ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"23" березня 2007 р.
Справа  № 26/32-07-425

За позовом : відкритого акціонерного товариства „Запорізький металургійний

комбінат „Запоріжсталь”

до відповідача : Одеська залізниця

про стягнення 2021 грн. 90 коп.

Суддя Никифорчук М.І.

за участю представників :

від позивача : Федорченко Д.О. за довіреністю;

від відповідача : Кірічек С.В. за довіреністю;

Суть спору : позивачем заявлено вимога про стягнення з відповідача вартості  вагової нестачі прокату чорних металів.

Представник позивача вимоги підтримує.

Представник відповідача з вимогами не згоден, про що зазначив у відзиву на позов.

Розглянувши матеріали справи, вислухавши представників сторін, господарський суд, -

у с т а н о в и в :

На виконання умов залізничної накладній № 45868571, яка є договором перевезення вантажу згідно ст. 6 статуту залізниць України, у вагоні № 53503942 позивачем 16.06.2006р. на адресу Одеського морського торговельного порту відвантажено прокат чорних металів у кількості 11 пачок. ( далі –товар).

На станції призначення Товар прибув з нестачею маси, у зв’язку з чим на станції 20 липня 2006 р складені акти загальної форми № 2950 Г та № 157/П та згідно ст. 129 Статуту залізниць України.

24 липня 2006 р. складений комерційний акт № БК 012506*78, згідно якого у вказаному вагоні виявлено пошкодження 1 пачки металу, у зв’язку з чим виявлено нестачу 13 листів вантажу у масі 1035 кг. Вантаж прибув у технічному справному вагоні.

Згідно переуступного напису, зазначеного у п. 5 вказаній накладній право на пред’явлення претензії та позову вантажоодержувачем Одеський морський торговельний  порт надано  вантажовідправнику ВАТ „Міттал Стіл Кривий Ріг”.

Згідно наданого позивачем розрахунку, який суд вважає правильним, сума нестачі товару складає 2021 грн. 90 коп.

Згідно вимог ст.110 Статуту залізниця несе відповідальність за забереження вантажу від часу його прийняття для перевезення і до моменту видачу одержувачу.

Проте, відповідно до п. „а” ст. 111 Статуту, залізниця звільняється від відповідальності за недостачу вантажу за умови надходження його у непошкодженому вагоні з непошкодженими пломбами відправника чи без пломб, коли таке перевезення дозволено Правилами, а також якщо вантаж прибув у непошкодженому відкритому рухомому складі, завантаженому засобами відправника, якщо немає ознак втрати, псування або пошкодження вантажу під час перевезення.

Згідно вимог ст. 113 Статуту, - за незбереження (втрату, нестачу, псування і пошкодження) прийнятого до перевезення вантажу, багажу, вантажобагажу залізниці несуть відповідальність у розмірі фактично заподіяної шкоди,  якщо не доведуть, що втрата, нестача, псування, пошкодження виникли з незалежних від них причин.

Згідно вимог ст. 129 цього ж Статуту, обставинами,  що можуть бути  підставою  для  матеріальної відповідальності залізниці, вантажовідправника, вантажоодержувача, пасажирів під час залізничного перевезення, засвідчуються комерційними актами або актами загальної форми, які складають станції залізниць. Комерційний акт складається для засвідчення таких обставин як невідповідність найменування, маси і кількості місць вантажу, багажу чи вантажобагажу натурою з даними, зазначеними у транспортних документах.

Зазначені статті Статуту кореспондуються з ч. 1 ст. 362 ЦК України, згідно з вимогами якої перевізник відповідає за втрату, нестачу і пошкоджєння прийнятого до перевезення вантажу, якщо не доведе, що втрата, нестача або пошкодження сталися не з його вини.

Заперечення відповідача, зазначені у відзиву на позов, щодо звернення позивача до господарського суду в порушення встановленого частиною 5 статті 8 ГПК України порядку стягнення визнаних сум, господарський суд відхиляє, оскільки визнання претензії відповідача не позбавляє його права на звернення за захистом порушеного права до господарського суду.

З вищеприведеного випливає, що оскільки вантаж прибув у технічно справному вагоні, але є ознаки втрати вантажу, тому господарський суд вважає, що в даному випадку є вина залізниці за нестачу вантажу.

Згідно вимог ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини на які  вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Згідно частини першої статті 43 ГПК України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об*єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи і їх сукупності, керуючись законом.

Аналізуючи приведені сторонами докази, суд погоджується з позицією позивача, про зазначено вище, тому заперечення відповідача до уваги не приймаються.

Керуючись статтями 44, 49, 82 –84  Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов - задовольнити.

Стягнути з Одеської залізниці ( 65023, м. Одеса, вул. Пантелеймонівська, 19;               р/р 1 в Одеській філії АБ «Експрес-Банк»в м.Одесі, МФО 328801, ОКПО 01071315) на користь відкритого акціонерного товариства „Запорізький металургійний  комбінат „Запоріжсталь” ( 69008, м. Запоріжжя, вул. Південне шосе, 72; р/р 0001 у АКБ  „Індустріалбанк”, МФО 313849, код ЗКПО 00191230 ) :                            2021 грн. 90 коп. - вартості нестачі прокату чорних металів, держмита в сумі 102 грн. та 118 грн. витрат на інформаційне –технічне забезпечення судового процесу.

Суддя                                                                                       Никифорчук М.І.