ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
АВТОНОМНОЇ РЕСПУБЛІКИ КРИМ
УХВАЛА

19.02.2007
Справа №2-24/470-2007

По скарзі – ДПІ у м. Сімферополі (м. Сімферополь, вул. М.Залкі, 19) До  Державної виконавчої служби у Київському районі м. Сімферополя  ( м. Сімферополь, бул.Франко, 25, к.401)

боржник – СПД Осуховська О.С. ( м. Сімферополь, вул.Лермонтова,16,кв.40)

Скарга на дії ДВС.

Суддя Колосова Г.Г.

П Р Е Д С Т А В Н И К И:

Від заявника – Щербіна Д.С., гол.держ.подат.інспектор, дов. у справі

Від ВДВС  -  Щедов А.В.,  держвиконавець, довіреність у справі.

Від  боржника- не з’явився.

СУТЬ СПОРУ:

Заявник звернувся до суду зі скаргою на дії ДВС в Київському районі м. Сімферополя та просить визнати недійсною постанову ДВС від  01.11.2006р. про повернення виконавчого документа по виконанню  наказу ГС АР Крим від 23.07.2004р. по справі № 2-139544-2004.

Боржник двічі явку представника до судового засідання не забезпечив, про час слухання справи належним чином повідомлений рекомендованою поштою.

ВДВС в Київському районі м. Сімферополя у відзиві на позов просить визнати дії державного виконавця по винесенню постанови про відкриття виконавчого провадження правомірними, з причин, викладених у відзиві.

Розглянувши матеріали скарги, заслухавши представника заявника та  ВДВС, суд –

ВСТАНОВИВ:

Рішенням від 23.07.2004р. у справі 2-13/9544-2004  Господарський суд АР Крим стягнув в дохід Державного бюджету України з СПД Осуховської О.С. 1000грн. штрафу.

Після набрання рішенням суду законної сили, був виданий наказ ГС АРК від  23.07.2004р. у справі  № 2-13/9544-2004.

Постановою ДВС в Київському районі м. Сімферополя від 01.11.2006р., яка надійшла на адресу стягувача- 30.11.2006р.(вх. № 239871) повернуто виконавчий документ по примусовому стягненню за наказом  ГС АРК у справі № 2-13/9544-2004 на підставі п.4 ст. 40 Закону України „Про виконавче провадження” в зв’язку з тим, що „ згідно відомостей Сімферопольського БРТІ  боржник - Осуховська О.С. має квартиру за адресою м. Сімферополь, вул.Лермонтова,16, кв. 40, на яку державним виконавцем  був накладений арешт. Боржник не працює, автотранспорт в неї відсутній.  Арешт рухомого майна не здійснений в зв’язку з відсутністю можливості увійти в приміщення боржника  для здійснення виконавчих дій. Стягувачеві був направлений запит про авансування витрат, пов’язаних з  примусовим  входом до квартири боржника, а при відсутності майна, яке підлягає опису та арешту, витрат пов’язаних з реалізацією домоволодіння, яке належить боржнику. Авансування у встановлений строк не було здійснено. Частково   утримано та перераховано 480грн.”

Заявник вважає постанову ДВС неправомірною і такою, що підлягає скасуванню, оскільки п.4 ст.40  Закона України „Про виконавче провадження”, яким керується ДВС,  наділяє його правом повернення  виконавчого документу стягувачеві  у разі, якщо стягувач перешкоджає провадженню виконавчих дій або не здійснює авансування витрат на проведення  виконавчих дій, якщо їх авансування передбачено цим Законом, незважаючи на попередження державного виконавця про повернення йому  виконавчого документа.

ДПІ в м. Сімферополі не перешкоджає  провадженню виконавчих дій, а щодо авансування витрат на проведення виконавчих дій  вважає, що  ДПІ- є бюджетною установою. Кошторисом витрат ДПІ в м. Сімферополі не передбачена  стаття  на авансування  проведення виконавчих дій.

Розглянувши матеріали скарги, доводи заявника, викладені в скарзі, суд вважає, що вона підлягає  задоволенню за наступних підстав:

Відповідно до ч.1 ст.5 Закону України  від 21.04.1999р. № 606 „Про виконавче провадження” (далі – Закон) державний виконавець зобов’язаний вживати заходів примусового виконання рішень, встановлених цим Законом, неупереджено, своєчасно, повно вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до ст.7 Закону державний виконавець зобов’язаний використовувати надані йому права у точній відповідності із законом і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів громадян і юридичних осіб.

Пункт 4 ст.40  Закона України „Про виконавче провадження” № 606, на який посилається  ДВС в Київському районі м. Сімферополя,  наділяє його правом повернення  виконавчого документу стягувачеві  у разі, якщо стягувач перешкоджає провадженню виконавчих дій або не здійснює авансування витрат на проведення  виконавчих дій, якщо їх авансування передбачено цим Законом, незважаючи на попередження державного виконавця про повернення йому  виконавчого документа.

Крім того, статтєю 48  Закону № 606 передбачено, що з метою забезпечення  провадження виконавчих дій стягувач  може за погодженням із державним виконавцем внести на депозитний рахунок відповідної державної виконавчої служби певну грошову суму для здійснення необхідних витрат або для покриття їх частини, якщо інше не передбачено цим Законом.

Обов’язковість здійснення авансових платежів, зокрема, у випадку необхідності проникнути у приміщення боржника  Закон  „Про виконавче провадження” не передбачає.

До того ж ДПІ в м. Сімферополі  є бюджетною установою.

Згідно з п.6 ч.1 ст. 2 Бюджетного кодексу України бюджетна установа- це орган, установа або організація, визначена Конституцією України, а також установа або організація, створена у встановленому порядку  органами державної влади, органами влади Автономної Республіки Крим або органами місцевого самоврядування, яка  повністю утримується  за рахунок відповідного державного бюджету або місцевих бюджетів. Бюджетні установи є неприбутковими.

Відповідно із ст. 23 Бюджетного кодексу України будь-які бюджетні зобов’язання і платежі з бюджету дозволено здійснювати лише при наявності відповідного бюджетного призначення.

У статті  5 Закону № 606 встановлені обов’язки та права  державних виконавців, серед яких  передбачено, що державний виконавець може безперешкодно входити до приміщень і сховищ, що належать боржникам або зайняті ними, проводити огляд зазначених приміщень і сховищ, при необхідності примусово відкривати їх в установленому порядку, опечатувати ці приміщення і сховища.

У цей  же статті  передбачено, що  у разі необхідності для проведення чи організації  виконавчих дій залучати на платній основі, у тому числі за рахунок авансового внеску стягувача, суб’єктів господарювання, які у встановленому законом порядку одержали ліцензії...

Таким чином суд дійшов висновку про те, що дії ДВС в Київському районі м. Сімферополя по винесенню постанови про повернення  виконавчого документа стягувачу  від 01.11.2006р. є  неправомірними.

За таких обставин, суд вважає скаргу  ДПІ в м. Сімферополі на дії ДВС в Київському районі м. Сімферополя обґрунтованою та підлягаючою задоволенню.

З урахуванням викладеного, суд керуючись 121-2 Господарського процесуального кодексу  України,

УХВАЛИВ:

Скаргу ДПІ в м.Сімферополі на дії ДВС в Київському районі м.Сімферополя задовольнити.

Скасувати постанову Державної виконавчої служби в Київському районі м. Сімферополя від 01.11.2006р.

Суддя Господарського суду

Автономної Республіки Крим                                        Колосова Г.Г.