ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"21" травня 2007 р.
Справа  № 27/348-06-11109

За позовом
товариства з обмеженою відповідальністю „Єреміївське”

До відповідача
сільськогосподарського виробничого кооперативу „Дружба”

Про стягнення матеріальної шкоди та упущеної вигоди у розмірі 51933,28 грн.

Суддя Семенюк Г.В.

Представники:

Від позивача
Антоневський Ю.Ф., довіреність  від 28.02.2007 року;

Від відповідача
Тихонов В.П., голова;

Суть спору:
Позивач звернувся до господарського суду з позовною заявою про стягнення матеріальної шкоди та упущеної вигоди у розмірі 51933,28 грн.

13.11.2006 року за вх. № 25235 відповідач надав до суду відзив на позов, в якому просить суд в задоволенні позову товариства з обмеженою відповідальністю „Єреміївське” до сільськогосподарського виробничого кооперативу „Дружба” про стягнення матеріальної шкоди та упущеної вигоди відмовити.

15.03.2007 року за вх. № 6010 позивач надав до суду доповнення до позовної заяви де навів додаткове правове обґрунтування стягнення матеріальної шкоди та упущеної вигоди.

У судовому засіданні від 16.04.2007 року відповідач надав до суду заперечення на доповнення до позовної заяви ТОВ „Єреміївське”, у яких просить суд у задоволенні позову відмовити з підстав зазначених у поясненнях.

У справі оголошувалась перерва за правилами статті 77 ГПК України.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні, матеріали, додані до позовної заяви, всебічно і повно з'ясувавши всі  обставини справи та заслухавши представників позивача та відповідача, суд, встановив.

26  вересня  2003 року між  товариством з обмеженою відповідальністю „Єреміївське” та сільськогосподарським виробничим кооперативом „Дружба” був  укладений договір № 180 на вирощування молодняка КРС на м‘ясо (п.1.1 Договору).

Відповідно п. 2.1 та п. 2.2 Договору № 180 від 26.09.2003 року, - товариство з обмеженою відповідальністю „Єреміївське” зобов‘язалося передати сільськогосподарському виробничому кооперативу „Дружба” 90 голів молодняка з наданням усіх необхідних ветеринарних свідоцтв.

Відповідно до п. 2.3 означеного вище Договору, - сільськогосподарський виробничий кооператив „Дружба” зобов‘язався прийняти молодняк КРС,  забезпечити його годування, утримання, ветеринарне обслуговування до здавальних вагових кондицій. А також, здійснити здачу відгодованого поголів'я та повернення постановочної ваги в грошовому виразі за середніми цінами, які склалися на момент реалізації молодняка КРС відповідно до фактично зданих вагових кондицій або натуральному виді вагою не менш 350 кг. однієї голови.

У відповідності до умов договору в період з 26 по 30 вересня 2003 року Позивачем була здійснена поставка 86 голів Молодняка КРС Відповідачу за накладними № 750 від 25.09.2003 року, № 782 від 30.09.2003 року (товарно-транспортні накладні № 15 від 26.09.2003 року та № 16 від 30.09.2003 року).

Відповідачем був прийнятий поставлений Позивачем молодняк КРС за вищевказаними накладними та видана Довіреність ЯЖЦ № 482725 від 25 вересня 2003 року про його отримання.

24 грудня 2004 року товариство з обмеженою відповідальністю „Єреміївське” отримало від сільськогосподарського виробничого кооперативу „Дружба” 60000 грн., що підтверджується прибутковим касовим ордером.

07.04.2005 року Інспекцією з якості та формування ресурсів сільськогосподарської продукції була видана товариству з обмеженою відповідальністю „Єреміївське”, на його запит від 05.04.2005 року, - Довідка  за № 62, за якою у грудні 2004 року закупівельні ціни на живу вагу м‘яса КРС в залежності від породи, віку та вгодованості худоби ціни коливались мінімально від 4500 грн./тонну до максимально 7440 грн./тонну.

06.04.2005 року товариство з обмеженою відповідальністю «М‘ясопереробний завод», який міститься за адресою: м. Одеса, Миколаївська дорога, 235 на запит товариства з обмеженою відповідальністю „Єреміївське” надало останньому довідку за № 06/4 де вказало на те, що ТОВ «М‘ясопереробний завод»є дійсним переробним підприємством та закуповував в грудні 2004 року КРС (вагою понад 350 кг.) за ціною 7,50 гривень (із ПДВ) за 1 кг живої ваги. ТОВ „Єреміївське”  є постійним постачальником КРС для заводу.

Таким чином, молодняк КРС, вагою понад 350 кг. вважається худобою підвищених вагових кондицій, тому за нього передбачається максимальна ціна, тобто 7440 грн/тонну.           Згідно розрахунку позивача наданому у судовому засіданні від 16.04.2007 року СВК „Дружба” не було доплачено ТОВ „Єреміївське” - 35284,08 грн.

Враховуючи те, що правовідносини що є предметом позову за цією справою виникли до 01.01.2004 року, але фактично продовжували існувати після 01.01.2004 року, до правовідносин, що є предметом позову за цією справою повинні застосовуватись нові редакції Цивільного та Господарського кодексів України.

У відповідності до п. 3 Роз'яснення ВГСУ № 02-5/302 від 28.04.1995 року (зі змінами та доповненнями) при вирішенні спорів, пов'язаних з укладанням та виконанням договорів про сумісну діяльність, необхідно мати на увазі, що такими договорами передбачаються права та обов'язки сторін щодо досягнення певної господарської мети без створення суб'єкта права - окремої юридичної особи. Грошові та інші майнові внески учасників цього договору, а також майно, створене або придбане в результаті їх сумісної діяльності, є спільної власністю сторін, яка за своїм характером є частковою (дольовою) власністю.

Відповідно до ст. 1132 ЦК України за договором простого товариства сторони (учасники) беруть зобов'язання об'єднати свої вклади та спільно діяти з метою одержання прибутку або досягнення іншої мети.

Предметом договору № 180 від 26.09.2003 року є вирощування молодняка КРС на м‘ясо, що відповідає вимогам законодавства.

У відповідності зі ст. 1133 ЦК України вкладом учасника вважається все те, що він вносить у спільну діяльність (спільне майно), в тому числі грошові кошти, інше майно, професійні та інші знання, навички та вміння, а також ділова репутація та ділові зв'язки.

Відповідності до цієї вимоги, вкладами учасників простого товариства за договором були:

- ТОВ «Єреміївське»- 86 голів молодняку КРС загальною поставочною вагою - 12807 кг.;

- СВК «Дружба»- забезпечити годування молодняка КРС, утримання, ветеринарне обслуговування до здавальних вагових кондицій (п.2.3 Договору).

Відповідності з п. 1 ст. 1135 ЦК України під час ведення спільних справ кожний учасник має право діяти від імені всіх учасників.

Згідно з п. 2.3 Договору № 180 від 26.09.2003 року на СВК «Дружба», покладався обов'язок здійснити здачу відгодованого поголів'я та повернення постановочної ваги в грошовому виразі за середніми цінами, які склалися на момент реалізації молодняка КРС відповідно до фактично зданих вагових кондицій або натуральному виді вагою не менш 350 кг. однієї голови.

Однак, цей обов'язок не э абсолютним правом СВК «Дружба»діяти на свій розсуд, без погодження іншого учасника простого товариства.

Діюче законодавство обмежило дане право наступними положеннями:

- відповідно до п. 2 ст.1135 ЦК України у відносинах із третіми особами повноваження   учасника вчиняти правочини від імені всіх учасників посвідчується довіреністю, виданою йому іншими учасниками, або договором простого товариства;

- згідно п. 5 ст. 1135 ЦК України рішення щодо спільних справ учасників приймаються учасниками за спільною згодою, якщо інше не встановлено договором простого товариства.

- відповідно до ст. 1136 ЦК України Кожний учасник договору простого товариства має право ознайомлюватися з усіма документами щодо ведення спільних справ учасників. Відмова від цього права або його обмеження, в тому числі за погодженням учасників, є нікчемною.

Відповідно п. 6.3 Роз'яснення ВГСУ № 02-5/302 від 28.04.1995 року спільну (часткову) власність учасників договору про сумісну діяльність складають не тільки їх внески, але й майно, створене або придбане в результаті їх сумісної діяльності. Правовий режим цих складових частин спільної власності однаковий, тобто, учасник договору про сумісну діяльність не вправі розпоряджатися створеним або придбаним майном без згоди інших учасників договору.

Керуючись наведеним вище при виконанні зобов'язань за Договором № 180 від 26.09.2003 року відповідач (СВК «Дружба»):

- в порушення вимог п. 2 ст. 1135 ЦК України не отримав довіреності від ТОВ „Єреміївське” на реалізацію вирощеного молодняку КРС на м'ясо;

- в порушення п. 5 ст. 1135 ЦК України не узгодив з ТОВ «Єреміївське», кому та по якій ціні реалізувати продукцію за Договором;

- в порушення вимог ст. 1136 ЦК України позбавив ТОВ «Єреміївське»права на інформацію в частині порядку, умов, ціни та наслідків реалізації продукції за договором.

Згідно зі ст. 509 Цивільного кодексу України, - в силу зобов'язання одна  сторона (боржник)   зобов'язана   вчинити   на   користь   другої  сторони (кредитора) певну дію (передати  майно,  виконати  роботу,  надати послугу,  сплатити  гроші  тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

У відповідності до ст. 525, 526 Цивільного кодексу України, - зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов  договору  та  інших актів цивільного законодавства,  а за відсутності таких умов та вимог -  відповідно до   звичаїв   ділового  обороту  або  інших  вимог,  що  звичайно ставляться. Одностороння  відмова  від  зобов'язання  або одностороння зміна  його  умов  не  допускається,  якщо  інше  не   встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 33 ГПК України, - кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Однак всі доводи відповідача, що наведені у відзиві на позовну заяву, запереченнях на доповнення на позовну заяву та поясненнях наданих ним під час судового засідання суперечать умовам договору № 180 від 26  вересня  2003 року та на думку суду є лише засобом заперечення проти заявленого до нього позову.

Таким чином, позовні вимоги в частині стягнення основного боргу в сумі 35284,08 грн. обґрунтовані, підтверджені наявними у справі матеріалами, відповідають чинному законодавству, отже підлягають задоволенню.

Відносно стягнення упущеної вигоди в сумі 16649,10 грн.

Ні в своїй позовній заяві, ні в доповненнях до позовної заяви ні в поясненнях наданих позивачем під час судового розгляду справи, останній не навів обґрунтування та розрахунку суми упущеної вигоди, стягнення якої він вимагає.

Згідно п. 5 ст. 81 ГПК України господарський суд залишає позов без розгляду, якщо позивач  без  поважних  причин  не   подав витребувані господарським  судом матеріали, необхідні для вирішення спору, або представник позивача не з'явився на виклик у засідання господарського  суду і його нез'явлення перешкоджає  вирішенню спору.

З таких обставин позовні вимоги щодо стягнення упущеної вигоди в розмірі 16649,10 грн., - слід залишити без розгляду.

Витрати по сплаті держмита та на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу віднести за рахунок сторін, пропорційно розміру задоволених позовних вимог, згідно ст. 44,49 ГПК України.

Керуючись ст.ст. 44-49, 82-85 ГПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

1.
Позов задовольнити частково.

2.
Стягнути з сільськогосподарського виробничого кооперативу „Дружба” (68340, Одеська обл., Кілійський район, с. Мирне), , р/р 6001 в АКБ „Імексбанк”, МФО 328384 на користь товариства з обмеженою відповідальністю „Єреміївське” (67442, Одеська обл., Роздільнянський район, с. Єреміївка, вул. Леніна, 10), , р/р 260029078 в ООФ АППБ „Аваль”, МФО 328351 –35284,08 грн. основного боргу, 352,84  грн. державного мита  та 80,17 грн. –витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

3.
Позовні вимоги товариства з обмеженою відповідальністю „Єреміївське” в частині стягнення з сільськогосподарського виробничого кооперативу „Дружба” упущеної вигоди в розмірі 16649,10 грн., - залишити без розгляду.

4.
Видати товариству з обмеженою відповідальністю „Єреміївське” (67442, Одеська обл., Роздільнянський район, с. Єреміївка, вул. Леніна, 10), , р/р 260029078 в ООФ АППБ „Аваль”, МФО 328351 Довідку на повернення надмірно сплаченого квитанцією № 17 від 24 жовтня 2006 року державного мита в сумі –166,51 грн. за подачу позову до господарського суду Одеської області.

5.
В решті позову відмовити.

Наказ видати у порядку ст. 116 ГПК України.

Рішення господарського суду набирає законної сили у порядку передбаченому ст. 85 ГПК України.

Суддя