СУД
СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.05.07                                                                                 Справа № 13/172

За позовом Відкритого акціонерного товариства “Райффайзен Банк Аваль” м. Київ в особі Луганської обласної дирекції ВАТ “Райффайзен Банк Аваль” м. Луганськ

до Товариства з обмеженою відповідальністю “Юпітер-компані” м. Луганськ

про стягнення 1 577 879 грн. 98 коп.

Суддя
Яресько Б.В.

За участю:
Секретар судового засідання Савенко В.Ю.

Від позивача
Васильченко О.П. дов. № 498 від 08.02.2007 р.

Від відповідача
Не прибув

ОБСТАВИНИ СПРАВИ: Позивач звернувся з позовом про стягнення суми позичкової заборгованості за кредитом –1429984 грн. 08 коп., суми заборгованості за відсотками 134 862 грн. 26 коп., пені за простроченою заборгованістю за відсотками –4649 грн. 66 коп., комісії за моніторинг –8383 грн. 98 коп.

Представник позивача позов підтримав.

Відповідач відзив на позов і витребуванні документи не надав, участь свого представника у засіданнях не забезпечив, хоча належним чином був повідомлений про час і місце проведення засідань,

Відповідач не повідомив суд про наявність поважних причин, що перешкоджають йому забезпечити участь у судовому засіданні свого представника, в зв’язку з чим відповідно до ст. 75 ГПК України спір розглядається за наявними в справі матеріалами

Розглянувши документи і матеріали, додані до позовної заяви, заслухавши пояснення представників учасників судового процесу, всебічно і повно з’ясувавши всі обставини справи, оцінивши докази, які мають значення для вирішення спору, господарський суд,

ВСТАНОВИВ, що між сторонами по справі 27 червня 2006 року був укладений кредитний договір № 010/09-22/03 згідно якого позивач відкрив відповідачу відновлювальну кредитну лінію у сумі 1 430 000 грн. 00 коп. строком до 26 червня 2007 року зі сплатою 17 % річних.

Відповідно до п. 6.1. договору відповідач зобов’язався сплачувати відсотки за кредит не пізніше останнього робочого дня кожного місяця, та сплачувати щомісячно комісію за моніторинг поточного рахунку в розмірі 1 % річних від суми кредиту.

Згідно п. 10.2. договору за порушення строків повернення кредиту, відсотків за користування кредитом відповідач сплачує позивачу пеню від суми заборгованості в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла на час виникнення заборгованості, за кожний день  прострочення.

Згідно п. 7.4. у разі невиконання відповідачем зобов’язань за п. 6.1. позивач має право вимагати дострокового погашення заборгованості відповідача за кредитом, включаючи нараховані відсотки за користування кредитом і фінансові санкції.

30.06.2006 р. на підставі розпорядження № 5469 меморіальним ордером № 5469 позивач надав відповідачу кредит в сумі 1429984 грн. 08 коп.

В наслідок несвоєчасної оплати відсотків за кредитом виникла заборгованість 134 862 грн. 26 коп.

Позивач звернувся до господарського суду з позовом в якому просить  стягнути з відповідача суми позичкової заборгованості за кредитом –1429984 грн. 08 коп., суми заборгованості за відсотками 134 862 грн. 26 коп., пені за простроченою заборгованістю за відсотками –4649 грн. 66 коп., комісії за моніторинг –8383 грн. 98 коп. обґрунтовуючи свої вимоги порушенням відповідачем зобов’язань за договором в частині строків сплати відсотків і відповідно правом відповідно до п. 7.4. договору вимагати дострокове погашення заборгованості.

Відповідач заперечень проти позову, або доказів оплати боргу суду не надав.

Встановивши фактичні обставини справи, оцінивши доводи сторін та надані ними докази суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ст. 33, 34 Господарського  процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно ст. 43 Господарського  процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами.

Згідно ч. 1 ст. 173 Господарського кодексу України господарським  визнається  зобов'язання,  що  виникає  між суб'єктом  господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав,  передбачених  Господарським  кодексом,  в силу  якого  один  суб'єкт  (зобов'язана  сторона,  у  тому  числі боржник)  зобов'язаний  вчинити  певну дію господарського   чи управлінсько-господарського  характеру  на користь іншого суб'єкта (виконати  роботу,  передати   майно,   сплатити гроші, надати інформацію тощо),  або утриматися від певних дій,  а інший суб'єкт (управнена сторона,  у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання  та  інші учасники  господарських відносин  повинні  виконувати  господарські  зобов'язання належним чином відповідно до закону,  інших правових актів,  договору, а за відсутності   конкретних   вимог  щодо  виконання  зобов'язання  - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

До виконання господарських   договорів застосовуються відповідні положення  Цивільного  кодексу  України  з урахуванням особливостей, передбачених Господарським  кодексом України.

Статтею 629 Цивільного кодексу України встановлено, що договір є обов’язковим для виконання сторонами.

Згідно ст. 525 Цивільного кодексу України одностороння  відмова  від  зобов'язання  або одностороння зміна  його  умов  не  допускається,  якщо  інше  не   встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов  договору  та  вимог  цього  Кодексу,  інших актів цивільного законодавства,  а за відсутності таких умов та вимог -  відповідно до   звичаїв   ділового  обороту  або  інших  вимог,  що  звичайно ставляться.

Згідно ст. 610 Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених  змістом  зобов'язання  (неналежне виконання).

Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України зобов’язання повинно виконуватися у встановлений строк.

Відповідачем порушенні зобов’язання в частині своєчасної та повної оплати відсотків за кредитом і відповідно до п. 7.4. договору позивач має право вимагати дострокового погашення заборгованості за кредитом.

За таких обставин вимоги позивача є обґрунтованими, та підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до ст. 44,49 Господарського процесуального кодексу України судові витрати покладаються на відповідача, а саме державне мито у сумі –15 778 грн. 80 коп. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу у сумі 118 грн. 00 коп.

Керуючись ст. 44,49, 82-85 Господарського  процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю “Юпітер-компані” Луганськ, вул. Шевченко б. 7 ідентифікаційний код  31856592 на користь Відкритого акціонерного товариства “Райффайзен Банк Аваль” в особі Луганської обласної дирекції ВАТ “Райффайзен Банк Аваль” м. Луганськ, вул. Радянська 61 ідентифікаційний код  24197094 суму позичкової заборгованості за кредитом –1429984 грн. 08 коп., суму заборгованості за відсотками 134 862 грн. 26 коп., пеню за простроченою заборгованістю за відсотками –4649 грн. 66 коп., комісію за моніторинг –8383 грн. 98 коп., державне мито у сумі –15 778 грн. 80 коп. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу у сумі 118 грн. 00 коп., наказ видати.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його прийняття.

Суддя                                                                                 Б.В. Яресько