СУД
СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.03.07                                                                                 Справа № 4/22.

Суддя Батюк Г.М., розглянувши матеріали справи за позовом

Товариства з обмеженою відповідальністю «Центробізнесконсалтінг», м.Київ

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Пламя», с.Коченове Троїцького району  Луганської області

про стягнення  116859 грн. 19 коп.

в присутності представників сторін:

від позивача – не прибув (явка обов’язкова);

від відповідача –Прокопенко В.О., дов.№ б/н від 30.01.07.

Представником відповідача подане клопотання  про відмову від звукової фіксації судового процесу, яке судом задовольняється.

Суть справи:  заявлені вимоги про стягнення з відповідача заборгованості у сумі 107711 грн. 00 коп. згідно договору про відступлення права вимоги №02/07-П від 10.07.06, 3% річних у сумі 6976 грн. 13 коп., інфляційні нарахування у сумі 2172 грн. 06 коп.

Відповідач у запереченні, зданого до суду 02.02.07, у письмовому поясненні, зданого до суду 13.03.07, проти позовних вимог заперечує, посилаючись про те, що між ТОВ «Енерджи Ойл»та ТОВ «Пламя»була укладена додаткова угода до договору поставки № ЛНППР/05/41 від 23.06.04, яким сторони досягли згоди п.8.1 договору, згідно якого строком виплати боргу у сумі 107711 грн. 00 коп. за договором поставки № ЛНППР/05/41 від 23.06.04,  сторонами змінений, та був узгоджений строк погашення вказаної заборгованості до 01.10.08; при укладанні договору про відступлення права вимоги №02/07-П від 10.07.06 позивачем порушені вимоги  ст.ст.512,516 ЦК України .

Розглянувши документи і матеріали, додані до позовної заяви, заслухавши пояснення представника відповідача судового процесу, всебічно і повно з’ясувавши всі обставини справи, оцінивши докази, які мають значення для вирішення спору, господарський суд,

встановив:

Між Товариством з обмеженою відповідальністю  «Енерджи - Ойл» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Пламя»( відповідачем у справі) був укладений договір поставки від 23.06.04 № ЛНППР/05/41,згідно якого «Постачальник»зобов’язаний у  встановлені цим договором строки поставити, а «Покупець»( відповідач у справі) зобов’язаний прийняти і оплатити товар - найменування, кількість, ціна, якого оговорені в специфікації ( додаток № 1 цього договору) ( далі- Товар), є невід’ємною частиною цього договору.

Згідно п.5.1 договору, «Покупець«( відповідач у справі) зобов’язаний оплатити «Постачальнику»вартість кожної поставленої партії товару на протязі 120 календарних днів з дати поставки кожної конкретної партії товару.

Згідно умов вищевказаного договору  ТОВ «Енерджи - Ойл»провів поставку ТОВ «Пламя» ( відповідачу у справі) товару на загальну суму 122006 грн. 60 коп., що підтверджено накладною № 78 від 25.06.04 (а.с.13) та довіреністю серія ЯЖТ № 632647 від 24.06.04 (а.с.13, 14).

ТОВ «Пламя»( відповідач у справі)  умови вищевказаного договору виконав частково, провів часткову оплату за поставлений товар на суму 14295 грн. 60 коп., залишок заборгованості за поставлений товар станом на 28.12.06 складає 107711 грн. 00 коп.

Між Товариством з обмеженою відповідальністю «Центробізнесконсалтінг»(позивачем у справі) та Товариством з обмеженою відповідальністю  «Енерджи - Ойл» був укладений договір про відступлення права вимоги  №02/07-П від 10.07.06, згідно якого «Первісний кредитор»передає, а «Новий кредитор»приймає на себе право вимоги, що належить первісному кредиторові, і стає кредитором за договором поставки від 02.06.04 №ЛНППР/05/30 (далі –Основний договір) укладеним між «Первісним кредитором»та ТОВ «Пламя»(далі - Боржник); договором поставки від 23.06.04 №ЛНППР/05/41 (далі - Основний договір) укладеним між «Первісним кредитором»та ТОВ «Пламя»( далі - Боржник). «Новий  кредитор»отримує право вимоги замість «Первісного кредитора»сплатити «Боржником»суми заборгованості в розмірі та в порядку, передбаченому «Основним договором», а також всіх передбачених «Основним договором»та додатковими угодами до нього ( або іншими документами, які є невід’ємною частиною «Основного договору») штрафних санкцій ( штрафу, пені), завданих збитків за невиконання ( неналежне виконання) договірних зобов’язань, нарахованих процентів та інших належних до сплати коштів згідно з законодавством України

( зокрема ст. 625 Цивільного кодексу України).

Розмір основної заборгованості «Боржника»за «Основним договором» становить 107711 грн. 00 коп.

Згідно п. 1.2. договору, з моменту набуття чинності Договору «Первісний кредитор»вважається таким, що передав своє право вимоги, яке випливає з «Основного договору», а «Новий кредитор» таким, що прийняв вказане право і відповідно стає «Кредитором»по «Основному договору».

Згідно п. 2.1 договору, сторони визнали, що сума відступлення права вимоги, що переходить від «Первісного кредитора»до «Нового кредитора»на умовах цього договору становить 107711 грн. 00 коп.

Відповідно до п.2.2 договору, «Новий кредитор»зобов’язаний компенсувати «Первісному кредитору»вартість відступленого права вимоги заборгованості у розмірі, передбаченому п.п.2.1 цього договору протягом 25 банківських днів з моменту укладання цього договору.

Відповідно до п. 3.1.1 договору, «Первісний кредитор»зобов’язаний надати «Новому кредитору»«Основний договір», документи, які є невід’ємною частиною «Основного договору», а також всі інші документи та інформацію, які є важливими та необхідними для  виконання сторонами предмету цього договору, протягом 5 календарних днів з моменту набуття чинності цього договору.

Відповідно до п. 6.1 договору, цей договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами та скріплення печатками і діє до повного виконання сторонами своїх зобов’язань за цим договором.

Відповідно п.2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов‘язання, на вимогу кредитора зобов‘язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних з простроченої суми, якщо законом або договором не встановлений інший розмір відсотків, які відповідно склали 3% річних  у сумі 6976 грн. 13  коп., інфляційні нарахування у  сумі 2172 грн. 06   коп.

Позивач звернувся до суду з  вимогами про стягнення з відповідача заборгованості у сумі 107711 грн. 00 коп., 3% річних у сумі 6976 грн. 13 коп., інфляційні нарахування у сумі 2172 грн. 06 коп.

Відповідач згідно зобов’язань по погашенню суми боргу не виконав.

Відповідач відзивом на позовну заяву  позовні вимоги відхилив, з підстав, викладених у відзиві.

Оцінивши доводи сторін у їх сукупності, господарський суд вважає позовні вимоги такими, що не підлягають до задоволення, з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 33 ГПК України,  кожна сторона повинна довести ті  обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Керуючись ст. 43 ГПК України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Позивач звернувся до господарського суду з даною позовною заявою про стягнення з відповідача заборгованості у сумі 107711 грн. 00 коп. згідно договору про відступлення права вимоги №02/07-П від 10.07.06, 3% річних у сумі 6976 грн. 13 коп., інфляційні нарахування у сумі 2172 грн. 06 коп.

Правовідносини сторін встановлені договором про відступлення права вимоги №02/07-П від 10.07.06.

Відповідно до ст.526 ЦК України зобов’язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу.

Згідно  ч.3 ст. 510 ЦК України, сторонами у зобов’язанні є боржник і кредитор.

Відповідно до ст. 513 ЦК України, правочин щодо заміни кредитора у зобов’язанні вчинюється у такій самій формі , що і правочин, на підставі якого виникло  зобов’язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові.

Згідно ст. 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов’язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ст. 516 ЦК України, заміна кредитора у зобов’язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.

Як свідчать матеріли справи, між ТОВ«Центробізнесконсалтінг»(позивачем у справі) та ТОВ  «Енерджи - Ойл»  був укладений договір про відступлення права вимоги  №02/07-П від 10.07.06, згідно якого «Первісний кредитор»передає, а «Новий кредитор»приймає на себе право вимоги, що належить первісному кредиторові, і стає кредитором за договором поставки від 23.06.04 № ЛНППР/05/41 (далі - Основний договір) укладеним між «Первісним кредитором»та ТОВ «Пламя»( далі - Боржник). «Новий  кредитор»отримує право вимоги замість «Первісного кредитора»сплатити «Боржником»суми заборгованості в розмірі та в порядку, передбаченому «Основним договором», а також всіх передбачених «Основним договором»та додатковими угодами до нього ( або іншими документами, які є невід’ємною частиною «Основного договору») штрафних санкцій ( штрафу, пені), завданих збитків за невиконання ( неналежне виконання) договірних зобов’язань.

Відповідно до ч.2 ст. 516 ЦК України встановлено, якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов’язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов’язку первісному кредиторові є належним виконанням.

В той же час відповідно до ст. 518 ЦК України боржник має право висувати проти вимог нового кредитора у зобов’язанні заперечення, які він мав проти первісного кредитора на момент одержання письмового повідомлення про заміну кредитора.

Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов’язанні, він має право висунути проти вимоги нового кредитора заперечення, які він мав проти первісного кредитора на момент пред’явлення йому вимоги новим кредитором або, якщо боржник виконав свій обов’язок до пред’явлення йому вимог новим кредитором, - на момент його виконання.

Як вбачається із матеріалів справи, відповідач належним чином не був повідомлений про відступлення права вимоги ТОВ «Енерджи - Ойл»  та прийняття таких вимог позивачем,  тому відповідачем заперечення до позивача та інших осіб не висловлювалися.

Крім того, позивач не надав до суду будь - яких доказів стосовно повідомлення  та направлення боржнику письмового повідомлення про заміну кредитора у зобов’язанні.

Згідно ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов’язанні і обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Тобто аналізи викладених положень закону визначають можливість передачі іншому кредитору обсягу дійсних прав за зобов’язанням.

Згідно ч.1 ст. 517 ЦК України, первісний кредитор у зобов’язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення.

Як вбачається із матеріалів справи, між ТОВ «Енерджи - Ойл» та ТОВ «Пламя»

(відповідачем у справі) був укладений договір поставки від 23.06.04 №ЛНППР/05/41,згідно якого «Постачальник»зобов’язаний в  встановлені цим договором строки поставити, а «Покупець»( відповідач у справі) зобов’язаний прийняти і оплатити товар - найменування, кількість, ціна, якого оговорені в специфікації ( додаток № 1 цього договору) ( далі- Товар), є невід’ємною частиною цього договору.

Окрім цього, як було встановлено господарським судом, що між ТОВ «Енерджи Ойл» та ТОВ «Пламя»була укладена додаткова угода від 24.09.05 до договору поставки № ЛНППР/05/41 від 23.06.04, якою  сторони досягли згоди п.8.1 договору та виклали його  у наступній  редакції: У зв’язку з поганими кліматичними умовами, які потягли  за собою загибель і знищення урожаю та тяжким фінансовим становищем сторони прийшли  до згоди, що борг ТОВ «Пламя»перед ТОВ «Енерджи Ойл», який складає 107711 грн. 00 коп. буде погашений до 01.10.08.

Відповідно до ч.2 ст.527 ЦК Кураїни, кожна із сторін у зобов’язанні має право вимагати доказів того, що обов’язок виконується належним боржником або виконання приймається належним кредитором чи уповноваженою на це особою, і несе ризик внаслідок непред’явлення такої вимоги.

Також, судом встановлено, що ТОВ «Енерджи Ойл»«Первісний кредитор»в порушення вимог п.3.1.1 договору про відступлення права вимоги №02/07-П від 10.07.06. не надав «Новому кредитору», документи, які є невід’ємною частиною «Основного договору», а також всі інші документи та інформацію, які є важливими та необхідними для  виконання сторонами предмету цього договору, протягом 5 календарних днів з моменту набуття чинності цього договору.

Викладене свідчить про те, що договір про відступлення права вимоги  №02/07-П від 10.07.06, укладений між ТОВ«Центробізнесконсалтінг»(позивачем у справі) та ТОВ  «Енерджи - Ойл»щодо передачі прав щодо стягнення заборгованості у сумі 107711грн. 00 коп., що утворилась у відповідача перед ТОВ «Енерджи Ойл», суперечить  вимогам закону.

Судом встановлено, що строк виконання відповідачем  умов договору  поставки № ЛНППР/05/41 від 23.06.04 та додаткової угоди від 24.09.05 до договору поставки № ЛНППР/05/41 від 23.06.04, укладених між  ТОВ «Енерджи Ойл»та ТОВ «Пламя»не настав, оскільки  згідно умов додаткової угоди від 24.09.05 до договору поставки № ЛНППР/05/41 від 23.06.04 строк виплати боргу за договором поставки сторонами змінений   та виконання  його настане 01.10.08.

Статтею 203 ЦК України визначено, що  умови угоди не можуть протирічити актам цивільного законодавства, а також моральним принципам суспільства.

Як було вказано вище та підтверджено матеріалами справи, договір про відступлення права вимоги  №02/07-П від 10.07.06 в частині передачі заборгованості  відповідача перед ТОВ «Енерджи Ойл»у сумі 107711грн. 00 коп. суперечить вимогам діючого законодавства.

На підставі викладеного, суд вважає  у задоволенні позову слід відмовити.

Відповідно до  ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень.

Як свідчать матеріали справи, позивачем не надано безспірних доказів, що відповідач має заборгованість перед позивачем за договором про відступлення права вимоги  №02/07-П від 10.07.06   у сумі 107711грн. 00 коп.

З огляду на викладене, а також приймаючи до уваги, що позивачем не були доведені ті обставини, на які він посилається як на обґрунтування своїх позовних вимог, у задоволенні позову слід відмовити.

Відповідно до ст.ст.44,49ГПК України витрати по держмиту та витрати на інформаційно - технічне забезпечення судового процесу покладаються на позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 33,43,203,510,513,514,516,517,518,526,527, ЦК України, керуючись ст. ст. 44,49, 82, 84, 85 ГПК України, суд

в и р і ш и в :

1.У задоволенні позову відмовити.

2. Судові витрати покласти на позивача.

У судовому засіданні 13.03.07 за згодою відповідача була оголошена  вступна  та резолютивна частина рішення.

Відповідно до ст. 85 Господарського процесуального кодексу України рішення набирає законної сили після десятиденного строку з дня його підписання.

Дата підписання рішення:  19.03.07.

Суддя                                                                                           Г.М.Батюк