КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.03.2007                                                                                           № 9/192

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого:                              Сотнікова С.В.

суддів:                                          Дикунської  С.Я.

Дзюбка П.О.

при секретарі :                    Назаровій В.В.

За участю представників:

від позивача - не з’явився;

від відповідача - Гуриненко О.М. (дов. №7 від 01.02.05р.);

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ВАТ "Новгород-Сіверський м'ясокомбінат"

на рішення Господарського суду м.Києва від 12.12.2006

у справі № 9/192 (Iвченко С.М.)

за позовом                               ЗАТ "Український мобільний зв"язок"

до                                                   ВАТ "Новгород-Сіверський м'ясокомбінат"

про                                                  стягнення заборгованостів сумі

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду Чернігівської області від 12.12.2006р.усправі №9/192 позов задоволено повністю.

З ВАТ “Новгород-Сіверський м’ясокомбінат” на користь ЗАТ “Український мобільний зв’язок”  заборгованість в сумі 981,86грн., штраф – 1647,12грн., пеню – 13,65грн., державного мита та 118грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Не погоджуючись із згаданим рішенням, відповідач   оскаржив його в апеляційному порядку, просить скасувати, в позові відмовити

Позивач у своєму   відзиві на апеляційну скаргу проти її задоволення заперечує, просить оскаржуване рішення залишити без змін.

Представник позивача  в  судове засідання не з’явився. Враховуючи те, що в матеріалах справи мають місце докази належного повідомлення  учасників судового процесу про час та місце проведення судового засідання по розгляду апеляційної скарги, колегія вважає можливим здійснити перевірку рішення суду  першої інстанції у даній справі в апеляційному порядку за наявними матеріалами справи та без участі представника позивача.

Колегія суддів, розглянувши доводи апеляційної скарги, дослідивши наявні матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін,   вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з огляду на наступне.

Позивач звернувся з позовом про стягнення 2643,11грн.,  в т.ч. заборгованість за послуги мобільного зв’язку за квітень, травень, червень 2006 року – 981,86грн., 1647,12грн. штрафу згідно додаткової угоди, 14,13грн. пені, розмір якої позивачем було уточнено в сулі першої інстанції на 13,65грн.

Між сторонами було укладено Договір №1243399 від 28.07.2003р. Про надання послуг стільникового радіотелефонного зв’язку.

Відповідно до п. 3  договору відповідач зобов’язався регулярно до 15 числа кожного наступного числа місяця, наступного за розрахунковим оплачувати весь комплекс наданих йому послуг.

Позивачем виставлено відповідачу рахунки на оплату послуг зв’язку № від 01.04.06р. на суму 564,94грн., № від 01.05.06р. на суму 208,46грн., № від 01.06.06р. на суму 208,46грн., що загалом складає 981,86грн., які відповідачем не сплачено станом на момент розгляду апеляційної скарги.

Статтею 546 Цивільного кодексу України передбачено, що виконання зобов’язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

Сторонами, в укладеному договорі було передбачено забезпечення виконання зобов’язання у вигляді неустойки, а саме – штрафу та пені.

Відповідно до умов додаткової угоди № о/р 1.10441842, укладеної до договору про надання послуг мобільного зв’язку №1243399 від 28.07.2003р., є  обов’язковість сплати відповідачем штрафу за довгострокове припинення дії договору у зв’язку з несплатою наданих йому послуг за кожен день, що залишився до закінчення терміну дії договору. Загальну сума штрафу становить 1647,12грн. в т.ч. за вказаним договором – 262,8грн. (72дн.х3,65грн. =262,8грн.), за договором №1244490 від 29.07.03р., п.1.3, якого передбачено нарахування штрафу в розмірі 1,92грн. за кожен недопрацьований день – 721дн.х1,92грн.=1384,32грн.

Позивачем також нараховано відповідачу пеню за несвоєчасну оплату наданих послуг відповідно до п.4.2 основних договорів в межах облікової ставки НБУ, що згідно до уточненого розрахунку становить 13,65грн. за 75 днів.

Згідно зі ст.509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Таким чином, сума боргу відповідача перед позивачем на момент розгляду справи в суді першої інстанції  становила 981,86грн., штраф – 1647,12грн., пеня – 13,65грн., що загалом складає 2642,63грн.

Докази здійснення оплати суми 2642,63грн.  на момент розгляду справи в суді апеляційної інстанції в матеріалах справи відсутні.

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України, зобов’язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог – відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідач як на підставу своїх доводів апеляційної скарги посилається на те, що додаткову угоду підписано неуповноваженою особою, а саме Литвиненком В.В., який не є працівником на підприємстві відповідача,  що не було досліджено ані позивачем ані судом першої інстанції. Окрім того, використані печатка при підписанні додаткової угоди з боку відповідача, є втраченою у 2003 році та  з 2003 року відповідачем використовується дублікат печатки.

Такі доводи апеляційної скарги не є слушними та колегією не приймаються до уваги, оскільки доказів визнання укладеної угоди між сторонами, а також додаткової угоди недійсними відповідно до чинного законодавства та у встановленому законом порядку, відповідачем не надано.

Відповідно до ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна  довести  ті  обставини,  на  які  вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідачем у встановленому законом порядку та у допустимий спосіб не доведено обставин на яких ґрунтуються доводи апеляційної скарги.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що рішення Господарського суду Чернігівської області  від 12.12.2006р.по даній справі відповідає чинному законодавству, фактичним обставинам та матеріалам справи, підстав для її скасування або зміни не вбачається.

Керуючись ст.ст. 101, 103, 105 ГПК України Київський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Відкритого акціонерного товариства “Новгород-Сіверський м’ясокомбінат”  залишити без задоволення, рішення  Господарського суду   Чернігівської області   від 12.12.2006р. у справі №9/192 - без змін.

Матеріали справи № 9/192 повернути Господарському суду Чернігівської області

Головуючий суддя                                                                      Сотніков С.В.

Судді                                                                                          Дикунська  С.Я.

Дзюбко П.О.