ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Кіровоградської області
РІШЕННЯ

"26" березня 2007 р.
Справа №  11/10

Господарський суд Кіровоградської області у складі судді Коротченко Л.С. розглянув у відкритому судовому засіданні  справу № 11/10

за позовом:  товариства з обмеженою відповідальністю "Пивний Дім", м. Дніпропетровськ

до відповідача:  товариства з обмеженою відповідальністю "СД ЛТД", м. Кіровоград

про стягнення 20 491,42 грн.

Представники сторін:

від позивача - участі не брав ;

від відповідача -  Колодій В.В., директор;

від відповідача - Звіздун А.М. , довіреність № б/н  від 26.01.07

Товариство з обмеженою відповідальністю "Пивний Дім" звернулось до господарського суду з позовною заявою про стягнення з товариства з обмеженою відповідальністю "СД ЛТД" заборгованості за невиконання зобов'язань за договором в сумі 20 491 грн. 42 коп., з яких 15 603 грн. - основний борг, 2 039 грн. 94 коп. - пеня, 1 381, 80 грн. - 10 % річних, 1466, 68 грн. - інфляційні.

В наданому до суду відзиві відповідач позов заперечив,  мотивуючи тим, що позивач не виконав умови п. 3.2. укладеного між сторонами договору та не поставив товар, якість якого повинна відповідати ДСТУ і ТУ та підтверджена відповідними сертифікатами.

Дослідивши матеріали справи, надані сторонами докази, заслухавши пояснення представників відповідача,  господарський суд, -

В С Т А Н О В И В :

Між Товариство з обмеженою відповідальністю "Пивний Дім" (далі – ТОВ  „Пивний дім” або Постачальник) та  товариством з обмеженою відповідальністю "СД ЛТД (далі - ТОВ „СД ЛТД” або Покупець) 1.12.2003р. укладено договір поставки N 13/11 (далі – договір поставки).

За умовами договору поставки (п. 1.1.) Постачальник зобов'язався передати у власність Покупця товар у відповідності до накладних, що є специфікацією до договору, а Покупець зобов'язався прийняти цей товар сплатити його вартість у строк обумовлений договором.

Пунктом 3.2 договору поставки визначено, що якість  товару повинна відповідати нормам ДСТУ та ТУ; підтвердженням якості товару є копії сертифікатів відповідності та інші документи, які підтверджують якість товару, засвідчені печаткою Постачальника.

Пунктом 3.3 договору поставки визначено, що приймання товару по кількості та якості здійснюється у відповідності до діючого на момент приймання товару законодавства України.

Строк оплати товару, встановлений  п. 2.2 договору поставки - на протязі 21 дня з моменту поставки товару.

Датою поставки товару за даним договором є дата підписання накладної на партію товару повноважними представниками сторін.

09.01.2004 р. за накладною №20047 Покупцем в особі матеріально-відповідальною особи, повноваження якої визначено додатком № 1 до договору поставки отримано поставлений Постачальником товар - горілка виробництва Кременчуцького лікеро-горілчаного заводу в кількості 2972 шт. пляшок на загальну суму 15 603 грн., а саме: горілка „Пшеничная” – 743 пляшки на суму 3900,75 грн.; „Русская” – 743 пляшки на суму 3900,75 грн.; „Столичная” – 743 пляшки на суму 3 900,75 грн.; „Московская” – 743 пляшки на суму 3 900,75 грн.

Факт поставки товару – горілки на загальну суму 15 603 грн. підтверджується також відповідною податковою накладною (а.с. 16 том 1).

За доводами позивача, що викладені в письмових поясненнях № 10/2 ф/ю від 10.04.06 р., на вимоги п. 3.2 договору поставки, якість товару, поставленого Покупцю за накладною № 20047 від 09.01.2004 р. підтверджувалась сертифікатом відповідності серії ДБ № 854991 вe0ному до суду клопотанні про доручення до справи доказів, позивач стверджує, що у відповідності до договору поставки, згідно із накладною № 20047 від 09.01.04 р. на адресу відповідача було поставлено партію товару на суму 15 603 грн., якість якого була підтверджена посвідченням про якість № 153 від 21.10.2003 р.(а.с. 144 том 1).

З матеріалів даної справи вбачається, що згідно підписаної повноважними представниками відповідача відомості детального руху партії товару, отриманого від позивача за накладною № 20047 від 09.01.04 р. вбачається, що в 09.01.04 р. та 10.01.04 р. відповідачем з даної партії товару було реалізовано 454 пляшки горілки (а.с. 85 том 2).

Зі змісту вищевказаної відомості відповідача також вбачається те, що з даної партії товару 4 пляшки горілки різного найменування (по одній пляшці кожного найменування) вилучено Кіровоградською ОДПІ за актом відбору від 12.01.2004 р. та 4 пляшки горілки також по одній кожного найменування поставленої горілки вилучено Покупцем згідно комісійного акту від 12.01.04 року.

Факти вилучення горілки підтверджуються актом відбору податковою інспекцією Кіровоградської ОДПІ із складського приміщення Покупця зразків на проведення дослідження горілчаних виробів від 12.01.2004 року (а.с. 31 том 1), а також відповідним актом відбору Покупцем зразків на проведення дослідження горілчаних напоїв від 12.01.04 р. для  направлення на дослідження до Кіровоградського відділення Одеського Науково-дослідного інституту судових експертиз (а.с. 90 том 1).

10.01.04 р. Державною податковою інспекцією в м. Кіровограді проведено перевірку складських приміщень відповідача на предмет дотримання податкового законодавства, в ході якої в складських приміщеннях відповідача по вул. Володарського 76/46, м. Кіровоград виявлено горілку виробництва ЗАТ „Кременчуцький лікеро-горілчаний завод” в кількості 5076 пляшок (2 464 та  1901 пляшки),  які передані на відповідальне зберігання директору Колодій В.В. і про що складено відповідний акт  (а.с.137-138 том 2).

12.01.04 р. податковою міліцією Державної податкової інспекції в м. Кіровограді здійснено відбір зразків на проведення дослідження горілчаних виробів зі складського приміщення відповідача по вул. володарського, 76/46 , про що складено відповідний акт (а.с. 31 том 1).

В той же день, 12.01.07 р. також відповідачем комісійно відібрано зразки горілчаної продукції, одержаної від позивача за накладною № 20047 від 09.01.04 р., з метою подальшого доставлення в експертну установу, що підтверджується відповідним актом (а.с. 90 том 1).

26.01.2004 року податковою міліцією Кіровоградської ОДПІ у відповідача вилучено з обігу алкогольні напої в кількості 2 509 пляшок горілки виробництва Кременчуцького лікер о - горілчаного заводу, а саме: горілка “Руська” у кількості 679 шт., “Московська” - 659 шт., “Пшенична”- 536 шт., “Столична” – 635 шт. ОДПІ у зв’язку з невідповідністю їх вимогам ДСТУ (висновок Одеського науково-дослідного інституту судових експертиз № 39-40/13 від 19.01.2004 р.), на загальну суму 13 172,27 грн., про що складено відповідний акт прийняття з відповідального зберігання та вилучення з обігу алкогольних напоїв (а.с. 32 том 1).

Факт вилучення у відповідача горілки виробництва Кременчуцького ЛГЗ підтверджується також відповідною накладною  № 00352 від 26.01.04 року (а.с.  33 том 1).

Відповідно до висновків  Кіровоградського відділення Одеського Науково-дослідного інституту судових експертиз №39-40/13 від 19.01.2004 року, № 92/13 від 30.01.2004 року суміші які надані для дослідження, відносяться до спиртомістких сумішей, виготовлених в кустарних умовах, не відповідають ДСТУ - 12712-80 “Горілка і горілка особлива”.

Зі змісту вищезазначених висновків спеціалістів Кіровоградського відділення НДІСЕ вбачається, що об’єктом даних досліджень були пляшки з рідиною, що надійшли з відповідними листами податкової міліції ДПІ від 12.01.04 р., а також директора фірми „СД ЛТД” Колодія В.В. від 28.01.04 р. (а.с.120-124,  125-131 том 2).

За правовою природою укладений сторонами договір поставки є договором поставки, правовідносини за яким регулюються ст. 712 Цивільного кодексу України, відповідно до якої за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов’язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов’язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов’язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ч. 2 ст. 712 Цивільного кодексу України, до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором або не випливає з характеру відносин сторін.

Згідно зі ст. 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу Продавець зобов’язаний передати майно у власність, а Покупець прийняти майно та сплатити за нього певну грошову суму.

Статтею 673 Цивільного кодексу України  передбачений обов’язок Продавця передати  Покупцеві товар, якість якого відповідає умовам договору купівлі-продажу.

Пунктом 3.2 договору поставки визначено, що якість  товару повинна відповідати нормам ДСТУ та ТУ. Вимоги щодо якості спірного товару встановлені ДСТУ № 12712-80. Із наданих відповідачем документів зокрема із актів експертизи вбачається, що поставлений товар не відповідає вимогам по якості, та не може бути  використаний за призначенням.

Доказами того, що предметом експертних досліджень від 19.01.04 р. та від 30.01.04 р. є саме алкогольні напої, отримані Покупцем від Продавця 09.01.04 р. підтверджується матеріалами справи, а саме: актами відбору зразків на проведення дослідження алкогольних напоїв від 12.01.04 р., експертними висновками від 19.01.04 р. та 30.01.04 р., бухгалтерською довідкою повноважних представників Покупця про те, що дані даної довідки підтверджені записами у відповідних регістрах бухгалтерського звіту, а також доданими до довідки видатковими накладними та відповідними звітами про купівлю та реалізацію алкогольних напоїв 2, 3, 4 квартали 2003 року (а.с. 65а, 66, 67, 68, 69, 70, 71, 72, 73-78 том 1); а також довідкою відповідача про залишок горілчаних виробів Кременчугського ЛГЗ, отриманих відповідачем 04.12.2003 р., які підтверджують, що  на дату вилучення  товару, аналогічний товар, виробництва Кременчуцького лікеро-горілчаного заводу, крім того який отримано від позивача за накладними №17916 від 04.12.2003 року, №20047 від 09.01.2004 року, у нього був відсутній.

Отже, твердження позивача на відсутність доказів, які б підтверджували направлення на дослідження експертним установам отриманий саме від нього товар, є безпідставними.

Позивачем на вимогу ухвал суду від 29.01.07,  20.02.2007 р.,20.03.2007 р. не надано суду докази того, якими саме сертифікатами відповідності та посвідченнями якості підтверджувалась якість поставленого 09.01.04 року товару – алкогольних напоїв. Твердження позивача, що містяться в письмових поясненнях до суду позивача є протиріч ними.

До матеріалів справи надано посвідчення якості № 186 від 16.06.03 р., № 629 від 14.11.03 р. позивачем та відповідачем (а.с. 27,28, 47, 48 том 2), які містять різні за своїм змістом дані, а тому не можуть прийняті в якості належних доказів в розумінні ст. 34 Господарського процесуального кодексу України.

З урахуванням того, що позивач як на доказ поставки товару згідно накладної № 20047 від 09.01.04 р., якість якого підтверджується відповідними посвідченнями, посилається на посвідчення №  153 від 21.10.03 р. (а.с.26 том 1), а відповідач посилається на інші посвідчення № 752 від 29.12.03 р., № 753 від 29.12.03 р., № 189 від 26.06.03 р., № 629 від 26.11.03 р. та № 186 від 16.06.03 р. (а.с. 139 том 2), а також враховуючи те, що накладна № 20047 від 09.01.04 р. або будь-який інший документ не містить даних про те, якими саме документами позивача підтверджувалась якість поставленого 09.01.04 р. відповідачу товару, а саме горілчаних виробів, господарський суд позбавлений можливості встановити дату розливу продукції, поставленої відповідача 09.01.04 р. згідно накладної № 20047.

Крім того, господарським судом враховуються також положення Інструкції про порядок приймання продукції виробничо-технічного призначення і товарів народного споживання за якістю (далі – Інструкція), затвердженої постановою Держарбітражу при Раді Міністрів СРСР від 15.06.1966 р. № 7-П, яка відповідно до змісту постанови Верховної Ради України від 12.09.1991 р. „Про порядок тимчасової дії на території України окремих актів законодавства Союзу РСР” діяли та підлягали застосуванню під час прийняття товару 09.01.04 р.

Інструкцією ( п. в ч. 2) визначено, що з метою збереження якості товару, що поставляється виробник (відправник) зобов’язаний  забезпечити  чітке та правильне оформлення документів, що посвідчують якість і комплектність продукції, що поставляється (технічний паспорт, сертифікат, посвідчення якості, т.і.) відвантажних та розрахункових документів, відповідність вказаних ним даних про якість і комплектність продукції фактичній якості та комплектності  товару.

В супереч положень Інструкції, п. 3.2 договору поставки, ч. 2 ст. 662, ч. 1 ст. 673 Цивільного кодексу України позивачем не надано докази, на підтвердження того, які саме разом з поставленим товаром Покупцю 09.01.04 р. були передані документи, на підтвердження відповідності товару ДСТУ та ТУ.

Оскільки відсутні належні докази виконання позивачем взятого на себе зобов'язання за договором поставки щодо належної та відповідної якості поставленого товару, відсутні правові підстави для зобов’язання відповідача виконати зобов'язання щодо оплати отриманого від позивача товару.          .

Відповідно до ст.ст. 33, 34 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обставини справи, які відповідно до  законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Оскільки позивачем не доведено факт поставки відповідачеві товару, який передбачено по договору, по у відповідача відсутній обов’язок оплатити фактично одержаний товар.

Згідно ст. 614 Цивільного кодексу України особа, яка порушила зобов'язання, несе відповідальність за наявності її вини.

Враховуючи те, що поставлений відповідачу за накладною № 22047 від 09.01.04 р. позивачем товар був вилучений із обігу відповідача податковою міліцією як неякісний, тобто вибув з володіння з незалежних від відповідача причин, господарський суд не вбачає вини відповідача у порушенні зобов'язання щодо сплати отриманого ним товару.

Із матеріалів справи вбачається, що фактично одержаний відповідачем від позивача товар вибув із володіння відповідача  саме через порушення  позивачем зобов’язань щодо забезпечення належної якості поставленого товару, про що  відповідач своєчасно був попереджений відповідачем.

При цьому, господарський суд бере до уваги те, що позивачу ще в січні 2004 року стало відомо про неналежну якість поставленого 09.01.04 р. відповідачу товару, що підтверджується відповідним листом відповідача № 2 від 30.01.04 р.(а.с. 34 том 1).

Отримання позивачем вказаного листа підтверджується відповідним поштовим повідомленням про отримання 02.02.04 р. поштового відправлення (а.с. 35 том 1).

Лист № 125/ю від 25.03.2004 р., направлений позивачем факсом на адресу відповідача свідчить про те, що позивач був повідомлений про акт прийняття з відповідального зберігання від 26.01.04 р., а також про акт відбору зразків на проведення дослідження торгівельних виробів від 12.01.04 р., на що він надав відповідь про те, що до вирішення питання щодо конфіскації товару претензій до відповідача в нього відсутні. Отже, зміст даного листа свідчить про те, що позивач фактично не оспорював поставку відповідачу товару, якість якого відповідно до висновків експертної установи не відповідає певним ДСТУ та ТУ, що визначено договором поставки.

Доводи позивача в тій частині, що надана відповідачем факсимільна копія не є доказом, спростовується змістом укладеного сторонами договору поставки, а саме п. 7.2, відповідно до якого факсимільні копії документів, передані сторонами до даного договору, мають юридичну силу.

Отже, матеріалами справи доведено, що якість поставленого 09.01.04 р. відповідачу позивачем товару, не відповідала усім відповідним ДСТУ та ТУ, а тому відсутні докази виконання позивачем взятих зобов’язань за договором поставки з дотриманням всіх умов договору, зокрема пункту 3.2 договору поставки, щодо відповідної якості поставленого товару.

29.03.2004р. постановою судді Кіровського районного суду м. Кіровограда провадження по адміністративній справі про притягнення Колодій В.В. до  відповідальності за ч. 2 ст. 177-2 КупАП закрито (а.с. 108 том 1).

23.09.2005р. суддя Кіровського районного суду м. Кіровограда  постановив вилучені по даній адміністративній справі 2509 пляшок горілки передати до Кіровоградської об’єднаної державної податкової інспекції (а.с. 95 том 2).

Відповідач з метою повернення отриманого ним від позивача та вилученого товару неналежної якості на адресу податкової міліції направлено лист № 67 від 08.02.07 р. про отримання інформації щодо можливості повернення вилученого у відповідача товару (а.с.122 том 2).

Листом № 3673/10/26-32 від 16.02.07 р. Державна податкова адміністрація у м. Кіровограді підтвердила, що вилучені у відповідача алкогольні напої дійсно знаходяться в неї на зберіганні та одночасно відмовила у поверненні вилученого товару.

Враховуючи вищенаведене, господарський суд дійшов висновку про те, що у відповідача відсутній обов’язок оплатити, вилучений у нього податковою міліцією, неякісний товар.

За викладених обставин суд прийшов до висновку про те,  що позовні вимоги про стягнення з відповідача боргу в сумі  15603 грн., 2039 грн. 94 коп. пені, 1381 грн. 80 коп. 10% річних, 1381 грн. 80 коп. інфляційних втрат, у зв’язку з невиконанням відповідачем зобов’язання по оплаті товару, є необґрунтованими і задоволенню не підлягають.

Враховуючи те, що відповідачем 10.01.07 р. здійснено оплату вартості реалізованої ним 9 та 10 січня 2004 р. горілки в сумі 2 425,45 грн., що підтверджується відповідним платіжним документом № 15 від 10.01.07 р. (а.с. 84 том 2), провадження в цій частині підлягає припиненню у зв’язку з відсутністю предмету спору на підставі п. 1-1 ч. 1 ст. 80 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України судові витрати у справі покладаються на позивача.

Керуючись  ст. 49, п.1-1 ч. 1 ст. 80, ст.ст. 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ :

В частині стягнення з відповідача основного боргу в сумі 2 425,45 грн. провадження у справі припинити.

В іншій частині позову відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Дніпропетровського апеляційного господарського суду в порядку, встановленому Господарським процесуальним кодексом України.

Суддя