ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.05.2007                                                                                             Справа № А39/454-06

Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів головуючого судді: Науменко І.М. (доповідач),

суддів: Білецької Л.М., Лисенко О.М.

при секретарі:  Прокопець Т.В.

за участю представників сторін:

від  позивача: Петренко Надія Вікторівна, довіреність №03-06/0365  від 17.04.07,  провідний спеціаліст;

від відповідача: Пивоварчук Андрій Степанович, довіреність №б/н  від 28.02.07,  представник;

розглянувши у відкритому судовому засіданні   апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями „Глобал Космед”, м. Дніпропетровськ на постанову господарського суду Дніпропетровської області від  22.01.06р.  у справі № А39/454-06

за позовом Дніпропетровського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів, м. Дніпропетровськ

до товариства з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями „Глобал Космед”, м. Дніпропетровськ

про  стягнення 12456,36 грн.

В С Т А Н О В И В:

Постановою господарського суду Дніпропетровської області від 22.01.07р. у справі № А39/454-06 (суддя Ліпинський О.В.) адміністративний позов задоволено.

Приймаючи оскаржувану постанову суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем не було створено  1 робоче місце для працевлаштування інвалідів.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції відповідач звернувся до Дніпропетровського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою в якій просить постанову скасувати, посилаючись на те, що спірні правовідносини мають регулюватися нормами Господарського процесуального кодексу. Також скаржник зазначив, що до нього з метою працевлаштування не звертались ні інваліди, ні органи, на які законом покладено обов’язок їх працевлаштування.

В своєму відзиві на апеляційну скаргу позивач просить залишити постанову без змін, а апеляційну скаргу без задоволення. Вважає винесену постанову правильною, обґрунтованою та основаною на законі.

Заслухавши доповідь судді - доповідача, пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи та аналізуючи докази по справі, в їх сукупності, Дніпропетровський апеляційний господарський суд приходить до висновку, що апеляційна скарга  не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Статтею 19 Законом України „Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні" (від 21.03.1991 № 875-ХІІ) передбачено, що для підприємств (об'єднань), установ і організацій незалежно від форми власності й господарювання встановлюється норматив робочих місць для забезпечення працевлаштування інвалідів у розмірі чотирьох відсотків від загальної чисельності працюючих, а якщо працює від 8 до 25 чоловік - у кількості одного робочого місця, якщо інше не передбачено законом.

Відповідно до ст. 20 Закону України „Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні", якщо кількість працюючих на підприємстві інвалідів менша, ніж установлено нормативом, передбаченим частиною першою статті 19 Закону, ці підприємства щороку сплачують відповідним відділенням Фонду соціального захисту інвалідів штрафні санкції, сума яких визначається у розмірі середньої річної заробітної плати на відповідному підприємстві (в об'єднанні), в установі, організації за кожне робоче місце, не зайняте

інвалідом.

Згідно з п. 2 Порядком сплати підприємствами (об'єднаннями), установами і організаціями штрафних санкцій до відділень Фонду соціального захисту інвалідів, акумуляції, обліку та використання цих коштів (затверджені постановою КМУ від 28.12.2001 № 1767 ) підприємства, на яких працює 8 і більше чоловік, реєструються у відділеннях Фонду соціального захисту інвалідів (далі - Фонд) за своїм місцезнаходженням і щороку не пізніше 1 лютого подають до зазначених відділень звіт про зайнятість та працевлаштування інвалідів за формою 10-ПІ річна.

Відповідачем подано звіт про зайнятість та працевлаштування інвалідів за 2005 рік за формою 10-ПІ річна.

З наведених у звіті даних убачається, що середньооблікова чисельність штатних працівників підприємства в 2005 році склала 55 осіб, із них інвалідів 1 особа.

Для підприємства відповідача, кількість робочих місць, призначених для працевлаштування інвалідів, складає 2 робочих місця.

Таким чином, відповідачем в 2005 році не виконано норматив створення робочих місць для забезпечення працевлаштування інвалідів.

Згідно з розрахунком позивача, сума штрафних санкцій складає 12456 грн. 36 коп. за нестворені одного робочого місця.

Відповідно до п. 4 Порядку, штрафні санкції сплачуються підприємствами самостійно не пізніше 15 квітня року, що настає за звітнім.

Відповідач доказів оплати суми штрафних санкцій на час розгляду справи в суді першої та апеляційної інстанцій не надав.

Як убачається з доданого до матеріалів справи листа Бубушкінського районного центру зайнятості від 02.11.2006 року № 3034, відповідач протягом 2005 року не звертався до центру зайнятості з проханням направити на підприємство громадян, яким встановлено групу інвалідності, та не подавав звітів за формою 3-ПН про наявність вільних робочих місць для інвалідів.

Згідно ст. 8 Закону України "Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні" державне управління в галузі забезпечення соціальної захищеності інвалідів здійснюється центральним органом виконавчої влади з питань праці та соціальної політики, Міністерством охорони здоров'я України та органами місцевого самоврядування.

Відповідно до пункту 1 Положення про Фонд соціального захисту інвалідів затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 26 вересня 2002 року № 1434 Фонд соціального захисту інвалідів є урядовим органом державного управління, який діє у складі Мінпраці та підпорядковується йому.

Згідно до пункту 9 цього ж Положення для реалізації покладених на Фонд завдань за погодженням з Мінпраці утворюються територіальні відділення Фонду в межах граничної чисельності його працівників.

За змістом статті 20 Закону України "Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні" саме Фонду соціального захисту інвалідів надано право на стягнення адміністративно-господарських санкції за недодержання законодавче встановленого нормативу робочих місць для забезпечення працевлаштування інвалідів.

Не можуть бути прийняті до уваги та бути підставою для скасування постанови суду першої інстанції посилання скаржника на те, що даний спір не може бути розглянутий в межах адміністративного судочинства, оскільки пунктом 4 статті 17 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що до компетенції адміністративних судів відносяться спори за зверненням суб'єкта владних повноважень у випадках, встановлених законом. Таким чином доводи відповідача щодо непідсудності адміністративним судам спорів, де позивачем є відділення Фонду соціального захисту інвалідів, є безпідставними.

Також не можуть бути прийняті до уваги заперечення відповідача з посиланням на те, що ним були створенні робочі місця для працевлаштування інвалідів, у кількості відповідно до встановленого нормативу, але органами зайнятості населення інваліди на підприємство не направлялися, оскільки направлення інвалідів для працевлаштування на будь яке підприємство, можливо лише за умов повідомлення відповідних органів про наявність потреби в таких працівниках.

За таких обставин колегія суддів Дніпропетровського апеляційного господарського суду не знаходить підстав для скасування постанови суду першої інстанції та задоволення апеляційної скарги.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 195, 196, 199, 200, 205 Кодексу адміністративного судочинства, суд –

У Х В А Л И В:

Постанову господарського суду Дніпропетровської області від 22.01.07р. у справі № А39/454-06 - залишити без змін, а апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями „Глобал Космед”, м. Дніпропетровськ  –без задоволення.

Ухвала набирає чинності з моменту проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом одного місяця.

Головуючий                                                                 І.М. Науменко

Судді                                                                             Л.М. Білецька

О.М. Лисенко

З оригіналом згідно

Помічник судді                                        К.С. Лукінова