ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________
УХВАЛА
ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

"27" лютого 2007 р.
Справа № 6/368-06-9540А

Одеський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

Головуючого:                      Мацюри П.Ф.

Суддів:                              Андрєєвої Е.І.,

Ліпчанської Н.В.

При секретарі                    Федорові В.А.

за участю представників :

від позивача                            не з’явився

від відповідача                       Коновец К.Н.

розглянувши у відкритому судовому засіданні  апеляційні скарги   Підприємства з іноземними інвестиціями „ЛУКОЙЛ-Україна” та Управління розвитку споживчого ринку та захисту прав споживачів Одеської міської ради

на постанову господарського суду Одеської   області  від 20.11.2006 р.

зі справи №6/368-06-9540А

за позовом Підприємства з іноземними інвестиціями „ЛУКОЙЛ-Україна”

до Управління розвитку споживчого ринку та захисту прав споживачів Одеської міської ради

про зобов’язання видати дозвіл на розміщення об’єкту торгівлі на необмежений термін без стягнення плати.

Встановив:

Підприємство з іноземними інвестиціями “ЛУКОЙЛ-Україна” звернулось з  позовом  до Управління розвитку споживчого ринку та захисту прав споживачів Одеської міської ради про зобов’язання видати  дозвіл на розміщення об`єкту торгівлі на АЗС № 16-42, що розташована за адресою:м.Одеса. вул..Середньофонтанська, 23 на необмежений термін без стягнення плати. Свої позовні вимоги обгрунтовує наступним.

10.07.2006р. підприємство з іноземними інвестиціями “ЛУКОЙЛ-Україна” звернулось Управління  до розвитку споживчого ринку та захисту прав споживачів Одеської міської ради за отриманням дозволів на розміщення об`єктів торгівлі на 15 АЗС позивача, розташованих у м.Одесі та сплачено відповідний збір за розміщення об`єктів торгівлі.

Однак, відповідач видав дозвіл на 14 АЗС, а на одну АЗС (№16-42), розташовану по вул.Середньофонтанській, 23 –відповідного дозволу не видав, що є  необґрунтованим, оскільки чинним законодавством не передбачено, викладених у листі відповідача №575 від 21,07.2006р., підстав для відмови у видачі дозволу.

Крім того відповідно  частини 5 статті 17 Декрету КМ України “Про місцеві податки і збори”  відповідач зобов`язаний видати дозвіл на розміщення  стаціонарного об`єкту торгівлі без оплати та на необмежений термін.

Відповідач надав до суду відзив на позовну заяву, зазначаючи, що  заперечує проти позовних вимог,  оскільки  збір за розміщення об`єкту торгівлі відноситься до місцевих податків і зборів, передбачених Законом України “Про систему оподаткування” механізм і порядок стягнення яких встановлюється органами місцевого самоврядування, а також позивачем не було надано всіх необхідних документів для надання дозволу на розміщення стаціонарного об`єкту торгівлі –АЗС № 16-42, розташованого по вул.Середньофонтанській, 23 м.Одеси, а саме –висновку органу Державного санітарного нагляду про відповідність приміщення АЗС санітарно-технічним, санітарно-гігієнічним та технологічним нормам.

Рішенням  господарського суду Одеської області від 20.11.2006р. ( суддя Демешин О.А.)  позов  задоволено частково зобов`язано Управління споживчого ринку та захисту прав споживачів Одеської міської ради (65045, м.Одеса. вул..Преображенська, 60) видати підприємству з іноземними інвестиціями “ЛУКОЙЛ-Україна”(01032, м.Київ, вул..Комінтерну, 14 літ.А, код 30603572)   дозвіл на розміщення об`єкту торгівлі на АЗС № 16-42, що розташована за адресою : м.Одеса. вул..Середньофонтанська, 23.

Задовольняючи позов частково  суд виходив з наступного.

Статтею 7 Закону України “Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності” встановлено порядок видачі місцевими дозвільними органами документів дозвільного характеру, у тому числі перелік документів, які мають надаватись до заяви про видачу відповідного дозволу, а саме:    копія свідоцтва     про    державну    реєстрацію    суб'єкта господарювання;    документи, які  підтверджують  внесення   плати   за   видачу документа дозвільного характеру, якщо вона передбачена законом;   документи, необхідні   для   видачі   документа дозвільного характеру, передбачені законодавством, яким регулюються відносини, пов'язані з його одержанням.

Розпорядженням  Одеського міського  голови від 29.04.1999р. було  затверджено порядок надання заяв, оформлення документів та видачі дозволів на розміщення об`єктів торгівлі, яким також встановлено перелік необхідних документів для надання дозволу.

З матеріалів справи вбачається, що всі необхідні документи на одержання дозволів на 15 АЗС  позивачем були надані, у т.ч. висновок Державної санітарно-епідеміологічної служби Одеської області від 25.10.2005р. № 3-14160 про відповідність вимогам санітарних норм АЗС позивача №№ 16-01 -  6-31, 16-40  -  16-48, 16-50. Тобто, на АЗС № 16-42, також був наданий висновок СЕС.  Тому  наведені відповідачем підстави для відмови в наданні позивачу дозволу  на розміщення стаціонарного об'єкту торгівлі є  не обґрунтованими.

Не погоджуючись із постановою суду, Підприємство з іноземними інвестиціями „ЛУКОЙЛ-Україна”   звернулось до Одеського апеляційного господарського суду із скаргою, в якій просить постанову  скасувати, прийняти нову постанову про задоволення позовних вимог позивача повністю, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, а саме.

Судом першої інстанції неправильно застосовані норми ст. 17 Декрету Кабінету Міністрів "Про місцеві податки і збори", ст. 15 Закону України "Про систему оподаткування", н застосована ст. 11 Закону України "Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності", порушені норми ст.9 КАС України.

Висновок суду про те, що ч.5 ст.17 Декрету не встановлено, що термін дії дозволу не може бути обмежений певним строком, суперечить змісту цієї норми Декрету Кабінету Міністрів України "Про місцеві податки і збори".

Висновок суду стосовно неможливості прийняття до уваги оплати за раніше виданий дозвіл №0353316 термін дії якого закінчився 18.07.2006р., також  не грунтується на нормах закона.

Також не погоджуючись із постановою суду, Управління розвитку споживчого ринку та захисту прав споживачів Одеської міської ради звернулось до Одеського апеляційного господарського суду із скаргою, в якій просить постанову  скасувати, прийняти нову постанову про відмову у задоволенні позовних вимог позивача повністю, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, а саме.

Посилання суда першої інстанції, що у відповідача не було встановлених чинним законодавством, підстав для відмови у видачі дозволу, не відповідає дійсності, оскільки позивачем була поданна заява про видачу дозволу   на розміщення об’єкта торгівлі АЗС який підлягає знесенню відповідно до рішення Одеської міської ради від 26.09.2003р. №1814-XXIV за рахунок   позивача.

Заслухавши суддю-доповідача у справі, пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи та заперечення на апеляційні скарги, рішення яке прийнято судом першої інстанції апеляційний господарський суд прийшов до висновку про відмову у задоволенні апеляційних скарг з наступних підстав.

Дозвільна система у сфері господарської діяльності це сукупність урегульованих законодавством відносин, які виникають між дозвільними органами, адміністративними та суб’єктами господарювання у зв’язку з видачею документів дозвільного характеру.

Дозвільними органами є органи виконавчої влади, органи місцевого самоврядування, їх посадові особи, а також підприємства, установи, організації, уповноважені відповідно до закону видавати документи дозвільного характеру.

Одеська міська рада та її виконавчі органи являються місцевим дозвільним органом.

Ст. 7 Закону України „Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності” передбачено порядок видачі місцевими дозвільними органами документів дозвільного  характеру та зазначено перелік документів, які мають надаватись до заяви про видачу відповідного дозволу.

Розпорядженням Одеського міського голови від 29.04.1999р. було затверджено порядок надання заяв оформлення документів та видачі дозволів на розміщення об’єктів торгівлі і встановлено перелік необхідних для надання дозволу.

Наявні матеріали справи свідчать, про надання позивачем всіх необхідних документів для видачі дозволу у тому числі висновок СЕС, а тому судом обґрунтовано ухвалено постанову про задоволення позовних вимог в частині видачі дозволу на розміщення об’єкту торгівлі на АЗС №16-42.

Посилання в апеляційній скарзі про неможливість видачі дозволу на розміщення об’єкта торгівлі АЗС у зв’язку з тим, що відповідно до договору оренди земельної ділянки на якій розміщується об’єкт торгівлі  ПІІ „ЛУКОЙЛ-Україна” зобов’язаний знести за свій рахунок будівлі та споруди, у тому числі АЗС до уваги не приймаються і не може бути підставою задоволення вимог, оскільки час звільнення земельної ділянки не настав термін дії договору встановленого до 01.07.2008р.

Відповідно до ст. 17 Декрету Кабінету Міністрів України від 20.05.1993р. №56-93 „Про місцеві податки і збори” та доповненнями до нього, внесеними Законом України „Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності” від 06.09.2005р. „2806- IV –„Для суб’єктів, що постійно здійснюють торгівлю у спеціально відведених для цього місцях ( стаціонарних об’єктах ), збір за видачу дозволу на розміщення об’єктів торгівлі стягується одноразово , а тому позивач повторно не зобов’язаний сплачувати збір.

На думку апеляційного господарського суду позивач не навів підстав для скасування рішення місцевого господарського суду в частині   вимог стосовно надання дозволу на розміщення об’єкту торгівлі АЗС на необмежений термін і це поясняється тим, що земельна ділянка, на якій розміщені споруди та обладнання АЗС,  знаходиться в 1 оренді строком до 01.07.2008р. і відповідно до умов договору оренди землі позивач зобов’язався знести будівлі АЗС по закінченню строку дії договору.

Відповідно  до Закону України „Про дозвільну  систему  у сфері  господарської діяльності” Одеським міським головою затверджено Положення  „Про єдиний порядок розміщення об’єктів торгівлі, громадського харчування, сфери послуг” яким передбачено річний термін на який видається дозвіл.

Враховуючи наведене,  господарським судом прийнято постанову від 20.11.2006р. з урахуванням всіх обставин і матеріалів справи, та чинного законодавства, у зв’язку з чим апеляційні скарги   Підприємства з іноземними інвестиціями „ЛУКОЙЛ-Україна” та Управління розвитку споживчого ринку та захисту прав споживачів Одеської міської ради задоволенню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 184, 198, 206, п.6 розділу VII „Прикінцевих та перехідних   положеннь” Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційний господарський суд, -

Ухвалив:

Постанову   господарського суду Одеської   області від 20.11.2006 р.  у справі № 6/368-06-9540А   залишити без змін, а апеляційні скарги    Підприємства з іноземними інвестиціями „ЛУКОЙЛ-Україна” та Управління розвитку споживчого ринку та захисту прав споживачів Одеської міської ради  без задоволення.

Ухвала  в порядку ст.254 КАС України набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий                                                                      П.Ф.Мацюра

Судді:                                                                              Е.І. Андрєєва

Н.В.Ліпчанська