим договором та статутом) особи засновників товариства, їх дієздатність та повноваження та справжність підписів при підписанні цих установчих документів засвідчені нотаріально.

Отже, висновки суду, викладені у рішенні Голосіївського районного суду від, яким були визнані недійсними установчі документи ТОВ „Укрстартеко” та свідоцтво про його реєстрацію платником ПДВ, починаючи з моменту реєстрації, не є обов'язковим для господарського суду.

Обставини, встановлені судовим рішенням в цивільній справі,  що набрало законної сили,  згідно з ч. 1 ст. 72 КАС України не доказуються при розгляді інших  справ,  у  яких беруть  участь  ті самі особи або особа,  щодо якої встановлено ці обставини.

Таким чином рішення районного суду не звільняє позивача від доведення наявності умислу ТОВ „Укрстартеко” на укладення угоди, що суперечить інтересам держава та суспільства.

Також, первинні документи, якими оформлено спірний договір, від імені ТОВ „Укрстартеко” підписані його директором Марченко В.А. Разом з тим позивачем не надано жодних доказів того, що вказана особа не була уповноважена у встановленому законом порядку на підписання  вказаного договору. Навпаки, підставами для реєстрації Марченко В.А. у податкових органах як директора ТОВ „Укрстартеко” стали визначенні законодавством документи, на підставі яких здійснювалась відповідна реєстрації, і їх відповідність законодавству перевірялась під час реєстрації.

Колегія суддів вважає, що позивачем не доведено факту наявності суб’єктивного чинника правопорушення, а відповідно і умислу у відповідачів, чи одного з них, на укладення спірної угоди з метою приховування від оподаткування доходів.

Оскільки суб’єктивний склад правопорушення повинен бути встановлений компетентним державним органом і підтверджений законодавчо визначеними засобами доказування, судом визнається, що позивачем не надано доказів, які свідчили б про порушення кримінальної справи проти посадових осіб відповідачів та доведення їх вини за фактом ухилення від сплати податків стосовно обставин, викладених у позовній заяві.

Позивачем не надано належних доказів на підтвердження того, що факт ухилення від сплати податків конкретними посадовими особами відповідачів встановлений обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили.

Зокрема, при цьому суд відзначає, що не надано і доказів притягнення до кримінальної відповідальності (за ухилення від оподаткування, фіктивне підприємництво, підроблення документів тощо) осіб, які діяли від імені ТОВ „Укрстартеко”, в т.ч. гр.  Марченко В.А. та Гладкого М.О.

Юридичним наслідком скасування державної реєстрації підприємства з підстав визнання його установчих документів недійсними мало бути здійснення ліквідаційної процедури, під час якої вирішуються питання про задоволення вимог кредиторів, в тому числі держави. Сам факт скасування державної реєстрації підприємства не тягне за собою недійсність всіх угод, укладених з моменту його державної реєстрації і до моменту виключення з державного реєстру.

Відповідно до ч. 2  ст. 18  Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців" якщо відомості, які підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, є недостовірними і були внесені до нього, то третя особа може посилатися на них у спорі як на достовірні. Третя особа не може посилатися на них у спорі у разі, якщо вона знала або могла знати про те, що такі відомості є недостовірними.

Суду не надано належні докази на підтвердження того, що укладаючи угоду, сторони діяли з метою, яка суперечила інтересам держави та суспільства.

Матеріалами справи також підтверджено, що відповідачі протягом укладення та виконання спірного договору подавали податкову звітність у відповідності до вимог законодавства, що підтверджується відомостями, наданими контролюючими органами, на обліку яких перебували відповідачі. Зокрема, до матеріалів справи долучені копії податкової звітності відповідача-1 за відповідні звітні періоди, згідно з якими ТОВ «Укрстартеко» декларувало у ці періоди обсяги оподатковуваних операцій (та, відповідно, нараховувало на ці обсяги податки) значно більші, ніж сума спірної угоди.

Податкове повідомлення – рішення прийняте на підставі акту перевірки від 01.08.2006р. № 649-23-2-31486808 на думку колегії суддів не свідчить про наявність умислу на укладання угоди з метою, суперечною інтересам держави та суспільства, саме у відповідача –1, оскільки матеріали справи не містять жодного доказу про визначення податкових зобов’язань за спірною угодою ТОВ “Укрстартеко”.

Отже,  твердження позивача про суперечність спірної угоди інтересам держави та суспільства помилково ґрунтується на обставинах, які не мають правового значення для справи.

У відповідності до ч. 1ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що місцевий суд дійшов вірного висновку про відмову у задоволенні позовних вимог.

Виходячи з наведеного, колегія Київського апеляційного господарського суду дійшла висновку, що апеляційна скарга Державної податкової інспекції у Оболонському районі м. Києва не підлягає задоволенню, а постанова Господарського суду м. Києва від 12.12.2006 року у справі № 11/490-А не підлягає скасуванню.

Керуючись п. 6 розділу 7 “Прикінцеві та перехідні положення”, ст. ст. 195 198,200, 205-206 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Оболонському районі м. Києва залишити без задоволення, постанову Господарського суду м. Києва від 12.12.2006 року у справі № 11/490-А залишити без змін.

Матеріали справи № 11/490-А повернути до Господарського суду м. Києва.

Ухвала може бути оскаржена  до Вищого адміністративного суду України протягом місяця у встановленому законом порядку.

Головуючий суддя          Шипко  В.В.

Судді

Алданова  С.О.

Борисенко  І.В.