Харківський апеляційний
господарський суд
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" травня  2007 р.                                       Справа
№АС 5/646-06

Судова колегія у складі:

головуючого
судді Токара М.В., судді Лакізи В.В., судді Шепітько І.І.

при секретарі Саутенко К.О.

за
участю представників сторін:

позивача
-  не з'явився

відповідача
-Клименко Ю.М. (довіреність у справі)

третьої особи - ОСОБА_2 (довіреність у справі)

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні
Харківського  апеляційного господарського
суду апеляційну скаргу позивача (вх. №318С/1-11) на постанову господарського
суду Сумської області  від 30.11.2006 р.
по справі №АС 5/646-06

за позовом Товариства з
обмеженою відповідальністю «Регіональний шинний склад», м. Суми

до  Сумської міської ради, м.
Суми

3-я особа Приватний підприємець ОСОБА_1, м. Суми

про визнання нечинним та скасування рішення

встановила:

Постановою господарського суду Сумської області  від 30.11.2006 р. по справі  № АС-5/646-06 (суддя Гудим В.Д.) у
задоволенні позовних вимог позивача відмовлено та скасовано заходи  забезпечення позову, передбачені  п. 4 ухвали
господарського суду  від
18.10.2006 р.

Позивач із постановою суду першої інстанції не погодився,
звернувся  до апеляційного господарського
суду  із апеляційною скаргою, в якій  просить скасувати  постанову
господарського суду Сумської області
від 30.11.2006 р.  по справі  № АС-5/646-06 та визнати нечинним та
скасувати  рішення Сумської міської
ради  від 14.07.2006 р. НОМЕР_1 „Про
продаж земельних ділянок” в частині затвердження  договору купівлі-продажу ПП ОСОБА_1 земельної
ділянки, розташованої за адресою: АДРЕСА_1, посилаючись на те, що при прийнятті
оскаржуваної  постанови судом порушені
норми матеріального та процесуального права.

Зокрема позивач зазначає, що судом не враховано, що він був
позбавлений території, необхідної для обслуговування  власної будівлі, в зв'язку з чим, порушено
його право власності.

Відповідач - Сумська міська рада, надав заперечення  на апеляційну скаргу, в якому  зазначає, що при прийнятті  оскаржуваного позивачем рішення Сумська
міська рада діяла  у відповідності до
чинного законодавства та в межах
повноважень.

Третя особа - СПД ФО ОСОБА_1 надав
заперечення на апеляційну скаргу, в якому зазначає, що вважає  постанову господарського суду Сумської
області  законною і обґрунтованою, в
зв'язку з чим, просить залишити її без змін.

Судова колегія розглянула апеляційну скаргу позивача, перевірила
матеріали справи, заслухала присутніх у судовому засіданні  представників сторін і встановила наступне:

Позивач - ТОВ „Регіональний шинний склад”, будучи належним чином
ухвалою Харківського апеляційного господарського суду від 23 квітня 2007 року
(а. с. 127) повідомлений про місце та час судового засідання, що підтверджується
повідомленням про вручення поштового відправлення (а. с. 129), свого
представника в судове засідання не направив, про неможливість з'явлення в
засідання  суду з поважних причин не
повідомив, а судова колегія, приймаючи до уваги, що позивач трижди не з'явився  в судове засідання, керуючись  ч. 4 статті 196 Кодексу адміністративного
судочинства  України дійшла висновку про
можливість розгляду  справи без
участі  представника позивача за
наявними  у справі документами.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач звернувся  до господарського суду Сумської області з
адміністративним позовом, в якому  просив
суд визнати  нечинним та скасувати рішення
Сумської міської  ради  від 14.07.2006 року НОМЕР_1 „Про продаж
земельних ділянок” в частині затвердження договору купівлі-продажу ПП ОСОБА_1
земельної ділянки, розташованої  за
адресою: АДРЕСА_1, крім того, просив  суд
вжити заходів забезпечення позову та витребувати у відповідача  документи, на підставі яких було прийняте
оскаржуване рішення.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що в
результаті  прийняття  Сумською міською радою оскаржуваного рішення
позивач позбавлений  прибудинкової
території, необхідної для обслуговування власної будівлі  та ведення
господарської діяльності.

Позивач зазначає на порушення відповідачем  при прийнятті оскаржуваного рішення  положень Конституції України, а саме ч. 3 ст.
13, ч. 7 ст. 41 та статті 8.

Постановою  господарського
суду Сумської області від 30.11.2006 року позивачу відмовлено в
задоволенні  адміністративного позову в
зв'язку із відсутністю підстав для його задоволення.

Позивач не погодився із постановою суду першої інстанції,
звернувся з  апеляційною скаргою, в
якій  просить скасувати оскаржувану
постанову та задовольнити його позовні вимоги.

В апеляційній скарзі позивач зазначає, що постанова суду першої
інстанції винесена  з порушенням
норм  матеріального  та процесуального права, зокрема ст. 8, ч. 3
ст. 13, ч. 7 ст. 41 Конституції України, а також ст. 12 Земельного Кодексу
України, ст. 26 Закону України  „Про
місцеве самоврядування в Україні”, п. 1 статті 321 Цивільного кодексу України
та п. 2 ст. 48 Закону України „Про власність”.

Судова колегія дійшла висновку, що апеляційна скарга позивача  не підлягає задоволенню виходячи з
наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, по договору купівлі-продажу від
06.05.2003 року приватний  підприємець
ОСОБА_1 придбав нежитлове приміщення-склад Літера „В-1” загальною площею 59,1
кв. м. яке знаходиться  за адресою:
АДРЕСА_1 (а. с. 19).

29 вересня 2004 року між Сумською міською радою та підприємцем
ОСОБА_1 було укладено договір  оренди
земельної ділянки згідно якого
підприємцю ОСОБА_1 була  надана в
оренду земельна ділянка площею 0,1629 га за адресою: АДРЕСА_1 для
розміщення  автогаража.

Рішенням Сумської міської ради НОМЕР_1 від 14.07.2006 року було
затверджено договір  купівлі-продажу
земельної ділянки  по АДРЕСА_1,  укладений
Сумською міською радою  з
підприємцем ОСОБА_1.

Відповідно до статті 12 Земельного кодексу України  до повноважень міських рад у галузі земельних
відносин  належить розпорядження землями
територіальних громад.

Згідно п. в) ч. 1 ст. 81 Земельного кодексу України громадяни
України набувають право власності на земельні ділянки на підставі
приватизації  земельних ділянок, що були
раніше надані їм у користування.

Як уже було зазначено вище, підприємцю ОСОБА_1 земельна ділянка
надана в користування  згідно договору
оренди земельної ділянки від 29.09.2004 року строком до 25.08.2014 року.

Відповідно до ч. 2 ст. 128 Земельного кодексу України громадяни та
юридичні особи, зацікавлені у придбанні
земельних ділянок у власність
подають заяву  (клопотання) до
відповідного органу міської ради та додають перелік визначених в ч. 2 ст. 128
Земельного кодексу України документів.

Підстави відмови у продажу земельної ділянки визначені   в ч. 5 статті 128 Земельного кодексу
України, при чому  зазначений
перелік  є вичерпним.

На підставі викладеного судова колегія дійшла висновку, що у
Сумської міської ради  були відсутні  правові підстави відмови  підприємцю ОСОБА_1 у придбанні земельної  ділянки та укладення з останнім договору
купівлі-продажу, а значить і його затвердження.

Щодо посилання  позивача в
позовній заяві та апеляційній скарзі та порушення його прав власності, то
судова колегія вважає за необхідне зазначити, що права позивача на
придбані  ним по договору купівлі-продажу
частки нежитлового приміщення  від
03.10.2005 р. (а. с. 7, 8) нежитлові приміщення відповідачем не порушені, а
крім того, позивач не надав доказів, що придбавши  03.10.2005 року нежитлові приміщення,  він звертався
до Сумської міської ради із відповідною заявою про надання йому
земельної ділянки, необхідної для обслуговування  придбаного нежитлового  приміщення.

Не приймаються до уваги і твердження позивача, що він позбавлений
прибудинкової території, оскільки по договору купівлі-продажу від 03.10.2005 р.
ним придбано не будинок, а нежитлові приміщення
виробничого призначення, про що зазначено  в п. 1 договору  купівлі-продажу (а. с. 7).

Позивач, як в позовній заяві, так і в апеляційній скарзі не
зазначив, які ж саме  конкретно норми
земельного законодавства та Закону України „Про місцеве самоврядування в
Україні” були порушені відповідачем при прийнятті  оскаржуваного рішення, а що стосується його
посилання щодо захисту  права власності,
то цей захист стосується  як прав
позивача, який як уже було зазначено вище, не надав доказів про звернення до
відповідача в установленому порядку із заявою про надання йому  земельної ділянки, так і прав третьої особи -
підприємця ОСОБА_1, який набув права на земельну ділянку у встановленому
порядку придбавши її у власність.

На підставі викладеного, судова колегія дійшла висновку, що
постанова господарського суду  Сумської
області  від 30.11.2006 року по справі
№АС 5/646-06 прийнята при належному з'ясуванні обставин, що мають значення для
справи та у відповідності до чинного
матеріального і процесуального права і підстави для її скасування  відсутні, в зв'язку з чим, апеляційна
скарга  позивача задоволенню не підлягає.

Керуючись статтями 195, 196, п. 1 статті 198, статтями 200, 205,
206, 209, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України судова
колегія, -

Ухвалила:

Апеляційну скаргу позивача залишити без задоволення.

Постанову господарського суду Сумської області від 30.11.2006 р.
по справі №АС5/646-06 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту  проголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду
України, протягом одного місяця з дня складення ухвали в повному обсязі.

Справу передати до господарського суду Сумської області.

Ухвала складена в повному обсязі
25 травня 2007 року.

Головуючий суддя
(підпис)                         Токар М.В.

Суддя                    (підпис)                        Лакіза В.В.

Суддя                     (підпис)                      Шепітько І.І.