СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

28.02.07
Справа №  22/77/07

Суддя   Скиданова Ю.О.

За позовом:
Відкритого акціонерного товариства “Укртелеком” в особі центру електрозв'язку
№ 5 Запорізької філії відкритого акціонерного товариства “Укртелеком”,
(72315, Запорізька обл., м. Мелітополь, пр-т Б. Хмельницького, 15), до
відповідача: Приватного підприємця ОСОБА_1, (АДРЕСА_1),

Суддя:

Ю.О. Скиданова

Представники:

від позивача:

Саржан О.М.. представник на
підставі довіреності №146350 від 03.01.2007 р.

від відповідача:

Не з'явився

Заявлені вимоги про стягнення з
відповідача на користь позивача 903,20 грн. основного боргу, 7,72 грн. пені на
підставі договору НОМЕР_1 про надання послуг електрозв'язку від 04.09.2006 р.,
а також 0,86 грн. втрат від інфляційних процесів та 2,44 грн. 3% річних.

Ухвалою суду від 31.01.2007 р.
порушено провадження у справі №22/77/07, судове засідання призначено на
28.02.2007 р.

У судовому засіданні 28.02.2007 р.
розгляд справи судом закінчено, на підставі ст. 85 ГПК України суддею оголошено
вступну та резолютивну частину рішення, за згодою представника позивача.

Враховуючи клопотання представника
позивача розгляд справи здійснюється без застосування засобів технічної
фіксації судового процесу.

Представник позивача у судовому
засіданні підтримав позовні вимоги з підстав, що викладені в позові.

Відповідач заперечень по суті спору
не надав, свого представника у судове засідання не направив, ухвалу суду від
31.01.2007 р. не виконав, витребувані судом документи не надав.

Згідно п. 26.4.7-1 Роз'яснення президії
Вищого господарського суду України № 04-5/609 від 31.05.2002р. “Про внесення
змін і доповнень і про визнання таким, що втратили чинність, деяких роз'яснень
президії Вищого арбітражного суду України”, особи, які беруть участь у справі,
вважаються повідомленими про час і місце її розгляду судом, якщо ухвалу про
порушення провадження у справі надіслано за поштовою адресою, зазначеною у
позовній заяві.

Відповідач у справі № 22/77/07 є
приватним підприємцем, таким чином, згідно зі ст. 28 ГПК України, повинен вести
свої справи в господарському суді особисто або через представників,
повноваження яких підтверджується нотаріально посвідченою довіреністю.

Оскільки нез'явлення сторони у
справі не є перешкодою для розгляду справи по суті, відповідно до ст.75 господарського
процесуального кодексу України спір розглядається за наявними у справі
матеріалами. .

Розглянувши матеріали справи, суд
встановив, що 04.09.2006 р. між відкритим акціонерним товариством “Укртелеком”
в особі центру електрозв'язку № 5 Запорізької філії ВАТ “Укртелеком” /м.
Мелітополь/ (Підприємство зв'язку) та приватним підприємцем ОСОБА_1 (Споживач)
укладено договір НОМЕР_1 про надання послуг електрозв'язку (в подальшому
Договір), за умовами якого Підприємство зв'язку зобов'язалося надавати послуги електрозв'язку,
а Споживач, в свою чергу, зобов'язався своєчасно вносити плату за надані
послуги

Згідно з п. 4.2. Договору Споживач
сплачує послуги електрозв'язку за спільно погодженою авансовою системою оплати.

Відповідно до п. 4.6. Договору у
разі застосування авансової системи оплати споживач для одержання послуг
електрозв'язку проводить щомісячно, до 20 числа поточного місяця, попередню
оплату їх вартості в розмірі не менше суми послуг, наданих у попередньому
розрахунковому періоді, з подальшим перерахунком (до 10 числа місяця, що настає
після розрахункового періоду), виходячи з фактично наданих послуг.

Як вбачається з матеріалів справи,
Споживач  не виконав передбачені
договором зобов'язання по оплаті за надані Підприємством зв'язку послуги
електрозв'язку, внаслідок чого на час розгляду справи у суді у відповідача
перед позивачем рахується  заборгованість
за послуги зв'язку за період часу з 01.09.2006 р. по 30.11.2006р. у розмірі
903,20 грн., що підтверджується матеріаліми справи

За своєю правовою природою
правовідносини сторін є господарськими.

Відповідно до ч. 1 ст. 175
господарського кодексу України майново-господарськими визнаються
цивільно-правові зобов'язання, що виникають між учасниками господарських
відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов'язана
сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або
утриматися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від
зобов'язаної сторони виконання її обов'язку. Майнові зобов'язання, які
виникають між учасниками господарських відносин, регулюються цивільним кодексом
України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Статтею 193 господарського кодексу
України встановлено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських
відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно
до закону, інших правових актів, договору. Одностороння відмова від виконання
зобов'язання не допускається, крім випадків, передбачених законом.

Аналогічний припис містить
цивільний кодекс України, ст. 526 якого передбачає, що зобов'язання має
виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу,
інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог
-відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Документальних доказів погашення
заборгованості у сумі 903,20 грн. відповідач суду не надав. За таких обставин,
позовні вимоги в частині стягнення з відповідача 903,20 грн. основного боргу
слід визнати документально підтвердженими, нормативно обґрунтованими та такими,
що підлягають задоволенню.

Порушення зобов'язань є
підставою  для застосування господарських
санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Згідно зі ст. 230 ГК України,
штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошових сум
(неустойка, штраф, пеня), які учасник господарських правовідносин
зобов'язується сплатити в разі невиконання або неналежного виконання
господарських зобов'язань.

Відповідно до  п.6 ст. 231 ГК України, штрафні санкції за
порушення грошових зобов'язань встановлюються у відсотках, розмір яких
визначається обліковою ставкою НБУ, за весь час користування чужими коштами,
якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

Законом України “Про
телекомунікації” (надалі Закон) передбачено, що у разу затримки оплати зі
сторони споживача, сплачується пеня в розмірі облікової ставки НБУ від вартості
неоплачених послуг за кожен день прострочення ( ст. 36 Закону).

Вимоги щодо стягнення пені позивач
обґрунтовує ст.. 36 Закону та  п. 5.8
Договору, відповідно до якого у разі несплати за надані послуги електрозв'язку
понад установлений термін (з 21 числа місяця, що настає після розрахункового
періоду), Споживач зобов'язався сплачувати пеню, яка обчислюється від суми
простроченого платежу у розмірі облікової ставки Національного банку України,
що діяла у період, за який нараховується пеня, за кожну добу затримки, згідно з
чинним законодавством.

Відповідно до розрахунку позивача
сума пені за період часу з 21.10.2006р. по 29.12.2006р. складає 7,72 грн.

Факт прострочення платежу
матеріалами справи доведений, отже вимоги в частині стягнення пені є
правомірними та такими, що підлягають задоволенню.

Крім того, позивачем заявлені
вимоги про стягнення 3% річних за період часу з 21.10.2006р. по 29.12.2006р. у
сумі 2,44 грн.  та втрат від інфляційних
процесів з 21.10. по 29.12.2006 року  у
сумі 0,86 грн.

Стаття 612 Господарського кодексу
України передбачає, якщо боржник не приступив до виконання зобов'язання або не виконав
його у встановлений договором або законом строк, вважається таким, що
прострочив.

Статтею 625 ЦК України передбачено,
що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу
кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу
інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої
суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Суд вважає дані вимоги
обґрунтованими. Стягненню з відповідача на користь позивача підлягають сума 3%
річних, що  за період часу з 21.10.2006
р. по 29.12.2006 р. складає 2,44 грн. та сума втрат від інфляційних процесів що
складає 0,86 грн. за вищезазначений період часу.

Враховуючи вищевикладене, позовні
вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі, з відповідача на користь
позивача стягується 903,20 грн. основного боргу, 7,72 грн. пені, 3% річних у
розмірі 2,44 грн. та втрати від інфляційних процесів у розмірі 0,86 грн.

Відповідно до ст. 49 ГПК України
судові витрати покладаються на відповідача, оскільки спір доведено до суду з
його вини.

Керуючись ст.ст. 44, 49, 75, 82-85
Господарського процесуального кодексу України,
ст.ст. 175, 193, 230 Господарського кодексу України, ст. 526, 625,
Цивільного кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з приватного підприємця
ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, р/р ІНФОРМАЦІЯ_1 у АКІБ “УкрСиббанк”, МФО ІНФОРМАЦІЯ_2,
ідентифікаційний код ІНФОРМАЦІЯ_3) на користь
відкритого акціонерного товариства “Укртелеком” в особі центру електрозв'язку
№ 5 Запорізької філії ВАТ “Укртелеком” (72315, Запорізької області, м.
Мелітополь, пр. Б.Хмельницького, 15, р/р № в ЗОД АППБ “Аваль” м.
Запоріжжя, МФО 313827, ) 903,20 грн. основного боргу, 7,72
грн. пені, 2,44 грн. 3% річних, 0,86 грн. втрат від інфляційних процесів, 102
(сто дві) грн. 00 коп. державного мита та 118(сто вісімнадцять) грн. 00 коп.
витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу. Видати наказ.

Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підпису.

Рішення оформлено і підписано
відповідно до вимог ст. 84 ГПК України 10.04.2007 року.

Суддя
Ю.О. Скиданова