ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

18 квітня 2007 р.

№ 11/356/06(11/298)

Вищий  господарський суд  України у складі колегії  суддів:

Перепічая В.С. ( головуючого ),

Вовка І.В.,  Гончарука П.А.,

розглянувши  у
відкритому  судовому
засіданні  в м.Києві  касаційну
скаргу

Суб'єкта підприємницької
діяльності-фізичної особи ОСОБА_1

на  постанову

Одеського апеляційного  господарського суду від 19.12.2006 року

у справі за позовом

Кооперативного підприємства
“Центральний ринок”

до

Суб'єкта підприємницької
діяльності -фізичної особи ОСОБА_1

про   до
про

розірвання договору оренди та за
позовом суб'єкта підприємницької діяльності-фізичної особи ОСОБА_1  Кооперативного підприємства “Центральний
ринок” спонукання до виконання зобов'язання за договором оренди

УСТАНОВИВ:

У червні 2006 року Кооперативне
підприємство “Центральний ринок” звернулося до господарського суду
Миколаївської області з позовною заявою до відповідача суб'єкта підприємницької
діяльності-фізичної особи ОСОБА_1 про розірвання договору від 27.12.2005 року у
зв'язку з систематичним порушенням зобов'язань за цим договором.

У червні 2006 року Суб'єкт
підприємницької діяльності-фізична особа ОСОБА_1 звернувся до господарського
суду Миколаївської області з позовною заявою до відповідача Кооперативного
підприємства “Центральний ринок” про спонукання до виконання зобов'язання за
договором НОМЕР_1 щодо дотримання строку дії та предмету встановлених цим
договором, посилаючись на порушення законних прав і інтересів.

Рішенням господарського суду
Миколаївської області від 03.08.2006 року в позові СПД -фізичної особи ОСОБА_1
відмовлено, а позов КП “Центральний ринок” -задоволено та розірвано договір
НОМЕР_1 від 27.12.2005 року з 03.10.2006 року.

Постановою Одеського апеляційного
господарського суду від 19.12.2006 року зазначене рішення суду першої інстанції
залишене без змін.

У касаційній скарзі СПД - фізична
особа ОСОБА_1 вважає, що судом порушено і неправильно застосовано норми
матеріального та процесуального права, і тому просить прийняті ним рішення
скасувати та його позов задовольнити, а в позові КП “Центральний ринок”
відмовити.

У відзиві на касаційну скаргу
Кооперативне підприємство “Центральний ринок” вважає, що оскаржені судові
рішення грунтуються на вимогах закону, і просить залишити  їх без змін, а касаційну скаргу без
задоволення.

Дослідивши доводи касаційної скарги
та відзиву на неї, перевіривши матеріали справи і прийняті в ній судові
рішення, суд вважає, що касаційна скарга підлягає задоволенню частково з
наступних підстав.

Як вбачається із матеріалів
справи,  між сторонами було укладено
договір НОМЕР_1 від 27.12.2005 року, за умовами якого Кооперативне підприємство
“Центральний ринок” зобов'язалося надати в тимчасове користування торгові
місця, а СПД - фізична особа ОСОБА_1 зобов'язався вносити оплату за
користування майном.

Предметом даного судового розгляду
є вимоги наймодавця про розірвання договору найму майна у зв'язку з порушенням
наймачем зобов'язань за цим договором і вимоги наймача про зобов'язання
дотримуватися строку дії та предмету договору.

Відповідно до абзацу другого  частини другої статті 651 ЦК України істотним
є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга
сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при
укладенні договору.

Проте, дійшовши висновку про
розірвання договору найму з підстав його істотного порушення наймачем, суди
попередніх інстанцій вимог зазначеної норми матеріального права не врахували
та, виходячи з них, не з'ясували істотності порушення договору наймачем і не
навели обставин, які б свідчили про таке істотне порушення внаслідок  якого завдана шкода наймодавцю, яка значною
мірою позбавила його того, на що  він
розраховував при  укладенні  договору .

До того ж, суди обох інстанцій не
звернули уваги на те, що підстави розірвання договору найму на вимогу
наймодавця встановлено спеціальною нормою ст.783 ЦК України.

Разом з цим, розриваючи спірний
договір, судам слід було мати на увазі
правові наслідки розірвання договору передбачені ст.653 ЦК України.

У той же час, зазначивши про
відмову в позові СПД -фізичної особи ОСОБА_1 про зобов'язання дотримання строку
дії та предмету договору, суди в порушення вимог ст.84 ГПК України не
обгрунтували такого висновку, і не з'ясували відповідності цих заявлених вимог
способам захисту цивільних прав та інтересів встановлених ст. 16 ЦК України.

За таких обставин, прийняті судові рішення
попередніх інстанцій не можна визнати законними й обгрунтованими, і тому вони
підлягають скасуванню з передачею справи на новий розгляд до суду першої
інстанції.

Під час нового розгляду справи суду
необхідно врахувати викладене і вирішити спір з дотриманням вимог закону.

З огляду наведеного та керуючись
ст.ст. 1115, 1117, 1119-11112 Господарського
процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу суб'єкта
підприємницької діяльності фізичної особи ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову Одеського апеляційного
господарського суду від 19.12.2006 року та рішення господарського суду
Миколаївської області від 03.08.2006 року скасувати, і справу № 11/356/06
передати на новий розгляд до суду першої інстанції в іншому складі.

Головуючий  суддя
В.Перепічай

Судді
І.Вовк

П.Гончарук

тс