ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 лютого 2007 р.
№ 20/225

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Божок В.С. - головуючого,

Костенко Т. Ф.,

Коробенко Г.П.

розглянувши

касаційну скаргу
ТОВ “Морське агентство “Трансфлот”

на  постанову
від 19.12.2006р. Донецького апеляційного господарського суду

у справі
господарського суду Донецької області

за позовом
ДП “Керченський морський торговельний порт”

до
ТОВ “Морське агентство “Трансфлот”

про
стягнення 10544, 34 грн.,

в судовому засіданні взяли участь представники:

позивача:

відповідача:

ВСТАНОВИВ :

Рішенням господарського суду Донецької області від 07.12.05, залишеним буз змін постановою Донецького апеляційного господарського суду від 14.02.2006р, задоволено позов ДП  “Керченський морський торговельний порт” про стягнення 10544,34 грн. заборгованості, що виникла у зв’язку з несплатою відповідачем податку на додану вартість за послуги, надані морським суднам в період з квітня по жовтень 2004р.

Ухвалою від 30.08.06 господарського суду Донецької області в задоволенні заяви ТОВ “Морське агентство “Трансфлот” про перегляд рішення від 07.12.05 господарського суду Донецької області за нововиявленими обставинами відмовлено.

Постановою від 19.12.06 Донецького апеляційного господарського суду вказану вище ухвалу залишено без змін.

Не погоджуючись з судовими рішеннями, ТОВ “Морське агентство “Трансфлот” звернулось до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою і просить їх скасувати з огляду на порушення судами норм матеріального та процесуального права, а також невірною оцінкою обставин справи, заяву про перегляд рішення за нововиявленими обставинами передати на дослідження до господарського суду Донецької області.

Колегія суддів, приймаючи до уваги межі перегляду  справи в касаційній інстанції, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування норм матеріального та процесуального права при винесенні оспорюваного судового акту знаходить необхідним в задоволенні касаційної скарги відмовити.

Як встановлено судовими інстанціями, які приймали рішення у даній справі, як на нововиявлену обставину скаржник посилався на постанову господарського суду міста Києва від 31.05.2006 року  у адміністративній справі № 17/163-А за позовом ТОВ Морське агентство “Трансфлот” до КМУ, Міністерства транспорту та зв’язку України про визнання недійсним пункту 11 Положення “Про портові збори”, затвердженого постановою КМУ від 12.10.2000 року № 1544; про визнання недійсним пункту 14 “Зборів та плат за послуги, що надаються суднам закордонного плавання у морських портах”, затверджені наказом Міністерства транспорту України від 27.06.1996 року № 214 у редакції наказу від 15.12.2000 року № 711. Наведеною постановою у задоволенні позову відмовлено повністю. Постановою від 31.08.2006 року Київський апеляційний господарський суд постанову господарського суду від 31.05.2006 року змінив шляхом виключення із резолюти вної частини п. 1 щодо застосування строку позовної давності. В іншій частині постанова го сподарського суду залишена без змін. Зокрема, на думку скаржника, нововиявленою обставиною, про яку  йому не було відомо про розгляді спору у справі № 20/225, є той факт, що вказаною вище постановою гос подарського суду м. Києва у справі № 17/163-А визначено, що постанова Кабінету Міністрів України від 12.10.2000 року № 1544 та наказ Міністерства транспорту України від 27.06.1996 року № 214 є такими, що відповідають чинному законодавству.

Відповідно до ст. 112 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд може переглянути прийняте ним судове рішення, яке набрало законної сили, за нововиявленими обставинами, що мають істотне значення для справи і не могли бути відомі заявникові. До нововиявлених обставин відносяться матеріально-правові факти, які мають істотне значення для розгляду справи по суті, існували на момент прийняття рішення у справі і не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи.

Колегія суддів Вищого господарського суду України вважає обгрунтованим висновок судів попередніх інстанцій про те, що положення п.11 “Про портові збори” та п.14 “Зборів та плат за послуги, що надаються суднам закордонного плавання у морських портах” діяли на момент розгляду господарським судом Донецької області справи №20/225, були ним застосовані і будь-яких змін, або доповнень, які б мали суттєвий вплив на рішення господарського суду Донецької області від 07.12.2005р. до даних нормативних актів на момент розгляду заяви не внесено.

З огляду на викладене, колегія суддів Вищого господарського суду України вважає, що судові рішення прийнято при правильному застосуванні норм матеріального та процесуального права і підстави для їх скасування відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 1115, 1117, 1119, 11111 ГПК України, Вищий  господарський  суд   України

ПОСТАНОВИВ  :

Касаційну  скаргу залишити без задоволення.

Постанову від 19.12.2006 р. Донецького апеляційного господарського суду  у справі № 20/225 залишити без змін.

Головуючий                                                                                          В. Божок

Судді                                                                                                       Т.Костенко

Г.Коробенко