ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

03.05.07
Справа № 3/174-07.

За позовом: Фермерського господарства „Твердохліб”, с. Яструбине, Сумського району

до відповідача: Приватного сільськогосподарського  підприємства „ Капітал”, с. Яструбине, Сумського району

про стягнення 19 359 грн. 04 коп.

СУДДЯ : ЛЕВЧЕНКО П.І.

За участю представників сторін :

від позивача     Твердохліб В.І.

від  відповідача: не з’явився

Суть спору : позивач просить стягнути з відповідача заборгованість в сумі 19 359 грн. 04 коп. , а саме : основного боргу в розмірі 13 202,12 грн., інфляційних нарахувань  в розмірі 3 733,62 грн., 3 %  річних в розмірі 366,30 грн., пеню в розмірі 2 057,00 грн. , а також судові витрати пов’язані з розглядом даної справи  .

Відповідач належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи в судове засідання не з'являвся двічі , відзиву на позовну заяву з правовим обґрунтуванням своєї позиції по справі до суду не подав .

Тому відповідно до ст. 75 ГПК України , справа розглядається на підставі наявних в ній доказів .

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача та дослідивши наявні докази по справі, суд встановив :

На підставі умов договору купівлі продажу № 3 від 03.05.2004 року продавець – ФГ « Твердохліб» продав  покупцю – ПСП « Капітал» 1 000 тон насіння соняшнику на загальну суму  11 000 грн. 00 коп., що підтверджується  накладною №3  та довіреністю  серії ЯЗН № 939675 від 24 травня 2004 року .

Згідно п. 2. договору купівлі-продажу № 3  від 03.05.2004 року покупець зобов’язувався прийняти товар та провести розрахунки за нього до 28 жовтня 2004 року .

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов’язання повинні виконуватись  належним чином і відповідно до умов договору.

Як зазначає позивач в обґрунтування позовних вимог, відповідач свої зобов'язання за договором купівлі-продажу № 3  від 03.05.2004 року не виконав.

Таким чином , заборгованість відповідача перед позивачем за договором купівлі-продажу № 3  від 03.05.2004 становить 11 000 грн. 00 коп.

Крім того , на підставі умов договору позички  від 04.05.2004 року позикодавець  – ФГ « Твердохліб» передав у власність позичальнику  – ПСП « Капітал» зерно посівного ячменю в кількості 1 210 кг на загальну суму  1 210 грн. 00 коп., що підтверджується  накладною № 2.

Згідно п. 3 договору позички  від 04.05.2004 року позичальник зобов’язувався повернути позичений товар до 01.09.04 року .

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов’язання повинні виконуватись  належним чином і відповідно до умов договору.

Як зазначає позивач в обґрунтування позовних вимог, відповідач свої зобов'язання за договором позички  від 04.05.2004 року не виконав.

Таким чином , заборгованість відповідача перед позивачем за договором позички  від 04.05.2004 року становить 1 210 грн. 00 коп.

За домовленістю сторін в квітні місці 2004 року ФГ «Твердохліб» відпустило ПСП «Капітал» по видатковій накладній № 7 ячмінь в кількості 7 240 кг на загальну суму  7 240 грн. 00 коп. , що підтверджується  довіреністю серії ЯЗН № 939674 від 28 квітня 2004 року .

Як зазначає позивач в обґрунтування позовних вимог, розрахунок  відповідач провів частково , таким чином заборгованість  відповідача перед позивачем за поставлений позивачем ячмінь становить  992 грн. 12 коп.

14 листопада  2006 року , на адресу відповідача була надіслана претензія

№ 1 з вимогою сплатити позивачу в строк до 30.11.2006 року заборгованість в розмірі 13 202 грн. 12 коп., але позивач відповіді на претензію або  доказів погашення боргу не отримав .

Таким чином , на момент подачі позову до суду  заборгованість відповідача перед позивачем становить 13 202 грн. 12 коп., що підтверджується матеріалами справи .

Відповідно до ст.33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Оскільки відповідач не подав до суду доказів сплати боргу в розмірі 13 202 грн. 12 коп. або обґрунтованих заперечень проти суми боргу , тому вимоги позивача щодо стягнення з відповідача 13 202 грн. 12 коп. відповідають вимогам чинного законодавства  і  підлягають задоволенню.

Позовні вимоги  щодо стягнення з відповідача пені підлягають задоволенню частково : за період прострочення повернення майна з 26.03.2006 року по 26.09.2006 року в сумі  102 грн. 85 коп. В іншій частині  позовних вимоги щодо стягнення  пені в сумі  1 954 грн. 15 коп. має бути відмовлено  з наступних причин  :

згідно ст. 230 ГК України штрафними санкціями є неустойка , штраф, пеня ;

частиною 6 статті 232 ГК України  визначено, що нарахування  штрафних санкцій за прострочення  виконання зобов'язання , якщо інше не встановлено законом або договором , припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано ;

до вимог про стягнення  неустойки ( штрафу, пені)  застосовується  позовна давність в один рік згідно ст. 258 ЦК України .

Позивач звернувся з позовом до суду  26.03.2007 року , тому пеня  підлягає нарахуванню  за перші шість місяців в межах річного строку позовної давності  і від суми 1 210 грн. ( вартості майна) складає 102 грн. 85 коп.

Позивач нараховуючи суму пені за рік припустився арифметичної помилки і нарахував її не  в розмірі  17 % річних ( подвійної облікової ставки НБУ) , а в розмірі  170 % річних.

Позовні вимоги  щодо стягнення індексу інфляції та 3 % річних  підлягають задоволенню частково :  індексу інфляції 3 314 грн. 47 коп. ( з суми грошового боргу  11 000 грн. 00 коп. ) та 3 % річних  330 грн. 00 коп. ( з суми грошового боргу  11 000 грн. 00 коп.)

Згідно ст. 625 ЦК України  лише невиконання  грошового зобов'язання  тягне за собою суми боргу з урахуванням індексу інфляції та 3 % річних  від простроченої суми.

Оскільки за договором позички підлягає поверненню майно на суму  1 210 грн. 00 коп. , а не грошові кошти , то нарахування  індексу інфляції та 3 % річних , відповідно , в сумі 419 грн. 15 коп.  та 36 грн. 30 коп. за невиконання  не грошових зобов’язань є неправомірним зі сторони позивача .

Тому в частині вимог щодо стягнення  з відповідача 419 грн. 15 коп. індексу інфляції та 36 грн. 30 коп. 3 % річних має бути відмовлено .

Відповідно до ст. 44, 49 ГПК України витрати по сплаті держмита та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу покладаються на сторін пропорційно задоволеним вимогам   .

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 44, 49, 75, 82-85 ГПК України, суд -

В И Р І Ш И В :

1.          Позов задовольнити частково .

2.          Стягнути з Приватного сільськогосподарського підприємства « Капітал» ( Сумська область, Сумський район, с. Яструбине , вул. Мічуріна , 36 ; ) на користь Фермерського господарства « Твердохліб» ( Сумська область, Сумський район, с. Яструбине , х. Бондарівщина ; )  основного боргу 13 202 грн. 12 коп., індексу інфляції 3 314 грн. 47 коп., 3% річних в сумі 330 грн. 00 коп., пені в сумі 102 грн. 85 коп. , витрат по держмиту в сумі 169 грн. 49 коп. та витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в розмірі  102 грн. 66 коп.

3.          В іншій частині позову відмовити .

4.          Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

5.          Копію рішення надіслати сторонам по справі.

Повний текст рішення підписаний суддею 04.05.2007 року.