СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
І М Е Н Е М      У К Р А Ї Н И
Справа
№ 4/370-АП-06
Господарський суд Херсонської
області у складі судді  Ємленінової З.І. при секретарі Сокуренко
Л.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу
за позовом приватного  підприємця
Херсонської  міської  Ради
відповідача-2  Фонду комунального майна м.Херсона
третя особа на стороні відповідачів без  самостійних
вимог - управління комунальної власності виконавчого комітету
Херсонської міської ради  м.Херсон
визнання протиправними  дій
суб'єкту  владних повноважень та
зобов'язання його вчинити певні дії
за участю  представників сторін:
від позивача - уповноважена
від відповідача-1  -  не
від відповідача-2  -
Позивач звернувся з позовом про
визнання протиправною відмову щодо включення нежилого приміщення цокольного
поверху в будинку АДРЕСА_1, загальною площею 46,2 кв.м., вартістю 10.500 грн.,
до Програми відчуження комунального майна, посилаючись на безпідставне ухилення
відповідачів від зазначених дій та зазначаючи, що позивач має право на викуп
цього майна у зв'язку з проведенням його поліпшень під  час оренди вартістю більш ніж 25% від
залишкової вартості.
Крім того, позивач просить
зобов'язати суб'єктів владних повноважень вчинити певні дії, а саме зобов'язати
відповідачів включити до Програми відчуження комунального майна нежиле
приміщення в будинку АДРЕСА_1, загальною площею 46,2 кв.м., вартістю 10.500
грн. та зобов'язати їх укласти з позивачем договір купівлі - продажу спірного
В наступному, позивач відповідно до
ст.ст. 51, 137 КАСУ змінив позовні вимоги. Він відмовляється від позовних вимог
до відповідача-1, посилаючись на те, що він не є належним відповідачем по
справі та просить визнати протиправною відмову відповідача-2 щодо  включення
до  Програми  відчуження
комунального  майна Херсонської  міської
територіальної  громади  нежилих
приміщень  цокольного  поверху площею 46,2 кв.м,  які розміщені в м.Херсоні по  АДРЕСА_1 та зобов'язати  його здійснити дії по  включенню до Програми  відчуження
Херсонської  міської  територіальної  громади
зазначених нежилих  приміщень, які
знаходяться в користуванні приватного
підприємця ОСОБА_1 на умовах
вимог  позивач зазначає п.5 ст.7
Закону України «Про  приватизацію  невеликих
державних  підприємств»(малу
приватизацію) та ст. 51 Державної
програми  приватизації, відповідно
у відповідача-2, на його  думку,
відсутні підстави для  відмови у
приватизації орендованого  позивачем
12.12.2006року розгляд
справи  судом відкладено,
здійснено процесуальну заміну управління комунальної власності та залучено його
до участі у справі як третю особу без самостійних вимог на предмет спору на
стороні відповідачів, а також витребувано
від  сторін  додаткові докази по  справі.
Справа розглядалася з  перервами, які  оголошувалися в засіданнях  16.01.2007року у зв'язку з  витребуванням
додаткових  документів та
17.01.2007року у зв'язку з  виготовленням
та оголошенням  постанови.
Відповідач-1 в засідання суду
Відповідач-2 позовних вимог не
визнає. Його  представник, присутній в
засіданні 16.01.2007року, посилався на те, що спірні приміщення є допоміжними
приміщеннями житлового будинку та безкоштовно передаються в спільну власність співвласників
багатоквартирного житлового будинку, тому приватизації не підлягають. Крім  того, він
вважає  безпідставним
посилання  позивача, як  на підставу позовних  вимог
на ст. 51 Державної  програми  приватизації, зазначаючи, що   цією
нормою  врегульовані   питання
викупу майна  в разі прийняття
рішення власником, а таке рішення власником не
приймалося.

Присутній в засіданні суду
16.01.2007року представник третьої
особи  надав відповідні пояснення
про  те, що  в оренду
передавалися  приміщення
цокольного  поверху, які не  є
допоміжними. Він  також  пояснив, що за умовами  договору оренди позивач мав право  проводити
поліпшення орендованого майна і згода на ці поліпшення надавалася
орендодавцем листом від 15.06.2006року.

Дослідивши матеріали  справи, заслухавши представників сторін,  суд
дійшов до  висновку про  те, що
вимоги позивача, відповідно до змінених позовних  вимог,
підлягають  задоволенню  з урахуванням
наступного.

Відповідно до  договору оренди НОМЕР_1, укладеного  приватним підприємцем ОСОБА_1   з
управлінням  комунальної  власності м.Херсона, який посвідчено  нотаріально
05.12.2005року  та зареєстровано  в реєстрі за НОМЕР_2,  в користування позивача на умовах  оренди передано комунальне майно -   нежилі приміщення цокольного  поверху
в будинку АДРЕСА_1 площею 46,2кв.м.

Строк дії  договору відповідно до  пункту 11.1 сторони узгодили з 05.12.2005року
по 05.12.2008року.

Пунктом 2 ст.27 Закону України
"Про оренду державного і комунального майна" від 10.04.1992року (зі
змінами і доповненнями) передбачено, що у випадку, якщо орендар за рахунок
власних коштів здійснив за узгодженням з орендодавцем поліпшення орендованого
майна, які неможливо відокремити від майна без заподіяння йому шкоди,
орендодавець зобов'язаний компенсувати йому зазначені кошти в межах збільшення
в результаті цих поліпшень вартості орендованого майна, визначеної в
установленому законодавством порядку, яке відбулося в результаті таких
поліпшень, якщо інше не визначено договором оренди.

У відповідності з вказаною нормою
Закону, пунктом 6.2 договору оренди від
05.12.2005року передбачено, що орендар має право з дозволу
орендодавця  вносити  до
складу  орендованого  майна зміни, проводити  його
реконструкцію, технічне
переобладнання, що  зумовлює  підвищення його  вартості.
Крім того, пунктом 11.3 договору оренди від 05.12.2005року   зазначено, що  при приватизації  об'єкту оренди, поліпшення орендованого  майна, здійснені  орендарем
за рахунок власних  коштів  з
дозволу орендодавця,
компенсуються  відповідно   до
чинного законодавства України, тобто
шляхом вилучення вартості цих поліпшень із загальної вартості об'єкту
приватизації.

Таким чином, при  укладенні договору оренди комунального  майна сторони
в договорі узгодили  порядок  відшкодування поліпшень  орендованого
майна в разі його приватизації.

Матеріалами  справи
підтверджується, що вартість прийнятих позивачем в оренду цокольних
приміщень відповідно до  розділу 1
договору оренди від 05.12.2005року
становила  10.500грн.00коп.,
що  підтверджується незалежною  оцінкою,
проведеною  Херсонським
державним  бюро  технічної
інвентаризації м.Херсона 11.10.2005року.

Орендарем в 2006році  за згодою
орендодавця, яка  надавалася йому
листом управління комунальної власності від НОМЕР_3, здійснені невід'ємні  поліпшення орендованого  майна шляхом проведення  ремонтно-будівельних  робіт
на загальну суму 9.550грн.00коп. (без
ПДВ),  що  підтверджується наступними доказами:  аудиторським висновком  аудиторської фірми  «Рада-аудит» від  НОМЕР_4; договором підряду, укладеним
позивачем  з  ПП ОСОБА_3; кошторисом на капітальний ремонт
приміщень, узгодженим  з заступником
міського  голови  Казаковим І.В. та  начальником УКБ виконавчого  комітету С.В.Демидовим; актом прийомки  виконаних
підрядних  робіт за травень
2006року  та квитанцією НОМЕР_5  на підтвердження фактичної  оплати
виконаних  робіт  в сумі 9.550грн.00коп. Відповідно до  доданої
до  аудиторського  висновку
відомості  розрахунку  вартості
поліпшень, проведені позивачем ремонтно-будівельні роботи є  невід'ємними
поліпшеннями. Джерелом фінансування
здійснених  позивачем невід'ємних
поліпшень  орендованого  майна
є  власні кошти  ПП ОСОБА_1.

Приватизація об'єктів  групи А здійснюється відповідно до  Закону України «Про  приватизацію
невеликих  державних  підприємств»(малу приватизацію) та Закону
України «Про Державну програму приватизації»
від  18.05.2000року №1723-Ш.

Відповідно до  частини 1 ст.7 Закону України «Про  приватизацію
невеликих  державних  підприємств»(малу приватизацію) місцеві ради
затверджують  за поданням  органів приватизації  переліки
об'єктів,  які перебувають  у комунальній власності відповідної  ради і підлягають  приватизації
певним способом.

Згідно з  частинами
4, 5  зазначеної  норми закону покупці подають  до
відповідного  органу
приватизації  заяву про  включення
об'єкту до  переліку об'єктів, які
підлягають  приватизації, яку орган  приватизації розглядає  і включає
підприємство,  у разі
відсутності  підстав для відмови,  до
переліку об'єктів, які підлягають
приватизації. При  цьому
результат  розгляду заяви  доводиться до
заявника  в письмовій формі
не  пізніше,  як
через  місяць з  дня подання заяви.

Пунктом 51 Державної програми
приватизації на 2000-2002 роки, затвердженої
Законом України «Про  Державну
програму приватизації»  від  18.05.2000року №1723-Ш передбачено  право пріоритетного  (пільгового) викупу  орендарем орендованого ним   майна, у разі прийняття рішення про  приватизацію орендованого  майна,
за умови здійснення ним за рахунок власних коштів за згодою орендодавця
невідокремлених поліпшень орендованого майна, вартістю не менше як 25%
залишкової вартості майна (будівлі, споруди, приміщення).

Матеріали  справи
свідчать  про те, що позивачем за
згодою  орендодавця за рахунок власних  коштів були здійснені невд'ємні  поліпшення орендованих приміщень більше ніж
на 25%  залишкової вартості майна.

Таким чином, позивач отримав право
на включення до переліку об'єктів, які підлягають  приватизації орендованих приміщень по
АДРЕСА_1 загальною площею 46.2кв.м.

З метою забезпечення майнових прав
на проведені поліпшення предмету оренди та реалізації першочергового права щодо
приватизації шляхом викупу, позивач
звернувся до Фонду комунального майна з проханням включити в перелік
об'єктів, які підлягають приватизації
нежилого приміщення, яке знаходиться в його  користуванні на умовах  оренди.

Відповідно до ст.7 Закону України
„Про приватизацію державного майна” №2163-II від 04.03.1992року, ст.4 Закону
України „Про приватизацію невеликих державних підприємств” та Положення  про
Фонд  комунального  майна м.Херсона, саме на відповідача-2, як
орган приватизації,  створений
Херсонською  міською  Радою, покладені повноваження зі здійснення
державної політики в сфері приватизації (владних управлінських функцій).
Зокрема,  Фонд  комунального
майна  здійснює повноваження
власника комунального  майна м. Херсона
та виступає продавцем об'єктів малої приватизації.

При
цьому відповідно до частини 5 ст. 7 Закону України „Про приватизацію
невеликих державних підприємств” до
повноважень  Фонду відноситься
підготовка  та подання на затвердження
сесії  Херсонської  міської
ради переліку об'єктів, які підлягають
приватизації.

В абзаці 2 частини  5 ст.7 зазначеного Закону перелічені  випадки
відмови у приватизації, зокрема, коли є законодавчо  встановлене
обмеження  на приватизацію  конкретного
об'єкту.

Згідно з  рішенням
Конституційного  суду України
від  13.12.2000року  №14-рп/2000 положення частини 5 ст. 7 Закону
України „Про приватизацію невеликих державних підприємств”  (малу приватизацію)  слід  розуміти  так, що
органи  приватизації  зобов'язані розглянути  подані покупцями  заяви, та, у разі відсутності  встановлених
цим Законом підстав для відмови  в
приватизації,  включити  конкретне
майно  до  переліку об'єктів, що  підлягають
приватизації у встановлений спосіб, або
прийняти  рішення про  відмову
в приватизації.

У встановлені законодавством строки
відповідач не вчинив необхідних дій по
включенню  орендованого  позивачем об'єкту до  переліку об'єктів, які підлягають  приватизації та листом від НОМЕР_6  відмовив позивачеві у приватизації  нежилих
приміщень  по  АДРЕСА_1, посилаючись на те, що  ці приміщення є допоміжними  приміщеннями житлового будинку  і окремій
приватизації не підлягають.

Посилання  відповідача-2
на те, що згідно з п.2 ст.10 Закону України "Про приватизацію
державного житлового фонду", п.40 Положення "Про порядок передачі
квартир (будинків) у власність громадян", рішення Конституційного суду
України від 02.03.2004р. № 4пр/2004 нежилі приміщення   площею 46,2 кв.м. по АДРЕСА_1  в м.Херсоні
є допоміжними  приміщеннями
житлового будинку  і окремій  приватизації не підлягають не відповідає
фактичним обставинам справи та порушує вимоги чинного законодавства.

Так, в розділі 1 договору оренди
НОМЕР_1, який укладено приватним підприємцем ОСОБА_1   з
управлінням  комунальної  власності м.Херсона  зазначено про
те, що договір  укладено  на підставі рішення  постійно
діючої  комісії  з
питань  оренди нежитлових  приміщень Херсонської  міської
територіальної  громади  від
24.10.2005року за №14. В договорі також зазначено, що  цокольні приміщення, що передаються   позивачу, є власністю територіальної громади
на підставі  свідоцтва про  право
власності, виданого
Херсонською  міською  Радою 21.11.2005року відповідно до рішення
виконавчого  комітету №546 від
15.11.2005року, зареєстрованого в Херсонському державному бюро  технічної
інвентаризації за №2670 в реєстровій книзі №8 в електронному реєстрі
прав власності  на нерухоме майно  29.11.2005року. Нежилі приміщення  знаходяться
на балансі управління житлового
господарства.

До допоміжних приміщень, які не
підлягають приватизації і є сумісною власністю всіх мешканців будинку,
відносяться приміщення, які знаходяться у багатоквартирних  житлових
будинках, мають технічні та інші комунікації, які забезпечують роботу та
догляд за всім будинком. В даному випадку, орендовані позивачем приміщення
не  є
допоміжними  приміщеннями  багатоквартирного  житлового
будинку,  оскільки розміщені в
цокольному поверсі, мають  окремий вихід і
ніяких  внутрішніх  комунікацій
не  мають, що  підтверджується висновками  про
вартість  об'єкту,
затвердженими  начальником  Херсонського
державного  бюро  технічної
інвентаризації 11.10.2005року, оціночним актом, складеним  Херсонським державним  бюро
технічної  інвентаризації,
погоджений з начальником управління комунальної
власності   та актом прийому-передачі
об'єкту оренди   від 05.12.2005року, які
є   додатками  до
договору оренди, а також
довідкою  голови  самоорганізації населення №6 від  18.12.2006року та листом  управління містобудування  та архітектури  виконавчого
комітету  Херсонської  міської
Ради  від  НОМЕР_7.

Таким чином, орендовані приміщення
виступають окремим об'єктом цивільно-правових відносин, не  мають законодавчо  встановлених
обмежень  на приватизацію  та підлягають приватизації на загальних
підставах.

В свою чергу, відповідно до  частини 2 ст. 71 КАСУ в адміністративних  позовах
про   протиправність  рішень, дій чи  бездіяльності
суб'єкта владних  повноважень
обов'язок щодо  доказування  правомірності свого  рішення, дій чи бездіяльності покладається на
Фонд комунального  майна, оскільки  він
заперечує  проти  позову.
Доказів, які б  свідчили  про
те, що  зазначені в розділі 1
договору оренди  від 05.12.2005року правовстановлювальні
документи щодо  об'єкту оренди скасовані,
або  інших доказів щодо
правомірності  відмови в приватизації  орендованого
позивачем майна та наявність
законодавчо  встановлених  обмежень щодо
його  приватизації відповідачем-2
суду не  надано.

При
цьому, судом констатується той факт, що Фонд комунального  майна м.Херсона є органом приватизації,
створений відповідно до рішення Херсонської міської ради № 641 від 09.11.2004
року. Відповідно до пункту 1.2 Положення
про Фонд комунального  майна у
своїй діяльності  Фонд керується
Конституцією України, законами України "Про місцеве самоврядування в
Україні", "Про приватизацію майна державних підприємств",
"Про приватизацію невеликих державних підприємств" (малу
приватизацію),   "Про Державну програму
приватизації", "Про оцінку майна, майнових прав та професійну
оціночну діяльність в Україні", "Про приватизацію державного
житлового фонду", а також постановами Верховної Ради України, указами
Президента України, постановами та
розпорядженнями Кабінету Міністрів України, наказами Фонду державного
майна   України,   рішеннями
Херсонської   міської  ради
та  її   виконкому, розпорядженнями   голови
облдержадміністрації  та   міського
голови.

Основними функціями Фонду
відповідно до п. 3.1 його Положення є організація і проведення відчуження
майна, яке перебуває у комунальній власності.

Таким чином, саме  відповідач-2, відповідно до чинного
законодавства України, здійснює державну політику в сфері приватизації
комунальної власності, включаючи формування довгострокових Програм відчуження
(приватизації) комунального майна Херсонської міської територіальної громади.
До сфери діяльності відповідача -2 входить і
розгляд  заяви  позивача та включення об'єкту  до
переліку об'єктів, які підлягають
приватизації.

З урахуванням  викладеного, відмова відповідача-2 щодо  включення орендованих  позивачем
нежилих  приміщень  цокольного
поверху будинку НОМЕР_8, розташованого
по АДРЕСА_1 не ґрунтується на вимогах
закону і є протиправною, тому адміністративний позов по даній
справі  суд вважає обґрунтованим, а
вимоги суб'єкта підприємницької діяльності
ОСОБА_1 до  відповідача-2
законними і такими, що підлягають задоволенню.

Провадження у справі по  відношенню
до  відповідача-1 закривається у
зв'язку з  відмовою позивача від  позовних
вимог   до  відповідача-1.

Позивачеві відповідно до ч. 2 ст.
89 КАСУ підлягає  поверненню  із
державного  бюджету  78грн.20коп. надлишково  сплаченого
державного  мита.

На підставі вищезазначених правових
норм та керуючись ч.2 ст. 157, ст.ст.158-167 КАС України, суд -

п о с т
а н о в и в:

1. Адміністративний позов
задовольнити у повному обсязі.

2. Визнати  протиправною
відмову Фонду комунального майна
м.Херсона  щодо включення до  Програми
відчуження  комунального  майна Херсонської  міської
територіальної  громади  нежилих
приміщень  цокольного  поверху площею 46,2 кв.м. які розміщені в
м.Херсоні по  АДРЕСА_1.

3.Зобов'язати Фонд комунального
майна  м.Херсона здійснити дії по включенню  до Програми
відчуження  комунального  майна Херсонської  міської
територіальної  громади  нежилих
приміщень  цокольного  поверху площею 46,2 кв.м. які розміщені в
м.Херсоні по  АДРЕСА_1 та знаходяться в
користуванні приватного  підприємця
ОСОБА_1 на умовах  оренди.

4.Закрити  провадження у справі по  відношенню
до  відповідача-1.

5.Видати  позивачеві довідку на повернення із  державного
бюджету 78 грн. 20коп.  надлишково  сплаченого
державного  мита, зазначивши  в ній,
що  квитанція НОМЕР_9  про
перерахування державного  мита
знаходиться в матеріалах  справи.

Заява про апеляційне оскарження
постанови суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її
проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до
статті 160 КАС України з дня складення в повному обсязі. Апеляційна скарга на
постанову суду першої інстанції подається протягом двадцяти днів після подання
заяви про апеляційне оскарження. Апеляційна скарга може бути подана без
попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається у
строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя
З.І. Ємленінова

Постанова оформлена відповідно до

6прим.
ст. 167 КАСУ    17. 01.2007року.