ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 лютого 2007 р.
№ 24/90

Вищий  господарський суд  України у складі колегії  суддів:

головуючого
Дерепи В.І.

суддів                                                 Грека Б.М.
Стратієнко Л.В.

з участю представників:
позивача:
відповідача:

Євстаф’єнко М.В.
Лазарєв М.О.

розглянувши  у     відкритому              судовому засіданні  касаційну  скаргу
відкритого акціонерного товариства "Донбасенерго"

на постанову
Київського апеляційного господарського суду від 31 жовтня 2006 р.

у справі
№ 24/90

за позовом
відкритого акціонерного товариства "Донбасенерго" в особі структурної одиниці –Слов’янської теплової електричної станції

до
закритого акціонерного товариства "Макрохім"

про
стягнення 8 900 грн.

ВСТАНОВИВ:

У січні 2006 р. позивач звернувся в суд з позовом про стягнення з відповідача 8 900 грн. вартості поставленого останнім неналежної якості приладу ПАЖ-3.

Рішенням господарського суду м.Києва від 31.05.2006 р. (суддя Смілянець В.В.) позов задоволено.

Стягнуто з ЗАТ "Макрохім" на користь ВАТ "Донбасенерго" в особі структурної одиниці Слов’янської ТЕС борг у розмірі 8 900 грн. та судові витрати.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 31.10.2006 р. (головуючий –Брайко А.І., судді –Бившева Л.І., Розваляєва Т.С.) рішення  господарського суду м.Києва від 31.05.2006 р. скасовано та постановлено нове рішення, яким в позові відмовлено.

В касаційній скарзі позивач, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати постанову Київського апеляційного господарського суду від 31.10.2006 р., залишивши в силі рішення  господарського суду м.Києва від 31.05.2006 р.

У відзиві на касаційну скаргу відповідач просить залишити її без задоволення, а постанову  Київського апеляційного господарського суду від 31.10.2006 р. –без змін.

Заслухавши пояснення представників сторін, обговоривши доводи касаційної скарги, перевіривши матеріали справи, суд вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Як вбачається з матеріалів справи і встановлено судом, 27.02.2003 р. за договором поставки обладнання № 109 позивач придбав у відповідача фотометр полум’яний ПАЖ-3 вартістю 8 900 грн.

При цьому згідно п.5.2 договору продавцем (відповідачем) було встановлено гарантійний строк на вказаний прилад протягом 12 місяців.

06.02.2004 р. під час гарантійного строку прилад вийшов із ладу і відповідачем було здійснено гарантійний ремонт.

Повернутий 29.03.2004 р. прилад згідно повідомлення позивача знову вийшов з ладу.

12.05.2005 р. фахівцем заводу –виробника була проведена пусконаладка приладу, про що складено відповідний акт, з якого не вбачається проведення будь-якого ремонту приладу.

Згідно акту гарантійний строк продовжено до 12.05.2005 р.

27.06.2004 р. працівниками позивача було складено акт про те, що прилад ПАЖ-3 непридатний для використання у зв’язку з неналежним функціонуванням.

Відповідно до ч.5 ст. 268 ГК України у разі поставки товарів більш низької якості, ніж вимагається стандартом, технічними умовами чи зразком (еталоном), покупець має право відмовитися від прийняття і оплати товарів, а якщо товари вже оплачені покупцем, - вимагати повернення сплаченої суми.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд апеляційної інстанції правильно виходив з того, що позивач, обгрунтовуючи свої вимоги вказаною нормою, в порушення вимог ст. ст. 32 –34 ГПК України не надав доказів щодо невідповідності полум’яного фотометра певним стандартам чи технічним умовам.

Також відсутні у справі докази істотного порушення вимог щодо якості товару, які згідно ч.2 ст.678 ЦК України є підставою для виникнення права у покупця відмовитися від договору і вимагати повернення сплаченої за товар грошової суми, оскільки за заявою позивача про повторну поломку приладу після гарантійного ремонту, була здійснена згідно акту від 12.05.2004 р. лише пусконаладка приладу, будь-які ремонті роботи не здійснювались, що свідчить про відсутність усунення недоліків, а акт технічного стану полум’яного фотометра від 27.06.2004 р. складений працівниками позивача в односторонньому порядку без залучення представників відповідача чи заводу-виробника, а тому не є належним доказом щодо наявності істотних недоліків у приладі ПАЖ-3.

За таких обставин висновок суд апеляційної інстанції про відмову у задоволенні позовних вимог у зв’язку з їх недоведеністю є законним та обгрунтованим.

Посилання касаційної скарги про те, що суд апеляційної інстанції відмовив у задоволенні позову як у зв’язку з необгрунтованістю позовних вимог, так і у зв’язку з пропуском позовної давності  спростовується  матеріалами справи, оскільки зі змісту мотивувальної частини постанови апеляційної інстанції вбачається, що позивачу відмовлено саме у зв’язку з необгрунтованістю позовних вимог.

При цьому зазначено, що навіть за наявності порушення прав позивача, за захистом яким він звернувся, ним пропущено позовну давність, встановлену законом для таких вимог.

Разом з тим, враховуючи, що судом апеляційної інстанції встановлено відсутність порушення права позивача, за захистом якого він звернувся, вказане посилання є зайвим, в зв’язку з чим посилання про пропуск позивачем позовної давності підлягає виключенню з мотивувальної частини.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 1115, 1117, 1119-11111 ГПК України, Вищий господарський суд України

ПОСТАНОВИВ:

касаційну скаргу відкритого акціонерного товариства "Донбасенерго" залишити без задоволення.

Виключити з мотивувальної частини постанови Київського апеляційного господарського суду від 31 жовтня 2006 р. у справі за № 24/90 посилання щодо пропуску позивачем позовної давності.

В решті постанову Київського апеляційного господарського суду від 31 жовтня 2006 р. у справі за № 24/90 залишити без змін.

Головуючий                                                                   В.І. Дерепа

Судді                                                                               Б.М. Грек

Л.В. Стратієнко