ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"16" березня 2007 р.
Справа  № 25-26/107-05-3641

За позовом: ЗАТ “Нафтогазбуд” в особі Управління механізації №22, м. Івано-Франківськ

до відповідача: Сумісного малого підприємства ім.Шевченка, Одеська область, Роздільнянський район, с. Новоукраїнка

про  стягнення 16566,7 грн.

Суддя:  Малярчук І.А.

В судових  засіданнях приймали участь представники:

Від позивача:  не з’явився

Від відповідача: Гончаров В.М., довіреність від 25.01.07 р.

В судовому  засіданні 16.03.07 р. приймали участь представники:

Від позивача:  не з’явився

Від відповідача: Гончаров В.М., довіреність від 25.01.07 р.

Суть спору: розглядається заява Сумісного малого підприємства ім. Шевченка  в порядку ст.ст.112-113 ГПК України.

16.02.07 р. на адресу господарського суду Одеської області надійшла  заява Сумісного малого підприємства ім.Шевченка за вх. №1714 про перегляд рішення господарського суду Одеської області по справі №25-26/107-05-3641 від 13.07.05р. за нововиявленими обставинами.

Так, в обґрунтування нововиявлених обставин відповідач зазначає, що під час розгляду даної справи та на момент винесення рішення від 13.07.05 р. , господарському суду не було відомо про те, що рішення господарського суду Одеської області від 08.10.04 р. у справі №30/188-04-6198, на якому ґрунтується рішення у даній справі було скасовано Постановою Вищого господарського суду України від 14.06.05 р., а справу було надіслано на новий розгляд до господарського суду Одеської області.

Заявник зазначає, що йому не було відомо про розгляд господарським судом Одеської області  справи №25-26/107-05-3641, оскільки позовна заява та виклик  до суду  до нього  не надходили, про існування судового рішення по даній справі  заявника проінформувала Державна виконавча служба  у Біляївському районі та м. Теплодар лише 29.01.07 р., у зв’язку з чим заявником була втрачена можливість  участі в судовому розгляді справи №25-26/107-05-3641 та оскарженні прийнятого рішення.

На думку заявника, дані обставини мають істотне значення для правильного вирішення справи та  є підставою для перегляду рішення від 13.07.05 р. за нововиявленими обставинами.

Представник позивача у судове засідання не з’явився, заперечень на заяву   Сумісного малого підприємства ім.Шевченка  суду не надав.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доводи сторін, суд встановив наступне:

ЗАТ “Нафтогазбуд” в особі Управління механізації №22 звернулось до господарського суду Одеської області з позовом до Сумісного малого підприємства ім.Шевченка про стягнення індексу інфляції в сумі 8297,09 грн. за період з 01.07.04 р. по 01.03.05 р.,         1400,7 грн. три проценти річних за період з 01.07.2004 р. по 01.03.05 р.,   6868,91 грн. пені за період з 01.09.04 р. по 01.03.05 р., 1620 грн. витрат на послуги адвоката, за результатами розгляду якого 13.07.05 р. судом було  прийнято рішення по справі №25-26/107-05-3641, згідно якого позов задоволено повністю, у зв’язку з чим з  Сумісного малого підприємства ім.Шевченка  на користь ЗАТ “Нафтогазбуд” в особі Управління механізації №22 підлягало стягненню  індекс інфляції в сумі 8297,09 грн. за період з 01.07.04 р. по 01.03.05 р.,         1400,7 грн. три проценти річних за період з 01.07.2004 р. по 01.03.05 р.,   6868,91 грн. пені за період з 01.09.04 р. по 01.03.05 р., та стягнуто 1620 грн. витрат на послуги адвоката.

11.08.05 р. господарським судом Одеської області на виконання рішення було видано відповідний наказ, який згідно заяви ЗАТ “Нафтогазбуд” в особі Управління механізації №22 був  пред’явлений останнім 18.01.07 р. на виконання до  ДВС  у Біляївському районі та м. Теплодар.

Постановою  ДВС у Біляївському районі та м. Теплодар  від 18.01.07 р. було відкрито провадження щодо примусового виконання  наказу від 11.08.05 р. по справі №25-26/107-05-3641.

Саме з постанови ДВС у Біляївському районі та м. Теплодар  від 18.01.07 р. про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання наказу господарського суду Одеської області  від 11.08.05 р. по справі №25-26/107-05-3641, за твердженням відповідача, йому стало відомо про те, що господарським судом Одеської області розглядалась справа №25-26/107-05-3641.

Судом було досліджено посилання заявника стосовно необізнаності   щодо розгляду даної справи та прийняття  за результатами  розгляду  господарського спору судового рішення  від 13.07.05 р., у зв’язку з чим з наявних в матеріалах справи повідомлень  про вручення  поштового відправлення, а саме процесуальних документів, вбачається, що поштова кореспонденція, яка надсилалась  судом  рекомендованим  поштовим відправленням  на адресу СМП ім.Шевченка, зазначену позивачем в позовній заяві, поверталась суду  з відміткою про незнаходження за вказаною адресою  СМП ім.Шевченка.

Ці обставини з врахуванням доводів  заявника про отримання ним лише 29.01.07 р. інформації  стосовно існування судового рішення  від 13.07.05 р., приймається судом як доказ подання СМП ім.Шевченка даної заяви в порядку ст.112-114 ГПК України  в            двохмісячний строк.

Проаналізувавши обставини, викладені в заяві Сумісного малого підприємства ім.Шевченка про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, суд дійшов наступних висновків.

Підставою для прийняття господарським судом рішення від 13.07.05 р. у справі №25-26/107-05-3641 про задоволення заявлених ЗАТ “Нафтогазбуд” в особі Управління механізації №22 позовних вимог про стягнення  індексу інфляції в сумі 8297,09 грн. за період з 01.07.04 р. по 01.03.05 р., 1400,7 грн. три проценти річних за період з 01.07.2004 р. по 01.03.05 р.,   6868,91 грн. пені за період з 01.09.04 р. по 01.03.05 р. та стягнення 1620 грн. витрат на послуги адвоката, стало встановлення господарським судом наявності порушених прав позивача, які полягають у невиконанні Сумісним малим підприємством ім. Шевченка грошових зобов’язань по оплаті заборгованості за виконані роботи за контрактом на виконання  робіт при будівництві  об’єкту Газопровід-відвід до с.м.т. Ширяєво (Вікторівка) від 04.07.02 р. в сумі 81 334 грн., визнаної  рішенням господарського  суду Одеської області №30/188-04-6198 від 08.10.04 р. до моменту набрання  судовим рішенням законної сили, а саме після  прийняття Одеським апеляційним господарським судом постанови від       16.02.05 р., якою рішення господарського суду Одеської області  від 08.10.04 р. у справі №30/188-04-6198 було залишено без змін.

Тобто, рішення господарського суду Одеської області від №25-26/107-05-3641 ґрунтувалось на рішенні господарського суду Одеської області від 08.10.04 р. у справі №30/188-04-6198, яким встановлювався факт  існування заборгованості  відповідача.

Однак, постановою Вищого господарського суду України від 14.06.05 р. за результатами касаційної скарги Сумісного малого підприємства ім.Шевченка, постанову Одеського апеляційного господарського суду  від 16.02.05 р. та рішення господарського суду Одеської області  від 08.10.04 р. у справі №30/188-04-6198 скасовано, справу №30/188-04-6198 направлено на новий розгляд до господарського суду Одеської області.

Таким чином, на момент винесення господарським судом Одеської області рішення по справі №25-26/107-05-3641, а саме 13.07.05 р., рішення на підставі якого позивач обґрунтовував свої позовні вимоги, було скасовано, про що господарський суд не був повідомлений позивачем, що, в свою чергу, вплинуло  на юридичну оцінку обставин справи, надану судом в рішенні  господарського суду Одеської області від 13.07.05 р. у справі №25-26/107-05-3641, оскільки господарським судом прийнято рішення по справі №25-26/107-05-3641 з врахуванням обставин, встановлених в  рішенні господарського суду Одеської області від 08.10.04 р. у справі №30/188-04-6198, а саме з огляду на існування визнаної даним рішенням  заборгованості, непогашення якої Сумісним малим підприємством ім.Шевченка в період з 01.07.04 р. (дата, до якої позивачем було вчинено розрахунок при заявленні позовних вимог, які були предметом розгляду по справі №30/188-04-6198) по 01.03.05 р. (до моменту подання до суду  позовної заяви у справі №26/107-05-3641), що стало підставою для задоволення господарським судом Одеської області заявлених ЗАТ “Нафтогазбуд” в особі Управління механізації №22 позовних вимог у справі №25-26/107-05-3641.

Скасування рішення господарського суду Одеської області від 08.10.04 р. по справі №30/188-04-6198, на думку суду, є нововиявленими обставинами, оскільки мало істотне значення для вирішення господарського спору у справі №25-26/107-05-3641, та з огляду на необізнаність відповідача про розгляд справи №25-26/107-05-3641, що спричинило неможливість повідомлення суд про існування даних істотних обставин справи,  які впливають на розгляд господарського спору по суті та з врахуванням того, що дана обставина була виявлена після прийняття  13.07.05 р.  рішення у справі №25-26/107-05-3641, суд дійшов висновку, що оспорюване рішення господарського суду Одеської області від   13.07.05 р. прийнято  без врахування фактичних даних про обставини справи, що мають значення  для правильного вирішення спору.

Відповідно до ст.112 ГПК України господарський суд може переглянути прийняте ним судове рішення, яке набрало законної сили, за нововиявленими обставинами, що мають істотне значення для справи і не могли бути відомі заявникові.

Згідно ч. 11 ст.114 ГПК України у разі скасування рішення за результатами його перегляду за нововиявленими обставинами справа розглядається господарським судом за правилами, встановленими цим Кодексом.

Частина 2 ст. 625 ЦК України в редакції від 16.01.03 р. визначає, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов’язання, на вимогу кредитора зобов’язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

У відповідності з приписами ст. 546 ЦК України в редакції від 16.01.03 р. виконання зобов’язань може забезпечуватись неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

Відповідно до п. 1,3. ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом , пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов’язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежного виконаного зобов’язання.

Пунктом 1,2 ст. 551 ЦК України визначено, що предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

З урахуванням нововиявлених обставин, а саме з огляду на скасування постановою Вищого господарського суду України від 14.06.05 р. рішення господарського суду Одеської області  по справі №30/188-04-6198 від 08.10.04 р., на якому ґрунтується  рішення господарського суду від 13.07.05 р. по справі №25-26/107-05-3641, у суду відсутні правові підстави для задоволення заявлених  ЗАТ “Нафтогазбуд” в особі Управління механізації №22  позовних вимог про стягнення індексу інфляції в сумі 8297,09 грн. за період з 01.07.04 р. по 01.03.05 р., 1400,7 грн. три проценти річних за період з 01.07.2004 р. по 01.03.05 р.,       6868,91 грн. пені за період з 01.09.04 р. по 01.03.05 р., розраховані позивачем  із встановленої судовим рішенням від 08.10.04 р. по справі №30/188-04-6198 суми заборгованості Сумісного

малого підприємства ім.Шевченка в розмірі 81 334 грн., оскільки для застосування вищенаведених норм ЦК України, по-перше, необхідна наявність факту існування грошового зобов’язання у відповідача, по- друге, докази порушення та прострочення відповідачем цього зобов’язання, у зв’язку з чим суд відмовляє в  задоволенні позову ЗАТ “Нафтогазбуд” в особі Управління механізації №22  повністю.

Відповідно до ч.5 ст.49 ГПК України   суми, які підлягають сплаті за проведення судової експертизи, послуги адвоката, витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу та інші витрати, пов’язані з розглядом справи, покладаються при відмові в позові - на позивача.

З урахуванням відмови господарським судом в задоволенні заявлених ЗАТ “Нафтогазбуд” в особі Управління механізації №22  позовних вимог, відповідно до ч.5 ст.49 ГПК України, витрати на послуги адвоката в сумі 1620 грн., державне мито в сумі 161,9 грн., витрати на оплату  інформаційно-технічного забезпечення судового процесу в сумі 118 грн. покладаються на позивача.

Згідно ст.32 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Статтею 33 ГПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об’єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом (ст.43 ГПК України).

Враховуючи вищенаведене, суд вбачає підстави для задоволення заяви Сумісного малого підприємства ім. Шевченка від 16.02.07 р. за вх. №1714 про перегляд рішення господарського суду Одеської області від 13.07.05 р. за нововиявленими обставинами, у зв’язку з чим скасовує дане рішення, відмовляє в позові  ЗАТ “Нафтогазбуд” в особі Управління механізації №22 повністю.

Керуючись ст.ст. 82- 85, 112-114 ГПК  України, суд, -

ВИРІШИВ:

1.          Скасувати рішення господарського суду Одеської області від 13.07.05 р. у справі №25-26/107-05-3641.

2.          Відмовити в позові ЗАТ “Нафтогазбуд” в особі Управління механізації №22  повністю.

Рішення господарського суду набирає законної  сили згідно зі ст. 85 ГПК України, після закінчення десятиденного строку з дня його прийняття.

Суддя                                                                                 Малярчук І.А.