ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М      У К Р А Ї Н И

16.01.2007                                                                Справа №  2/2-07

Господарський суд Херсонської області у складі судді  Скобєлкіна С.В. при секретарі Тереховій І.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом Прокурора м.Києва в інтересах держави в особі міністерства праці та соціальної політики України, м.Київ

до Державного підприємства Дослідного господарства "Маркеєво" Інституту тваринництва степових районів ім.М.Ф.Іванова "Асканія-Нова", с.Маркеєво Чаплинського району Херсонської області

Третя особа 1: Міністерство фінансів України, м.Київ

Третя особа 2: Державне казначейство України, м.Київ

про стягнення 331150 грн.

за участю прокурора: Мясніков К.К.

представників сторін:

від  позивача: Іванова Н.М., довіреність № 113/0/25-06 від 28.12.2006 року

від  відповідача: не прибув

в с т а н о в и в:

Заступник прокурора м.Києва  звернувся до господарського суду Херсонської області в інтересах держави в особі Міністерства праці та соціальної політики України  до Державного підприємства Дослідного господарства "Маркеєво" Інституту тваринництва степових районів ім.М.Ф.Іванова "Асканія-Нова" про стягнення 331150 грн. заборгованості та пені.

В судовому засіданні позовні вимоги прокурором та представником позивача підтримані у повному обсязі, з посиланням на надані докази та матеріали справи.

Відповідач або його представник до суду не прибули, про причини свого неприбуття суд не повідомили, будь-яких заяв або клопотань по цьому питанню не надали.

ДП ДГ "Маркеєво" ІТСР ім.М.Ф.Іванова "Асканія-Нова" отримало ухвалу суду про порушення справи, про що свідчать дані канцелярії суду про відправлення кореспонденції поштовим повідомленням № 1429749 від 20.12.2006 року про вручення відділенням зв'язку рекомендованого поштового відправлення відповідачу.

Відповідач до суду не прибув, своїми правами не скористався, участі у розгляді справи не прийняв.

За таких обставин справа розглядається судом за наявними в ній матеріалами відповідно до ст. 75 ГПК України.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши позивача і прокурора, дослідивши докази, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі виходячи з наступного.

Як встановлено судом та вбачається  з матеріалів справи, статтями 22, 23, 26 Закону України "Про Державний бюджет України на 2004 рік" установлено, що до надходжень фінансування загального фонду Державного бюджету України на 2004 рік належать кошти, одержані від приватизації державного майна та інших надходжень, безпосередньо пов'язаних з процесом приватизації та кредитування підприємств. Фонд державного майна України зобов'язано забезпечити у 2004 році надходження до Державного бюджету України коштів, отриманих від приватизації державного майна.

Кошти, які надійшли від приватизації державного майна понад встановлені обсяги спрямовуються на умовах повернення підприємствам державної форми власності до погашення заборгованості із заробітної плати, яка утворилася станом на 1 січня 2004 року та не погашена на момент введення в дію Закону України "Про внесення змін до Закону України "Про Державний бюджет України на 2004 рік" (ст. 109-3 вказаного Закону).

У відповідності до норм вказаного Закону, постанови Кабінету Міністрів України від 25.08.04 № 1111 та наказу Міністерства праці та соціальної політики України і Міністерств фінансів України від 20.09.04 № 231/576, Міністерством праці та соціальної політики України 27.10.04 укладено з державним підприємством дослідним господарством "Маркеєво" Інституту тваринництва степових районів "Асканія-Нова" договір № 91 безвідсоткової цільової бюджетної позики на погашення заборгованості із виплати заробітної плати на суму 500 000 грн.

На виконання умов договору Міністерством праці та соціальної політики України  платіжним дорученням від 17.11.04р. за №71 перераховано державному підприємству  дослідному господарству "Маркеєво" Інституту тваринництва степових районів "Асканія Нова" безвідсоткову цільову бюджетну позику у сумі 500 000 грн.

Згідно розділів 5,6 договору державне підприємство дослідне господарство  "Маркеєво" ІТСР "Асканія-Нова" зобов'язалося здійснювати повернення позички щомісячно починаючи з січня 2005 року рівними частками згідно графіку її повернення, що є невід'ємною частиною договору № 91.

Відповідно до графіку погашення позики станом на 01.12.06р відповідач повинен був погасити позику, одержану на підставі договору від 27.10.04 за № 91 в сумі 322 000 грн. Однак, вказані зобов'язання позичальником не виконувалися та погашення позики не здійснювалося.

Згідно ст.526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно  до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Аналогічну правову норму містить ч.1 ст.193 ГК України, якою визначено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання  - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не  допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 ЦК України).

Статтею 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов'язанний повернути позикодавцю позику (грошові кошти у такій самій сумі) у строк та у порядку, що  встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент зарахування грошової   суми, що позичалася, на банківський рахунок позикодавця.

У ст. 2 Бюджетного кодексу України обов'язковою умовою кредитування коштів з бюджету є їх повернення на умовах платності та строковості.

У разі несвоєчасного виконання боржником зобов'язання позикодавець згідно  ст.ст. 550, 551 ЦК України має право на неустойку.

Штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання (ч. 1 ст. 230 ГК України).

На підставі вказаних норм ЦК України, ГК України та п.9.3 договору від 27.10.04р. № 91 Міністерством праці та соціальної політики України нараховано державному підприємству дослідному господарству "Маркеєво" Інституту тваринництва степових районів "Асканія-Нова" пеню за несвоєчасне повернення коштів у сумі 9150 грн.

Кошти безвідсоткових позик відповідно до ст.ст. 9, 29 Бюджетного кодексу України відносяться до неподаткових доходів Державного бюджету України.

Відповідно до п.п. 2, 6 Порядку повернення до державного бюджету безвідсоткових позик, наданих у 2004 році підприємствам державної форми власності на погашення заборгованості із заробітної плати, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 23.11.05 № 388, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 14.12.05 за №1492/11772, кошти від повернення безвідсоткових бюджетних позичок, наданих у 2004 році позичальники перераховують на рахунок Міністерства праці та соціальної політики України, відкритий у Державному казначействі України за балансовим рахунком 3711 "Інші кошти розпорядників коштів державного бюджету". Пеня зараховується за балансовим рахунком 3111 "Надходження до загального фонду державного бюджету".

Сукупність зібраних матеріалів підтверджує, що при виконанні договору ДП ДГ "Маркеєво" Інституту тваринництва степових районів "Асканія-Нова" порушено основні принципи та положення зобов'язального права, визначені Цивільним кодексом України, Господарським кодексом України, принципи бюджетної системи та засади бюджетного процесу, закріплені у Бюджетному кодексі України.

Згідно зі ст.121 Конституції України на прокуратуру України покладається представництво інтересів громадянина або держави в суді у випадках, визначених законом.

Відповідно до ст.36-1 Закону України "Про прокуратуру" представництво прокуратурою інтересів громадянина або держави в суді полягає у здійсненні прокурорами від імені держави процесуальних та інших дій, спрямованих на захист у суді інтересів громадянина або держави у випадках, передбачених законом. Підставою представництва у суді інтересів держави є наявність порушень або загрози порушень економічних, політичних та інших державних інтересів внаслідок протиправних дій (бездіяльності) фізичних або юридичних осіб, що вчиняються у відносинах між ними або з державою.

Однією із форм представництва є звернення до суду з позовом на захист інтересів держави.

Статтею 2 ГПК України передбачено, що господарський суд порушує справи за позовними заявами прокурорів та їх заступників, які звертаються до господарського суду в інтересах держави. Прокурор в позовній заяві самостійно визначає, в чому полягає порушення інтересів держави та обґрунтовує необхідність їх захисту, а також вказує орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах.

Рішенням Конституційного Суду України у справі № 1-1/99 від 08.04.99р.  визначено, що під органом уповноваженим державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах потрібно розуміти орган державної влади чи орган місцевого самоврядування, якому законом надано повноваження органу виконавчої влади.

Положенням про Міністерство праці та соціальної політики України, затвердженим Указом Президента України від 30.08.2000р. за № 1035/2000, передбачено Міністерство праці та соціальної політики України є спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади у сфері праці та соціальної політики, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 25.08.04 №1111 Міністерство праці та соціальної політики України визначено відповідальним за своєчасне вжиття заходів щодо повернення державними підприємствами у повному обсязі коштів позики.

Відповідно до ст.ст. 20, 21 Бюджетного кодексу України учасниками бюджетного процесу є органи та посадові особи, які наділені бюджетними повноваженнями. Для здійснення програм та заходів, які проводяться за рахунок коштів бюджету, бюджетні асигнування надаються розпорядникам бюджетних коштів.

Міністерство фінансів України згідно ст.ст. 20, 47 Бюджетного кодексу України, Положення про Міністерство фінансів України, затверджене Указом Президента України від 26.08.99р. розробляє основні напрями державної фінансової політики, здійснює загальну організацію та управління виконанням державного бюджету України, а також контроль за додержанням бюджетного законодавства.

У відповідності до ст.ст. 20, 112 Бюджетного кодексу України, п.п. 6, 10 Порядку спрямування надходжень від приватизації державного майна понад обсяги, визначені ст. 26 Закону України "Про Державний бюджет України на 2004 рік", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.08.04 № 1111, Державне казначейство України здійснює бухгалтерський облік всіх надходжень та витрат Державного бюджету України, контроль за дотриманням бюджетного законодавства.

Згідно п. 17 Порядку перерахування та використання коштів державного бюджету від приватизації державного майна, що надходять понад обсяги, визначені ст. 26 Закону України "Про Державний бюджет України на 2004 рік", на погашення заборгованості із заробітної плати на умовах безвідсоткових бюджетних позичок підприємствам державної власності, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України та Міністерства фінансів України, Мінпраці України спільно з відповідними органами, до сфери управління яких відносяться позичальники, є відповідальними за своєчасне вжиття заходів щодо повернення позик у повному обсязі.

За таких обставин, суд вважає позов законним та обґрунтованим, а тому таким, що підлягає задоволенню.

Задовольняючи позов, суд стягує судові витрати з відповідача, оскільки з вини останнього спір доведено до судового розгляду.

На підставі викладеного, вищезазначених правових норм та керуючись ст.ст.44,49,82-85  Господарського процесуального кодексу України, суд

в и р і ш и в:

1.Позов задовольнити повністю.

2.Стягнути з Державного підприємства дослідного господарства "Маркеєво" Інституту тваринництва степових районів ім.М.Ф.Іванова "Асканія-Нова", с.Маркеєво, Чаплинський район, Херсонська область, 75235, на користь Міністерства праці та соціальної політики України, вул.Еспланадна, 8/10, м.Київ, 01001, , р/р 0023 ОПЕРУ ДКУ м.Києва, МФО 820172: 322000,00 грн. (триста двадцять дві тисячі грн. 00 коп.) заборгованості по безвідсотковій, цільовій бюджетній позиці на погашення заборгованості з виплати заробітної плати та 9150,00 грн. (дев'ять тисяч сто п'ятдесят грн. 00 коп.), 3031,15 грн. (три тисячі тридцять одну грн. 15 коп.) по сплаті державного мита, 118,00 грн. (сто вісімнадцять грн. 00 коп.) витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Суддя                                                                                      С.В.Скобєлкін