АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.04.2007
№ 21/639

Київський апеляційний господарський суд у
складі колегії суддів:

головуючого:                              Андрієнка  В.В.

суддів:                                          Студенця  В.І.

Малетича  М.М.

при секретарі:

За участю представників:

від позивача - ОСОБА_2,

від відповідача - не з'явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні
апеляційну скаргу ДП "Будсервіс-1"

на рішення Господарського суду м.Києва від
19.12.2006

у справі № 21/639 (Шевченко Е.О.)

за позовом                               Суб"єкт
підприємницької діяльності - фізична особа ОСОБА_1

до                                                   ДП
"Будсервіс-1"

третя особа відповідача

третя особа позивача

про
стягнення 61923,96 грн.

ВСТАНОВИВ:

Суб'єкт підприємницької діяльності -
ОСОБА_1 (далі - СПД - ОСОБА_1) звернувся до господарського суду м. Києва з
позовом до Дочірнього підприємства “Будсервіс-1” (далі - ДП “Будсервіс-1”) про
стягнення 61 923,96 грн.

Рішенням господарського суду м. Києва
від 19.12.2006 позов задоволено частково, а в частині стягнення пені з ДП
“Будсервіс-1” у зв'язку з відмовою від позову в цій частині припинив
провадження у справі. Суд стягнув з ДП “Будсервіс-1” на користь СПД - ОСОБА_1
52126,00 грн. основного боргу, 521,26 грн. витрат держмита та 118 грн. витрат
по оплаті інформаційно-технічного забезпечення судового процесу.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням
суду ДП “Будсервіс-1” подало апеляційну скаргу, в якій просило його скасувати
та прийняти нове рішення, яким в позові відмовити.

Апеляційна скарга мотивована тим, що
рішення господарського суду м. Києва прийнято з порушенням норм матеріального
та процесуального права.

У зв'язку з неявкою представника ДП
“Будсервіс-1” ухвалою Київського апеляційного господарського суду від
16.03.2007 розгляд справи було відкладено на 27.03.2007.

На адресу суду від представника ДП
“Будсервіс-1” 26.03.3007 надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Ухвалою Київського апеляційного
господарського суду від 27.03.2007 розгляд справи було відкладено на
12.04.2007.

В засідання суду, призначене на
12.04.2007 ДП “Будсервіс-1” повноважних представників не направило та не
повідомило суд про причини неявки.

Представник СПД - ОСОБА_1 проти
доводів апеляційної скарги заперечував і просив суд рішення господарського суду
м. Києва від 19.12.2006 залишити без зміни, а апеляційну скаргу ДП
“Будсервіс-1” - без задоволення.

Керуючись ст. 75 ГПК України колегія
суддів вважає за необхідне розглянути справу за наявними в ній документами.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши пояснення представника СПД - ОСОБА_1, всебічно і повно з'ясувавши
всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються доводи та заперечення сторін,
об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і
вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Між СПД - ОСОБА_1 та ДП “Будсервіс-1”
01.10.2004 укладено договір за умовами якого СПД - ОСОБА_1 зобов'язався
систематично постачати ДП “Будсервіс-1” товар товарними партіями і передавати у
відповідальне володіння (включаючи реалізацію та передачу третім особам із
всіма правами, що надані ДП “Будсервіс-1” за даним договором), а ДП
“Будсервіс-1” зобов'язалось приймати його в строки і за ціною, що встановлені в
накладній (в актах прийому-передачі) на передачу товару, які є невід'ємною
частиною даного договору (п. 1.1 договору).

Строки поставки товару погоджуються
по кожній окремій партії (п. 3.1 договору).

Розрахунки ДП “Будсервіс-1” із СПД -
ОСОБА_1 здійснюються по мірі реалізації товару, але не пізніше 30 днів з
моменту поставки конкретної партії товару (п. 3.2 договору).

Форма розрахунку: готівковий та
безготівковий розрахунок (п. 3.3 договору).

Товарна партія рахується з дати, що
вказана в накладній (п. 3.4 договору).

У випадку порушення сторонами
зобов'язань по даному договору інша сторона має право вимагати виконання
зобов'язань, стягнення штрафних санкцій, розірвання договору, відшкодування
збитків та неодержаних доходів, відшкодування всіх понесених у зв'язку з цим
розходів (п. 4.2 договору).

За несвоєчасну та неповну оплату
товару ДП “Будсервіс-1” сплачує СПД - ОСОБА_1 пеню в розмірі 0,5% від суми
заборгованості за кожен день прострочки розрахунку (п. 4.3 договору).

Відповідно до ст. 173 ГК України
господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання
та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав,
передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у
тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи
управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати
роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися
від певних дій, а інший суб'єкт (управлена сторона, у тому числі кредитор) має
право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Господарські зобов'язання можуть
виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених
законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не
суперечать (ст. 174 ГК України).

Майнові зобов'язання, які виникають
між учасниками господарських відносин, регулюються ЦК України з урахуванням
особливостей, передбачених ГК України (ч. 2 ст. 175 ГК України).

Зобов'язанням є правовідношення, в
якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони
(кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу,
сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право
вимагати від боржника виконання його обов'язку (ст. 509 ЦК України).

Відповідно до ст. 530 ЦК України
якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).

Зобов'язання, строк (термін)
виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати,
підлягає виконанню з настанням цієї події.

СПД - ОСОБА_1 03.08.2006 звернувся до
ДП “Будсервіс-1” з претензією в якій просив товариство погасити заборгованість
по оплаті за товар, що був постановлений ним на адресу підприємства в період з
15.10.2004 по 07.09.2005.

Відповідно до ст. 610 ЦК України
порушення зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов,
визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

ДП “Будсервіс-1” неналежним чином
виконує зобов'язання за укладеним договором, оскільки за поставлений СПД -
ОСОБА_1 товар не розрахувалося і його заборгованість становить 52126,00 грн.,
що підтверджується матеріалами справи.

Згідно ст. 33 ГПК України кожна
сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу
своїх вимог та заперечень.

ДП “Будсервіс-1” не надало доказів
того, що ним сплачена заборгованість перед СПД - ОСОБА_1 на суму 52126,00 грн.

Колегія суддів не приймає до уваги
доданий до апеляційної скарги ДП “Будсервіс-1” акт звірки взаємних розрахунків
від 01.01.2007 на суму 51369,80 грн., а також доводи наведені в апеляційній
скарзі стосовно того, що заборгованість за отриманий товар складає 51 369,80
грн., оскільки надані підприємством докази не можуть підтверджувати
заборгованості в сумі 51 369,80 грн. з огляду на те, що зазначений акт не
підписаний СПД ОСОБА_1, і розмір заборгованості не підтверджено первинними
документами, згідно яких підприємство визначало її розмір.

З урахуванням того, що ДП
“Будсервіс-1” неналежним чином виконало зобов'язання, оскільки не в повному
обсязі перерахувало грошові кошти за отриманий від СПД - ОСОБА_1 товар, то
колегія суддів погоджується з висновком господарського суду м. Києва, що з ДП
“Будсервіс-1” на користь СПД - ОСОБА_1 підлягає стягненню 52126,00 грн.

Також колегія суддів вважає, що суд
першої інстанції обґрунтовано припинив провадження у справі в частині стягнення
з ДП “Будсервіс-1” пені у зв'язку з відмовою позивача від позову в цій частині.

Посилання ДП “Будсервіс-1” в
апеляційній скарзі на те, що підприємство належним чином не було повідомлено
про час та місце засідання суду колегією суду до уваги не приймаються з таких
підстав.

Згідно п. 3.6 роз'яснення президії
Вищого арбітражного суду України № 02-5/289 від 18.09.1997 “Про деякі питання
практики застосування Господарського процесуального кодексу України” особи, які
беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце її розгляду
судом, якщо ухвалу про порушення провадження у справі надіслано за поштовою
адресою, зазначеною у позовній заяві.

Відповідно до Інструкції з
діловодства в господарських судах України, затвердженої наказом Вищого
господарського суду України № 75 від 10.12.2002 на звороті у лівому нижньому
куті першого примірника процесуального документа, який залишається у справі,
проставляється відповідний штамп суду з відміткою про відправку документа, що
містить: вихідний реєстраційний номер, загальну кількість відправлених
примірників документа, дату відправки, підпис працівника, яким вона здійснена.

Ухвала господарського суду м. Києва
від 10.11.2006 у справі № 21/639, якою засідання суду було призначено на
19.12.2006, була надіслана на адресу сторін 15.11.2006, про що свідчить
відмітка на звороті ухвали.

Отже, ДП “Будсервіс-1” було належним
чином повідомлено про час і місце засідання суду.

При цьому в матеріалах справи
відсутні дані про те, що кореспонденція, яка надсилалась господарським судом м.
Києва на адресу ДП “Будсервіс-1”, поверталась на адресу суду.

Інші доводи наведені в апеляційній
скарзі колегією суддів до уваги не приймаються з огляду на те, що вони не
ґрунтуються на вимогах чинного законодавства та спростовуються матеріалами
справи.

Також, під час апеляційного розгляду
справи від СПД - ОСОБА_1 надійшли заяви про доповнення позовних вимог, в яких
підприємець просить стягнути з ДП “Будсервіс-1”, зокрема: заборгованість по
контракту від 01.10.2004 у розмірі 52126 грн.; витрати по оплаті проїзних
залізничних квитків та добових на харчування у розмірі 618,90 грн.; витрати на
оплату держмита у розмірі 527,45 грн., за інформаційно-технічне забезпечення
судового процесу у розмірі 118 грн.; зайве сплачене мито у розмірі 91,79 грн.,
витрати у розмірі 400,25 грн.

Згідно ст. 44 ГПК України судові
витрати складаються з державного мита, сум, що підлягають сплаті за проведення
судової експертизи, призначеної господарським судом, витрат, пов'язаних з
оглядом та дослідженням речових доказів у місці їх знаходження, оплати послуг
перекладача, адвоката, витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового
процесу та інших витрат, пов'язаних з розглядом справи.

Колегія суддів відхилила заяви СПД -
ОСОБА_1 про доповнення позовних вимог з огляду на те, що додані до заяв докази
не свідчать, що витрати понесені підприємцем, зокрема, витрати у розмірі 400,25
грн. поніс СПД - ОСОБА_1 і вони  пов'язані
з розглядом справи № 21/639.

Що ж стосується повернення зайве
сплаченого державного мита за у розмірі 91,79 грн., то згідно ст. 88 ГПК
України питання про повернення державного мита з бюджету вирішується
господарським судом за заявою сторони або своєю ініціативою шляхом прийняття
додаткового рішення.

За наведених обставин, колегія
суддів дійшла висновку, що відсутні підстави для зміни чи скасування рішення
господарського суду м. Києва від 19.12.2006 у справі № 21/639.

На підставі викладеного та керуючись
ст.ст. 99, 101, 103 - 105  ГПК України,
Київський апеляційний господарський суд,-

ПОСТАНОВИВ:

1. Рішення господарського суду м. Києва від
19.12.2006 у справі № 21/639 залишити без змін, а апеляційну скаргу Дочірнього
підприємства “Будсервіс-1” - без задоволення.

2. Матеріали справи № 21/639
повернути до господарського суду м. Києва.

3. Копію постанови надіслати
сторонам.

Головуючий суддя
Андрієнко  В.В.

Судді
Студенець  В.І.

Малетич  М.М.