ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

"31" січня 2007 р.                                                                            Справа  № 15/44

За позовом:           Відкрите акціонерне товариство «Дубнобудматеріали»

До відповідача:     Виконавчий комітет Дубенської міської ради

про  визнання права власності

СУДДЯ  КОЛОМИС В.В.

Секретар судового засідання   Михалевська Л.В.

Представники:

від позивача  –   Чучалін В.І. (довіреність у справі)

Санжаревський О.І. (довіреність у справі)

від відповідача  –Мякищук О.Ф. (довіреність у справі)

Стаття  20 ГПК України роз’яснена.

В судовому засіданні оголошувалась перерва.

СУТЬ СПОРУ: Позивач –ВАТ “Дубнобудматеріали” м.Дубно звернувся до господарського суду з позовом, відповідно з яким просить визнати за ним право власності на матеріальний склад, позначений на поповерховому плані літерою “Ц”, загальною площею 363,7 кв.м та цех по виготовленню бетонних виробів, позначений на поповерховому плані літерою “Х”, загальною площею 950,8 кв.м, які знаходяться за адресою: м.Дубно, вул.Промислова,11.

Відповідач - Виконавчий комітет Дубенської міської ради у поданих на адресу суду  запереченнях посилається на відсутність у нього господарської процесуальної правоздатності, через відсутність статусу юридичної особи.

А так, вважає, що належним відповідачем у даній справі має бути Дубенська міська рада.

Позивач, дослідивши долучені відповідачем доводи, та заслухавши думку його представника, безпосередньо в судовому засіданні надав свою згоду на залучення до участі в справі іншого відповідача, а саме Дубенську міську раду.

А так, суд, враховуючи згоду позивача, вважає за можливе, не припиняючи провадження у справі здійснити заміну неналежного відповідача –виконком Дубенської міської ради, належним відповідачем –Дубенською міською радою.

Заслухавши пояснення повноважних представників сторін, дослідивши всі фактичні докази у справі, як кожний окремо, так  і в їх сукупності, давши цьому достатню і об’єктивну оцінку, суд прийшов до висновку про обгрунтованість позовних вимог.

При цьому суд встановив та врахував таке.

З метою виконання Державної приватизації майна державних підприємств,  керуючись Декретом Кабінету Міністрів України «Про приватизацію цілісних майнових комплексів державних підприємств та їх структурних підрозділів, зданих в оренду»№ 57-93 від 20.05.93 р., а також ст.6 Закону України «Про приватизацію  невеликих державних підприємств»(малу приватизацію), регіональним відділенням ФДМУ по Рівненській області 05 квітня 1994 р. було прийнято Наказ за № 301 «Про затвердження переліку об’єктів, що підлягають приватизації шляхом викупу (а.с.14).

Як вбачається з додатку № 1 до вищезазначеного наказу до переліку об’єктів, що підлягають приватизації шляхом викупу увійшло орендне підприємство - Дубенський завод по просочуванню деревини (а.с.15).

При цьому, наказом РВ ФДМУ по Рівненській області   № 257 від 28.03.94 р., було створено інвентаризаційну комісію  та комісію по оцінці вартості майна Дубенського заводу про просочуванню деревини (а.с.16,17), а  Наказом РВ ФДМУ по Рівненській області № 261 від 29.03.94 р. була створена комісія  з приватизації майнового комплексу Дубенського заводу про просочуванню деревини (а.с.18,19). Акт оцінки вартості інвентаризаційних об’єктів орендного підприємства “Дубенський завод по просочуванню деревини” було затверджено наказом РВ ФДМУ по Рівненській області 29.04.94 р. за № 366.

Враховуючи це, наказом РВ ФДМУ по Рівненській області від 31.05.94 р. за № 519 було  затверджено план приватизації та укладання договору купівлі-продажу орендного підприємства Дубенського заводу про просочуванню деревини (а.с.20,21) і, як наслідок 22 червня 1994 року був укладений відповідний договір купівлі-продажу державного майна за № 52.

Як з’ясовано судом, і згідно відомості  розрахунку   відновної вартості незавершеного будівництва станом на 01 квітня 1994 року (додаток №5  до методики оцінки вартості об’єктів приватизації) та п.3.11 Плану приватизації підприємства (а.с. 24-32) в перелік об’єктів незавершеного будівництва, які в подальшому ввійшли до статутного фонду акціонерного товариства, ввійшли насосна, 1991 року початку будівництва, вартістю на момент приватизації 24876 тис.крб., а також склад,1991 року початку будівництва, вартістю на момент приватизації 26697 тис. крб., який також будувався за власні кошти підприємства.

Викладене свідчить про те, що в процесі приватизації було створено відкрите акціонерне товариство “Дубнобудматеріали”, діючий статут якого було зареєстровано рішеннями виконавчого комітету Дубенської міської ради від 29.05.98 р.  за № 278.

Відповідно до наявної в матеріалах справи довідки ТОВ “Рівненський регіональний реєстратор” № 06-3154 від 06.07.06 р., в статутному фонді позивача державна частка акцій відсутня (а.с.38).

Наказом РВ ФДМУ по Рівненській області № 261 від 29.03.94 р. була створена комісія з приватизації майнового комплексу Дубенського заводу по просочуванню деревини (а.с.18,19). Акт оцінки вартості інвентарних об’єктів орендного підприємства  "Дубенський завод про просочуванню деревини" було затверджено наказом РВ ФДМУ по Рівненській області 29.04.94 р. за № 366.

Враховуючи це, наказом РВ ФДМУ по Рівненській області від 31.05.94 р. за № 519 було затверджено план приватизації та укладення договору купівлі-продажу орендного підприємства Дубенського заводу по просочуванню деревини (а.с.20,21) і, як наслідок 22 червня 1994 року був укладений договір купівлі-продажу державного майна за № 52 (а.с.32-35).

Як з’ясовано судом,  згідно відомості розрахунку відновної вартості незавершеного будівництва станом на 01 квітня 1994 року (додаток  №5  до методики оцінки вартості об’єктів приватизації) та п.3.11 Плану приватизації підприємства (а.с.24-32) в перелік об’єктів незавершеного будівництва, які в подальшому ввійшли до статутного фонду акціонерного товариства, ввійшли насосна, 1991 року початку будівництва, вартістю на момент приватизації 24876 тис.крб., а також склад, 1991 року початку будівництва, вартістю на момент приватизації 26697 тис.крб., який також будувався за власні кошти підприємства.

Викладене свідчить про те, що в процесі приватизації було створено відкрите акціонерне товариство “Дубнобудматеріали”, діючий статут якого було зареєстровано рішеннями виконавчого комітету Дубенської Міської ради від 29.05.98 р. за № 278.

Відповідно до наявної в матеріалах справи довідки ТОВ “Рівненський регіональний реєстратор” №06-3154 від 06.07.06 р., в статутному фонді позивача державна частка акцій відсутня (а.с.38).

Як з’ясовано під час розгляду справи, позивач при здійснені господарської діяльності та з метою ефективного використання належного йому майна за рахунок власних коштів здійснив переобладнання складу під склад для зберігання готової продукції, тобто в матеріальний склад, а насосну, відповідно, під цех по виготовленню бетонних виробів.

При цьому, здійснені позивачем вищезазначені добудови (переобладнання) здійснені в межах земельної ділянки, яка перебуває в постійному користуванні позивача та виділена для обслуговування виробничих будівель і споруд.

Як вбачається з довідки Дубенської міської інспекції ДАБК від 08.06.06 р. за № 149, (а.с.40), матеріальний склад і цех по виготовленню бетонних виробів збудовані у відповідності з державними будівельними та архітектурними нормами та можуть експлуатуватись.

При цьому, вищезазначені добудови є самочинним будівництвом, оскільки вони збудовані без належного дозволу (п. 3 ст. 376 ЦК України).

Відповідно до п. 5 ст. 376 ЦК України, на вимогу власника (користувача) земельної ділянки, суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб.

В даному випадку право інших осіб –суміжних користувачів ніяким чином не порушується, оскільки проведена реконструкція об’єкту нерухомості здійснена в межах приміщень, що належать ВАТ “Дубнобудматеріали” та в межах земельної ділянки, яка перебуває в його користуванні.

Відповідно до ст. 16 ЦК України, серед інших способів захисту права є визнання такого права.

Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Зазначене свого підтвердження при розгляді справи не знайшло.

Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може пред’явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Враховуючи викладене та зважаючи, що на даний час в зв’язку з обставинами, що склалися, позивач фактично позбавлений права вільно розпоряджатися належним йому майном, що в свою чергу є порушенням гарантованих Конституцією України, ст. 4 Закону України “Про власність”, ст. 319 ЦК України прав, суд вбачає за необхідне усунути допущені порушення та захистити право.

Судові витрати, передбачені ст. 44 ГПК України і понесені позивачем в зв’язку із зверненням до суду за захистом порушеного права, за його згодою лишаються за ним.

Керуючись ст.ст.24, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд ,–

ВИРІШИВ:

1.          Замінити первісного відповідача –виконком Дубенської міської ради–  належним відповідачем –Дубенською міською радою.

2.   Позов задоволити.

3.          Визнати право власності на матеріальний склад, позначений на поверхневому плані літерою “Ц” загальною площею 363,7 кв.м  та цех по виготовленню бетонних виробів, позначений на поверхневому плані літерою “Х” загальною площею 950,8 кв.м, які знаходяться за адресою: м. Дубно, вул. Промислова, 11,–за Відкритим акціонерного товариством “Дубнобудматеріали” (м. Дубно, Промислова, 11, ).

4.   Видати наказ після набрання судовим рішенням законної сили.

Суддя

Рішення   підписано "05" лютого 2007 р.