СЕВАСТОПОЛЬСЬКИЙ  АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ   СУД
Постанова

Іменем України

18 квітня 2007 року

Справа № 2-9/14286-2006

Севастопольський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді                                                  Щепанської О.А.,

суддів                                                                      Гонтаря В.І.,

Плута В.М.,

за участю представників сторін:

позивача: Деркач Ольги Дмитрівни, довіреність № б/н   від 24.06.2006,  приватного підприємства "Пронет";

відповідача: Чупріни Ганни Миколаївни, довіреність №б/н   від 01.06.2005,  приватного підприємства "Рембудтрест";

розглянувши апеляційну скаргу приватного підприємства "Рембудтрест" на рішення господарського суду Автономної Республіки Крим (суддя    Пєтухова Н.С.) від 15.02.2007 року у справі № 2-9/14286-2006,

за позовом           приватного підприємства "Пронет" (вул. Струтинського, 6, оф. 506, Київ 14, 01014)

до           приватного підприємства "Рембудтрест" (вул. Субхі, 56-а, Сімферополь, 95015, Суворовський спуск, 4-10, Сімферополь, 95000)

про стягнення 151985,32 грн.,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Автономної Республіки Крим від 15.02.2007 року у справі №2-9/14286-2006 (суддя Пєтухова Н.С.) задоволено позов приватного підприємства "Пронет" до приватного підприємства "Рембудтрест" про стягнення 151985,32грн.

Суд стягнув з приватного підприємства "Рембудтрест" на користь приватного підприємства "Пронет" 118321,85грн. основного боргу, 1052,06грн. пені, 3% річних у сумі 6952,22грн., 25659,19грн. індексу інфляції, 1519,85грн. держмита та 118,00грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Відповідач, не погодившись з рішенням господарського суду, звернувся до Севастопольського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати зазначене рішення місцевого господарського суду, у задоволенні позову відмовити.

Сторона вказує, що зв'язку з тим, що виконання підрядних робіт передбачені договорами №19-09/2005 і №02-092003, укладеними між приватним підприємством „Ремстройтрест” і приватним підприємством „Пронет”, а виконані приватним підприємством „Пронет” безпосередньо замовнику господарському суду Автономної Республіки Крим, що підтверджується актом прийому виконаних підрядних робіт за грудень 2006 року, в судовому засіданні 05 лютого 2007 року приватним підприємством „Ремстройтрест” заявлено клопотання про залучення як третю особу без самостійних вимог на предмет спору Господарського суду Автономної Республіки Крим.

Відповідно до частини 3 статті 27 Господарського процесуального кодексу України питання про допуск або залучення третіх осіб до участі у справі вирішується господарським судом, який виносить з цього приводу ухвалу.

Порушуючи норми статті 27 Господарського процесуального кодексу України 05 лютого 2007 року ухвалу судом не винесено. В рішенні господарського суду Автономної Республіки Крим від 15 лютого 2007 року у справі №2-9/14286-2006 вказано, що дане клопотання не задовольняється, оскільки суд не знайшов підстав для його задоволення. Проте, судом не вказані мотиви прийняття такого рішення з посиланням на законодавство.

Порушуючи пункт 2 частини 1 статті 84 27 Господарського процесуального кодексу України, рішення господарського суду Автономної Республіки Крим від 15 лютого 2007года не містить короткого викладу клопотань приватного підприємства „Ремстройтрест” про витребування додаткових доказів у справі  і про залучення як третьої особи без самостійних вимог на предмет спору господарського суду Автономної Республіки Крим, не містить інформації про невиконання приватним підприємством „Пронет” ухвали господарського суду Автономної Республіки Крим від 16 січня 2007 року.

Порушуючи пункт 3 частини 1 статті 84 27 Господарського процесуального кодексу України, в рішенні господарського суду Автономної Республіки Крим від 15 лютого 2007 року не вказані доводи суду, за якими господарський суд відхилював клопотання приватного підприємства „Ремстройтрест” від 05 лютого 2007 року, а також доводи, за якими відхилював докази, надані приватним підприємством „Ремстройтрест”, не дав належну оцінку взаємостосункам, що склалися, між приватним підприємством „Ремстройтрест” і приватним підприємством „Пронет” і причинам виникнення спору.

Прийняте рішення господарським судом Автономної Республіки Крим з неповно з'ясованих обставин, що мають значення для справи; не доведені обставини, що мають значення для справи, які господарський суд визнав встановленими; висновки суду, викладені в рішенні господарського суду, не відповідають обставинам справи; при тому, що прийняте рішення господарським з порушенням норм матеріального і процесуального права, що є підставою, на думку відповідача підставою для скасування зазначеного рішення господарського суду Автономної Республіки Крим від 15 лютого 2007 року у справі №2-9/14286-2006 відповідно до частини 1 статті 104 27 Господарського процесуального кодексу України.

В судовому засіданні з 11.04.2007 року по 18.04.2007 року було оголошено перерву.

За клопотанням представників сторін, судочинство здійснювалось на російській мові.

На підставі статті 101 Господарського процесуального кодексу України, судова колегія повторно розглянувши матеріали справи, встановила наступне.

Приватне підприємство "Пронет" звернулося до господарського суду Автономної Республіки Крим з позовною заявою про стягнення з відповідача 151985,32грн. заборгованості, у тому числі    118321,85грн. основного боргу, 1052,06грн. пені, 3% річних у сумі 6952,22грн., 25659,19грн. індексу інфляції.

Свої позовні вимоги позивач мотивує тим, що  відповідач не провів оплату за виконані роботи в повному обсязі згідно договорів №02-09/2003 та №19-09/2005.

Як свідчать докази в матеріалах справи, 05.02.2007 відповідачем було заявлено клопотання до залучення у справі у якості третьої особі - Господарського суду Автономної Республіки Крим. Дане клопотання судом першої інстанції не було задоволено, оскільки суд не знайшов підстав для його задоволення.

Суд першої інстанції позов задовольнив. Рішення суду першої інстанції було мотивовано тим, що позивачем зобов'язання за договором виконувалися належним чином, оскільки факт виконання робіт підтверджується актами прийому-передачі виконаних підрядних робіт та довідками вартості підрядних робіт від 24.11.2003, від 16.01.2004, від 25.02.2004, від 27.04.2004, від 29.09.2005, від 28.10.2005, від 30.11.2005, від 26.12.2005  (а. с. 83-140, т.1).

Судова колегія розглянувши матеріали справи, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції обставин справи та правильність застосування норм матеріального та процесуального права, дослідивши надані докази, вислухавши пояснення представників сторін, дійшла наступного висновку.

Як вбачається з матеріалів справи, між позивачем та відповідачем були укладені договори №02-09/2003 та №19-09/2005, за умовами яких відповідач є генпідрядником, а позивач - субпідрядником. (а. с. 14-17, 41-44 т.1).

Згідно з пунктом 1.1 даних договорів, предметом є створення на адміністративному будинку господарського суду по вулиці Р.Люксембург вул.. Річна,29/11 у місті Сімферополі: структурованої кабельної системи, мережі побутового та комп'ютерного електроживлення, локальної обчислювальної мережі, протипожежної сигналізації, охоронної сигналізації, системи контролю доступу, зовнішнього та внутрішнього відео нагляду, системи освітлення, мережі телебачення, внутрішньої телефонної мережі на базі ВАТС.

Відповідно до пункту 2.6 договору №02-09/2003 (а. с. 14, т.1) щомісячно не пізніше 10 числа наступного місяця, субпідрядник складає акт виконаних робіт. Генпідрядник зобов'язаний розглянути та підписати згідно пунктів 3.4, 3.5, 3.6 цього договору акт виконаних робіт. Генпідрядник зобов'язаний оплатити заборгованість згідно актів  виконаних  робіт  не  пізніше   10  днів  від дати  підписання  акта  виконаних робіт сторонами.

Згідно з пунктом 2.5 договору №19-09/2005 (а. с. 41, т.1) остаточний розрахунок за фактично виконані роботи та витрачені матеріали здійснюється перерахуванням Генпідрядником субпідряднику 70% вартості обладнання, що залишилася, не пізніше 10 днів з моменту підписання акту передачі обладнання, або товарної накладної.

Як вбачається з представлених доказів в матеріалах справи, позивачем зобов'язання за договором виконувалися належним чином, оскільки факт виконання робіт підтверджується актами прийому-передачі виконаних підрядних робіт та довідками вартості підрядних робіт від 24.11.2003, від 16.01.2004, від 25.02.2004, від 27.04.2004, від 29.09.2005, від 28.10.2005, від 30.11.2005, від 26.12.2005  (а. с. 83-140, т.1).

Крім того, позивачем було надано суду копії актів здачі-прийому робіт, які були підписані відповідачем, та відповідно свідчать про прийняття ним робіт на суму заборгованості відповідача, виконаних позивачем, у повному обсязі. Твердження відповідача про невідповідність виконаних позивачем робіт стандартам та нормам, виконання їх з недоліками та ушкодженнями матеріальних цінностей, що є на об'єкті також суперечать наявним в справі актам, підписаним відповідачем та положенням чинного законодавства.

Згідно з частиною 1 статті 853 Цивільного кодексу України, замовник зобов'язаний прийняти роботу, виконану підрядником відповідно до договору підряду, оглянути її і в разі виявлення допущених у роботі відступів від умов договору або інших недоліків негайно заявити про них підрядникові. Якщо замовник не зробить такої заяви, він втрачає право в подальшому посилатися на ці відступи від умов договору або недоліки у виконаній роботі. За умовами пункту 3.5. договорів №02-09/2003 та №19-09/2005 генпідрядник має право у випадку наявності претензій до обсягів та якості виконаних субпідрядником робіт не підписувати акт приймання виконаних підрядних робіт, а направити субпідряднику мотивовану відмову від прийняття робіт. Проте, всі акти виконаних робіт, направлені позивачем відповідачу, були останнім підписані, отже, на момент прийняття робіт відповідач не мав претензій щодо обсягів, вартості та якості робіт, виконаних субпідрядником.

Згідно з частиною 2 статті 853 Цивільного кодексу України замовник, який прийняв роботу без перевірки, позбавляється права посилатися на недоліки роботи, які могли бути встановлені при звичайному її прийнятті. Неможливість експлуатації створених систем та наявність пошкоджень матеріальних цінностей об'єкта є саме явними недоліками, які можна виявити при візуальному обстеженні та випробувальних роботах. До того ж на вирішення питання про прийняття робіт або направлення позивачеві мотивованої відмови від їх прийняття пункту 3.4. договорів №02-09/2003 та №19-09/2005 відповідачеві відводилося 7 днів, тому часу для вирішення цього питання та проведення перевірки виконаних позивачем робіт відповідач мав достатньо.

Крім того, ж вартість матеріалів та робіт визначено в договірних цінах та локальних кошторисах, які, відповідно до пункту 9.3 договорів №02-09/2003 та №19-09/2005 є невід'ємними частинами вказаних договорів.

Відповідно до пункту 2.5. Договору №19-09/2005 остаточний розрахунок за фактично виконані роботи та витрачені матеріали здійснюється перерахуванням генпідрядником субпідряднику суми, що визначається на основі Акту здачі-прийому робіт.

Відповідач прийняв виконані роботи за ціною та в обсягах, вказаних у відповідних актах, взявши на себе зобов'язання по їх належній і своєчасній оплаті.

Відповідно до пункту 3.5. Договору №02-09/2003 генпідрядник в десятиденний термін з дня отримання Акту приймання виконаних підрядних робіт (ф. КБ-2в), Довідки про вартість виконаних робіт та витрат (ф. КБ-3) та Акту передачі обладнання надсилає субпідряднику підписаний Акт або мотивовану відмову від приймання робіт та обладнання. Відповідно до пункту 3.4. Договору №19-09/2005 генпідрядник в п'ятиденний термін з дня отримання Акту приймання виконаних підрядних робіт (ф. КБ-2в), Довідки про вартість виконаних робіт та витрат (ф. КБ-3) надсилає субпідряднику підписаний Акт або мотивовану відмову від приймання робіт.

Всі акти виконаних робіт, наявністю яких обґрунтовує свої вимоги позивач, були підписані відповідачем. Відповідно до частин 1, 2  статті 853 замовник, який негайно по прийняттю робіт не зробив заяви про допущені у роботі відступи від умов договору або інші недоліки, або прийняв роботи без перевірки, позбавляється в подальшому права посилатися на відступи від умов договору або недоліки у виконанні робіт.

Позивач свої договірні зобов'язання виконав належним чином, однак, відповідач не повністю провів оплату за виконані роботи, за станом на 15.08.2006  має заборгованість перед позивачем на суму 118321,85грн.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем на адресу відповідача були спрямовані претензії з оплати боргу №325 від 11.05.2006 та №358 від 03.08.2006.

В статтях 525, 526 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов'язання повинні виконуватися належним чином і у встановлений строк, одностороння відмова або зміна умов договору не допускається.

Згідно з частиною 7 статті 193 Господарського кодексу України не допускається одностороння відмова від виконання зобов'язань, крім випадків, передбачених законом. Статтею 33 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

За викладених обставин, судова колегія вважає обґрунтованим висновок суду першої інстанції про те, що позовні вимоги позивача в частині стягнення основного боргу у розміру 118321,85грн. підлягають задоволенню, оскільки підтверджені матеріалами справи, у тому числі двостороннім актом звірки розрахунків за станом на 30.11.2005.

Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України боржник прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір відсотків не встановлений договором або законом.

Таким чином, суд першої інстанції правомірно визначив, що позовні вимоги позивача в частині стягнення індексу інфляції за період з 04.2004 по 07.2006  підлягають задоволенню у сумі 25659,19грн. та позовні вимоги позивача в частині стягнення 3% річних за період з 04.2004 по 07.2006 підлягають задоволенню у сумі 6952,22грн.

Крім того, позивач відповідно до пункту 6.3 договору №19-09/2005 просить стягнути з відповідача пеню у розміру 1052,06грн. Розрахунок пені позивачем був призведений з урахуванням діючих облікових ставок Національного банку України.

І ці позовні вимоги позивача в частині стягнення пені за період з 06.01.2006 по 06.07.2006 у сумі 1052,06грн., суд першої інстанції, на думку судової колегії, також визначив таким, що є  обґрунтованими і підлягаючими задоволенню.

При розгляді апеляційної скарги, відповідачем були заявлені клопотання про залучення у якості третьої особи без самостійних вимог на предмет спору Господарського суду Автономної Республіки Крим, та про призначення комплексної судової будівельно-технічної та бухгалтерської експертизи.

Судова колегія вважає дані клопотання такими, що не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Клопотання про залучення у якості 3-ої особи Господарського суду Автономної Республіки Крим було мотивовано тим, що рішення у даній справі може вплинути на права та обов'язки останнього.

Проте, господарським судом Автономної Республіки Крим позовних вимог не було заявлено.

Крім того, Господарським процесуальним кодексом України не передбачено захисту інтересів третіх осіб.

Щодо клопотання про призначення комплексної будівельно-технічної та бухгалтерської експертизи задоволенню не підлягає, оскільки вказане клопотання в суді першої інстанції відповідачем не заявлялося, а неможливість його заявлення відповідачем обґрунтована не була, акти здачі-приймання виконаних робіт відповідач підписав і заявлення відповідачем претензій щодо обсягів та якості робіт на даному етапі суперечить положенням частин 1 і 2 статті 853 Цивільного кодексу України. До того ж відповідно до Інформаційного листа ВГСУ від 27.11.2006 №01-8/2651 "Про деякі питання призначення судових експертиз" судова експертиза призначається лише у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення даних, що входять до предмету доказування, тобто у разі, коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування. Підстави необґрунтованої відмови відповідача оплатити роботи, які прийняті ним як такі, що є належними за обсягами та вартістю відповідно договорів 02-09/2003 та 19-09/2005 експертним висновком встановлені бути не можуть.

Отже, судова колегія не може прийняти до уваги посилання відповідача, які було викладено в апеляційній скарзі, оскільки вони суперечать нормам чинного законодавства та спростовуються доказами наданими в матеріалах справи.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку, що оскаржуване рішення було прийнято з дотриманням норм матеріального та процесуального права та підстави для його скасування відсутні.

Керуючись статтями 101, 103, 105 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1.Рішення господарського суду Автономної Республіки Крим  від 15.02.2007 року у справі № 2-9/14286-2006 залишити без змін.

2.Апеляційну скаргу приватного підприємства "Рембудтрест" залишити без задоволення.

Головуючий суддя                                                  О.А. Щепанська

Судді                                                                                В.І. Гонтар

В.М. Плут