ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Кіровоградської області
ПОСТАНОВА

"26" березня 2007 р.
Справа №  16/78

Господарський суд Кіровоградської області в складі судді Коротченко Л.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу № 16/78

за позовом: Управління Пенсійного фонду України в м. Кіровограді,                  м. Кіровоград

до відповідача: житлово-експлуатаційної контори № 1 Управління Житлово-комунального господарства, м. Кіровограда

про стягнення 75 125,22 грн.

за участю секретаря судового засідання - Котенко В.О.

та представників сторін:

від позивача - Тімохіна Ю.В., довіреність № 2 від 02.01.07;

від відповідача - Зюзь Р.О., наказ № 80-к від 01.08.03.

Управлінням Пенсійного фонду України в м. Кіровоград подано позов до господарського суду Кіровоградської області про стягнення з житлово - експлуатаційної контори № 1 Управління Житлово-комунального господарства заборгованості в сумі 75 125,22 грн.

Відповідач в судовому засіданні подав господарському суду пояснення без номера від 26.03.07 р., відповідно до яких пояснює, що в зв'язку з тим, що на протязі 2005-2006 років житлово-експлуатаційна контора № 1 утримувала житловий фонд по не економічно обґрунтованим тарифам виникла заборгованість по заробітній платі, а тому адміністративний позов на суму 75 125,22 грн. визнає в повному обсязі.

Розглянувши матеріали справи, надані докази, заслухавши пояснення представників сторін, господарський  суд встановив наступне.

Відповідно до Положення про Пенсійний фонд України, затвердженого Указом Президента України від 01.03.01 р. № 121/2001, Пенсійний фонд України є центральним органом виконавчої влади, що здійснює керівництво та управління солідарною системою загальнообов'язкового державного пенсійного страхування, провадить збір, акумуляцію та облік страхових внесків.

Пунктом 4 цього ж Положення, Пенсійний фонд відповідно до покладених на нього завдань організовує, координує та контролює роботу органів Пенсійного фонду України щодо стягнення, з метою накопичення коштів в бюджеті Пенсійного фонду України, у передбаченому законом порядку несплачених сум збору на обов'язкове державне пенсійне страхування, та з метою недопущення утворення дефіциту бюджету та використання акумульованих коштів для виплати пенсій одній з самих незахищених верств населення.

Відповідно до Положення про управління Пенсійного фонду України в районах, містах і районах у містах, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 30.04.2002 року № 8-2 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 21.05.02 р. за № 442/6730 (далі - Положення), управління Пенсійного фонду України в м. Кіровограді є органом Фонду, підвідомчим головному управлінню Фонду в Кіровоградській області, що разом утворюють систему органів Фонду, яке здійснює управління фінансами пенсійного забезпечення в межах міста.

Згідно п. 6 ч. 2.2 Положення управління контролює надходження збору та інших платежів до Фонду від підприємств, установ, організацій та громадян, збирає у встановленому порядку відповідну звітність, проводить планові та позапланові перевірки фінансово-господарської діяльності платників щодо правильності нарахування і сплати страхових внесків та цільового використання  коштів Фонду в організаціях, що здійснюють виплату і доставку пенсій.

Відповідно до п. 6 та п. 7 ч. 2.3 Положення Управління має право стягувати з платників страхових внесків несплачені суми страхових внесків; застосовувати фінансові санкції, передбачені законом.

Таким чином, управління Пенсійного фонду України в м. Кіровограді, звертаючись із позовом до суду про стягнення заборгованості по виплатах сум збору на обов'язкове державне пенсійне страхування, діє як орган державної влади при здійсненні управлінських функцій і відповідно, як суб'єкт владних повноважень.

Відповідно до п. 4 ст. 18 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.03 р. № 1058-IV (надалі - Закон) страхові внески не включаються до складу податків, інших обов'язкових платежів, що складають систему оподаткування. На ці внески не поширюється податкове законодавство.

До страхових внесків згідно статті 1 Закону, відносяться кошти відрахувань на соціальне страхування та збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, сплачені згідно із законодавством, що діяло раніше; кошти, сплачені на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування відповідно до цього Закону.

Згідно п. 2 ст. 20 Закону сплата страхових внесків здійснюється виключно в грошовій формі  шляхом внесення відповідних сум страхових внесків до солідарної системи на банківські рахунки виконавчих органів Пенсійного фонду України.

Відповідно до статей 18, 19, 20 п.п. 1 п. 8 Розділу 15 Закону страхові внески, що перераховуються до солідарної системи, сплачуються страхувальниками та застрахованими особами на умовах і в порядку, визначеному цим Законом, та у розмірах, передбачених Законом України "Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування" від 26.06.1997 № 400/97, тобто платник нараховує та сплачує страхові внески у встановлений граничний термін за визначеною ставкою відповідно до Закону України “Про збір на обов’язкове державне пенсійне страхування” (до 31.03.2005р. - 32%, з 31.03.2005 р. - 32,3%, з 01.01.2006 р. - 31,8%) від суми фактичних витрат на оплату праці найманих працівників і відраховує та перераховує страхові внески від об'єкті оподаткування застрахованих осіб - найманих працівників за ставкою 1-2 % від їх сукупного оподатковуваного доходу.

Згідно з пунктами 6 та 12 ст. 20 Закону страхувальники зобов'язані сплачувати страхові внески нараховані за відповідний базовий звітний період (календарний місяць), не пізніше ніж через 20 календарних днів із дня закінчення цього періоду. Базовий період дорівнює 1 календарному місяцю. Страхові внески підлягають сплаті незалежно від фінансового стану платника страхових внесків.

Відповідно до п. 2 ст. 106 Закону суми страхових внесків своєчасно не нараховані та/або не сплачені страхувальником у визначені строки вважаються простроченою заборгованістю із сплати страхових внесків.

Згідно розрахунку позивача заборгованості житлово-експлуатаційної контори № 1 по страхових внесках до пенсійного фонду, позивач за період з 30.03.05 р. по 31.12.06 р. повинен був сплатити - 187 990,22 грн., з яких 176 648,06 грн. за ставкою 31,8 % суми фактичних витрат на оплату праці працівників та 11 342,16 грн. - 1,2% утримання з найманих працівників. Однак, відповідач фактично сплатив                   112 865 грн., з яких 107 749,30 за ставкою 31,8 % суми фактичних витрат на оплату праці працівників та 5 115,70 грн. - 1,2% утримання з найманих працівників. Отже, загальна заборгованість житлово-експлуатаційної контори № 1 по страхових внесках до пенсійного фонду становить 75 125,22 грн., з яких 68 898,76 грн. за ставкою               31,8 % суми фактичних витрат на оплату праці працівників та 6 226,46 грн. - 1,2% утримання з найманих працівників (а.с. 6).

Дана заборгованість відповідача перед Управлінням Пенсійного фонду України в м. Кіровограді за період з 01.02.05 р. по 31.12.06 р. підтверджується матеріалами справи, а саме розрахунками сум страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, що підлягають сплаті                       (а.с. 7-51).

На день звернення до суду житлово-експлуатаційної контори № 1 Управління Житлово-комунального господарства вказану заборгованість по збору на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування в сумі 75 125,22 грн. не сплатило, у зв'язку з чим Управління Пенсійного фонду України в м. Кіровограді звернулося до господарського суду Кіровоградської області з адміністративним позовом.

Відповідач в поданих до господарського суду письмових поясненнях від 26.03.07 р.  адміністративний позов визнав в повному обсязі (а.с. 57).

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 136 Кодексу адміністративного судочинства України, відповідач може визнати адміністративний позов протягом всього часу судового розгляду, зробивши усну заяву; якщо визнання позову викладено в адресованій суду письмовій заяві, ця заява приєднується до справи; судове рішення у зв'язку з визнанням адміністративного позову ухваляється за правилами, встановленими статтями 112, 113 цього Кодексу.

За змістом ч. 3 ст. 112 Кодексу адміністративного судочинства України у разі повного визнання відповідачем адміністративного позову і прийняття його судом приймається постанова суду про задоволення адміністративного позову.

Враховуючи те, що визнання відповідачем адміністративного позову не суперечить закону та не порушує чиї-небудь права, свободи або інтереси, господарський суд вважає за можливе прийняти визнання відповідачем адміністративного позову та задовольнити позов повністю.

Керуючись п. 4 ст. 94, ч. 3 ст. 112, ч.ч. 1, 3 ст. 136, 160, 161, 162, 163, 186, чч. 1-4 ст. 254, п. 6 Розділу VII Прикінцевих та перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України, господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позовні вимоги задовольнити повністю.

Стягнути з житлово-експлуатаційної контори № 1 Управління Житлово-комунального господарства (м. Кіровоград, вул. Гоголя, 61, код 13745049,                       р/р 260087080, МФО 323538 "Райффайзен банк АВАЛЬ") на користь Управління Пенсійного фонду України в м. Кіровограді (м, Кіровоград, вул. 50 років Жовтня, 4, код, 20650088, р/р 26, МФО 323475 в Облуправлінні Ощадбанку) –                  75 125,22 грн. заборгованості по страховим внескам за період з 01.02.05 р. по 31.12.06 р.

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження.

Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у строк, встановлений Кодексом адміністративного судочинства України, постанова суду першої інстанції набирає законної сили  після закінчення цього строку.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, то вважається, що постанова чи ухвала суду не набрала законної сили.

Заява про апеляційне оскарження та апеляційна скарга подаються до Дніпропетровського господарського суду через господарський суд Кіровоградської області. Заява про апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення, а в разі складання постанови у повному обсязі  відповідно до ст. 160 Кодексу адміністративного судочинства України - з дня складення в повному обсязі.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження, і копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції. Апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Примірники постанови направити сторонам у справі.

Суддя