ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

"24" січня 2007 р.                                                                            Справа  № 15/32

За позовом :    Державне територіальне-галузеве об’єднання “Південно-Західна залізниця”

До відповідача:  Товариство з обмеженою відповідальністю «Селищанський гранітний кар’єр”

про                      стягнення в сумі 29165,00 грн.

СУДДЯ  КОЛОМИС В.В.

Представники:

від позивача:       Кучер М.К. (довіреність № 241- НЮ)

від відповідача:  Ковтун О.Г.  (дов. б/н від 23.01.07 р.)

СУТЬ СПОРУ:  Позивач – Державне територіально-галузеве об’єднання “Південно-Західна залізниця” м.Київ просить суд стягнути з ТОВ «Селищанський гранітний кар’єр” с.Селище, Сарненського району, Рівненської області - 29 165,00 грн. штрафу.

Безпосередньо в судовому засіданні представник позивача повністю підтримав позовні вимоги.

Відповідач у відзиві на позов та його представник безпосередньо в судовому засіданні  позовні вимоги не визнає на тій підставі, що відповідно до стст.24, 122 Статуту залізниць України, вантажовідправник несе відповідальність за неправильно зазначені у накладній “коду та адресу” вантажоодержувача. Оскільки в накладній був неправильно вказаний тільки код вантажоодержувача, але правильно було зазначено адресу останнього, вважає, що санкції до нього застосовані неправомірно.

Крім того, на думку відповідача він повинен нести відповідальність тільки за наявності вини, яка в даному випадку з його боку відсутня, оскільки, код отримувача був вказаний безпосередньо ТОВ Українсько-російським підприємством “Ропід –Дніпро” м.Київ у наданій йому заявці.

Враховуючи це, просить в позові відмовити.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши всі фактичні докази у справі, як кожний окремо, так і в їх сукупності, давши цьому достатню і об’єктивну оцінку, суд прийшов до висновку про обгрунтованість позовних вимог .

При цьому суд встановив та врахував таке.

23 жовтня 2006 року із станції Клесів, Львівської залізниці відповідачем на станцію призначення Чернігів, Південно-Західної залізниці  у вагонах №№ 67902742, 67911321, 65753964, 66113804 та 66068149 по накладній № 713339 (а.с. 10) було відправлено вантаж-щебінь.

При цьому, у зазначеній накладній код одержувача –ВАТ “Строй –Індустрія” вказаний –3037.

Натомість, 26 жовтня 2006 року при перевірці на станції призначення Чернігів ПЗЗ, перевізних документів, зокрема, накладної, з’ясувалось, що код одержувача вказаний не вірно. Відповідно до договору про організацію перевезень вантажів і проведення розрахунків за перевезення та наданні залізницею послуги, укладеного 22.04.05 року за № 7326110 (а.с.13), ВАТ “Стройіндустрія” присвоєно  код одержувача –3027.

Викладене свідчить про те, що відповідачем у накладній був неправильно вказаний код одержувача.

Відповідно до п.2.1 розділу 2 “Правил оформлення перевізних документів”, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України від 24.11.2000 р. № 863/5084 вантажовідправником заповнюються такі графи комплекту перевізних документів, як “Одержувач” і “Його поштова адреса” –зазначаються найменування одержувача, його код та його поштова адреса з назвою міста або населеного пункту, району вулиці і  номера будинку.

Згідно п.5.5 розділу 5 “Правил оформлення перевізних документів”, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України від 24.11.2000 р. 863/5084, якщо під час перевезення вантажу, або на станції його призначення буде виявлено неправильне зазначення у накладній відомостей про адресу одержувача, його код, назву вантажу, його кількість, то з відправника стягується штраф згідно статті 122 Статуту залізниць України.

При цьому, факт неправильного  зазначення відправником указаних відомостей засвідчується актом загальної форми.

Враховуючи це, та у відповідності до п.3 “Правил складення актів”,  затверджених наказом Міністерства транспорту України від 28.05.2002 р. за № 334, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 08.07.2002 року за № 567/6855, 26 жовтня 2006 року і був складений Акт загальної форми (а.с.12).

Суд, приймаючи рішення про законність і обгрунтованість позовних вимог, насамперед врахував таке.

Відповідно до ст.6 Статуту залізниць України, перевізними документами є накладна та інші залізничні документи на вантаж. Накладна –основний перевізний документ встановленої форми, оформлений відповідно до цього Статуту та Правил, і наданий залізниці відправником разом з вантажем. Накладна є обов’язковою двохсторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу, яка укладається між відправником та залізницею на користь третьої сторони –одержувача. Накладна одночасно є договором на заставу вантажу для забезпечення гарантії внесення належної провізної плати та інших платежів за перевезення. Накладна супроводжує вантаж на всьому шляху перевезення до станції призначення.

Відповідно до положень ч.1 ст.24 Статуту залізниць України, вантажовідправники несуть відповідальність за всі наслідки неправильності, неточності або неповноти відомостей, зазначених ними у накладній.

Згідно ст. 122 Статуту залізниць України, за неправильно зазначеному у накладній коду одержувача, з відправника стягується штраф у розмірі,  згідно із статтею 118 цього Статуту.

Відповідно до ст.118 Статуту залізниць України, штраф підлягає стягненню у п’ятикратному розмірі провізної плати за всю відстань перевезення.

Як вбачається з накладної № 713339 розмір провізної плати за всю відстань перевезення складає 5833,00 грн.

Відтак, штраф, який повинен сплатити відповідач  за   допущене  порушення   складає 29 165,00 грн.

Відповідно до ст. 122 Статуту залізниць України, зазначений штраф є засобом забезпечення належного виконання відправником зобов’язань, яке випливає з договору залізничного перевезення вантажів, оформленого відповідною накладною.

З врахуванням викладеного, доводи відповідача про правильне зазначення поштової адреси вантажоотримувача, відтак безпідставність покладення на нього штрафу, не заслуговують на увагу. Останнім не оспорюється неправильне зазначення в накладній коду вантажоодержувача, а для застосування до вантажовідправника штрафних санкцій, в силу стст. 24, 122 Статуту залізниць України достатньо самого лише факту неправильного зазначення в накладній будь-якої з відомостей, передбачених у п.2.1 розділу 2 “Правил оформлення перевізних документів”.

Так само, безпідставні є посилання відповідача на відсутність в його діях вини, оскільки неправильну інформацію, щодо коду вантажоотримувача йому було надано іншою особою, а відтак на  його думку у відповідності до ст.614 ЦК України він не може нести відповідальність.

Відповідачем невірно тлумачаться норми закону.

За загальними правилами, встановленими ч.1 ст.614 ЦК України, особа, яка порушила зобов’язання несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом.

При цьому, відповідальність за зобов’язаннями, що виникають із договору перевезення встановлено статтею 920 ЦК України, відповідно з якою,  у разі порушення зобов’язань, що виникають із договору перевезення, сторони несуть відповідальність, встановлену за домовленістю сторін, якщо інше не встановлене цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами).

Викладене спростовує доводи відповідача.

Відповідно до стст.33, 34 ГПК  України кожна сторона належними і достатніми доказами повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх  вимог та заперечень.

З огляду на це, позов  обгрунтований, поданий на законних підставах, а тому підлягає до задоволення в повному обсязі.

Судові витрати, передбачені ст.44 ГПК України і понесені позивачем в зв’язку з зверненнями до суду за захистом порушеного права на підставі ст.49 ГПК України покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 49, 82-85 ГПК України, суд

ВИРІШИВ :

Позов задоволити.

Стягнути з відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю «Селищанський гранітний кар’єр”  (34552, Рівненська обл., Сарненський район, с.Селище, вул.Заводська,1а, р/р 6001 в ВКБ Приватбанк, , МФО 333391) на користь позивача - Державного територіального-галузевого об’єднання “Південно-Західна залізниця”  (01034, м.Київ, вул.Лисенка,6, ) - 29 165 (двадцять дев’ять тисяч сто шістдесят п’ять) грн. 00 коп. штрафу, 291 (двісті дев’яносто одна) грн. 65 коп. сплаченого державного мита, 118 (сто вісімнадцять) грн. 00 коп., сплаченої інформаційно- технічної послуги по забезпеченню судового процесу.

Видати накази після набрання рішенням законної сили.

Суддя

Рішення   підписано "09" лютого 2007 р.