ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

"14" березня 2007 р.                        м. Київ                              Справа № 508/3а-06

12 год. 39 хв.

за позовом     Баришівського міжрайонного прокурора в інтересах держави в особі Управління

Пенсійного фонду України у Баришівському районі, смт. Баришівка

до                     Приватного підприємства „Автопарк-Плюс”, с. Коржі

про                   стягнення 39 526,28 грн.

Головуючий суддя  Коротун О.М.

секретар судового засідання  Малій Л.В.

Представники:

позивача       Ющенко О.В. –представник за довіреністю № 04/01 від 05.01.2007р.;

відповідача   не з’явився;

прокурор       Голденок Т.О. –посвідчення № 22 від 11.03.2006р.;

прокурор Баришівського району не з’явився.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

В господарський суд Київської області звернувся Баришівський міжрайонний прокурор в інтересах держави в особі Управління Пенсійного фонду України у Баришівському районі (далі –Позивач) до Приватного підприємства „Автопарк-Плюс” (далі –відповідач) про стягнення 39 526,28 грн., з яких 6 245,56 грн. –заборгованість по сплаті страхових внесків на загальнообов’язкове державне пенсійне страхування, 26 496,78 грн. –фінансових санкцій (штрафу) та 6 783,94 грн. – пені за несплату відповідачем страхових внесків.

Прокурор та позивач обґрунтовують свої позовні вимоги тим, що відповідач, як платник страхових внесків на загальнообов’язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, не в повному обсязі сплатив страхові внески на загальнообов’язкове державне пенсійне страхування, в результаті чого за ним утворилась заборгованість у сумі 6 245,56 грн. Крім того, за несплату відповідачем страхових внесків рішенням № 37 від 19.01.2006р. на відповідача накладено штраф у розмірі 36 965,31 грн. та нарахована пеня в сумі 9 438,41 грн.

Ухвалою господарського суду Київської області від 25.12.2006р. було відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи на 12.01.2007р.

12.01.2007р. в зв’язку з неявкою відповідача суд відклав розгляд справи на 13.02.2007р.

В зв’язку з хворобою судді Коротун О.М. судове засідання 13.02.2007р. не відбулось.

Повістками від 03.03.2007р. призначено судове засідання на 14.03.2007р. о 12:30 год.

Відповідач у судове засідання 12.01.2007р. та 14.03.2007р. не з’явився, витребуваних судом документів не подав та не обґрунтував суду першої інстанції неможливість виконання вимог суду з причин, що від нього не залежать.

При цьому господарський суд Київської області відзначає, що судом було направлено учасникам судового процесу ухвалу від 25.12.2006р. та повістки від 25.12.2006р., також у зв’язку з неявкою представника відповідача 12.01.2007р. йому була направлена повістка про що, зокрема, свідчать відмітки канцелярії суду на зворотних сторонах оригіналів згаданих документів, яка отримана відповідачем 23.01.2007р. згідно повідомлення № Р499321 від 24.01.2007р., повідомлення про отримання кореспонденції відповідачем № Р491999 від 07.03.2007р.

Таким чином, суд повідомив відповідача належним чином про час і місце засідання суду, тому справа розглянута за наявними в ній матеріалами.

В судовому засіданні 14.03.2007р. представник позивача позовні вимоги підтримав, вважає їх обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню з підстав викладених в позовній заяві.

Відповідно до вимог ст. 128 КАС України, неприбуття в судове засідання без поважних причин представника сторони або третьої особи, які прибули в судове засідання, або неповідомлення ним про причини неприбуття не є перешкодою для розгляду справи.

Проаналізувавши зібрані по справі докази, суд дійшов висновку про достатність матеріалів справи для її розгляду по суті за відсутністю відповідача та його відзиву на позовну заяву, оскільки останній мав достатній термін часу (більше місяця) для подачі таких документів.

Дослідивши матеріали справи, оглянувши в судовому засіданні оригінали документів, та заслухавши пояснення учасників процесу, суд –

ВСТАНОВИВ:

Статтею 1 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування»від 09.07.03 р. № 1058-ІV (далі –Закон України № 1058-ІV) до страхових внесків віднесено кошти відрахувань на соціальне страхування та збір на обов’язкове державне пенсійне страхування, сплачені згідно з законодавством, що діяло раніше; кошти сплачені на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування відповідно до цього Закону.

Згідно з абз. 6 ч. 6 ст. 20 Закону України № 1058-ІV перерахування страхових  внесків здійснюється страхувальниками одночасно з одержанням (перерахуванням) коштів  на оплату праці (виплати доходу), у тому числі в безготівковій чи натуральній формі або з виручки від реалізації товарів (послуг). Остаточний розрахунок за базовий звітний період (у даному випадку календарний місяць) здійснюється платником страхових внесків не пізніше ніж через 20 календарних днів із закінчення цього періоду відповідно до п.5.1.6. Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками і застрахованими особами внесків на загальнообов’язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, затвердженої постановою Правління Пенсійного фонду України 19.12.2003 року № 21-1 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 16.01.04 р. за № 64/866 (далі - Інструкція).

Відповідно до положень п. 5.1 зазначеної Інструкції кожен суб’єкт господарювання повинен своєчасно та в повному обсязі нараховувати, утримувати та сплачувати до Пенсійного фонду страхові внески на обов’язкове державне пенсійне страхування.

Приватне підприємство „Автопарк-Плюс” відповідно до статей 14, 15 Закону України № 1058-ІV є платником страхових внесків до Пенсійного фонду України.

Ставка збору на обов’язкове пенсійне страхування згідно з п.1 ст. 4 Закону України «Про збір на обов’язкове державне пенсійне страхування»для платників збору, визначених п.1 ст.1 цього закону встановлена у розмірі 32% від об’єкта оподаткування, визначеного абзацом першим і другим п. 1 ст. 2 даного Закону. Сплата страхового збору є обов’язковою для всіх суб’єктів підприємницької діяльності, незалежно від форми власності.

Згідно з п. 17 ст. 14 Закону України «Про систему оподаткування»збір на обов’язкове державне пенсійне страхування належить до загальнодержавних податків і зборів.

Відповідно до ч. 2 п. 9 ст. 106 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування»від 09.07.2003 р. виконавчі органи Пенсійного фонду застосовують до страхувальників фінансові санкції, зокрема, за несплату або несвоєчасну сплату страхувальниками страхових внесків органами ПФУ накладається штраф залежно від строку затримки платежу в розмірі 10 відсотків своєчасно несплачених зазначених сум - у разі затримки їх  сплати у строк до 30 календарних днів включно; 20 відсотків зазначених сум - у разі затримки їх сплати у строк до 90 календарних днів включно.

Згідно з розрахунками суми страхових внесків на загальнообов’язкове державне пенсійне страхування, що підлягають сплаті з січня по лютий 2006 року включно відповідачем самостійно нараховано страхових внесків, заборгованість по сплаті яких станом на день розгляду спору становить 6 245,56 грн., що підтверджується матеріалами справи.

Згідно з п.п. 3, 4 ст. 18 Закону України „Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування” від 09.07.2003 № 1058-VI (далі –Закон № 1058-VI) страхові внески є цільовим загальнообов’язковим платежем, який справляється на всій території України в порядку, встановленому цим Законом. Страхові внески не включаються до складу податків, інших обов’язкових платежів, що складають систему оподаткування. На ці внески не поширюється податкове законодавство.

Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 64 Закону України  № 1058-IV управління має право стягувати з платників страхових внесків несплачені суми страхових внесків. Стаття 106 визначає порядок стягнення недоїмки. Згідно з ч. 3. ст. 106 Закону України № 1058-IV орган Пенсійний фонду також має право звернутися до господарського суду з позовом про стягнення недоїмки.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач не здійснював відрахування збору на обов’язкове державне пенсійне страхування з січня по лютий 2006 року включно, в результаті чого за відповідачем утворилась заборгованість (недоїмка) по страховому збору в сумі 6 245,56 грн., станом на день ухвалення Постанови.

Суми страхових внесків своєчасно не нараховані та/або не сплачені страхувальниками у строки, визначені статтею 20 цього Закону, в тому числі обчислені територіальними органами Пенсійного фонду у випадках, передбачених частиною третьою статті 20 цього Закону, вважаються простроченою заборгованістю із сплати страхових внесків (далі –недоїмка) і стягуються з нарахуванням пені та застосуванням фінансових санкцій.

Рішенням № 37 від 19.01.2006р. за несплату страхових внесків до відповідача застосовано штрафні санкції в розмірі 36 965,31 грн. та нараховано пеню в розмірі 9 438,41 грн.

Як вбачається з матеріалів справи відповідачем частково сплачено суму боргу по штрафним санкціям наступним чином: штрафна санкція –10 468,53 грн., пеня –2 654,47 грн.

Позивачем було виставлено вимоги, в зв’язку з тривалою не сплатою боргу відповідачем та несплатою останніх у повному обсязі, Баришівський міжрайонний прокурор в інтересах держави в особі Управління Пенсійного фонду України у Баришівському районі звернувся з позовом до господарського суду Київської області.

Як зазначає позивач, ним на підставі абз. 1 ч. 3 ст. 106 Закону України „Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування” від 09.07.2003 № 1058-VI (далі –Закон № 1058-VI) були виставлені відповідачу вимоги про сплату заборгованості за страховими внесками, які отримані відповідачем.

Відповідно до абз. 8 ч. 3 ст. 106 Закону, у разі якщо страхувальник, який одержав вимогу територіального органу Пенсійного фонду про сплату недоїмки і протягом 10 робочих днів після її отримання не сплатив зазначену у вимозі суму недоїмки разом з застосованою до нього фінансовою санкцією, включеною до вимоги, або не узгодив вимогу з відповідним органом Пенсійного фонду, або не оскаржив вимогу в судовому порядку, відповідний орган Пенсійного фонду звертається в установленому законом порядку і подає вимогу про сплату недоїмки до відповідного підрозділу державної виконавчої служби. У зазначених випадках орган Пенсійного фонду також має право звернутися до суду чи господарського суду з позовом про стягнення недоїмки.

Відповідач не узгодив вимоги з позивачем та не оскаржував ні їх, ні рішення № 37 від 19.01.2006р. (про що свідчить лист № 37/06 від 12.02.2007р.) в судовому порядку, тобто ним визнана заборгованість зі сплати страхових внесків на загальнообов’язкове державне пенсійне страхування.

За таких обставин позовні вимоги позивача є обґрунтованими, правомірними та такими, що підлягають задоволенню повністю.

Згідно з підпунктом 3 ч. 3 Прикінцевих та Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України розмір судового збору щодо майнових вимог про стягнення грошових коштів становить один відсоток від розміру таких вимог.

Судовий збір у вказаній сумі підлягає стягненню в доход державного бюджету України з відповідача.

Керуючись ст. 2, 7, 17, 158, 161, 162, 163 та п.6 Прикінцевих та Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України, господарський суд Київської області, -

ПОСТАНОВИВ:

1.   Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Приватного підприємства „Автопарк-Плюс” (07544, Київська область, Баришівський район, с. Коржі, вул. Промислова, 40, код 32886544; р/р 260051950 в Броварському філіалі АППБ „Аваль”, МФО 321615) на користь Управління Пенсійного фонду України у Баришівському районі (07500, Київська область, смт. Баришівка, вул. Леніна, 48, код 22200194; р/р 1 в Головному управлінні Ощадбанку по м. Києву та Київській області, МФО 322669) заборгованість в сумі 39 526,28 грн. (Тридцять дев’ять тисяч п’ятсот двадцять шість грн. 28 коп.).

3. Стягнути з Приватного підприємства „Автопарк-Плюс” (07544, Київська область, Баришівський район, с. Коржі, вул. Промислова, 40, код 32886544; р/р 260051950 в Броварському філіалі АППБ „Аваль”, МФО 321615) в доход державного бюджету України 395,26 грн. (Триста дев’яносто п’ять грн. 26 коп.) судового збору.

Дана постанова набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження або апеляційної скарги в порядку, встановленому ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України. Дана постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку та в строки, встановлені ст. 186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя                                                                                                 Коротун О.М.