ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М      У К Р А Ї Н И

16.04.2007                                                           Справа № 7/125-АП-07

м. Херсон, зал судового засідання № 324, 16 год. 00 хв.

Господарський суд Херсонської області у складі судді  Задорожної Н.О. при секретарі Чуприні О.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Дабл ю Джей - Херсон", м.Херсон

до Державної податкової інспекції  у м. Херсоні

про  визнання нечинними податкових повідомлень-рішень

за участю представників сторін:

від  позивача: Кузнецова І.М. - юрисконсульт, дов. № 52/1 від 17.04.06р.;

від відповідача: Горбунова К.О. - ст. держ.податінспектор, пост. дов. № 4/9/10-026 від 09.01.07р.

Позивач (ТОВ "Дабл ю Джей-Херсон", ) звернувся з позовом, у якому просить суд визнати нечинними в зв'язку з  невідповідністю вимогам податкового законодавства прийняті відповідачем (ДПІ у м.Херсоні) податкові повідомлення-рішення  від  04 липня 2006р.  №/0,  від 26 вересня 2006р. №/0, від 26 вересня 2006р. №/0, якими підприємству за порушення п.1.3, п.1.8 статті 1; п.п.3.1.1 п.3.1 статті 3; п.п.7.4.1 п.7.4., п.п.7.7.5 п.7.5 статті 7 Закону України "Про податок на додану вартість" від 03.04.1997р. №168/97-ВР (далі за текстом Закон №168)  зменшено суму  бюджетного відшкодування по податку на додану вартість (далі ПДВ) на суму 26393грн. за звітні (податкові) періоди: грудень 2005р., березень 2006р. (податкове повідомлення-рішення від 04.07.2006р. №/0); на 37666грн. за листопад 2005р., січень 2006р. (податкове повідомлення-рішення від 26.09.2006р. №/0)  та на 747484 грн. за жовтень 2003р., квітень, серпень, вересень, жовтень, листопад, грудень 2004р. (податкове повідомлення-рішення від 26.09.2006р. №/0), донараховано основне зобов'язання по ПДВ у сумі  97442,26грн. (в частині проведеного бюджетного відшкодування) та нараховано  48720 грн.  штрафних санкцій.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач посилається на те, що висновки відповідача, що викладені в актах про результати невиїзної позапланової перевірки обґрунтованості відшкодування ПДВ з бюджету від 29.06.2006р. №2127/23-7/32618973,  від 21.09.2006р. №2938/237/32618973 та  від 21.09.2006р. № 2937/237, на підставі яких прийняті оспорювані повідомлення-рішення, не відповідають положенням  Закону №168 та приписам ст.ст. 19, 61, 67 Конституції України.

Зазначає, що фактичне виконання договорів, укладених між позивачем та контрагентами, документально підтверджено. Підприємство повністю сплатило контрагентам ПДВ в ціні придбаного товару.

Підставою для віднесення до складу податкового кредиту ПДВ, що сплачений контрагентам, є податкові накладні, які складені відповідно до вимог Закону №168 і Порядку заповнення податкової накладної, затвердженого  наказом ДПАУ від 30.05.97р. №165. Виходячи з описових частин актів перевірки від 29.06.2006р., 21.09.2006р., 21.09.2006р., на момент проведення перевірки всі податкові накладні були наявні.

Постачальники позивача у встановленому порядку зареєстровані в якості платників ПДВ і на підставі п.п.7.2.4 п.7.2 ст.7 Закону №168  мають право на складання податкових накладних.

Акти перевірок не містять відомостей про порушення саме позивачем положень Закону №168.

Податковий кредит перевірених звітних періодів підприємством сформований у повній відповідності з вимогами п.п. 7.4.1 п.7.4. ст.7 Закону №168.

Зауважує на існування неспівпадання даних первинного бухгалтерського і податкового обліку з даними, що зафіксовані в акті перевірки. Так, в акті від 21.09.2006р. № 2937/237 помилково зазначені податкові зобов'язання ПП "Агрот" (код 315601002) в жовтні 2003р. - 32 000грн., в квітні 2004р. - 22 016,60грн. Між тим, згідно накладної від 29.10.2003р. №3 податкові зобов'язання в жовтні складають 12 661,70грн., а в квітні, згідно накладних від  06.04.2004р. №10, від 07.04.04р. №11, від 19.04.04р. №12, від 23.04.04р. №13 , - 18 899,23грн.

Вважає недоведеним факт того, що суб'єкти підприємницької діяльності, які зазначені в ІІ-УІ ланцюгах, є колишніми власниками товару, придбаного саме позивачем, оскільки зернові та масляні культури постачались різними партіями,  знеособлено і належать до категорії  речей, що не визначені родовими ознаками.

Підприємство вважає, що відповідач неправомірно застосував в акті від 21.09.2006р. № 2937/237 щодо господарських відносин з ПП "Амструм" редакцію п.4.8 статті 4 Закону №168  від 25.03.2005р., оскільки на момент укладення договору купівлі-продажу векселя від 20.08.2004р.  була чинна редакція від  15.07.99р., згідно якої векселі, що видані або отримані, але не оплачені, не змінюють суми податкових зобов'язань або податкового кредиту, що виникли по операціях з продажу/купівлі товарів (робіт, послуг). При цьому, базою оподаткування є договірна вартість таких товарів (послуг) без врахування дисконтів або інших знижок з номіналу такого векселя, а за процентними векселями - договірна вартість таких товарів (послуг) збільшена на суму процентів, нарахованих на суму номіналу такого векселя.

Податкові органи не можуть нараховувати ПДВ та накладати штрафні санкції на покупця при несплаті цього податку контрагентами. Крім того, за цей період, податкові зобов'язання у підприємства не виникали, що підтверджується довідкою ДПІ у м.Херсоні  від 28.03.2007р. про залишок невідшкодованого ПДВ на особовому рахунку підприємства в сумі 6012857,23грн., у тому числі по періодах, що оспорюються: жовтень 2003р. - 32000грн., квітень 2004р. - 22017 грн., серпень 2004р.- 468550,03грн., вересень 2004р. - 368 333,91грн., жовтень 2004р. - 289 229,16грн.

У судовому засіданні позивач підтримав свої позовні вимоги.

Відповідач позов не визнає, у наданих письмових запереченнях зазначає, що первинні документи, які видані контрагентами позивача не мають юридичної сили та не впливають на документальне підтвердження його податкового кредиту, а оскаржувані повідомлення-рішення є правомірними.

В обґрунтування своїх доводів, відповідач посилається на п. 7.2 ст. 7 Закону №168.

Відшкодуванню підлягають лише суми, які були сплачені до бюджету, що випливає з самої суті поняття ПДВ, його основної функції щодо формування доходів Державного бюджету та поняття платника податків як особи, яка згідно з п.1.3. статті 1 Закону №168 зобов'язана  здійснювати утримання та внесення до бюджету податку, що сплачується покупцем.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд

в с т а н о в и в:

Відповідно до положень Закону №168 позивач є платником ПДВ і за результатами фінансово-господарської діяльності згідно з вимогами чинного законодавства подає органу Державної податкової служби  за встановленою формою податкову звітність.

В процесі ведення статутної діяльності, підприємством здійснювалися операції з купівлі-продажу товарів, які оподатковуються ПДВ за ставкою 20%.

В зв'язку з наявністю заявленого до бюджетного відшкодування ПДВ, на підставі п.1 ч.1 ст.11 Закону України "Про державну податкову службу в Україні" від 04.12.1990р. №509 із змінами і доповненнями, уповноваженою особою органа ДПС проведено позапланову невиїзну документальну перевірку обґрунтованості від'ємного значення ПДВ  за грудень 2005р., березень 2006р.

В процесі проведеної перевірки встановлено, що по другому ланцюгу постачальників - ПП Титов А.О.,  ІПН (постачальник ТОВ "Нива-Трейд") не звітує з 3-го кварталу 2002р.

По першому ланцюгу постачальників - ПП "Агро капітал", ІПН 35, -  не знаходиться за юридичною адресою.

Зважаючи на встановлені обставини, відповідач дійшов висновку щодо того, що підприємство в порушення п. 1.3, п.1.8 статті 1; п.п.3.1.1 п.3.1 статті 3; п.п.7.4.1 п..7.4., п.п.7.7.5 п.7.5 статті 7 Закону №168, при формуванні податкового кредиту вищеназваних звітних податкових періодів, включило до його складу ПДВ, сплачений в ціні товарів продавцям, яких неможливо перевірити та підтвердити перерахування ними до бюджету ПДВ, про що було складено акт від 29.06.2006р. №2127/23-7/32618973 та прийнято податкове повідомлення-рішення, оспорення якого є предметом заявленого позову.

Згідно висновків акту, встановлено завищення підприємством від'ємного значення ПДВ на загальну суму 26393 грн., у тому числі за грудень 2005р. - 21577,72грн., за березень 2006р. - 4814,60грн.

В зв'язку з наявністю заявленого до бюджетного відшкодування ПДВ, уповноваженою особою органа ДПС проведено позапланову невиїзну документальну перевірку обґрунтованості від'ємного значення ПДВ  за листопад 2005р, січень 2006р.

В процесі проведеної перевірки встановлено, що по другому ланцюгу  постачальників ТОВ "АгроЛі", код 32092705 (постачальник ПП "Славія-агро") не знаходиться за юридичною адресою.

По третьому ланцюгу постачальників - ПП "Еліон-Юні", код 33182354 (постачальник ПП Валавін В.П.) на підставі постанови Господарського суду Луганської області від 17.03.2006р. визнано недійсним запис про держану реєстрацію підприємства.

Відповідач дійшов висновку, що підприємством в порушення п. 1.3, п.1.8 статті 1; п.п.3.1.1 п.3.1 статті 3; п.п.7.4.1 п.7.4., п.п.7.7.5 п.7.5 статті 7 Закону №168, при формуванні податкового кредиту за листопад 2005р, січень 2006р. здійснено завищення ПДВ, про що складено акт від 21.09.2006р. №2938/237/32618973 та прийнято податкове повідомлення-рішення від 26.09.2006р. №/0, оспорення якого є предметом заявленого позову.

Згідно висновків акту, встановлено, що завищення підприємством від'ємного значення ПДВ дорівнює 37665,90грн., в тому числі за листопад 2005р. - 20327,57грн., за січень 2006р. - 17338,33грн.

В зв'язку з наявністю заявленого до бюджетного відшкодування ПДВ,  уповноваженою особою органа ДПС проведено позапланову невиїзну документальну перевірку обґрунтованості від'ємного значення ПДВ за жовтень 2003р., квітень, серпень, вересень, жовтень, листопад, грудень 2004р.

В процесі  перевірки встановлено наступне.

По першому ланцюгу постачальників у ПП "Агрот", код 31560100, за повідомленням ПП "Агрот" від 01.11.2005р. вх. № 2235/10, бухгалтерські документи  викрадені і відновленню не підлягають.

По другому ланцюгу постачальників МПП "Бонник", код 25645152 (постачальник ППБФ "ЕОС", ТОВ "Регіон-Агро") ліквідовано за власним бажанням. Свідоцтво платника ПДВ анульовано 09.12.2004р.

По першому ланцюгу постачальників ТОВ "Амструм", ІПН 93,  ліквідовано згідно ухвали господарського суду Запорізької області від 05.01.2005р.

По другому ланцюгу постачальників ПП Горінова О.В., ІПН (постачальники ТОВ "Регіон Агро", ПП Трофименко В.А.) не знаходиться за юридичною адресою.

По третьому ланцюгу постачальників ДП "Агроресурс", ІПН 32 (постачальник ПП Семко І.М.), згідно листів Чугуївської ОДПІ за вх. №10174/7 від 21.12.2005р. та вх. №3067/7 від 03.04.2006р., податкова накладна покупцю товару  не виписувалась. Також по третьому ланцюгу постачальників установчі документи  ПП "Оксамит - 2003", ІПН 08 (постачальник ПП Семко І.М.) в серпні 2004р. у судовому порядку визнано недійсними.

По четвертому ланцюгу ПП "Тех Груп", ІПН 08 (постачальник ПП Кочмар Л.М.); ПП "Санфорт Люкс", ІПН  32 не знаходяться за юридичною адресою.

По третьому ланцюгу постачальників МПП "Бонник", код 25645152 (постачальник ППБФ "ЕОС", ПП Адамчук О.О.)  ліквідовано за власним бажанням. Свідоцтво платника ПДВ анульовано 09.12.2004р.

По четвертому ланцюгу постачальників ПП "Сфера", код 30532329 (постачальник ПП Адамчук О.О.) останню звітність подавало за червень 1999р. Знято з обліку в ДПІ Кіровського району м. Дніпропетровськ 05.12.2002р.

По третьому ланцюгу постачальників ПП "АПК-Експоторг", код 32967591 (постачальник ПП Зуб О.Б.) та СГФ "Новий світ", ІПН 15 (постачальник ПП Зуб О.Б.) за юридичною адресою не знаходяться.

По другому ланцюгу постачальників ТОВ "Агро-Люкс", код 32266993 (постачальник ТОВ "Регіон-Агро") викрадені документи первинного податкового та бухгалтерського обліку.

По другому ланцюгу постачальників ПП "Озіріс", ІПН 32, (постачальник ТОВ "Регіон-Агро") не  знаходиться за юридичною адресою, не звітує з квітня 2005р., має ознаки фіктивності.

По  третьому ланцюгу постачальників ПП "Снеп", код 32808843 (постачальник ПСП "Тонус") не  знаходиться за юридичною адресою, не звітує з червня 2005р.

По третьому ланцюгу постачальників ППВКФ "Шапіро-Трейдинг", ІПН 11 (постачальник ТОВ "Квазар-Агро-Миколаїв") у зв'язку із смертю власника документи первинного обліку відсутні.

По другому ланцюгу постачальників ПП "АПК-Експоторг", код 32967591  (постачальник ПП Зуб О.Б.)  не  знаходиться за юридичною адресою.

По другому ланцюгу постачальників ПП "Постачресурси", код 24114855 (постачальник ТОВ "Регіон-Агро")  не  знаходиться за юридичною адресою.

По першому ланцюгу постачальників ПП Горінова О.В., ІПН  не знаходиться за юридичною адресою.

Зважаючи на встановлені обставини, відповідач дійшов висновку щодо того, що підприємство в порушення п. 1.3, п.1.8 статті 1; п.п.3.1.1 п.3.1 статті 3; п.п.7.4.1 п..7.4., п.п.7.7.5 п.7.5 статті 7 Закону №168, при формуванні податкового кредиту вищеназваних звітних податкових періодів, включило до його складу ПДВ, сплачений в ціні товарів продавцям, яких неможливо перевірити та підтвердити перерахування ними до бюджету ПДВ, про що було складено акт від 21.09.2006р. № 2937/237 та прийнято податкове повідомлення-рішення, оспорення якого є предметом заявленого позову.

Згідно висновків акту, встановлено завищення підприємством від'ємного значення ПДВ на загальну суму 747484,16грн., у тому числі за жовтень 2003р. - 32000грн., за квітень 2004р. - 22016,60грн., за серпень 2004р. - 190588,40грн., за вересень 2004р. - 186710,79грн., за жовтень 2004р. - 214968,43грн.,  за листопад 2004р. - 92507,11грн., за грудень 2004р.- 8692,83грн.

В оспорюваному повідомленні-рішенні поряд з встановленням завищення бюджетного відшкодування на суму 747484,16грн., в зв'язку з частковим проведенням відшкодування в сумі 97442,26грн., підприємству також нараховане основне зобов'язання по ПДВ в частині відшкодованої суми (97442,26грн.) та нараховано 48720 грн.  штрафної (фінансової)  санкції.

З'ясувавши обставини справи, дослідивши докази на їх підтвердження, суд визнав позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню з врахуванням наступного.

Відповідно до п.п.7.4.1, 7.4.5 п.7.4 статті 7 Закону №168 податковий кредит звітного періоду складається із суми податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою п.6.1 статті 6 та статті 8.1 цього Закону, протягом такого звітного періоду у  зв'язку з придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних  операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Не підлягають включенню до складу податкового кредиту суми сплаченого (нарахованого) податку у зв'язку з придбанням товарів (послуг) не підтверджені податковими накладними чи митними деклараціями.

З фактичних матеріалів справи встановлено, що позивач одержував продукцію від постачальників, які у встановленому законом порядку були зареєстровані платниками ПДВ, перебували на обліку  в органах ДПС, мали свідоцтва платників ПДВ на момент здійснення з позивачем господарських операцій і виписки податкових накладних.

По кожній з операцій покупцю (позивач у справі) було виписано і надано податкові накладні, заповнені у повній відповідності з приписами п.п. 7.2 п.7.2 статті 7 Закону №168 та наказу ДПА України "Про затвердження форм податкової накладної, книги обліку придбання та книги обліку продажу товарів (робіт, послуг), порядку її заповнення" від 30.05.97р. №165, що перевіряючими під час здійснення перевірки не заперечувалось. Господарські операції у повній відповідності з вимогами чинного податкового законодавства відображено в регістрах податкового та бухгалтерського обліку, господарські зобов'язання по здійснених господарських операціях повністю виконано.

Відповідач не оспорює факт оплати позивачем вартості товару (продукції) на користь контрагентів та правомірність віднесення підприємством до складу валових витрат  вартості придбаного позивачем товару (продукції).

Жодну з вчинених позивачем з вищевказаними суб'єктами господарювання господарських операцій у встановленому чинним законодавством порядку не визнано недійсною.

Таким чином, виходячи з фактичних обставин та наданих доказів, судом досліджено і встановлено, що податковий кредит щодо господарських операцій, які мали місце між ТОВ "Дабл ю Джей-Херсон" та його контрагентами за угодами, позивачем сформовано у повній відповідності з положеннями Закону №168.

Суд не приймає доводи відповідача з врахуванням наступного.

З припису п.п.7.7.1 статті 7 Закону №168, сума податку, що підлягає сплаті  (перерахуванню) до бюджету або бюджетному відшкодуванню, визначається, як різниця між сумою податкового зобов'язання звітного податкового періоду та сумою податкового кредиту такого звітного періоду.

Відшкодуванню платнику податку підлягає сума, яка має від'ємне значення з врахуванням вимог правової норми п.п. 7.7.2 статті 7 Закону №168.

Відповідно до імперативної норми статті 67 Конституції України, кожний зобов'язаний сплачувати податки і збори у порядку і розмірах, встановлених законом.

Наведена норма є конституційним закріпленням саме обов'язку сплати податків і зборів, який виникає у платника цих податків і зборів, тобто, у зобов'язаної особи, якими у конкретному випадку є постачальники позивача.

Отже, сама по собі несплата податку продавцями (у тому числі у разі ухилення від сплати), і тим більше продавцями продавців по ІІ-ІУ ланцюгах, при фактичному здійсненні господарської операції, не впливає на податковий кредит покупця та суму бюджетного відшкодування. Податкові органи не можуть нараховувати податок на додану вартість та накладати штрафні санкції на покупця при несплаті цього податку продавцем або продавцями продавців, оскільки чинне законодавство не встановлює підстав для такого нарахування та накладення штрафних санкцій.

Стаття 19  Конституції встановлює, що правовий порядок в Україні ґрунтується  на засадах відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.

Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Чинне законодавство, зокрема Закон №168, не містить жодної правової норми, яка передбачає обов'язок покупця сплачувати ПДВ до бюджету (оскільки сума податку розраховується як різниця між сумами податкових зобов'язань та податкового кредиту), якщо такий податок не сплачено продавцем або іншою особою, з врахуванням податку, одержаного від покупця у складі ціни товару.

Покладення такого обов'язку на покупця - ТОВ "Дабл ю Джей-Херсон" протирічить гарантованим Конституцією України принципам законності, відповідно до яких жодна юридично значуща дія в правовій державі не може бути поза сферою принципу законності.

За безпідставністю визначення податкового зобов'язання у сумі відшкодованого на момент проведення перевірки ПДВ, підприємству безпідставно нараховано штраф, передбачений п.п.17.1.3 п.17.1 статті 17 Закону України "Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами" від 21.12.2000р. №2181.

З огляду на викладене, оспорювані рішення прийняті з порушенням діючого податкового законодавства, переліченого в описовій частині рішення і суд визнає їх нечинними.

Судовий збір у розмірі 10 грн. 20 коп. позивачу відшкодовується з Державного бюджету.

Керуючись ст.ст. 94, 98, п.4 ст.157, 158, 160-163, 167 п.6 Прикінцевих та перехідних положень КАС України, суд

постановив:

1. Позов задовольнити.

Визнати нечинними в зв'язку з невідповідністю вимогам податкового законодавства прийняті Державною податковою інспекцією у м. Херсоні податкові повідомлення-рішення від  04 липня 2006р.  №/0 про зменшення ТОВ "Дабл ю Джей-Херсон" (м. Херсон, вул. Порт-Елеватор, 5, р/р 2 в ХФ КБ "Західінкомбанк", МФО 352327, ) бюджетного відшкодування по ПДВ на суму 26393грн.; від 26 вересня 2006р. №/0 про зменшення бюджетного відшкодування по ПДВ на суму 37666 грн.;  від 26 вересня 2006р. №/0  про зменшення  бюджетного відшкодування по ПДВ на суму 747484 грн., донарахування основного зобов'язання по ПДВ у сумі  97442 грн. 26 коп. та застосування  штрафних санкцій у розмірі 48720 грн.

2. Присудити товариству з обмеженою відповідальністю "Дабл ю Джей-Херсон", м.Херсон, вул.Порт-Елеватор, 5, р/р 2 в ХФ КБ "Західінкомбанк", МФО 352327, , - з Державного бюджету 10 грн. 20 коп. судового збору.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо таку заяву не було подано. Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана в строк, встановлений  Кодексом адміністративного судочинства України, постанова або ухвала  суду першої інстанції набирає законної сили  після закінчення цього строку. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Заява про апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 КАС України з дня складення в повному обсязі. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження. Апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя                                                                  Н.О. Задорожна

Повний текст постанови

виготовлено 16.04.2007р.