ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.03.07                                                                                        Справа №  8/58/07

Суддя   Попова І.А.

Позивач
Державне підприємство “Придніпровська залізниця”, м.Дніпропетровськ

Відповідач
Відкрите акціонерне товариство “Запорізький металургійний комбінат “Запоріжсталь”, м.Запоріжжя

Суддя

І.А. Попова

Представники

Позивача:
Шамрай С.В., дов. № 20 від 01.01.2007 р.

Відповідача:
Ткаченко Л.Л., дов. № 20-221  від 15.02.2007 р.
Колеснік В.А., дов № 20-383 від 04.12.2006 р.
Никоненко І.Ю., дов. № 20-421 від 12.12.2006 р.

Розглядаються позовні вимоги про стягнення з відповідача 25252 грн. 20 коп.  збору за виконання експедиторської послуги.

Розгляд справи відкладався, в засіданні оголошувалася перерва, строк вирішення спору продовжено судом відповідно до ст. 69 ГПК України. Вступну та резолютивну частини рішення оголошено в засіданні 28.03.2007 р.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, ДП “Придніпровська залізниця” та ВАТ ЗМК “Запоріжсталь” укладено договір “Про організацію перевезень вантажів і проведення розрахунків за перевезення та надані залізницею послуги” № ПР/ДН-3-05-83/251/НЮ 20/2005/1674 від 01.06.2005 р., підписаний з Доповненням № 1 узгодження вартості робіт і послуг, які виконуються залізничним транспортом за вільними тарифами, Протоколом розбіжностей, Додатковими угодами № ПР/ДН-3-05-2/326/НЮ від 01.07.2005р. та ПР/ДН-3-05-4/362/НЮ від 16.08.2005 р. Даний договір передбачає таку додаткову послугу, як візування документів.

Згідно розділу 2 п. 9 табл. 4 Тарифного керівництва № 1 візування документів полягає в одержанні від станції дозволу (візи) на ввезення і завантаження вантажу. Візування документів –це додаткова послуга виконання експедиторських операцій і за неї стягується збір згідно таблиці 4 Тарифного керівництва № 1. Відповідачем не виконуються умови Договору в частині оплати за послуги по виконанню експедиторської операції у вигляді одержання від станції дозволу (візи) на ввезення і завантаження вантажу, так як представники ВАТ ЗМК “Запоріжсталь” підписують накопичувальні картки з застереженнями. Візування у відповідності з “Правилами оформлення перевізних документів” п. 3.1 провадиться станцією без заявки і узгодження з відправником вантажу.

У вересні –жовтні 2006 р. по станціям Запоріжжя-Ліве і Кушугум відповідачеві згідно договору надавалася додаткова послуга по візуванню документів.

На підставі ст.. 22 Статуту залізниць України, Тарифного керівництва № 1 та договору відповідачеві нарахований збір за виконання експедиторської операції у вигляді одержання від станції дозволу (візи) на ввезення і завантаження вантажу на суму 25252 грн. 20 коп.

Застереження відповідача на накопичувальних картках необґрунтовані по наступним причинам:

Згідно п. 3.1 Правил оформлення перевізних документів, зареєстрованих у Міністерстві юстиції України 24.11.2000 р. за № 863/5084, візування накладної заповнюється у результаті надання дозволу на навантаження на місцях загального і незагального користування і полягає у проставлені працівниками станції або начальником станції у накладній дати (число, місяць) дозволу навантаження “Порядок візування накладних установлюється начальником станції”.

Крім того, перевізні документи по відправленню вантажів або при прийомі вантажів до перевезення, згідно Типового технологічного процесу роботи товарної контори, затвердженого наказом Укрзалізниці від 30.12.1999 р. № 378-Ц і Єдиного технологічного процесу роботи під’їзної колії ВАТ ЗМК “Запоріжсталь” і станції примикання Запоріжжя-Ліве, затвердженого у червні 2001 року, проходять дві станції і після навантаження.

Оформлення перевізних документі до навантаження у вагон здійснює відправник (у даному випадку це ВАТ ЗМК “Запоріжсталь”) і пред’являє їх товарному касиру, який перевіряє правильність заповнення перевізних документів і можливість виконання договору перевезення.

Також, згідно п. 4 змін, що вносяться до деяких нормативно-правових актів Міністерства транспорту України (затвердженого наказом Мінтрансзв’язку України 12.09.2005 р. за № 540 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 04.10.2005 р. за №1142/11422) до Правил оформлення перевізних документів, розділ 1 був доповнений новим пунктом 1.6 де зазначено “оформлені відправником перевізні документи перевіряються і візуються начальником станції або уповноваженим ним працівником станції. Перевіркою встановлюються: наявність плану (дозволу) на перевезення, відсутність заборон і обмежень у даному напрямку перевезення, платоспроможності вантажовідправника, правильність заповнення бланків перевізних документів відповідно до цих Правил, наявність необхідних додаткових супровідних документів та дозволів на відправлення вантажу (митних, карантинних, санітарних та інших контролюючих органів). Візування здійснюється після зазначеної перевірки і передує укладанню договору перевезення”.

Просить стягнути з ВАТ “Запоріжсталь” збір за виконання експедиторської операції у вигляді одержання від станції дозволу (візи) на ввезення і завантаження вантажу на суму 25252 грн. 20 коп. за період вересень – жовтень 2006 р.

Відповідач позовні вимоги не визнав, оспорюючи підстави позову зазначає, що в спірний період діяв договір №ПР/ДН-3-05-83/251/НЮ (20/2005/1674), в якому йдеться посилання на перелік послуг, які може виконувати залізниця, згідно з Тарифним керівництвом № 1. Окремо додаткова послуга як візування документів договорами не передбачена.

Посилання Позивача на Тарифне керівництво №1, як на обов'язок залізниці надання послуг з візування, не обґрунтоване. Згідно Статуту залізниць та загальним положенням Тарифного керівництва № 1, останнє установлює тарифи, розмір зборів та штрафів, але не визначає обов'язок їх виконання та сплати. Таким чином, Тарифне керівництво № 1 містить перелік послуг, які залізниця може надавати Вантажовласнику, при цьому накопичувальна картка, на підставі якої списуються відповідні суми зборів, повинна узгоджуватися між сторонами і підтверджуватися їхніми підписами. Факт надання послуги з візування накопичувальними картками не підтверджується, вони підписані з обмовками.

Ставки зборів, які застосовуються залізницею, за візування документів, згідно Тарифному керівництву №1 відносяться до операції “Отримання від станції дозволу (візи) на ввезення і завантаження вантажу”. Однак, у даному випадку, завантаження виконується безпосередньо на території відповідача, вантаж здається не на склади станції Запоріжжя-Ліве і станції Кушугум, а виставляється завантаженим у вагони, з оформленими самостійно перевізними документами. Таким чином, ця операція до відповідача не відноситься і застосовуватися не може, про що зроблено зауваження   в накопичувальних картках.

Статтею 17 Статуту залізниць передбачено, що "перевезення вантажів організовується на договірних засадах”. Згідно з п.2.2 Договору “залізниця зобов'язується приймати до перевезення вантажі Вантажовласника, для чого подавати під навантаження вагони, згідно із затвердженими планами і заявками Вантажовласника. Згідно зі ст.18 Статуту залізниць, місячне планування перевезення вантажів здійснюється залізницями відправлення на основі поточних або довгострокових договорів про організацію перевезення вантажів та замовлень відправників.

Згідно з п.1.2 Правил планування перевезень вантажів, графа “навантаження призначено на...число...міс. (візування накладної) заповнюється у разі виконання перевезень по окремим заявкам відправників (або за їх дорученням експедиторськими організаціями) або при перевезенні дрібних відправок.

Посилання Позивача на зміни, внесені до Правил оформлення перевізних

документів Наказом Мінтрансзв'язку № 540 від 12.09.05р. необґрунтовані. Пункт 1.6

передбачає тепер обов'язок Залізниці перевіряти і візувати перевізні документи, чого не було в старій редакції цих Правил, тобто візування у даному випадку не вважається

послугою. При цьому, з Статуту залізниць не виключена відповідальність відправників за неправильне оформлення накладних (ст.ст.24,122) та за недодання до накладних

супроводжуючих документів (ст.120). Крім того, у п.1.6 вказано, що наявність плану

перевезення це вже є дозвіл на перевезення. Відповідачем, згідно з п.2.2 Правил

планування перевезень та п.2.2 Договору №ПР/ДН-3-05/83/251/НЮ-20/2005/1674, надане Придніпровській залізниці місячне замовлення (плани), із зазначенням обсягів перевезень у вагонах і тонах. Тому, отримувати додатковий дозвіл від начальника станції (візування) про дату завантаження Відповідачу немає необхідності. Посилання Позивача на те, що представник Відповідача своїм підписом в накопичувальних картках підтвердив кількість завізованих накладних не відповідає дійсності.

Візування залізничних накладних необхідно тільки у випадку надання дозволу начальником станції. У тих випадках, коли навантаження    виконується    згідно з    планами    перевезень,    візування не    потребується. Нормативними актами не передбачено неприйняття вантажу до перевезення без візування залізничної накладної начальником станції, крім перевезення вантажів дрібними відправками.

Твердження позивача на обов'язковість перевірки правильності заповнення перевізних документів та можливості виконання договору перевезення, (розуміння залізницею "візування" накладних) не правомірне, тому що:

-          послуга носить підсобний характер (експедиторська операція) і не є обов'язковою;

-          згідно зі ст.24 Статуту, залізниця має право перевіряти правильність відомостей, зазначених у накладній, але не зобов'язана. Вантажовідправники несуть відповідальність за всі наслідки неправильності, неточності або неповноти відомостей, зазначених ними у накладній, про що залізниця повідомляє вантажовідправника у самому бланку залізничних накладних;

-          можливість виконання договору перевезення, можливість приймання вантажу станцією призначення, згідно її спеціалізації, визначена заздалегідь затвердженими залізницею планами;

-          перевіряти відсутність заборон або обмежень - це зобов'язання залізниці (ст.29 Статуту, п.16.7 Договору про експлуатацію під'їзної колії) своєчасно повідомити вантажовідправників про цей факт. Тому, до додаткової послуги ці умови не відносяться.

Заслухавши представників, вивчивши додані докази, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню внаслідок наступного:

Відповідно до ст.. 22 Статуту залізниць України за договором залізничного перевезення вантажу залізниця зобов'язується доставити ввірений їй вантажовідправником вантаж у пункт призначення в зазначений термін і видати його одержувачу,  а відправник  зобов'язується сплатити за перевезення встановлену плату. Виконання залізницею  додаткових операцій, пов'язаних з перевезенням  вантажів (завантаження,  розвантаження,  зважування, експедирування тощо), здійснюється на підставі окремих договорів. Встановлено, що сторонами по справі 01.06.2005 р. укладено договір № ПР/ДН-3-05-83/251/НЮ/20/2005/1674 про організацію перевезень вантажів і проведення розрахунків  за перевезення та надані залізницею послуги, предметом якого є надання залізницею послуг,  пов’язаних з перевезенням вантажів та проведення розрахунків за надані послуги.

За вказаним договором залізниця зобов’язалася приймати до перевезення та видавати вантажі вантажовласника, подавати під навантаження вагони згідно із затвердженими планами і заявками вантажовласника та надавати йому додаткові послуги, пов’язані з перевезенням вантажів, перелік яких зазначається в Тарифному керівництві № 1 та доповненні № 1 до цього договору. Тарифним керівництвом № 1 передбачений перелік додаткових операцій, що може надавати залізниця, пов’язаних з перевезенням вантажів. При цьому, додаткові послуги можуть надаватися, як за встановленими тарифами, так і за вільними тарифами, які узгоджуються сторонами. Тобто, доповнення № 1 до договору № ПР/ДН-3-05-83/251/НЮ/20/2005/1674 є за своєю правовою природою угодою сторін про встановлення розмірів плати за ту чи іншу додаткову послугу. Перелік видів перевезень, робіт і послуг, які виконується залізничним транспортом за вільними тарифами встановлений п. 26 розділу І Тарифного керівництва № 1.

Крім того, залізницею можуть виконуватися й додаткові операції, пов’язані з перевезеннями вантажів за встановленими тарифами. У зв’язку з доповненням Правил оформлення перевізних документів пунктом 1.6, залізниця виконує обов’язкову додаткову операцію, пов’язану з перевіркою перевізних документів та їх візування, що передує укладанню договору перевезення, оскільки договір про перевезення вважається укладеним з моменту прийняття вантажу до перевезення, що засвідчується накладенням календарного штемпеля станції відправлення в перевізних документах. Така додаткова послуга, пов’язана з перевезенням вантажу, передбачена п. 9 розділу ІІ Тарифного керівництва № 1 (відповідно до п. 2.2 договору № ПР/ДН-3-05-83/251/НЮ/20/2005/1674) та плата за неї стягується згідно Тарифного керівництва № 1.

Доводи відповідача щодо того, що зазначену операцію (перевірка та візування), залізниця виконує лише при перевезенні вантажів дрібними відправками спростовуються вищенаведеним та самим текстом п. 1.6 Правил оформлення перевізних документів.

Вимоги про стягнення збору за додаткові послуги, надані залізницею у вересні –жовтні 2006 р. підлягають задоволенню.

Судові витрати покладаються на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 49, 82-84 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити.

Стягнути з Відкритого акціонерного товариства “Запорізький металургій комбінат “Запоріжсталь” (69008, м. Запоріжжя , Південне шосе, 72, ) на користь Державного підприємства “Придніпровська залізниця” (49602, м.Дніпропетровськ, пр. К.Маркса, 108, ) 25252 грн. 20 коп. збору за виконання експедиторської операції, 370 грн. 52 коп. судових витрат. Видати наказ.

Суддя                                                                                                І.А. Попова

Рішення підписано 04 квітня  2007 року.