ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД  УКРАЇНИ
УХВАЛА

22 травня 2007 р.

№ 7/448

Вищий господарський суд України  у складі колегії суддів:

головуючого судді

Добролюбової Т.В.

суддів

Гоголь Т.Г.

Продаєвич Л.В.

розглянувши

касаційну скаргу

Суб'єкта  підприємницької діяльності ОСОБА_1

на постанову

Київського апеляційного
господарського суду

від

13.02.2007 року

у справі

№ 7/448

господарського суду

міста Києва

за позовом

Товариства з обмеженою
відповідальністю  “Торговий дім
“Параді”

до

Суб'єкта  підприємницької діяльності ОСОБА_1

про
за зустрічним позовом до
про

розірвання договору та стягнення
13133грн Суб'єкта  підприємницької діяльності
ОСОБА_1 Товариства з обмеженою відповідальністю  “Торговий дім “Параді” стягнення 13132грн.

ВстановиВ:

Касаційна скарга Суб'єкта
підприємницької діяльності ОСОБА_1 від 07.05.2007 року не відповідає вимогам
розділу ХІІ1 Господарського процесуального кодексу України з
наступних підстав.

Відповідно до частини 3 статті 111
Господарського процесуального кодексу України касаційна скарга підписується
особою, яка подала скаргу або її уповноваженим представником. Від імені
Суб'єкта  підприємницької діяльності
ОСОБА_1 касаційну скаргу підписано її представником  -ОСОБА_2.

Касаційна скарга без довіреності
підписується керівником, а в разі її підписання представником скаржника, то на
вчинення такої процесуальної дії останній повинен бути уповноважений
довіреністю, засвідченою підписом керівника та печаткою підприємства із
обов'язковим залученням такої довіреності до скарги.

З доданих до касаційної скарги
додатків колегія суддів Вищого господарського суду України не вбачає, що
ОСОБА_2  має право підпису цієї скарги
від імені Суб'єкта  підприємницької
діяльності ОСОБА_1

Відповідно до пункту 4 частини 1
статті 111  Господарського  процесуального кодексу України касаційна
скарга за змістом  повинна містити вимоги
особи, що подала скаргу, із зазначенням суті порушення або неправильного
застосування норм матеріального права. Тобто, має чітко викладатися зміст
порушення з обґрунтуванням порушених норм законодавчими актами та вказуватися
конкретні  їх пункти та статті.

Однак у поданій скарзі не зазначено
суті порушення або неправильного застосування апеляційним судом при вирішенні
спору норм матеріального чи процесуального права на підставі встановлених саме
судовими інстанціями обставин справи та прийнятих доказів, а є лише посилання
на певні норми законодавства, та посилання скаржника на те, що суд не дослідив
всіх доказів у справі.

Касаційна інстанція зауважує на
тому, що відповідно до приписів частини 3 статті 111 3 Господарського
процесуального кодексу України після усунення обставин, зазначених у пунктах 1,
2, 3, 4, 6 частини першої цієї статті, сторона у справі має право повторно
подати касаційну скаргу з додержанням стислих строків для виправлення.

Враховуючи наведене та керуючись
пунктами 1, 6 статті 1113 Господарського процесуального кодексу
України,  Вищий господарський суд України

у х
в а л и в :

Касаційну скаргу Суб'єкта
підприємницької діяльності ОСОБА_1 від 07.05.2007 року на постанову  Київського апеляційного господарського суду
від 13.02.2007 року у справі № 7/448  та
додані до неї документи  повернути
скаржнику без розгляду.

Головуючий суддя

Т.Добролюбова

судді:

Т.Гоголь

Л.Продаєвич