ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

29.03.07р.

Справа № 9/460

За скаргою: Державного  підприємства „Виробниче об’єднання „Південний

машинобудівний завод ім. О.М. Макарова”, м. Дніпропетровськ

на постанову державної виконавчої служби у Красногвардійському районі м.Дніпропетровська від 29.11.06р. „про відкриття виконавчого провадження”

У справі:

За позовом  Прокурора м. Харькова в інтересах держави в особі: Дочірньої компанії“Укртрансгаз” Національної акціонерної компанії “Нафтогаз України”, м. Київ в особі виробничого підрозділу  “Дніпропетровське лінійне виробниче управління магістральних газопроводів” філії  “Управління магістральних газопроводів” “Харківтрансгаз”, м.Дніпропетровськ

до  Державного підприємства “Виробниче об’єднання “Південний машинобудівний завод ім. О.М. Макарова”, м. Дніпропетровськ

про стягнення 8893311 грн. 73 коп.

Суддя  Подобед І.М.

Представники:

Від позивача –Вагнер Д.В. –інженер, довіреність ВСХ №683455 від 25.12.06р.

Від відповідача –Штишенко М.К. - юрисконсульт, довіреність №157/788 від 22.12.05р.

Від державної виконавчої служби –Мартиновська І.М. –заступник начальника

державної виконавчої служби у Красногвардійському районі м.Дніпропетровська,                                 довіреність № 3107 від 12.02.07р.

СУТЬ СПОРУ:

ДП „ВО „Південний машинобудівний завод ім. О.М. Макарова” звернулось 26.12.06р. до господарського суду зі скаргою, у якій просить визнати недійсною постанову державної виконавчої служби у Красногвардійському районі м.Дніпропетровська від 29.11.2006р. „про відкриття виконавчого провадження”, зобов’язати цю державну виконавчу службу змінити постанову від 28.11.06р. „про закінчення виконавчого провадження” і виключити з її тексту інформацію щодо стягнення виконавчого збору і виділення його в окреме провадження для подальшого виконання та зобов’язати державну виконавчу службу закінчити виконавче провадження щодо стягнення з ДП „ВО „Південний машинобудівний завод ім. О.М. Макарова” виконавчого збору у даній справі. Обґрунтовує свої вимоги тим, що на залишок не сплаченої суми боргу у розмірі 2543749,34 грн. ДП „ВО „Південний машинобудівний завод ім. О.М. Макарова” 10.10.06р. було укладено договір №767/705 про організацію взаєморозрахунку, відповідно до якого підприємство у добровільному порядку перерахувало зазначену суму на адресу ДК „Укртрансгаз” НАК „Нафтогаз України” в особі відділення ДЛВУМГ філії „УМГ” „Харківтрансгаз” платіжним дорученням №6870 від 13.11.06р. Вказує, що на цій підставі ДК „Укртрансгаз” НАК „Нафтогаз України” в особі відділення ДЛВУМГ філії „УМГ” „Харківтрансгаз” направило на адресу державної виконавчої служби заяву про повернення виконавчого документу у справі №9/460 без виконання (вих. №108/11-юр від 27.11.06р.). Вважає стягнення виконавчого збору з суми, сплаченої на адресу стягувача у добровільному порядку, неправомірними. Вказує, що державною виконавчою службою були порушені положення ст. 85 Закону України „Про виконавче провадження” за наслідками розгляду скарги начальником державної виконавчої служби та приписи ст. 46 Закону України „Про виконавче провадження” щодо підстав, за яких з боржника стягується виконавчий збір.

Державна виконавча служба у Красногвардійському районі м. Дніпропетровська проти скарги заперечує. Вказує у відзиві на скаргу, що у зв’язку із не виконанням рішення суду у строк., встановлений для добровільного його виконання, державним виконавцем 14.11.02р. була винесена постанова про стягнення з ДП „ВО „Південний машинобудівний завод ім. О.М. Макарова” виконавчого збору у розмірі 5% від суми, що підлягає стягненню за виконавчим документом, що становить 272754,12 грн. Вважає безпідставними посилання в скарзі на виконання рішення в добровільному порядку в частині сплати залишку суми боргу у листопаді 2006 року, так як рішення виконувалось державною виконавчою службою на протязі 2002-2006 років із застосуванням заходів примусового виконання, а саме:  арешту грошових коштів, що містяться на рахунках заводу та арешту майна боржника з подальшою його реалізацією, згідно до ст. ст. 4, 50, 61, 63, 64 Закону України „Про виконавче провадження”. Вказує, що державний виконавець правомірно, у відповідності до положень ч. 8 ст. 46 Закону України „Про виконавче провадження”, виділив в окреме провадження стягнення суми 170828,61 грн. залишку не сплаченого боржником виконавчого збору після закінчення виконавчого провадження про стягнення грошових сум згідно судового рішення. Щодо надання державною виконавчою службою відповіді на скаргу ДП „ВО „Південний машинобудівний завод ім. О.М. Макарова” від 07.12.06р. вказує, що скарга була подана без додержання вимог, викладених в ч.3 ст. 85 Закону України „Про виконавче провадження”, тому була розглянута у порядку, встановленому Законом України „Про звернення громадян”.

У доповнені до скарги від 27.03.07р. ДП „ВО „Південний машинобудівний завод ім. О.М. Макарова” вказує, що в порушення вимог ст. 35 Закону України „Про виконавче провадження”, в процесі судового розгляду даної скарги державна виконавча служба неправомірно стягнула з ДП „ВО „Південний машинобудівний завод ім. О.М. Макарова” суму виконавчого збору за оскаржуваною постановою від 29.11.06р. у розмірі 170828,61 грн., у зв’язку із чим доповнило свої вимоги у скарзі вимогами про визнання неправомірними дії Державної виконавчої служби у Красногвардійському районі м.Дніпропетровська щодо стягнення з ДП „ВО „Південний машинобудівний завод ім. О.М. Макарова” виконавчого збору у розмірі 170828,61 грн. та про зобов’язання цієї державної виконавчої служби повернути на адресу ДП „ВО „Південний машинобудівний завод ім. О.М. Макарова” стягнуту у примусовому порядку суму виконавчого збору у розмірі 170828,61 грн.

Державна виконавча служба у Красногвардійському районі м.Дніпропетровська у доповненні до відзиву на скаргу від 28.03.07р. вказує, що 01.03.07р. у зв’язку з повним, фактичним виконанням постанови відділу ДВС від 14.11.02р. про стягнення виконавчого збору, на підставі п. 8 ст. 37 Закону України „Про виконавче провадження”, державним виконавцем була винесена постанова про закінчення виконавчого провадження, копія якої надіслана на адресу боржника і у встановленому порядку не оскаржувалась.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін та державної виконавчої служби, дослідивши надані докази, господарський суд –

ВСТАНОВИВ:

28.03.2002р. на виконання до Відділу державної виконавчої служби Красногвардійського районного управління юстиції м. Дніпропетровська вперше було пред'явлено наказ №9/460, виданий 08.02.02р. арбітражним судом Дніпропетровської про звернення стягнення на майно ДП „ВО „Південний машинобудівний завод ім. О.М. Макарова” (далі також –боржник) на користь ДК „Укртрансгаз” НАК „Нафтогаз України” в особі відділення Дніпропетровського лінійного виробничого управління МГ „Харківтрансгаз” (далі –стягувач) на суму 5455082,40 грн.

Відповідно до ст. З, 18, 24 Закону України „Про виконавче провадження”, постановою від 28.03.02р. державним виконавцем державної виконавчої служби у Красногвардійському районі м. Дніпропетровська (далі –державна виконавча служба) було відкрито виконавче провадження № В7-1508/03 та встановлено боржнику 7-денний строк (до 04.04.02р.), передбачений цим Законом, для добровільного виконання.

У зв'язку з невиконанням рішення суду у строк, встановлений для добровільного його виконання, 14.11.02р., керуючись ст. 46 Закону України „Про виконавче провадження”, державним виконавцем зазначеної державної виконавчої служби була винесена постанова про стягнення з ДП ВО „Південний машинобудівний завод ім. О.М. Макарова” виконавчого збору у розмірі 5% від суми, що підлягає стягненню за виконавчим документом - 272754,12 грн. Ця постанова боржником у встановленому порядку не оскаржена.

В подальшому наказ арбітражного суду Дніпропетровської області № 9/460 від 08.02.02р. пред'являвся стягувачем до державної виконавчої служби для примусового виконання чотири рази: вперше - 28.03.02р. на суму 5445082,40 грн., за яким виконавче провадження було завершено 29.12.03р., на підставі п. 2 ст. 40 Закону України „Про виконавче провадження”; вдруге - 13.01.04р. на суму 5356939,87 грн., за яким виконавче провадження № В2-266/04 було завершено 20.01.2005р. на підставі п. 2 ст. 40 Закону України „Про виконавче провадження”; втретє - 18.02.05р. на суму 4844037,58 грн., за яким виконавче провадження № В2-2340/04 було завершено 10.08.2005р. на підставі п. 2 ст. 40 Закону України „Про виконавче провадження”; вчетверте - 11.08.05р. на суму 3859630,68 грн., за яким виконавче провадження № В2-529/06 (8059/05) було завершено остаточно 28.11.06р. на підставі п. 8 ст. 37 Закону України „Про виконавче провадження”, у зв'язку із повним фактичним виконанням рішення суду.

В добровільному порядку рішення повинно бути виконано боржником в 7-денний строк з часу відкриття виконавчого провадження, який встановлюється державним виконавцем. Вперше цей строк надавався ДП „ВО „Південний машинобудівний завод ім. О.М. Макарова” з 28.03.02р. до 04.04.02р., а при останньому пред'явленні документа до виконання - з 11.08.05р. до 18.08.05р.

Після спливу термінів, які надавались державним виконавцем для примусового виконання судового рішення, державним виконавцем застосовувались заходи до примусового виконання рішень, про що свідчать постанови державного виконавця про арешт коштів та майна (цінних паперів), платіжні вимоги про примусове стягнення коштів з рахунків підприємства, які містяться у зведеному виконавчому провадженні. Однак через недостатність коштів на арештованому рахунку ДП „ВО „Південний машинобудівний завод ім. О.М. Макарова”, борг за рішенням суду стягувався державною виконавчою службою частково, враховуючи вимоги стягувачів за іншими виконавчими документами. Окрім того, звернення стягнення на майно боржника ускладнювалося дією мораторію відносно майна державних підприємств, про що вказувалося стягувачеві при поверненні наказу та завершенні виконавчих проваджень.

Таким чином, рішення виконувалося державною виконавчою службою на протязі 2002-2006 років із застосуванням заходів примусового виконання, а саме: арешту грошових коштів, що містяться на рахунках заводу та арешту майна боржника з подальшою його реалізацією, згідно до ст.ст. 4, 50, 61, 63, 64 Закону України „Про виконавче провадження”.

24.11.06р. боржник надав до державної виконавчої служби відомості про виконання рішення, а саме: платіжне доручення № 6870 від 13.11.06р. про сплату залишку боргу за рішенням суду в розмірі 2543749,34 грн. та просив закінчити виконавче провадження. При цьому виконавчий збір на користь держави в повному обсязі сплачено не було. Залишок суми виконавчого збору складав 170828,61 грн.

28.11.06р. державним виконавцем була винесена постанова про закінчення виконавчого провадження зі звернення стягнення на майно ДП „ВО „Південний машинобудівний завод ім. О.М. Макарова” із залишком суми боргу 2543749,34 грн., в якій зазначено про виділення в окреме провадження постанови від 14.11.02р. про стягнення виконавчого збору для подальшого її виконання.

29.11.06р. постановою державної виконавчої служби у Красногвардійському районі м. Дніпропетровська про відкриття виконавчого провадження № В2-330/06 було розпочато виконання постанови державного виконавця від 14.11.02р. щодо стягнення з ДП „ВО "Південний машинобудівний завод ім. О.М. Макарова" виконавчого збору на користь держави у розмірі 170828,61 грн.

Протягом з грудня 2006 року по березень 2007 року державною виконавчою службою стягнуто у примусовому порядку з ДП „ВО "Південний машинобудівний завод ім. О.М. Макарова" виконавчий збір у сумі 170828,61 грн., який в повному обсязі перераховано до бюджету: - 20.12.06р. згідно платіжного доручення №60 на суму 5124,85 грн., 23.01.07р. згідно платіжного доручення №124 на суму 8345,09 грн., 01.03.07р. згідно платіжного доручення №280 на суму 157358,67 грн.

01.03.07р. у зв’язку з повним, фактичним виконанням постанови відділу державної виконавчої служби від 14.11.02р. про стягнення виконавчого збору, на підставі п. 8 ст. 37 Закону України „Про виконавче провадження”, державним виконавцем була винесена постанова про закінчення виконавчого провадження, копія якої надіслана на адресу боржника і у встановленому порядку не оскаржувалась.

З урахуванням встановлених обставин у задоволенні скарги слід відмовити з наступних підстав.

Згідно ст. 24 Закону України „Про виконавче провадження”, при відкритті виконавчого провадження державний виконавець встановлює боржнику строк для добровільного виконання рішення, який не може перевищувати семи днів та попереджає  боржника про примусове виконання рішення після закінчення встановленого строку зі стягненням з нього виконавчого збору і витрат, пов’язаних з провадженням виконавчих дій.

На виконання вимог ст.ст. 3, 18, 24 Закону України „Про виконавче провадження” державним виконавцем при першому пред’явленні зазначеного наказу суду до примусового виконання 28.03.02р. та востаннє 11.08.05р. було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження та надано боржнику строк для добровільного виконання вимог виконавчого документу.

ДП „ВО "Південний машинобудівний завод ім. О.М. Макарова" вимоги виконавчого документу в наданий строк для добровільного виконання не виконало.

Як видно із встановлених обставин, на дату повної сплати боржником заборгованості за наказом у листопаді 2006 року строк для добровільного виконання рішення минув.

Отже державною виконавчою службою були дотриманні вищевказані приписи законодавства, із яких випливає, що строк добровільного виконання рішення не може перевищувати семи днів.

У разі неотримання або несвоєчасного отримання постанови про відкриття виконавчого провадження, на підставі ст. 30 Закону України „Про виконавче провадження”, боржник у виконавчому провадженні мав право звернутися до відділу з письмовою заявою для поновлення строку для добровільного виконання рішення, але не скористався цим.

Згідно до ст. 7 вищевказаного Закону, державний виконавець зобов’язаний використовувати надані йому права у точній відповідності із законом і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів громадян та юридичних осіб.

Згідно вимог ч. 6 ст. 30 Закону України „Про виконавче провадження”, якщо боржник у встановлений строк добровільно не виконав рішення, державний виконавець невідкладно розпочинає його примусове виконання.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 46 Закону України „Про виконавче провадження” у разі невиконання рішення у строк, установлений для добровільного його виконання, з боржника постановою державного виконавця, яка затверджується начальником відповідного органу державної виконавчої служби, якому він безпосередньо підпорядкований, стягується виконавчий збір у розмірі 10 відсотків від фактично стягненої суми.

Відповідно до вимог п. 4.16.3. Інструкції „Про проведення виконавчих дій”, кошти виконавчого збору перераховуються до Державного бюджету.

Відповідно до ч. 8 ст. 46 Закону України „Про виконавче провадження”, у разі, коли виконавче провадження закінчено, а виконавчий збір не стягнуто, постанова про стягнення виконавчого збору виділяється в окреме провадження і підлягає виконанню в порядку, встановленому цим Законом.

Таким чином, державним виконавцем було проведено виконавчі дії стосовно стягнення виконавчого збору відповідно до вимог Закону України „Про виконавче провадження”, а доводи боржника не знайшли підтвердження в матеріалах даної справи і виконавчого провадження.

Щодо розгляду державною виконавчою службою скарги ДП ВО „Південний машинобудівний завод ім. О.М. Макарова” від 07.12.06р. в порядку встановленому для розгляду звернень Законом України „Про звернення громадян”, то такі державної виконавчої служби не впливають безпосередньо на правову оцінку законності оскаржуваних дій державної виконавчої служби, направлених на стягнення виконавчого збору, тому не можуть бути прийняті до уваги як підстави для визнання недійсною оскаржуваної постанови державної виконавчої служби від 29.11.06р. та для зобов’язання державної виконавчої служби до внесення змін до оскаржуваної постанови від 28.11.06р.

На підставі викладеного доводи ДП „ВО „Південний машинобудівний завод ім. О.М. Макарова” про неправомірність оскаржуваних дій та постанов державної виконавчої служби є необґрунтованими, тому у задоволенні усіх вимог у скарзі слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 4, 32-33, 43, 86, 121-2 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд -

УХВАЛИВ:

У задоволенні скарги відмовити повністю.

Суддя

І.М. Подобед