ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

05.04.07 р.                                                                               Справа № 45/75

за позовом: Відкритого акціонерного товариства „Авдіївський коксохімічний завод”, , м.Авдіївка

до відповідача: Державного підприємства „Донецька залізниця”, , м. Донецьк

про стягнення 1 479 грн.86 коп.

Суддя Б.Д. Плотніцький

при секретарі судового засідання Івашури О.А.

Представники:

Від позивача: Плуталова Н. В.   – довір.

Від відповідача: Бородіна О.Г. – юрисконс.

В засіданні суду брали участь

СУТЬ СПОРУ:

Позивач, Відкрите акціонерне товариство „Авдіївський коксохімічний завод”, м.Авдіївка звернувся до господарського суду Донецької області з позовом до відповідача, Державного підприємства “Донецька залізниця”, м. Донецьк, про стягнення вартості втраченої продукції у сумі 1 479 грн. 86 коп.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на факт недостачі під час перевезення, комерційний акт, претензію та ст.ст. 110, 127 Статуту залізниць України.

Відповідач у відзиві на позов №2022/540 від 27.03.2007р. позовні вимоги не визнає.

В обґрунтування своїх заперечень відповідач стверджує про звільнення його від відповідальності, в тому числі і за втрату вантажу, якщо останній прибув у вагоні, який не має ознак втрати.

На підставі ст.ст.24, 111 Статуту залізниць України, Державне підприємство „Донецька залізниця” просить відмовити в задоволенні позовних вимог позивачу.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, господарським судом встановлено наступне:

У відповідності із накладними №48509069 та №48509070 Державним підприємством „Донецька залізниця” були прийняті до перевезення з вантажем – вугільним концентратом вагони №65758560 з вагою 66 000кг. та №66961772 з вагою 65 000 кг.

У вказані вагони вугільний концентрат був завантажений насипом.

Вантажовідправником є Центральна збагачувальна фабрика „Добропільська”, постачальником - Товариство з обмеженою відповідальністю „Метінвест Холдинг”, а вантажоотримувачем є позивач за цим позовом – Відкрите акціонерне товариство „Авдіївський коксохімічний завод”, м.Авдіївка.

03.09.2006р. на станції Авдіївка Державного підприємства „Донецька залізниця” були складені комерційні акти №БН680376/158 та №БН680377-159.

Згідно з даними комерційними актами був зафіксований факт наявності слідів виїмок та поглиблень, зокрема актом №БН680376/158 у вагоні №65758260 була виявлена  недостача вантажу у кількості 1 850кг., вага по накладній 66 000 кг., фактична – 64 150 кг.

Актом №БН680377-159 у вагоні №66961772 недостача становить 1 900кг., вага по накладній 65 000 кг, фактична 63 100 кг.

Відповідно до наданого позивачем рахунку - фактури №СФ-9866 від 27.09.2006р. сума відповідальної недостачі, позивач стверджує про недостачу у сумі 1 479 грн. 86 коп.

На підставі викладеного, Відкрите акціонерне товариство „Авдіївський коксохімічний завод”, м.Авдіївка на адресу відповідача направило претензію №11/25/158 від 26.10.2006р. з вимогою відшкодувати недостачу продукції.

Але вказана претензія з боку Державного підприємства „Донецька залізниця” залишена без задоволення.

За таких підстав позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача вартості втраченої продукції у сумі 1 479 грн. 86 коп.

Відповідач позовні вимоги не визнає та у відзиві на позов просить суд відмовити Відкритому акціонерному товариству „Авдіївський коксохімічний завод”, м.Авдіївка в задоволенні позовних вимог.

Виходячи з принципу повного, всебічного та об’єктивного розгляду всіх обставин справи, господарський суд вважає вимоги позивача такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі, враховуючи наступне:

Відповідно до ст.4-3 Господарського процесуального кодексу України судочинство в господарських судах здійснюється на засадах змагальності.

У відповідності із ст.113 Статуту залізниць України за незбереження (втрату, нестачу, псування і пошкодження) прийнятого до перевезення вантажу, багажу, вантажобагажу залізниці несуть відповідальність у розмірі фактично заподіяної шкоди, якщо не доведуть, що втрата, нестача, псування, пошкодження виникли з не залежних від них причин.

Як було встановлено судом з накладних №48509069 та №48509070, залізницею вантаж був прийнятий до перевезення без заперечень з наступною вагою нетто: вагон №65758260 - 66 000 кг., вагон №66961772 - 65 000 кг.

Факт прийняття підтверджується печаткою про прийняття до перевезення на вказаних накладних.

Згідно з пунктом 2 ст. 308 Господарського кодексу України відповідальність перевізника за збереження вантажу виникає з моменту прийняття вантажу до перевезення.

При цьому, ст. 110 Статуту залізниць України передбачає, що залізниця несе відповідальність  за  збереження  вантажу від  часу його прийняття для перевезення і до моменту видачі одержувачу або передачі згідно з Правилами перевезення вантажів іншому підприємству.

Судом встановлено, що після прибуття вантажу на станцію призначення була виявлена недостача по вагонам №65758260 та №66961772 загальною вагою 3,75тони.

У відповідності із ст.26 Закону України „Про залізничний транспорт” обставини, які можуть служити підставою для майнової відповідальності перевізників, відправників і одержувачів вантажу, багажу, вантажобагажу, пасажирів, засвідчуються актами.

При дослідженні матеріалів справи було встановлено, що факт недостачі був зафіксований комерційними актами №БН680376/158 та №БН680377-159 складеними 03.09.2006р., копія яких наявна в матеріалах справи (а.с.6,8).

Даним актом засвідчений факт наявності у вагоні слідів виїмок та поглиблень.

За приписом ст. 127 Статуту залізниць України залізниця  несе  матеріальну відповідальність за втрату, недостачу, псування або пошкодження прийнятого до перевезення багажу, вантажобагажу, а також за прострочення його доставки, якщо не  доведе, що втрата, недостача, псування, пошкодження, прострочення відбулися не з її вини.

Одночасно, згідно ст.114 Статуту залізниць України залізниця  відшкодовує фактичні збитки,  що виникли з її вини під час перевезення вантажу, а саме за втрату чи недостачу - у розмірі дійсної вартості втраченого вантажу чи його недостачі.

За приписом ст.33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести обставини, на які вона посилається в обґрунтування своїх вимог або заперечень.

Всупереч вимогам ст.33 Господарського процесуального кодексу України та ст. 127 Статуту залізниць України відповідачем не надані докази, які б давали підстави стверджувати, що недостача сталась не з вини Державного підприємства „Донецька залізниця”, тобто відповідачем за цим позовом не доведений факт відсутності його вини у недостачі.

Таким чином, господарський суд дійшов до висновку про правомірність пред’явлених вимог позивача про стягнення з відповідача вартості втраченої продукції у сумі 1 479 грн. 86 коп.

При цьому господарський суд виходить з того, що позивачем вірно розрахована вартість недостачі.

Даний розрахунок є арифметично вірним, а також таким, що відповідає законодавству, фактичним обставинам, матеріалам справи та з боку відповідача не заперечується.

З урахуванням вимог ст.43 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об’єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

За таких обставин, враховуючи, що позов доведений позивачем та обгрунтований матеріалами справи, вимоги позивача про стягнення з відповідача вартості втраченої продукції у сумі 1 479 грн. 86 коп. підлягають задоволенню.

Судові витрати у відповідності із ст.49 Господарського процесуального кодексу України підлягають віднесенню на відповідача повністю.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 43, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд,

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Відкритого акціонерного товариства „Авдіївський коксохімічний завод”, м.Авдіївка до Державного підприємства “Донецька залізниця”, м. Донецьк, про стягнення вартості втраченої продукції у сумі 1 479 грн. 86 коп., задовольнити.

Стягнути з Державного підприємства „Донецька залізниця”, м. Донецьк на користь Відкритого акціонерного товариства „Авдіївський коксохімічний завод”, м.Авдіївка вартості втраченої продукції у сумі 1 479 грн. 86 коп., витрати по сплаті державного мита у сумі 102 грн. 00 коп. та витрати на інформаційно – технічне забезпечення судового процесу у сумі 118 грн. 00 коп.

Видати наказ після набрання рішенням чинності.

Рішення господарського  суду  набирає  законної  сили   після закінчення десятиденного строку з дня його прийняття, а у разі, якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення, воно набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня підписання рішення

Рішення прийняте в судовому засіданні 05.04.2007р.

Суддя                                                                         Плотніцький Б.Д.

І.О.А