ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

08.05.07                                                                                           Справа № 4/1403-15/227

за позовом: прокурора м. Червоноград в інтересах держави в особі уповноваженого органу Міністерства вугільної промисловості України в особі державного підприємства "Львіввугулля" в особі підрозділу шахта "Великомостівська", м. Червоноград, Львівська область

до відповідача: Приватного підприємства "К.І.К.-Л", м. Львів

про: стягнення 12715,61 грн.

Суддя Т.С. Костів

Представники:

Прокурор - не з’явився

Від позивача –Сироїд Р.П. - заступник директора з правових питань

Від відповідача –не з’явився

Суть спору: Позов заявлено прокурора м.Червоноград в інтересах держави в особі уповноваженого органу Міністерства вугільної промисловості України в особі державного підприємства "Львіввугулля" в особі підрозділу шахта "Великомостівська", м.Червоноград до Приватного підприємства "К.І.К.-Л", м.Львів про стягнення 12715,61 грн., з яких 9878,52 грн. - основний борг за поставлене вугілля, 1807,76 грн. - пеня, 732,98 грн. - інфляційні втрати та 296,35 грн. - три відсотки річних.

Ухвалою суду від 07.07.2006 р. було порушено провадження у справі та призначено розгляд справи на 25.07.2006 р. Розгляд справи відкладався на 03.08.2006 р. з мотивів, зазначених в ухвалі суду від 25.07.2006 р. В судовому засіданні 03.08.2006 р. оголошувалась перерва до 10.08.2006 р., про що представники ознайомлені під розписку. Розгляд справи неодноразово відкладався з мотивів, зазначених в ухвалах суду від 10.08.2006р., 14.09.2006 р., 10.10.2006 р., 14.11.2006 р. У зв’язку із поданням відповідачем апеляційної скарги на ухвалу господарського суду Львівської області від 28.07.2006р. про повернення зустрічної позовної заяви без розгляду, провадження у справі було зупинене. Постановою Львівського апеляційного господарського суду від 09.11.2006 р. ухвала господарського суду Львівської області від 28.07.2006 р. №02-4/4-15 залишена без змін, а апеляційна скарга відповідача - без задоволення. Ухвалою суду від 20.03.2007р. поновлено провадження у справі та призначено розгляд на 12.04.2007 р. Розгляд справи відкладався до 24.04.2007р. та до 08.05.2007р.

Представникам сторін роз’яснено їх права, згідно із ст. 22 ГПК України. У відповідності до ст. 75 ГПК України, справа слухається за наявними у ній матеріалами.

В судових засіданнях прокурор і представник позивача позов підтримали з мотивів, зазначених у позовній заяві. Ствердили, що16.05.2005 р. між сторонами було укладено договір купівлі-продажу вугілля №16/05/05-к//66. На підставі даного договору, 28.07.2005 р. відповідачу було відвантажено вугілля на загальну суму 10350,48 грн.. Враховуючи, що позивач мав зустрічну заборгованість перед відповідачем в сумі 471,96 грн., сума основного боргу відповідача становить 9878,52 грн. У відповідності до п. 6.2. договору, відповідачу нараховано пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ в загальній сумі 1807,76 грн., інфляційні втрати в сумі 732,98 грн. та три відсотки річних в сумі 296,35 грн.. Просять позов задовольнити.

Представник відповідача визнавши факт отримання вугілля на зазначену суму, та неоплату загальної суми 9878,52 грн., позов заперечив посилаючись на те, що позивач має непогашену заборгованість перед відповідачем на суму 101267,53 грн. На підставі ст. 601 ЦК України відповідач звернувся із заявою про зарахування зустрічної заборгованості в сумі 21708,16 грн., з яких 9878,52 грн. - сума боргу, що є предметом даного спору. Просить припинити провадження у справі у зв’язку із відсутністю предмету спору.

Розглянувши матеріали справи в їх сукупності, заслухавши пояснення представники сторін, прокурора, суд встановив наступне.

Рішенням господарського суду Львівської області від 28.12.2004 р. по справі №4/3004-9/414 між тими ж сторонами задоволено позовні вимоги приватного підприємства "К.І.К. - Л" та вирішено стягнути з державного підприємства "Львіввугілля" на користь приватного підприємства "К.І.К. - Л" 90648,02 грн. основного боргу, 9376,51 грн. пені, 1125 грн. державного мита та 118 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу. У зв’язку із включенням державного підприємства "Львіввугілля" в реєстр підприємств паливно-енергетичного комплексу, які беруть участь у процедурі погашення заборгованості відповідно до Закону України "Про заходи спрямовані на забезпечення сталого функціонування підприємств паливно-енергетичного комплексу", постановою державного виконавця від 30.12.2005 р. зведене виконавче провадження було зупинене. Станом на дату розгляду справи сума боргу не погашена, що підтверджується поясненнями представників сторін.

Матеріали справи свідчать, що між сторонами існує ряд господарських відносин. Зокрема, станом на 01.07.2005 р. в розпорядженні позивача залишився залишок коштів відповідача за попередню оплату вугілля в сумі 471,96 грн.. Ця обставина визнана позивачем та підтверджується актом звіряння розрахунків від 27.09.2005 р.

16.05.2005 р. між позивачем (продавець) та відповідачем (покупець) було укладено договір купівлі-продажу вугілля №16/05/05-к//66, згідно із п. 1.1. якого продавець зобов’язався передати у власність покупцю вугілля, а покупець зобов’язався прийняти його і своєчасно оплатити у строки, визначені цим договором. Відповідно до п. 5.4. договору, розрахунок за поставлене вугілля здійснюється грошовими коштами шляхом передоплати. При відсутності фінансових можливостей розрахунок може бути здійснено простими або переказними векселями, та в іншому порядку, що не суперечить законодавству (п. 5.5. договору).

Матеріали справи свідчать, що попередня оплата за вугілля відповідачем не була здійснена, однак, позивач поставив вугілля, а відповідач його прийняв, що підтверджується, зокрема, накладною від 28.07.2005 р., податковою накладною №81/01, посвідченням №366 про якість вугілля, відвантаженого споживачам, залізничною квитанцією про приймання вантажу.

Згідно із накладною від 28.07.2005 р. позивач поставив, а відповідач прийняв вугілля в кількості 70 т. на загальну суму 10350,48 грн. Факт отримання вугілля на зазначену суму визнаний відповідачем. За вирахуванням суми 471,96 грн. - залишку коштів відповідача, що залишились у розпорядженні позивача, сума заборгованості становить 9878,52 грн., що підтверджується, зокрема, актом звірення взаєморозрахунків від 27.09.2005 р..

27.09.2005 р. позивач звернувся до відповідача із претензією про оплату, надавши відповідачу десятиденний строк для проведення розрахунку, що не суперечить вимогам ч. 2 ст. 530 ЦК України. Проте, матеріалами справи підтверджується, що обов’язок оплатити вартість отриманого вугілля відповідачем не був виконаний.

У відзиві на позовну заяву відповідач стверджує про проведення зарахування зустрічних взаємних вимог в порядку ст. 601 ЦК України.

Згідно із ст. 601 ЦК України, зобов'язання припиняється зарахуванням зустрічних однорідних вимог, строк виконання яких настав, а також вимог, строк виконання яких не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги. При цьому, зарахування зустрічних вимог може здійснюватися за заявою однієї із сторін. Однак, належних доказів звернення до позивача із відповідною заявою по зарахування зустрічних вимог відповідач не надав. Долучений до матеріалів справи лист №445 від 08.08.2006 р. адресований не позивачу, а Сокальському районному управлінню юстиції, відділу державної виконавчої служби та містить відмітку про його отримання відділом державної виконавчої служби. Належних доказів адресування та направлення відповідної заяви позивачу суду не надано. Згідно із ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посипається як на підставу своїх вимог та заперечень.

З цих підстав, не зважаючи на те, що пояснення позивача щодо відзиву відповідача не спростовують можливість застосування норм ст. 601 ЦК України навіть без згоди позивача, суд приходить до висновку, що зарахування зустрічних взаємних вимог станом на дату розгляду справи судом проведено не було. Відповідно, вимоги щодо стягнення суми основного боргу в розмірі 9878,52 грн. підлягають задоволенню.

Згідно із п. 6.2. договору купівлі-продажу вугілля №16/05/05-к//66 від 16.05.2005 р., за затримку розрахунку за поставлене вугілля, покупець на вимогу продавця сплачує пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожен день затримки розрахунку.

З довідки - розрахунку позовних вимог вбачається, що сума пені, розрахована за період з 05.07.2005 р. по 23.06.2006 р. становить 1807,76 грн. Однак, поставка відбулась лише 28.07.2005 р., що підтверджується накладною та податковою накладною. Крім того, з дій сторін випливає, що вони відійшли від умов розрахунків, зазначених у договорі. Відповідно до ч. 2 ст. 530 ЦК України, якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства. З претензії від 27.09.2005 р. випливає, що відповідачу було надано десятиденний строк для проведення розрахунку. Відповідно, пеня підлягала обчисленню починаючи з 07.10.2005 р.

Крім того, відповідно до ст. 223 ГК України, при реалізації в судовому порядку відповідальності за правопорушення у сфері господарювання застосовуються загальний та скорочені строки позовної давності, передбачені ЦК України, якщо інші строки не встановлено цим Кодексом. Такі строки встановлено, зокрема у ч. 6 ст. 232 ГК України, згідно із якою нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано. Таким чином, сум пені з розрахунку подвійної облікової ставки за кожен день прострочення обчислена за 180 днів становитиме 924,63 грн., які підлягають стягненню з відповідача.

Згідно зі ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно, з розрахунку з жовтня 2005 р. по травень 2006 р. включно інфляційні втрати становитимуть 642,10 грн., а 3% річних з розрахунку 260 календарних днів - 211,10 грн.

Згідно із ст. 629 ЦК України, договір є обов’язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити частково. Судові витрати покладаються на сторони пропорційно до задоволених вимог.

Керуючись ст. ст. 33, 35 43, 75, 82, 84 ГПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

1.          Позов задоволити частково.

2.          Стягнути з приватного підприємства "К.І.К. - Л" (, м.Львів, вул.В.Великого, 125а, п/р 6393 у Залізничному відділенні ПІБ, МФО 325105) на користь державного підприємства "Львіввугілля" (Львівська область, м.Сокаль, вул.Хмельницького, 26) 9878,52 грн. основного боргу, 924,63 грн. пені, 211,10 грн. 3% річних та 642,10 грн. інфляційних втрат, всього 11656,25 грн.

3.          Стягнути з приватного підприємства "К.І.К. - Л" (, м.Львів, вул.В.Великого, 125а, п/р 6393 у Залізничному відділенні ПІБ, МФО 325105) в доход державного бюджету 116,56 грн. державного мита.

4.          Стягнути з приватного підприємства "К.І.К. - Л" (, м.Львів, вул.В.Великого, 125а, п/р 6393 у Залізничному відділенні ПІБ, МФО 325105) накористь ДП „Судовий інформаційний центр”, м.Київ 118 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

5.          Накази видати відповідно до ст. 116 ГПК України.

6.          У частині решти позовних вимог в позові відмовити.

Суддя