ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
м.Львів, вул.Личаківська,81
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

28.03.07
Справа  № 8а/244-2890

Львівський апеляційний
господарський суд,  в складі колегії:

головуючого-судді:                                  Бойко
С.М.,

суддів:                                                         Марко Р.І.,

Бонк Т.Б.,

при секретарі Ковалишин Ю.,

з участю представників

від позивача:  з”явився,

відповідачів :
не з”явилися,

третьої особи
не з»явився,

розглянув апеляційну
скаргу приватного підприємця ОСОБА_1, с.Чабарівка Гусятинського району
Тернопільської область

на
постанову господарського суду Тернопільської області від 30.08.2006
року, суддя Жук Г.А., в справі № 8-а/244-2890,

за позовом:
приватного підприємця ОСОБА_1, с.Чабарівка Гусятинського району Тернопільської
область

до відповідача 1:
Гусятинської міжрайонної державної податкової інспекції, смт. Гусятин,
Тернопільської області

до відповідача 2:
Одеської митниці, м. Одеса

за участю третьої особи
на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору:
"СП" Амос Інтернешнл ЛТД", м. Іллічівськ

про    визнання нечинними та скасування
першої та другої податкових вимог Гусятинської МРДПІ НОМЕР_1 та НОМЕР_2; визнання
нечинним та скасування подання Чорноморської регіональної митниці від
28.03.2003 року б/н про здійснення заходів з погашення податкового боргу в сумі
43358,56 грн. через несплату платником податків узгоджених сум податкових
зобов'язань у встановлені терміни,

в
с т а н о в и в :

постановою господарського суду
Тернопільської області від 30.08.2006 року відмовлено в позові  приватного підприємця ОСОБА_1 до  Гусятинської міжрайонної державної податкової
інспекції та Одеської митниці про
визнання нечинними та скасування першої та другої податкових вимог
Гусятинської МДПІ НОМЕР_1 та НОМЕР_2; визнання нечинним та скасування Подання
Чорноморської регіональної митниці від 28.03.2003 року б/н про здійснення
заходів з погашення податкового боргу в сумі 43358,56 грн. через несплату
платником податків узгоджених сум податкових зобов'язань у встановлені терміни.

Постанова суду мотивована тим, що
дії Чорноморської регіональної митниці під час проведення перевірки правильності
декларування товару, який ввозиться на територію України, сплати мита і ПДВ, як
і дії податкового органу щодо вчинення заходів з погашення податкового боргу
відповідають вимогам чинного законодавства України, позивачем не доведено
протиправності дій податкового та контролюючого органу при донарахуванні мита
та ПДВ в сумі 43358,56 грн., а тому відсутні підстави для задоволення позовних
вимог.

В апеляційній скарзі скаржник
(позивач)  просить постанову суду
скасувати та прийняти нове рішення, яким позов задоволити, з підстав неповного
з”ясування судом обставин, що мають значення для справи та порушення норм
матеріального права, апелюючи тим, що  в
матеріалах справи відсутні докази про порушення позивачем порядку оформлення та
сплати мита, оскільки для зміни
класифікації та кодування товару
необхідне прийняття спеціально уповноваженим органом відповідного
рішення, яке в спірному випадку відсутнє.

Скаржник зазначає, що митницею не
представлено ні акту перевірки, на підставі якого прийнято оскаржуване подання,
ні оригіналів вантажно-митних декларацій, які б свідчили про заниження  позивачем мита, ні актів про службове
розслідування щодо посадових осіб митниці, яких притягнуто до відповідальності
за неправильне митне оформлення товару. Скаржник вважає, що наведене
свідчить  про відсутність вини як у
позивача, так і у працівників митного органу
щодо порушення сплати  мита.

Скаржник також покликається на
недотримання відповідачами процедури узгодження боргу  відповідно до вимог п.6.1 ст.6 Закону України
„Про порядок погашення зобов'язань платниками податків перед бюджетами та
державними цільовими фондами” № 2181, оскільки відсутні докази про отримання
позивачем спірного подання.

В судове засідання представники
відповідачів та третьої особи повторно не з"явилися, хоча належним чином
повідомлені про дату та місце судового засідання, що підтверджено
повідомленнями про вручення,  а тому суд
розцінює їх неявку як без поважних причин та вважає за можливе справу  розглянути без їх участі за наявними в справі
доказами.

Суд, заслухавши пояснення
представника скаржника, який підтримав свою позицію, пояснення дав аналогічні,
викладені в письмових поясненнях та дослідивши наявні докази по справі, вважає,
що скарга   підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що листом №
144/2 від 03.12.04 року Державна митна служба України зобов'язала митні органи
України провести перевірки правильності класифікації товару "вироби з
незатверділої вулканізованої гуми для автомобілів товарних позицій
8701-8705", митне оформлення якого проводилося протягом грудня 2001 р. -
жовтня 2004 р. (а.с. 64 справи, том 2). На виконання вказаного листа НОМЕР_14
Одеською митницею проведено перевірку митного оформлення товарів товарних
позицій 8701-8705 класифікації товарів у відповідності з Основними правилами інтерпретації
УКТ ЗЕД, якою встановлено, що приватним підприємцем ОСОБА_1  оформлено вантажні митні декларації НОМЕР_3,
НОМЕР_4, НОМЕР_5, НОМЕР_6, НОМЕР_7, НОМЕР_8, НОМЕР_9,НОМЕР_10, НОМЕР_11 на
вантаж -„килими із гуми до автомобілю”, за кодом товару УКТ ЗЕД  .

Згідно Митного тарифу України,
затвердженого Законом України  „Про
митний тариф України” від 05.04.2001р. №2371-ІІІ, повна ставка мита на товар за
кодом 4016 91 00 00 встановлена у розмірі 10 %. Проте, згідно вимог товарної
номенклатури Митного тарифу України при класифікації товарів для цілей митного
оформлення та у відповідності з Основними правилами інтерпретації УКТ ЗЕД
"вироби з гуми: комплект килимів для підлоги салону автомобіля"
передбачено класифікувати у товарній позиції 4016 99 58 00, повна ставка мита
на який встановлена у розмірі 30 %.

На підставі викладеного, Одеською
митницею зроблено висновок  про недоплату
позивачем мита та 23.12.2004 року направлено на його адресу лист НОМЕР_12 з
повідомленням про необхідність погасити борг, що виник при митному оформленні
вантажних митних декларацій НОМЕР_3,НОМЕР_4, НОМЕР_5, НОМЕР_6, НОМЕР_7,
НОМЕР_8, НОМЕР_9,НОМЕР_10, НОМЕР_11 у сумі.42284,92 грн., у тому числі мита 30
402,74 грн., ПДВ 6 080,56 грн., пеня 5 801,62 грн..

29.03.2005 року Одеською митницею
направлено до Густинської МДПІ лист НОМЕР_13 про оформлення приватним
підприємцем ОСОБА_1 вантажно-митних декларацій НОМЕР_3р., НОМЕР_4, НОМЕР_5,
НОМЕР_6, НОМЕР_7, НОМЕР_8, НОМЕР_9,НОМЕР_10, НОМЕР_11 на вантаж -„килими із
гуми до автомобілю”, за кодом товару УКТ ЗЕД
4016 9100 00 з порушенням вимог товарної номенклатури Митного тарифу
України і відповідно до п.п.6.2.1 п.6.2.ст.6 Закону України „Про порядок
погашення зобов'язань платниками податків перед бюджетами та державними
цільовими фондами” №2181 податковому органу надіслано податкове Подання та
розрахунок розміру боргу для формування податкових вимог.

Оскільки позивач не погасив у
встановлений термін борг та не оскаржив рішення контролюючого органу,
Густинською МДПІ направлено на адресу позивача першу та другу податкові вимоги
НОМЕР_1 та НОМЕР_2 про стягнення суми боргу в розмірі 43358,56 грн., у тому
числі мита 36483,3 грн. основного платежу та 6875,26 грн. пені.

Проте, такі висновки  митниці та податкового органу не відповідають
вимогам діючого законодавства та фактичним обставинам справи.

У відповідності до Закону України
„Про митний тариф України” від 05.04.2001р. № 2371-ІІІ митний тариф України -
це систематизований, згідно з Українською класифікацією товарів
зовнішньоекономічної діяльності, перелік ставок ввізного мита, яке справляється
з товарів, що ввозяться на митну територію України. В основу товарної
класифікаційної схеми Митного тарифу України (товарна номенклатура) покладено
Українську класифікацію товарів зовнішньоекономічної діяльності, яка базується
на Гармонізованій системі опису та кодування товарів.

Постановою Кабінету Міністрів
України “Про затвердження Порядку ведення Української класифікації товарів
зовнішньоекономічної діяльності” від 12.12.2002 № 1863, зазначено, що УКТЗЕД є
товарною номенклатурою Митного тарифу, затвердженого Законом України “Про
Митний тариф України”, що використовується для цілей тарифного та інших видів
регулювання зовнішньоекономічної діяльності, ведення статистики зовнішньої
торгівлі, здійснення митного оформлення товарів.

Згідно із статтею 312 Митного
кодексу України ведення УКТЗЕД передбачає прийняття рішень щодо класифікації та
кодування товарів УКТЗЕД. Ведення УКТЗЕД здійснює спеціально уповноважений
центральний орган виконавчої влади в галузі митної справи в порядку,
встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до статті 313 Митного
кодексу України, митні органи класифікують товари, тобто відносять товари до
класифікаційних групувань, зазначених в УКТЗЕД та їх рішення щодо класифікації товарів
для митних цілей є обов'язковими для підприємств і громадян.

Відповідно до п.1.3 Інструкції про
порядок справляння ввізного (імпортного) мита, затвердженої наказом Державної
митної служби від 23.07.1997 року №344 (зареєстрована в Міністерстві юстиції
України 12.09.1997 року за №397/2201) митне оформлення та пропуск товару може
здійснюватись лише після сплати
державного мита та інших обов»язкових платежів, в тому числі і податку
на додану вартість, а згідно п.1.4 Інструкції - ввізне мито справляється за
ставками, встановленими чинним законодавством України.

Як вбачається з матеріалів справи
та встановлено судом вище, приватним підприємцем ОСОБА_1  оформлено вантажні митні декларації НОМЕР_3,
НОМЕР_4, НОМЕР_5, НОМЕР_6, НОМЕР_7, НОМЕР_8, НОМЕР_9,НОМЕР_10, НОМЕР_11 на
вантаж -„килими із гуми до автомобілю”, за кодом товару УКТ ЗЕД  . Згідно Митного тарифу України,
затвердженого Законом України  „Про
митний тариф України” від 05.04.2001р. №2371-ІІІ, повна ставка мита на товар за
кодом 4016 91 00 00 встановлена у розмірі 10 %.

Матеріалами справи підтверджується,
що повну ставку мита у вищевказаному розмірі сплачено декларантом  на момент здійснення митного оформлення, що
відповідає вимогам вищевказаної Інструкції.

Покликання митниці на те, що згідно
вимог товарної номенклатури Митного тарифу України при класифікації товарів для
цілей митного оформлення та у відповідності з Основними правилами інтерпретації
УКТ ЗЕД "вироби з гуми: комплект килимів для підлоги салону
автомобіля" передбачено класифікувати у товарній позиції 4016 99 58 00,
повна ставка мита на який встановлена у розмірі 30 %, судом до уваги не
приймається, оскільки при здійсненні митного оформлення посадовими особами
митниці були перевірені відповідність даних, внесених до декларації та
правильність кваліфікації та кодування товару, що підтверджується відбитками
номерних штампів «правильність кваліфікації перевірено»та «випуск дозволено»,
відбитки яких поставлені у вантажно митних деклараціях працівниками Одеської
митниці, що відповідає Порядку здійснення митного контролю та  митного оформлення товарів і транспортних
засобів із застосуванням вантажно-митної декларації (наказ Державної митної
служби від 14.10.2002 року №561, зареєстрований
в Міністерстві юстиції 07.11.2002 року №877/7165).  Факт наявності на ВМД вказаних відбитків
дозволяє вільне використання
задекларованих товарів на території України без будь-яких обмежень. З
цих підстав митний орган не мав правових підстав для направлення подання до
податкового органу про нарахування боргу позивачу по сплаті податкових
платежів, якого не існувало.

З наведеного, апеляційний суд
приходить до висновку про безпідставність зміни митницею коду товару, який
ввозився позивачем, донарахування в зв»язку з цим мита та прийняття
оскаржуваного подання від 28.03.2003 року б/н про здійснення заходів з
погашення податкового боргу в сумі 43358,56грн., а тому останнє слід визнати
нечинним,  скасувавши постанову місцевого
суду в цій частині.

Відповідно до п.6.2.1 п.6.2 ст.6
Закону України «Про порядок погашення зобов»язань платників податків перед
бюджетом та державними цільовими фондами»у разі коли платник податків не
сплачує узгоджену суму податкового зобов'язання в установлені строки,
податковий орган надсилає такому платнику податків податкові вимоги.

Відповідно до п.6.2.3 зазначеної
норми перша податкова вимога надсилається не раніше першого робочого дня після
закінчення граничного строку сплати узгодженої суми податкового зобов'язання.
Перша податкова вимога містить повідомлення про факт узгодження податкового
зобов'язання та виникнення права податкової застави на активи платника
податків. обов'язок погасити суму податкового боргу та можливі наслідки
непогашення його у строк.  Друга
податкова вимога надсилається не раніше тридцятого календарного дня від дня
направлення (вручення) першої податкової вимоги, у разі непогашення платником
податків суми податкового боргу у встановлені строки. Друга податкова вимога
додатково до відомостей, викладених у першій податковій вимозі, може містити
повідомлення про дату та час проведення опису активів платника податків, що
перебувають у податковій заставі, а також про дату та час проведення публічних
торгів з їх продажу.  Також згідно
п.п.6.2.2 вказаної норми податкові вимоги мають містити крім відомостей,
передбачених підпунктом 6.2.3 цієї статті, посилання на підстави їх
виставлення; суму податкового боргу, належного до сплати, пені та штрафних
санкцій; перелік запропонованих заходів із забезпечення сплати суми податкового
боргу.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції
України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові
особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами України.

У відповідності до вимог ст.71 КАСУ
про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб»єкта владних повноважень
обов»язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності
покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

З наведеного апеляційний суд
приходить до висновку, що перша та друга податкові вимоги Гусятинської МДПІ
НОМЕР_1 та НОМЕР_2  також підлягають
визнанню нечинними, а постанова місцевого суду скасуванню і в цій частині.

Оскільки судом першої інстанції
неповно з”ясовано обставини, що мають значення для справи та прийнято рішення з
порушенням норм матеріального та процесуального права, а тому воно
підлягає  скасуванню, а апеляційна скарга
позивача  -задоволенню.

У відповідності до вимог  ст.94 КАСУ проводиться новий розподіл судових
витрат, де з Державного бюджету на користь позивача відкомпенсовуються понесені
ним витрати за розгляд справи в суді першої інстанції в розмірі 85  грн. та
апеляційне провадження  в  розмірі
42,5 грн.

Керуючись ст.ст. 198,202,205,207
КАС України, суд,

п о с т а н о в и в :

постанову господарського
суду Тернопільської області від 30.08.2006 року в  справі за номером 8а/244-2890 скасувати,
а апеляційну скаргу приватного підприємця ОСОБА_1 - задоволити.

Позов задоволити.

Визнати нечинними та скасувати
першу та другу податкові вимоги Гусятинської МДПІ НОМЕР_1 та НОМЕР_2.

Визнати нечинним та скасувати
Подання Одеської митниці від 28.03.2003 року б/н про здійснення заходів з
погашення податкового боргу в сумі 43358,56грн.

Стягнути з Державного бюджету
України на користь приватного підприємця ОСОБА_1 (Тернопільська область,
Гусятинський район, с.Чабарівка) 127,50 грн. судового збору.

Постанова набирає законної сили з
моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку.

Матеріали справи  повернути в місцевий господарський суд.

Головуючий-суддя:
С.М. Бойко

Судді:                                                                                                Т.Б.Бонк

Р.І.Марко