Харківський апеляційний господарський суд
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Адміністративна справа                                                  Головуючий  по 1-й інстанції

№ АС-42/483-06                                                                             суддя –Яризька В.О.

Доповідач по 2-й інстанції

суддя –Карбань І.С.

17 січня 2007 р.                                                                                                   м. Харків

Колегія суддів Харківського апеляційного господарського суду  у складі: головуючого судді  Карбань І.С., суддів Бабакової Л.М.,  Шутенко І.А.

при секретарі – Міракові Г.А.

за участю представників сторін:

позивача –Архарові В.В. за довіреністю від 29.12.06р.,

відповідача – Кулеш Л.В. за довіреністю № 960/10/10-014 від 10.02.06р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного господарського суду   апеляційну скаргу (вх. № 4736Х/2) Державної податкової інспекції у Комінтернівському районі м. Харкова  на  постанову господарського суду Харківської області від  27 листопада 2006р.  по справі  № АС-42/483-06

за позовом  Казенного підприємства «Харківське конструкторське бюро з двигунобудування», м. Харків

до  Державної податкової інспекції у Комінтернівському районі м. Харкова

про визнання недійсним податкового повідомлення рішення

встановила:

Казенне підприємство «Харківське конструкторське бюро з двигунобудування»подав позов, в якому просив визнати  недійсним податкове повідомлення-рішення ДПІ Комінтернівського району м. Харкова № /2 від 15.02.06р. про донарахування земельного податку в розмірі 52259,62 грн. та 2612,99 грн. штрафних санкцій, як таке, що суперечить чинному законодавству та дійсним обставинам.

Постановою господарського суду Харківської області від 27.11.2006р. по справі № АС-42/483-06 позовні вимоги задоволено, визнано недійсним податкове повідомлення-рішення ДПІ Комінтернівського району м. Харкова № /2 від 15.02.06р.

ДПІ у Комінтернівському районі м. Харкова з постановою господарського суду Харківської області від 27.11.2006р. по справі № АС-42/483-06 не погодилася, подала   апеляційну скаргу, в якій просить  скасувати вищевказану постанову та прийняти нове  рішення, яким відмовити позивачу у позові, посилаючись на порушення норм матеріального права, а саме, п. 4 ст. 12 Закону України «Про плату за землю»від 03.07.92р. № 2535-ХІІ, Закону України «Про Державний бюджет на 2004 рік»від 27.11.2003р. Обґрунтовуючи свої доводи апелянт вказував, що у методичних рекомендаціях вказано, що при камеральній перевірці у розрахунках перевіряються повнота і правильність заповнення власниками землі та землекористувачами всіх реквізитів та граф, передбачених формами розрахунку земельного податку, правильність застосування до грошової оцінки коефіцієнтів функціонального використання земельної ділянки, а також коефіцієнтів індексації грошової оцінки станом на 1 січня кожного року, визначення відповідної категорії земель, правильність застосування ставки земельного податку відповідно до Закону України "Про плату за землю" та Законів України "Про Державний бюджет України" на відповідні роки. У Додатку 2 ("Звіт про пільги на земельний податок") перевіряються підстави для застосування пільги щодо земельного податку. Для правильного визначення суми податкового зобов'язання щодо земельного податку з урахуванням її зменшення на підставі надання пільг платники, які користуються пільгами щодо сплати цього податку, заповнюють звіт про зазначені пільги. Він відображає документ, на підставі якого цю пільгу надано (як відповідно до Закону, так і відповідно до рішення відповідних органів місцевого самоврядування, на території яких знаходиться земельна ділянка). В даному випадку у Додатку 2 до уточнюючого розрахунку земельного податку на 2004р. КП „Харківське конструкторське бюро з двигунобудування" від 06.10.05р. за № 52020 у гр.2 „Назва документа, на підставі якого надано пільгу" вказано п.4 ст. 12 Закону України „Про плату за землю".

Апелянт зазначав, що згідно ст.75 Закону України "Про Державний бюджет України на 2004 рік" від 27.11.03р. № 1344-ГУ пільги по платі за землю, визначені п.п. 3 і 4 ч. 1 ст. 12 Закону України "Про плату за землю" застосовуються до закладів науки, які утримуються за рахунок коштів державного або місцевих бюджетів.

Апелянт посилався на те, що відповідно до класифікації організаційно-правових форм господарювання, затвердженого наказом Державного комітету України з питань технічного регулювання та споживчої політики від 28.05.2004 р. №97 встановлено, що організація - організаційна структура, створена однією або кількома особами (засновниками), які не беруть участі в управлінні нею, шляхом об'єднання (виділення) їхнього майна для досягнення мети, визначеної засновниками, за рахунок цього майна. Особливості правового статусу окремих видів організацій, установ, закладів встановлюються законом. Організації мають код організаційно-правової форми 400, 410 або 420. Оскільки позивач має код організаційно-правової форми -145 - "казенне підприємство", форми фінансування - 4 -"змішана", то згідно з чинним законодавством в 2004 р. і підприємство є платником земельного податку на загальних підставах.

Зважаючи на вищевказане, апелянт вважав, що надання  уточнюючого розрахунку земельного податку за 2004р. 06.10.05 реєстр. № 52020 здійснено безпідставно.

Водночас, апелянт вказував, що відповідно п.4.1.2. ст. 4 Закону України «Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами»" від прийняття податкової декларації є обов'язком контролюючого органу. Податкова декларація приймається без попередньої перевірки зазначених в ній показників. На підставі абз. "в" п.п. 4.2.2 п. 4.2 ст. 4 Закону України "Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами" (із змінами та доповненнями) контролюючий орган здійснює камеральну перевірку податкової декларації. При проведенні камеральної перевірки відповідно методичних рекомендацій перевірки податкового розрахунку земельного податку, затвердженого наказом Державної податкової адміністрації України від 26.10.2001р. за № 434 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 19.11.2001р. за № 963/6154 "Про затвердження форм Зведеного розрахунку суми земельного податку, Довідки до уточненого Розрахунку та Порядку їх подання до органу державної податкової служби" із змінами і доповненнями, внесеними наказами Державної податкової адміністрації України від 02.12.2003 р. за № 582, від 16.02.2004р. за № 92   необхідно встановлення правомірності застосування пільги щодо земельного податку, тому дана перевірка проведена згідно діючого законодавства.

При адміністративному оскарженню за результатами повторної скарги ДПА в Харківській області було прийняте рішення про від 06.02.2006р. № 393/10/25-010, яким ДПА в Харківській області було скасоване податкове повідомлення-рішення ДПІ у Комінтернівському районі м, Харкова від 28.11.2005 р. № /0 в частині визначення КП "ХКБД" податкового зобов'язання (штрафних санкцій з земельного податку з посиланням на п.п. 17.1.4. п. 17.1. ст. 17 Закону України "Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами" у розмірі 2612,99 грн., в іншій частині зазначене рішення було залишено без змін, а скарга підприємства - без задоволення. На підставі вказаного рішення фахівцями ДПІ у Комінтернівському районі м. Харкова було винесено податкове повідомлення-рішення № /2 від 15.02.2006 р., в якому зазначена сума податкового зобов’язання 54872,81 грн.(за основним платежем - 52259,82 грн., а за штрафними санкціями - 2612,99 грн.).

Апелянт стверджував, що фахівцями ДПІ у Комінтернівському районі м. Харкова була правомірно проведена камеральна перевірка згідно вимог діючого законодавства і винесено податкове повідомлення рішення № /2 від 15.02.2006 р. Крім того. Закон України "Про Державний бюджет України на 2004 рік" прийнято пізніше ніж Закон України "Про систему оподаткування", а тому вважаємо, що вони підлягають застосуванню за правилами вирішення колізій між законами та у зв'язку з тим, що у встановленому порядку ці Закони не визнані не конституційними, а тому обов'язкові до виконання. Також відповідно до ч.2 ст.4 Бюджетного Кодексу України при здійсненні бюджетного процесу в Україні положення нормативно-правових актів застосовуються лише в частині, в якій вони не суперечать положенням Конституції України, цього Кодексу та закону про Державний Бюджет України.

Позивач подав заперечення на апеляційну скаргу, в якому він вважає оскаржувану постанову законною та обґрунтованою і підстав для її скасування не вбачає, у зв’язку з чим просить залишити без змін постанову господарського суду Харківської області від 27.11.2006р. по справі № АС-42/483-06, а апеляційну скаргу без задоволення. Обґрунтовуючи свої доводи позивач вказував, що  при застосуванні ст.75 Закону України „Про державний бюджет України на 2004 рік" відповідачем порушена ч.3.ст. 1 Закону України „Про систему оподаткування" ставки, механізм справляння податків і зборів (обов'язкових платежів), за винятком особливих видів мита та збору у вигляді цільової надбавки до діючого тарифу на електричну та теплову енергію, і пільги щодо оподаткування не можуть встановлюватися або змінюватися іншими законами України, крім законів про оподаткування", а також порушується ч.7 ст. 1 вказаного Закону, яка регламентує, що зміни і доповнення до цього Закону, інших законів України про оподаткування стосовно надання пільг, зміни податків, зборів (обов'язкових платежів), механізму їх сплати вносяться до цього Закону, інших законів України про оподаткування не пізніше, ніж за шість місяців до початку нового бюджетного року і набирають чинності з початку нового бюджетного року.

Позивач повідомляв, що КП „Харківське конструкторське бюро з двигунобудування" відповідно до ч.9 ст.75 ГК України, як державне комерційне підприємство зобов'язане на кожний наступний рік складати і виконувати річний фінансовий план, який підлягає затвердженню до 1 вересня року, що передує плановому та затверджує його в Міністерстві промислової політики, а з 2005 р. і в Міністерстві фінансів України. Так, 06.06.2003р. був затверджений фінансовий план та план розвитку позивача на 2004 р., в якому не передбачалося відрахування на оплату податку на землю. Таким чином, позивачу знадобилося знайти та вилучити з обігу більш як 50 000 грн., одночасно виконуючи показники фінансового року щодо відрахувань в бюджет та залишаючись прибутковим підприємством, сплативши державі дивіденди від чистого прибутку у розмірі 15%.

Позивача посилався  на п.4.4.1 Закону України „Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами", згідно якому у разі коли норма закону чи іншого нормативно-правового акта, виданого на підставі закону, або коли норми різних законів чи різних нормативно-правових актів припускають неоднозначне (множинне) трактування прав та обов'язків платників податків або контролюючих органів, внаслідок чого є можливість прийняти рішення на користь як платника податків, так і контролюючого органу, рішення приймається на користь платника податків.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін,  дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегією суддів встановлено, що фахівцями  ДПІ у Комінтернівському районі м. Харкова 22.11.2005 р. було здійснено камеральну перевірку податкової декларації (розрахунку по земельному податку), поданої за 2004 р. від 06.10.2005 р. вх. № 52020 та складено акт камеральної перевірки від 22.11.2005 р. № 289/15-312. В акті вказано, що розмір податкового зобов'язання земельного податку з земельного податку за 2004 р., зазначеного платником податку у розрахунку за 2004 р. є меншим на 52259,82 грн., так як при заповнені розрахунку платником збору допущено безпідставне використання пільги по земельному податку, а саме, сума податкового зобов'язання за даним платника –6242грн., а за даними камеральної перевірки - 58502,52 грн, чим порушено п.4 ст.12 Закону України "Про плату за землю" та ст. 75 Закону України  " Про державний бюджет України на 2004 рік."

За результатами перевірки було винесено податкове повідомлення-рішення від 28.11.2005 р. №/0. Камеральна перевірка уточнюючого податкового розрахунку земельного податку за 2004 р. здійснювалась на підставі методичних рекомендацій перевірки податкового розрахунку земельного податку, затвердженого наказом ДПА України від 26.10.2001р. за № 434 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 19.11.2001р. за № 963/6154 "Про затвердження форм Зведеного розрахунку суми земельного податку. Довідки до уточненого Розрахунку та Порядку їх подання до органу державної податкової служби" із змінами і доповненнями, внесеними наказами ДПА України від 02.12.2003р. за №582, від 16.02.2004р. за №92 (позивач спочатку надав розрахунок земельного податку на 2004р. без врахування пільги та сплатив зазначений розмір податку, а потім подав уточнений розрахунок із застосуванням пільги). У методичних рекомендаціях вказано, що при камеральній перевірці у розрахунках перевіряються повнота і правильність заповнення власниками землі та землекористувачами всіх реквізитів та граф, передбачених формами розрахунку земельного податку, правильність застосування до грошової оцінки коефіцієнтів функціонального використання земельної ділянки, а також коефіцієнтів індексації грошової оцінки станом на 1 січня кожного року, визначення відповідної категорії земель, правильність застосування ставки земельного податку відповідно до Закону України "Про плату за землю" та Законів України про Державний бюджет України на відповідні роки.

Справляння плати за землю здійснюється відповідно до Закону України "Про плату за землю", який визначає розміри та порядок сплати за використання земельних ресурсів, пільги щодо плати за землю, відповідальність платників та контроль за правильністю обчислення і справляння земельного податку. Відповідно до  ст. 14 вказаного Закону  юридичні особи самостійно обчислюють суму земельного податку з розбивкою річної суми рівними частками за місяцями та щороку до 1-го лютого подають дані до ДПІ за місцем знаходження земельної ділянки. При зміні розміру об’єкту оподаткування (площі ,що оподатковуються), або умов пільгування, до ДПІ надають уточненні розрахунки . Пільги щодо земельного податку визначені ст.12 Закону України "Про плату за землю". Згідно з п. 4 ст.12 даного Закону від земельного податку звільняються вітчизняні заклади культури, науки, освіти, охорони здоров'я, соціального забезпечення, фізичної культури та спорту, спортивні споруди, що використовуються ними за цільовим призначенням (у тому числі студентські бази, табори відпочинку та структурні підрозділи вищого навчального закладу, які забезпечують діяльність цього закладу).

Висновки господарського суду Харківської області стосовно того, що відповідно до   п. 4 ст.12 Закону України "Про плату за землю" позивач  користувався пільгою щодо плати за землю як вітчизняний заклад науки є безпідставними, оскільки позивач не підпадає під поняття  «заклад науки»виходячи з наступного: позивач  за своєю організаційно-правовою формою є казенним підприємством зі змішаною формою фінансування; згідно довідки № 3837 з ЕДРПОУ та Положення про Казенне підприємство «Харківське конструкторське бюро з двигунобудування»позивач здійснював такі види діяльності, як дослідження та розробки в галузі природних та технічних наук (основний вид діяльності), виробництво поршневих двигунів внутрішнього згорання та деталей до них, оптова торгівля іншим промисловим обладнання, інші види оптової торгівлі; свідоцтвом серія НД № 00313 від 18.11.2003 р., виданим Міністерством освіти і науки України підтверджено, що позивач внесений до Державного реєстру наукових установ, яким надається підтримка держави, а не до закладів науки, як це передбачено п. 4 ст.12 Закону України "Про плату за землю".

Крім того, відповідно до ст.75 Закону України "Про Державний бюджет України на 2004рік" пільги по платі за землю, визначені п. 3 і п. 4 ч.1  ст. 12 Закону України "Про плату за землю" застосовуються до закладів науки, які утримуються за рахунок коштів державного або місцевих бюджетів. Позивачем не надано доказів на підтвердження того, що він утримувався за рахунок коштів державного або місцевих бюджетів, або фінансувався у 2004 р. з державного або місцевих бюджетів.

Враховуючи викладене позивач у 2004 р. був платником земельного податку на загальних підставах, у зв’язку з чим надання  уточнюючого розрахунку земельного податку за 2004рік 06.10.05 реєстр. № 52020 здійснено безпідставно. У зв’язку з чим, спірне податкове повідомлення-рішення ДПІ Комінтернівського району м. Харкова № /2 від 15.02.06р. про донарахування позивачу у 2004 р. земельного податку в розмірі 52259,62 грн. та 2612,99 грн. штрафних санкцій є обґрунтованим та таким, що відповідає чинному законодавству, підстави для його скасування в матеріалах справи відсутні.

За таки обставин, судова колегія дійшла висновку, що постанова господарського суду Харківської області від 27.11.2006р. по справі № АС-42/483-06 прийнята з порушенням норм чинного законодавства, у зв’язку з чим підлягає скасуванню а апеляційна  скарга задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 195, 196,  п.3 ст. 198, п.4 ст. 202, ст.ст. 207, 209, 211, 212 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів апеляційного господарського суду одноголосно, -

постановила:

Апеляційну скаргу     задовольнити.

Постанову господарського суду Харківської області від 27.11.2006р. по  справі № АС-42/483-06 скасувати та прийняти нову.

В позові відмовити.

Дана постанова набирає чинності з дня її проголошення.

Роз’яснити сторонам, що вони мають право на дану постанову подати касаційну скаргу до Вищого адміністративного суду України протягом одного місяця після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції.

Справу направити до суду  першої інстанції.

Головуючий суддя                                                                 Карбань І.С.

Суддя                                                                 Бабакова Л.М.

Суддя                                                                Шутенко І.А.