ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ІВАНО-ФРАНКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 лютого 2007 р.
Справа № 17/348

Господарський суд Івано-Франківської області у складі судді Неверовської Л.М., при секретарі судового засідання Нестеренко А.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом:
Відкритого акціонерного товариства "Нововолинський ливарний завод", м. Нововолинськ, Волинської області, вул. Луцька, 29, а/с 27.

до відповідача:
Відкритого акціонерного товариства "Івано-Франківський локомотиво-ремонтний завод", м. Івано-франківськ, вул. Залізнична, 22.

про стягнення:
38086 грн. 70 коп.

За участю представників:

Від позивача:
Завгородня І.Л. - представник, (довіреність №04/173  від 01.02.2006 року).

Від відповідача:
Остап"юк М.П. - начальник юридичної служби, (довіреність №01-06/ЮС  від 29.12.2005 року)

Встановив: заявлено позов про стягнення 38086 грн. 70 коп., в тому числі 30270 грн. 59 коп. основного боргу, 2720 грн. 20 коп. пені,  2625 грн.  36 коп. збитків завданих інфляцією, 447 грн. 83 коп. річних та 2022 грн. 72 коп. - сума відсотків за користування чужими коштами відповідно до ч.3 ст.692 ЦК України.

15.01.2007 року позивач подав заяву про зменшення розміру позовних вимог, в якій  просить суд стягнути з відповідача 5076 грн. 75 коп., в тому числі 1705 грн. 05 коп. збитків завданих інфляцією, 261 грн. 33 коп. річних відповідно до ст.625 ЦК України, 1565 грн. 80 коп. пені, 1544 грн. 57 коп. сума відсотків за користування чужими коштами відповідно до ч.3 ст.692 ЦК України. .

01.02.2007 року  позивач вдруге  подав заяву про зміну розміру позовних вимог в частині штрафних санкцій, в якій остаточно визначив розмір позовних і просить суд стягнути з відповідача 6864 грн. 78 коп., в тому числі 2603 грн. 27 коп. збитків завданих інфляцією, 447 грн. 83 коп. річних відповідно до ст.625 ЦК України, 2537 грн. 75 коп. пені, 1275 грн. 93 коп. сума відсотків за користування чужими коштами відповідно до ч.3 ст.692 ЦК України. Вказані позовні вимоги підтримані  представником позивача в судовому засіданні. Відповідно до ст. 22 ГПК заява (вх. №753, надійшла 01.02.2007 року)  прийнята  судом.

Відповідач  проти  позову  заперечив,  посилаючись  на  відсутність  укладеного  між сторонами договору, зазначає, що заборгованість становить 13544 грн. 09 коп.

Розглянувши  матеріали  справи,  вислухавши  представників  сторін, суд встановив, що між позивачем та відповідачем укладено договір №99 від 21.11.2005 року. Відповідно до умов даного договору Відкрите акціонерне товариство "Нововолинський ливарний завод" відвантажив відповідачу продукцію на загальну суму 71458 грн. 80 коп., що підтверджується накладними та довіреностями:

№РНп-000672 від 30.11.2005 року  (Довіреність серія ЯЛЛ № 724809 від 29.11.2005 року) на суму 16127 грн. 20 коп.

№РНп-000051 від 15.02.2006 року  (Довіреність серія ЯЛК № 634971 від 13.02.2006 року) на суму 30831 грн. 60 коп.

№РНп-000224 від 16.06.2006 року  (Довіреність серія ЯМЕ № 0478721 від 15.06.2006 року) на суму 24500 грн.

Заперечення відповідача про відсутність договору не беруться судом до уваги, оскільки продукція наведена у специфікації до договору співпадає з переліком продукції наведеної у накладних.

Як вбачається з матеріалів справи, підтверджено представниками сторін в судовому засіданні, оплата грошовими коштами за отриманий товар відповідачем проведена частково, а частково позивачем здійснено зарахування  в рахунок погашення боргу поставки відповідачем продукції (зарахування зустрічних однорідних вимог відповідно до ст.601 ЦК України). Згідно поданих сторонами письмових схем розрахунків, накладних, довіреностей, платіжних доручень, погашення боргу відповідачем відбувалося наступним чином:

10163 грн. 74 коп.- вартість продукції переданої відповідачем позивачу по накладній №123 від 02.12.2005 р. в рахунок погашення боргу за договором №99 від 21.11.2005 р.;

1000 грн. перераховані відповідачем платіжним дорученням ;

16740 грн. - вартість продукції передана відповідачем позивачу по накладній №132 від 17.02.2006 р. в рахунок погашення боргу;

5000 грн.  перераховані відповідачем платіжним дорученням;

7000 грн. перераховані відповідачем платіжним дорученням;

на суму 1284 грн. 47 коп. проведено зарахування зустрічних однорідних вимог (борг позивача перед відповідачем);

30270 грн. 59 коп. перераховані відповідачем платіжним дорученням №115 від 19.12.2006 р. (після звернення з позовом).

З огляду на викладене, враховуючи погашення 30270 грн. 59 коп. основного боргу після звернення позивача  з позовом  провадження в цій частині слід припинити відповідно до п.1-1 ст.80 ГПК України.

На підставі положень Цивільного Кодексу України суд робить висновок про те, що між сторонами виникло цивільно-правове зобов’язання. Відповідно до ст.509 ЦК України зобов'язанням є  правовідношення,  в  якому  одна  сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених Цивільним Кодексом, зокрема з договорів та інших правочинів.

В силу ст. 526 Цивільного Кодексу зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до  цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до   звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Умовами договору №99 від 21.11.2005 р. вастановлений обов"язок відповідача провести розрахунок за продукцію шляхом 70% передоплати грошових коштів, протягом 5 днів з моменту виставлення рахунку. Решта грошових коштів повинна бути перерахована не пізніше 5 днів після отримання повідомлення про готовність продукції до відвантаження (п.4.4. договору).

Відповідач належним чином вказане зобов"язання не виконав, оплату не здійснив. У відповідності до п. 8.3 договору №99 від 21.11.2005 року відповідач зобов"язаний сплатити пеню у розмірі подвійної ставки НБУ від вартості неоплаченої продукції закожен день  прострочення до повного виконання зобов"язань по даному договору.

Відповідно до ч. 4 ст.538 ЦК України  якщо  зустрічне  виконання  обов'язку  здійснено однією із сторін, незважаючи на невиконання другою стороною свого обов'язку, друга сторона повинна виконати свій обов'язок. З аналізу наведених норм випливає  обов"язок відповідача провести оплату одержаних товаро-матеріальних цінностей.

Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, повинен сплатити суму боргу з врахуванням встановленого індексу інфляції та 3 відсотків річних за весь час прострочення. За наведених обставин, вимоги про стягнення 2603 грн. 27 коп. збитків завданих інфляцією, 447 грн. 83 коп. річних обгрунтовані і підлягають задоволенню.

Позовні вимоги про стягнення пені в сумі 2537 грн. 75 коп. слід задоволити частково, враховуючи наступне. Відповідно до ч.6 ст.232 ГК України нарахування штрафних  санкцій  за  прострочення  виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано. З урахуванням тієї обставини, що момент  виконання зобов"язання по оплаті за кожною накладною є різним у часі,  відповідно є різним і момент коли спливає шість місяців і припиняється нарахування пені. З огляду на викладене, за період вказаний позивачем з 22.06.2006 по 18.12.2006 пеня могла бути нарахована тільки на суму 24500 грн. (борг відповідача за продукцію одержану по накладній №РНп-000051 від 15.02.2006 року). Згідно розрахунку зробленого судом, сума пені яка підлягає стягненню становить 2053 грн. 97 коп., в стягненні решти пені слід відмовити.

Позовні вимоги про стягнення 1275 грн. 93 коп. суми відсотків за користування чужими коштами відповідно до ч.3 ст.692 ЦК України задоволенню не підлягають, оскільки стягнуті судом річні відповідно до ст.625 ЦК України за своєю правовою природою і є відсотками за користування чужими коштами.

З огляду на викладене, позов слід задоволити частково і стягнути з відповідача 2603 грн. 27 коп. збитків завданих інфляцією, 447 грн. 83 коп. річних відповідно до ст.625 ЦК України, 2053 грн. 97 коп. пені.  В решті позовних вимог про стягнення річних та інфляційних втрат провадження слід припинити відповідно до п.4 ст.80 ГПК. В задоволенні позовних вимог про стягнення  1275 грн. 93 коп.  відсотків за користування чужими коштами відповідно до ч.3 ст.692 ЦК України слід відмовити. В частині позовних вимог про стягнення 30270 грн. 59 коп. боргу провадження слід припинити відповідно до п.1-1 ст.80 ГПК України.

Відповідно до ст.49 ГПК України судові витрати покласти на відповідача пропорційно задоволеним позовним вимогам.

Враховуючи викладене та керуючись  ст.124 Конституції України,   Цивільним Кодексом України, Господарським кодексом України, ст. ст. 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

в и р і ш и в :

позов задоволити частково.

Стягнути з відкритого акціонерного товариства "Івано-Франківський локомотиворемонтний завод", м. Івано-Франківськ, вул. Залізнична, 22 (ідентифікаційний код 13655435) на користь Відкритого акціонерного товариства "Нововолинський ливарний завод", м. Нововолинськ, Волинської області, вул. Луціка, 29, а/с 27 (ідентифікаційний код 05799344) – 2603 грн. 27 коп. збитків завданих інфляцією, 447 грн. 83 коп. річних, 2053 грн. 97 коп. пені, 353 грн. 76 коп. державного мита, 109 грн. 74 коп. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу, про що видати наказ після набрання рішенням законної сили.

В решті позовних вимог про стягнення річних та інфляційних втрат, 30270 грн. 59 коп. боргу провадження припинити.

В задоволенні позовних вимог про стягнення  1275 грн. 93 коп. відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання.

Суддя                                                                          Неверовська Л.М.

Рішення підписане 06.02.2007 р.

Документ виготовлено в АС "Діловодство"