донецький апеляційний господарський суд
Постанова

Іменем України

15.05.2007 р.                                                                            справа № 35/434

Донецький апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого:
Шевкової  Т.А.

суддів
Діброви  Г.І. , Стойка  О.В.

за участю представників сторін:

від позивача:
Мележик О.О. дов. від 01.03.2007р.,

від відповідача:
Неізвестна О.Ю. дов. № 2/07 від 03.01.2007р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу
Відкритого акціонерного товариства "Павлоградвугілля" м. Павлоград Дніпропетровської області

на рішення господарського суду

Донецької області

від
28.02.2007 року

по справі
№ 35/434 (суддя Мальцев М.Ю.)

за позовом
Відкритого акціонерного товариства "Павлоградвугілля" м. Павлоград Дніпропетровської області

до
Товариства з обмеженою відповідальністю "Лемтранс" м. Донецьк

про
стягнення 4483грн. 50коп

В С Т А Н О В И В:

Відкрите акціонерне товариство "Павлоградвугілля" звернулось до господарського суду Донецької області з позовом про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю „Лемтранс” 4483грн. 50коп. майнової шкоди, яка виникла у зв’язку з оплатою плати за користування приватними вагонами за час затримки їх на ст.Миколаївка-Донецька Придніпровської залізниці.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилався на ст. 1166 Цивільного кодексу України, ст.ст. 62, 119-126 Статуту залізниць України, план перевезень на липень 2005р., накопичувальну картку № 070702, відомості плати за користування вагонами №№ 070996, 070994, рахунок № 3343 від 31.07.2005р., розрахункову відомість тощо.

Рішенням від 28.02.2007р. по справі № 35/434 господарський суд Донецької області у задоволенні позовних вимог Відкритого акціонерного товариства „Павлоградвугілля” про стягнення 4483грн. 50коп. відмовив, посилаючись на безпідставність вимог позивача.

Своє рішення господарський суд обґрунтував тим, що, враховуючи приписи ст. 119 Статуту залізниць України, плата за користування власними (орендованими) вагонами відповідача була сплачена Відкритим акціонерним товариством „Павлоградвугілля” залізниці без достатніх правових підстав.

Господарський суд зазначив, що в діях позивача по оплаті плати за користування вагонами на суму 4483грн.50коп. відсутня вина Товариства з обмеженою відповідальністю „Лемтранс”, дійшов до висновку про те, що позовні вимоги Відкритого акціонерного товариства „Павлоградвугілля” не можуть бути задоволені на підставі ст. 1166 Цивільного кодексу України.

Відкрите акціонерне товариство „Павлоградвугілля”, не погоджуючись з рішенням господарського суду, подало апеляційну скаргу, в якій просить рішення господарського суду Донецької області від 28.02.2007р. у справі            № 35/434 скасувати, прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги, стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю „Лемтранс” майнову шкоду в розмірі 4483грн. 50коп.

Заявник апеляційної скарги вважає, що господарський суд при винесенні рішення не в повному обсязі з’ясував всі обставини, які мають значення для справи, неправильно застосував норми матеріального права, а саме ст. 119 Статуту залізниць України.

Товариство з обмеженою відповідальністю „Лемтранс” вважає рішення господарського суду Донецької області від 28.02.2007р. по справі № 35/434 законним, обґрунтованим, винесеним у відповідності до обставин справи та вимог чинного законодавства, просить рішення залишити без змін, а апеляційну скаргу позивача - без задоволення.

Згідно зі ст.29 Закону України “Про судоустрій в Україні” розпорядженням заступника голови Донецького апеляційного господарського суду призначена колегія суддів для розгляду апеляційної скарги.

Відповідно до ст.129 Конституції України, статей 44, 811 Господарського процесуального кодексу України здійснено запис судового засідання за допомогою засобів технічної фіксації та складено протокол.

У відповідності з частиною другою статті 101 Господарського процесуального кодексу України апеляційний господарський суд не зв’язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Заслухавши пояснення представників сторін, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

02.07.2005р. Товариство з обмеженою відповідальністю „Лемтранс” направило на ст. Миколаївка-Донецька Придніпровської залізниці 50 порожніх вагонів для перевезення вантажу (вугілля) від виробничого структурного підрозділу ВАТ „Павлоградвугілля” шахти „Степова” на ВАТ „Авдіївський коксохімічний завод”; 05.07.2005р. було направлено ще 25 вагонів.

Відкрите акціонерне товариство „Павлоградвугілля” подані вагони не прийняло, листами від 03.07.2005р. та № 1/680 від 06.07.2005р. (арк. справи 14,15) повідомило відповідача про те, що, оскільки ВАТ „Павлоградвугілля” та ТОВ „Лемтранс” не перебувають у договірних відносинах, подані вагони позивачем не будуть забиратися на власні під’їзні колії та завантажуватися у відповідності до договору та форми ГУ-12, а також зазначило, що плату за перебування вагонів на станції, відповідальність за схоронність вантажу (вагонів) шахта на себе не бере.

Придніпровською залізницею на підставі ст. 119 Статуту залізниць України було нараховано плату за користування вагонами у зв’язку з їх затримкою на ст. Миколаївка-Донецька в розмірі 4483грн. 50коп. та списано дану суму з особового рахунку позивача, в підтвердження чого Відкрите акціонерне товариство „Павлоградвугілля” надало перелік № 0907 (арк. справи № 4).

Позивач, вважаючи суму 4483грн.50коп. майновою шкодою, посилаючись на статтю 1166 Цивільного Кодексу України звернувся з позовом про стягнення даної суми з ТОВ “Лемтрас” м.Донецьк.

Як встановлено господарським судом та не заперечувалося сторонами, подача відповідачем власного (орендованого) залізничного рухомого складу в порожньому стані на станцію Миколаївка-Донецька Придніпровської залізниці для навантаження шахтою “Степова” ВАТ “Павлоградвугілля” вугільної продукцією із заявкою ВАТ “Авдієвський коксохімічний завод”.

За твердженням позивача та обґрунтовано матеріалами справи, порожні вагони були подані понад план перевезень вантажів на липень 2005р., тому позивач відмовився від прийняття вагонів. Станцією Миколаївка-Донецька нарахована плата за користування 75 вагонами в сумі 4483грн.50коп.

Частиною другою статті 119 Статуту залізниць України зазначено, що плата за користування вагонами вноситься за час затримки вагонів на станціях призначення та на підходах до них в очікуванні подання їх під вивантаження, перевантаження.

Статут залізниць України не передбачає внесення плати за користування порожніми вагонами, що прибули під навантаження, крім випадків коли подавання вантажовідправнику на його замовлення порожніх спеціальних вагонів затримується з вини вантажовідправника, спірні вагони до спеціальних не відносяться.

При наявності даних обставин слід визнати, що позивачем не повинна була сплачуватись залізниці нарахована сума плати за користування порожніми вагонами, які прибули понад план перевезень вантажів у сумі 4483грн.50коп.

З огляду на викладене висновок господарського суду про відмову у задоволенні позовних вимог Відкритого акціонерного товариства „Павлогдавугілля” про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю „Лемтранс” плати за користування власними вагонами за час затримки їх на станції Миколаівка-Донецька у сумі 4483грн.50коп. є правильним, таким, що ґрунтується на фактичних обставинах, матеріалах справи і відповідає нормам чинного законодавства.

Відповідно частини 2 статті 1166 Цивільного Кодексу України відповідальність за майнову шкоду настає у разі вини особи, яка завдала шкоди. Вини ТОВ “Лемтранс” в тому, що позивач сплатив Придніпровській залізниці плату за користування вагонами немає, а тому і немає підстав для віднесення на ТОВ “Лемтранс” відповідальності за завдання майнової шкоди.

Виходячи з вищенаведеного, колегія суддів Донецького апеляційного господарського суду вважає, що рішення господарського суду Донецької області від 28.02.2007р. у справі № 35/434 про відмову у задоволенні позовних вимог Відкритого акціонерного товариства „Павлоградвугілля” про стягнення 4483грн.50коп. майнової шкоди з Товариства з обмеженою відповідальністю „Лемтранс” ґрунтується на всебічному, повному та об’єктивному розгляді всіх обставин справи, які мають суттєве значення для вирішення спору, відповідає вимогам чинного законодавства, а доводи апеляційної скарги не спростовують висновків господарського суду.

За таких обставин, підстав для скасування судового рішення не вбачається.

Відповідно до вимог ст. 49 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті державного мита при зверненні з апеляційною скаргою покладаються на заявника скарги.

Керуючись ст.ст. 49, 99, 101, 102, 103, 105 Господарського процесуального кодексу України, суд –

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Відкритого акціонерного товариства "Павлоградвугілля" м. Павлоград Дніпропетровської області залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Донецької області від 28.02.2007р. у справі № 35/434 залишити без змін.

Головуючий          Т.А.  Шевкова

Судді:          Г.І.  Діброва

О.В.  Стойка

Надруковано: 5 прим.

1. позивачу

2. відповідачу

3 у справу

4 ДАГС