Харківський апеляційний господарський суд
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" січня 2007 р.                                                           Справа № 35/620-06

Колегія суддів у складі:

головуючий суддя , судді  ,

при секретарі Безлепкіній І.П.

за участю представників сторін:

позивача - Харченко Л.С.

відповідача -  не з"явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгівельної мережі "ЕЛЕКТРОЛЕНД", м. Харків  (вх. № 4718 Х/3) на ухвалу господарського суду Харківської області від 30.11.06 р. по справі № 35/620-06

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Престиж", м. Дніпропетровськ

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгівельної мережі "ЕЛЕКТРОЛЕНД", м. Харків

про стягнення 25622,44 грн., -

встановила:

У листопаді 2006 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Престиж" звернулось до господарського суду Харківської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгівельної мережі "ЕЛЕКТРОЛЕНД" про стягнення суми заборгованості в розмірі 23675,23 грн., 1799,32 грн. пені за несвоєчасну оплату отриманого товару, 147,89 грн. 3% річних за прострочення грошового зобов'язання, а також просило віднести на відповідача свої витрати по сплаті держмита та на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Окрім того, позивач звернувся до господарського суду із клопотанням про забезпечення позову шляхом накладення арешту на розрахунковий рахунок відповідача, посилаючись на те, що невжиття таких заходів може утруднити або зробити неможливим виконання судового рішення.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 30 листопада 2006 року по справі № 35/620-06 (суддя Швед Е.Ю.) клопотання позивача задоволено та накладено арешт на розрахунковий рахунок ТОВ "ТМ "ЕЛЕКТРОЛЕНД" в межах заявлених позовних вимог в сумі 25622,44 грн.

Відповідач з даною ухвалою суду першої інстанції не погодився, звернувся до апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій вважає, що судом  першої інстанції винесено ухвалу за умови недоведеності обставин, що мають значення для справи, які суд визнав встановленими, при невідповідності висновків, викладених в ухвалі, фактичним обставинам справи, а також, на думку скаржника,  господарський суд неправильно застосував норми процесуального права, зокрема ст. 66 Господарського процесуального кодексу України.

Позивач надав пояснення по апеляційній скарзі, в котрих вказує на те, що  на рахунку, на який був накладений арешт оскаржуваною ухвалою, грошові кошти відсутні, а тому забезпечення позову не було досягнуто. На підставі викладеного, позивач не заперечує проти скасування ухвали господарського суду Харківської області від 30.11.06р. у даній справі.

Представник відповідача у судове засідання 23.01.2007р. не з’явився, хоча  належним чином був повідомлений про день, час та місце розгляду справи, про що свідчить повідомлення про вручення рекомендованого поштового відправлення за № 2437329 (в матеріалах справи), про причини неявки свого представника відповідач суд апеляційної інстанції не повідомив.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що у матеріалах справи достатньо документів, щоб розглянути апеляційну скаргу по суті без участі представника відповідача.

Перевіривши повноту встановлення судом обставин справи та докази по справі на їх підтвердження, їх юридичну оцінку та доводи апеляційної скарги в межах вимог, передбачених ст. 101 Господарського процесуального кодексу України, заслухавши уповноваженого представника позивача, колегія суддів приходить до висновку про задоволення апеляційної скарги, виходячи із наступного.

Як свідчать матеріали справи, при подачі позовної заяви позивач звернувся до господарського суду Харківської області з клопотанням про вжиття заходів по забезпеченню позову шляхом накладання арешту на розрахунковий рахунок, що належить відповідачу.

Розглянувши дане клопотання господарський суд задовольнив його, виніс ухвалу, якою вжив заходи щодо забезпечення позову шляхом накладення арешту на грошові кошти, які знаходяться на конкретному банківському рахунку Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгівельної мережі "ЕЛЕКТРОЛЕНД" в межах заявлених позовних вимог в сумі 25622,44 грн.

Однак, на думку колегії суддів, оскаржувана ухвала господарського суду не   відповідає фактичним обставинам та матеріалам справи, їм не надана правильна та належна правова оцінка, а тому є підстави для задоволення апеляційної скарги і скасування ухвали господарського суду Харківської області від 30.11.2006р. по справі № 35/620-06, оскільки відповідно до статті 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. А згідно зі статтею 43 цього ж кодексу  господарський суд  оцінює  докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді  в  судовому  процесі  всіх обставин справи  в їх сукупності, керуючись законом.

Відповідно до  ст.  66  Господарського процесуального кодексу України  господарський суд за заявою сторони,  прокурора чи його заступника,  який  подав  позов,   або  з  своєї  ініціативи  має  право  вжити  заходів  до забезпечення позову.  Забезпечення позову допускається в будь-якій стадії  провадження  у  справі,  якщо  невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання  рішення  господарського суду.

Таким чином, заходи до забезпечення позову застосовуються господарським  судом як гарантія реального виконання рішення суду.

Згідно зі   ст.   67  Господарського процесуального кодексу України позов забезпечується,  зокрема,  накладанням арешту на майно або грошові суми, що належать відповідачеві.

Оскаржуючи прийняту по справі ухвалу, відповідач у своїй апеляційній скарзі обґрунтовано зазначає, що позивачем не доведено наявність тих обставин, на підставі яких він пропонував вжити заходів щодо забезпечення позову. Такі докази в матеріалах справи відсутні та не представлені позивачем як суду першої так і апеляційної інстанції.

При цьому, заявник повинен обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення  позову.

З  цією  метою  та  з  урахуванням  загальних вимог,  передбачених статтею 33 Господарського процесуального кодексу України, обов'язковим є подання доказів наявності  фактичних  обставин,  з якими пов'язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

Однак, позивач в обґрунтування клопотання про вжиття заходів до забезпечення позову не навів жодного доказу на його підтвердження, а також не довів   те, що з метою запобігання можливих порушень його майнових прав виникла необхідність застосування арешту грошових коштів, що належить відповідачу.

Відповідно до  п.  3  ст.  86  Господарського процесуального кодексу України ухвала господарського  суду  має  містити  мотиви  винесення   ухвали   з посиланням на законодавство.

Однак оскаржувана ухвала місцевого господарського суду про вжиття заходів щодо забезпечення позову вказаним вимогам не відповідає, оскільки не містить підстав та умов застосування заходів до забезпечення позову, які б підтверджували те, що невжиття арешту на грошові кошти відповідача може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення господарського суду при стягненні грошових сум.

Крім того, слід зазначити, що господарський суд не здійснив правову оцінку   обґрунтованості  доводів  заявника  щодо необхідності вжиття відповідних заходів та не врахував наявність зв'язку  між  заходом  до  забезпечення даного позову шляхом накладення арешту на грошові кошти відповідача і предметом позовних вимог, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне  виконання  судового  рішення  в  разі задоволення позову, а також не врахував імовірність утруднення   виконання  або  невиконання  рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів.

Вказані обставини не були взяті господарським судом до уваги, що призвело до винесення неправомірної ухвали.

Отже, при винесенні оскаржуваної ухвали про вжиття заходів до забезпечення позову за клопотанням позивача місцевий господарський суд  неправильно застосував  ст.  66 Господарського процесуального кодексу України, необґрунтовано вжив заходи до забезпечення позову, наклавши арешт на грошові кошти відповідача, а також неправомірно вказав номер конкретного рахунку, на який накладається арешт, оскільки накладення господарським судом у позовному провадженні арешту на рахунки боржника чинним законодавством не передбачене.

Разом з цим, слід зазначити, що позивач у своїх поясненнях не заперечує проти скасування ухвали господарського суду Харківської області від 30.11.06р. у даній справі.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що господарський суд Харківської області, не маючи жодного доказу та обґрунтування з боку позивача про необхідність накладання арешту на грошові кошти Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгівельної мережі "ЕЛЕКТРОЛЕНД", безпідставно визнав цю вимогу позивача обґрунтованою та задовольнив її, що є підставою для скасування ухвали господарського суду Харківської області від 30.11.2006р. по справі № 35/620-06.

На підставі викладеного та керуючись статтями 43, 99, 101, п. 2 ст. 103, п. 1, 4 ч. 1 ст. 104, ст. ст. 105, 106 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів апеляційного господарського суду, -

постановила:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгівельної мережі "ЕЛЕКТРОЛЕНД", м. Харків задовольнити.

Ухвалу господарського суду Харківської області від 30.11.2006р. по справі № 35/620-06 скасувати.

Клопотання позивача про забезпечення позову шляхом накладення арешту на розрахунковий рахунок  відповідача залишити без задоволення.

Справу передати на розгляд господарському суду Харківської області по суті позовних вимог.

Головуючий суддя

Судді