СЕВАСТОПОЛЬСЬКИЙ  АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ   СУД
Постанова

Іменем України

06 березня 2007 року

Справа № 20-2/318

Севастопольський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді                                                  Плута В.М.,

суддів                                                                      Прокопанич Г.К.,

Гонтаря В.І.,

за участю представників сторін:

позивача:          Ірхіна Михайла Юрійовича, довіреність №  207/0/2-07   від 04.01.07,  Відкрите акціонерне товариство "Енергетична компанія "Севастопольенерго";

відповідача: Олійник Валентини Федорівни (повноваження перевірені), директор закритого акціонерного товариства "Созвездие";

відповідача: Соловйової Людмили Анатоліївни, довіреність №  б/н   від 08.12.06,   Закрите акціонерне товариство "Созвездие";

розглянувши апеляційну скаргу відкритого акціонерного товариства "Енергетична компанія "Севастопольенерго" на рішення господарського суду міста Севастополя (суддя    Шевчук Н.Г.) від 16.01.2007 у справі № 20-2/318

за позовом           відкритого акціонерного товариства "Енергетична компанія "Севастопольенерго" (вул. Хрустальова, 44,Севастополь,99040)

до           закритого акціонерного товариства "Созвездие" (вул. Меньшикова, 17,Севастополь,99053)

про стягнення 5205,34 грн.; за зустрічним позовом про визнання відсутності права на стягнення 4889,52 грн.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду міста Севастополя від 16.01.2007 року у справі № 20-2/318 провадження у справі в частині позовних вимог про стягнення з закритого акціонерного товариства „Созвездие” на користь відкритого акціонерного товариства „Енергетична компанія „Севастопольенерго” заборгованості за перевищення договірної величини споживання електричної енергії у сумі 315,82 грн. припинено. В іншій частині позову відмовити.

Провадження у справі по зустрічному позову закритого акціонерного товариства „Созвездие” до відкритого акціонерного товариства „Енергетична компанія „Севастопольенерго” про визнання відсутності права на стягнення суми 4889,52 грн. припинено.

При прийнятті рішення в частині припинення провадження у справі в про стягнення з закритого акціонерного товариства „Созвездие” заборгованості за перевищення договірної величини споживання електричної енергії у сумі 315,82 грн. суд першої інстанції прийняв до уваги, що відповідачем така заборгованість сплачена, у зв’язку з чим, відсутній предмет спору.

При відмові у позові про стягнення заборгованості по оплаті неврахованої електроенергії по акту № 0088629 від 29.06.2006 року, господарський суд м. Севастополя встановив, що така заборгованість утворилась в результаті неправомірного втручання в роботу електролічильника, однак, прийняв до уваги, що відповідний акт складено у відношенні не відповідача, який є споживачем електроенергії відповідно до договору, а іншої юридичної особи. У зв’язку з цим, суд визнав закрите акціонерне товариство „Созвездие” неналежним відповідачем.

Припиняючи провадження у справі по зустрічному позову суд першої інстанції прийняв відмову закритого акціонерного товариства „Созвездие” від заявленого позову.

Не погодившись з цим судовим актом в частині відмови у задоволенні позову про стягнення заборгованості по оплаті неврахованої електроенергії по акту № 0088629 від 29.06.2006 року, відкрите акціонерне товариство „Енергетична компанія „Севастопольенерго” звернулось до Севастопольського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення суду першої інстанції в цій частині скасувати.

Доводи позивача, викладені в апеляційній скарзі, полягають у тому, що судом першої інстанції неповно досліджено обставини справи та не прийнято до уваги факт належності відповідачеві на праві власності Магазину №310, в якому виявлено порушення правил користування електроенергією.

Представники сторін у судове засідання не з`явились, причину неявки не повідомили, хоча про час та місце судового засідання були сповіщені належним чином ухвалою від 12.02.2007 року. Клопотань про відкладення розгляду справи не надходило. За таких обставин, судова колегія визнала можливим розглянути справу за відсутності представників сторін.

Від відповідача надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому він вважає оскаржуване рішення суду першої інстанції законним та обґрунтованим.

Відповідно до частини 2 статті 101 Господарського процесуального кодексу України, апеляційний господарський суд не пов`язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність та обґрунтованість місцевого господарського суду у повному обсязі.

Повторно розглянувши справу у порядку статті 101 Господарського процесуального кодексу України, перевіривши у повному обсязі правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, судова колегія вважає, що апеляційна скарга відкрите акціонерне товариство „Енергетична компанія „Севастопольенерго” не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судовою колегією встановлено, що 16.12.2003 року між ВАТ “ЕК “Севастопольенерго” та ЗАТ “Созвездие” було укладено договір № 1330 на поставку електричної енергією строком дії із дня підписання по 31.12.2004 року. Відповідно до пункту 10.4 Договору він вважається продовженим на наступний календарний рік, якщо жодна із сторін не заявить про його розірвання або зміну не менш ніж за 30 днів до закінчення дії Договору (а. с. 8-15). З матеріалів справи вбачається та вірно зазначено судом першої інстанції  що правовідносини сторін по договору № 1330 від 16.12.2003  року продовжують існувати на момент виникнення спору у даній справі.

Пунктом 2.2.4 Договору передбачено обов’язок відповідача оплачувати вартість електричної енергії відповідно до умов Додатку № 3 та № 4 згідно з умовами, вказаними у розділі 8 Договору.

Згідно з пунктом 8.4 Договору, відповідач здійснює оплату спожитої електроенергії у строк остаточного розрахунку –25 числа календарного місяця.

Відповідно до пункту 2.2.2 Договору, відповідач зобов’язався дотримуватися режиму споживання електричної енергії відповідно до умов розділу 5 Договору, яким встановлений порядок визначення договірної величини споживання електричної енергії.

Додатком № 1 до Договору № 1330 узгоджений обсяг відпуску електричної енергії у  вересні 2006 року –6000 кВт/г. Однак, відповідно до звіту відповідача про витрати електроенергії, обсяг використаної електроенергії склав у вересні 2006 року - 7080 кВт/г, тобто має місце перевищення на 1080 кВт/г.

Відповідно до частини 5 статті 26 Закону України „Про електроенергетику” передбачає, що споживачі (крім населення, професійно-технічних навчальних закладів та вищих навчальних закладів I - IV рівнів акредитації державної і комунальної форм власності) у випадку споживання електричної енергії понад договірну величину за розрахунковий період сплачують енергопостачальникам двохкратну вартість різниці фактично спожитої і договірної величини.

У зв’язку з наявністю перевищення договірної величини споживання електроенергії, відкритим акціонерним товариством „Енергетична компанія „Севастопольенерго” було здійснено нарахування за перевищення договірної величини спожитої електроенергії та виставлено рахунок № 422223 від 12.09.2006 на суму 315, 82 грн.  (а. с. 20, 22).

Оскільки відповідачем вказаний рахунок було оплачено 20.11.2006 року, суд першої інстанції обґрунтовано прийшов до висновку про відсутність предмету спору та про необхідність припинення провадження в цій частині позовних вимог у відповідності з пунктом 11 частини 1 статті 80 Господарського процесуального кодексу України.

Що стосується позовних вимог відкритого акціонерного товариства „Енергетична компанія „Севастопольенерго” про стягнення заборгованості по оплаті неврахованої електроенергії по акту №  0088629 від 29.06.2006 року на суму 4889, 52 грн., судова колегія  виходить з наступного.

Відповідно до підпунктів 13, 16 пункту 8.1. Правил користування електричною енергією, затвердженими постановою НКРЕ від 31.07.1996 року, позивач має право складати акти про невідповідність дій (бездіяльності) споживача умовам договору про постачання електричної енергії та порушення вимог законодавства України в електроенергетиці та припиняти постачання, обмежувати обсяг постачання електричної енергії споживачу у випадках та порядку, передбачених положеннями законодавства України та цих Правил.

Пунктом 6.41. Правил користування електричною енергією встановлено, що у разі виявлення під час контрольного огляду або технічної перевірки уповноваженим представником постачальника електричної енергії, від якого споживач одержує електричну енергію, або електропередавальної організації порушень цих Правил або умов договору на місці виявлення порушення у присутності представника споживача оформляється двосторонній акт порушень.

У даному випадку позивачем складено акт від 26.06.2006 року про порушення правил користування електричною енергією, із змісту якого вбачається наступне: від`єднано провід напруги фази С на корпусі трансформаторного току, наявні сліди короткого замикання, після відновлення схема не працює. У якості споживача зазначений акт підписано завідуючим магазину № 310 - Олейник В.Ф.

На підставі акту перевірки Правил користування електроенергії №  0088629 від 29.06.2006 року було проведено розрахунок обсягу спожитої недоврахованої електроенергії і виставлено відповідачу рахунок № 31560 від 11.07.2006 на суму 4889,52 грн. (а. с. 16-18).

Відповідно до частини 2 статті 34 Господарського процесуального кодексу України, обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Судова колегія вважає, що належним доказом порушення відповідачем правил користування електричної енергії, виходячи із змісту пункту 6.41 Правил користування електричною енергією, має бути акт про порушення правил користування електричною енергією складений у присутності представника закритого акціонерного товариства „Созвездие”.

На підставі викладеного, суд першої інстанції обґрунтовано прийшов до висновку, що акт перевірки від 29.06.2006 року, складений у присутності не представника відповідача, а іншої особи, не може бути належним доказом позаоблікового споживання відповідачем електричної енергії та підставою для перерахунку обсягу недорахованої електроенергії, оскільки він не складався у присутності саме споживача електричної енергії, яким, на підставі договору, є ЗАТ “Созвездие”.

При цьому, судова колегія не може визнати обґрунтованими посилання позивача в апеляційній скарзі про те, що магазин № 310 належить позивачеві на праві власності, оскільки у даному випадку правове значення має не належність перевіряємого об`єкту позивачеві, а саме присутність представника  закритого акціонерного товариства „Созвездие” при складанні акту.

За таких обставин, господарський суд м. Севастополя вірно дійшов до висновку про те, що на ЗАТ “Созвездие” не може бути покладена передбачена положеннями статті 277 Господарського кодексу України відповідальність за порушення Правил користування електричною енергією, встановлена актом №  0088629 від 29.06.2006 року та позовні вимоги в цій частині не підлягають задоволенню.

Щодо зустрічних позовних вимог, то судом першої інстанції вірно встановлено, що відмова ЗАТ “Созвездие” від позову не суперечить законодавству і не порушує прав і охоронюваних законом інтересів інших осіб, у зв’язку з чим, припинення провадження на підставі норм статті 78 та пункту 4 статті 80 Господарського процесуального кодексу України є правомірним.

За таких обставин, оскаржуване рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, підстави для його скасування відсутні.

Керуючись статтями 101, 103 п.1, 105 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу відкритого акціонерного товариства „Енергетична компанія „Севастопольенерго” залишити без задоволення.

2.          Рішення господарського суду міста Севастополя від 16 січня 2007 року у справі № 20-2/318 залишити без змін.

Головуючий суддя                                                  В.М. Плут

Судді                                                                                Г.К. Прокопанич

В.І. Гонтар