ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"07" березня 2007 р.
Справа  № 16/21-07-390

Господарський суд Одеської області

У складі судді Желєзної С.П.

Секретаря судових засідань Шевченко Г.В.

За участю представників сторін:

Від позивача:           не з’явився;

Від відповідача:       Лебедін Ю.І. за дов. №2 від 06.02.2007р.;

Розглянувши у відкритому судовому засіданні (з оголошенням перерви згідно ст. 77 ГПК України) справу за позовом приватного підприємства “Іскра” до сільськогосподарського кооперативу “Нова Царичанка” про витребування майна із чужого незаконного володіння,  -

ВСТАНОВИВ:

Приватне підприємство “Іскра” (далі по тексту ПП “Іскра”) звернулось   до господарського суду Одеської області з позовними  вимогами до сільськогосподарського кооперативу “Нова Царичанка” (далі по тексту СГК “Нова Царичанка”) про витребування із незаконного володіння відповідача  майнового комплексу згідно договору оренди майна від 09.03.2001р. та акту приймання-передачі основних засобів та майна згідно списку під борги.

Заявою від 20.02.2007р., наданою у судовому засіданні 22.02.2007р.  ПП “Іскра” позовні вимоги були доповнені визначенням переліку майна, яке  підлягає витребуванню  із незаконного володіння СГК “Нова Царичанка” та вимогою  про витребування  з незаконного володіння  майна, яке належить ПП “Іскра” на праві власності, а саме: комбайн Дон-680, приміщення бані, обладнання пекарні, основне стадо тварин (свиноматки у кількості 20 голів) та незавершене будівництво.

СГК “Нова Царичанка” повністю заперечує проти заявлених вимог з підстав, викладених у відзиві на позов від 05.02.2007р.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення та доводи   учасників процесу, суд встановив наступне.

В обґрунтування заявленого позову ПП “Іскра” посилається на договір оренди від 09.03.2001р., укладений між ПП “Іскра” та співвласниками у кількості 522 фізичних осіб, відповідно до умов якого співвласники передають в оренду   підприємству належні їм на праві спільної часткової власності основні засоби господарства строком на 5 років. Перелік переданого майна   визначений у додатку №2 до договору та складає  нерухоме та рухоме майно. Позивач стверджує, що саме майно, перелічене у додатку №2 до договору оренди від 09.03.2001р. в нинішній час знаходиться у незаконному користуванні відповідача, що призвело до порушення прав ПП “Іскра” як орендаря спірного майна. Крім того, позивач наголошує на привласненні відповідачем майна, а   саме: комбайн Дон-680, приміщення бані, обладнання пекарні, основне стадо тварин (свиноматки у кількості 20 голів) та незавершене будівництво, яке належить ПП “Іскра” на праві власності.

Дійсно, приписами ч. 1 –3 ст. 48 Закону України “Про власність” від 07.02.1991р. №697-ХХІІ  (з наступними змінами та доповненнями) передбачено, що Україна законодавчо   забезпечує  громадянам, організаціям  та  іншим  власникам  рівні  умови   захисту   права власності. При цьому, власник  може  вимагати  усунення будь-яких порушень його права, хоч би ці порушення  і  не  були  поєднані  з  позбавленням володіння, і відшкодування завданих цим збитків. Захист  права  власності  здійснюється  судом,  господарським судом або третейським судом.

Однак, при вирішенні даного спору, суд вважає за необхідне звернутися до положень листа Вищого арбітражного суду України від 31.01.2001 р.  N 01-8/98 “Про деякі приписи законодавства, яке регулює питання, пов'язані із здійсненням права власності та його захистом”. Згідно вимог  п.6.1. цього  листа,  власник вправі вимагати  повернення (віндикації)  свого майна з  чужого незаконного володіння, а також належного  йому майна, придбаного володільцем від особи, яка не мала права його відчужувати. Позивачем за таким позовом  може бути власник майна, який на момент подання позову не володіє цим майном, і юридична особа, за якою майно закріплене на праві повного господарського відання або оперативного управління. Відповідачем у справі виступає  особа,  що на момент подання позову фактично володіє майном без підстав, передбачених законом або адміністративним актом чи договором, які відповідають вимогам закону. Власник  вправі витребувати  своє  майно від  особи, у  якої  воно фактично знаходиться у незаконному володінні.  Позов про витребування майна, поданий до особи,  у незаконному володінні  якої це  майно раніше  перебувало, але у якої воно  на момент розгляду справи в  арбітражному суді відсутнє, не може бути задоволений.

При цьому, позивачем не надано суду жодного доказу  на підтвердження наявності  у ПП “Іскра” правовстановлюючих документів на майно, а саме:  комбайн Дон-680, приміщення бані, обладнання пекарні, основне стадо тварин (свиноматки у кількості 20 голів) та незавершене будівництво. Більш того,  позивачем не вказано ніяких родових ознак заявленого до витребування    із зазначеного переліку майна, таки як місце розташування об’єктів, технічних характеристик та інші, що призводе до неможливості встановити яке саме  майно вимагає повернути позивач.

Згідно вимог ст.  32 ГПК України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення  господарського спору. Статтею 33 ГПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на   які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Крім того, докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Однак, позивачем в супереч приписам ст.ст.32, 33 ГПК України, не надано суду жодного доказу на підтвердження знаходження майна, яке є предметом спору по даній справі у користуванні або  володінні  СГК “Нова Царичанка”.

Твердження позивача щодо внесення орендованого ним за договором оренди від 09.03.2001р., укладеного між ПП “Іскра” та співвласниками у кількості 522 фізичних осіб майна до статутного фонду СГК “Нова Царичанка” не заслуговують на увагу суду з огляду на створення кооперативу п’ятью фізичними особами та відсутністю доказів на передачу даними особами до кооперативу саме майна, яке було предметом договору оренди від 09.03.2001р.

Підсумовуючи наведене, суд оцінює позовні вимоги необґрунтованими, недоведеними та такими, що не базуються на законних підставах, у зв’язку з   чим у задоволенні позову ПП “Іскра” необхідно відмовити у повному обсязі.

Враховуючи відсутність доказової бази на підтвердження заявлених  вимог та висновки,  до яких дійшов суд при вирішенні даного спору, суд вважає за недоцільне надавати правову оцінку запереченням відповідача, викладеним ним по тексту відзиву на позов.

Судові витрати зі сплати державного мита та витрат на  інформаційно-технічне забезпечення судового процесу, слід покласти на позивача згідно зі ст. 44,  ст. 49 ГПК України.

Керуючись ст.ст. 44, 49, 82-85 ГПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1.          В позові відмовити.

Рішення набирає законної сили в порядку, передбаченому ст. 85 ГПК України.

Рішення підписано 20.03.2007р.

Суддя                                                                                       Желєзна С.П.