ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
Господарський суд Чернігівської області
________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

"10" травня 2007 р.                                                  Справа № 11/158а

За позовом: Прокурора Щорського району в інтересах держави в особі Управління Пенсійного фонду України в Щорському районі Чернігівської області
15200, м. Щорс, вул. Свердлова, 6 а

До: Підприємства „Хлібокомбінат” Щорської райспоживспілки
15200, м. Щорс, вул. Фрунзе, 55

Про стягнення 327,60 грн. заборгованості

Суддя Ю.М.Бобров

Секретар О.Ю.Михальова

ПРЕДСТАВНИКИ СТОРІН:

Від Позивача: Єрмоленко Ю.В. –гол. спеціаліст –юрисконсульт, дов. від 20.02.07 р. № 302-07.

Від Відповідача: Дутка Л.О. –директор, дов. від 16.04.07 р. № 19.

Прокурор в судове засідання не прибув.

СУТЬ СПОРУ :

Прокурором подано позов в інтересах держави в особі Управління Пенсійного фонду України в Щорському районі Підприємства „Хлібокомбінат” Щорської райспоживспілки про стягнення 327,60 грн. заборгованості по страхових внесках на загальнообов’язкове державне пенсійне страхування.

На підставі ст. 150 КАСУ розгляд справи відкладався.

Прокурор в судове засідання не прибув.

Представник позивача в судовому засіданні підтримав позовні вимоги з мотивів, викладених у позовній заяві та в поясненнях на заперечення проти позову.

В позовній заяві прокурор посилається, зокрема, на те, що відповідач має заборгованість зі сплати страхових внесків на загальнообов’язкове державне пенсійне страхування  за грудень 2006 р. - січень 2007 р. в сумі 327,60 грн., яка визначена ним самостійно у розрахунках.

В поясненнях на заперечення проти позову позивач зазначає, що згідно ч. 6 ст. 18 Закону № 1058 Законодавством не можуть встановлюватися пільги з нарахування та сплати страхових  внесків або звільнення від їх сплати. Закон України „Про виконавче провадження” визначає умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, і не регулює відносин між суб’єктами системи загальнообов’язкового державного пенсійного страхування.

Відповідач у письмових поясненнях та запереченнях проти позову позовні вимоги не визнає, посилаючись на те, що підприємство „Хлібокомбінат” Щорської РСС не має змоги розпоряджатися своїми коштами та належним майном в зв’язку з накладенням ДВС у Щорському районі арешту на грошові кошти та майно підприємства, а отже не має змоги виконувати свої зобов’язання.

Представник відповідача в судовому засіданні підтримав заперечення проти позову, викладені у письмових поясненнях та запереченнях проти позову.

Дослідивши матеріали справи та проаналізувавши надані докази, заслухавши в судовому засіданні пояснення представників сторін, суд встановив наступне.

Підприємство „Хлібокомбінат” Щорської райспоживспілки з 11.02.91 р. зареєстроване в Управлінні Пенсійного фонду України в Щорському районі за № 252204-078 як платник страхових внесків на загальнообов’язкове державне пенсійне страхування, відповідно до ст. 14 Закону України “Про загальнообов’язкове державне пенсійне страхування” від 09.07.03 року № 1058-IV (далі –Закон № 1058).

Відповідач несвоєчасно та не в повному обсязі сплачує належні суми страхових внесків.

Станом на 28.03.07 р. сума нарахованих і несплачених відповідачем своєчасно страхових внесків за грудень 2006 р. –січень 2007 р. становить 327,60 грн. Вказана сума недоїмки з внесків підтверджується самостійно поданими відповідачем до управління ПФУ згідно п.4 ч.2 ст. 17 Закону № 1058 розрахунками суми страхових внесків на загальнообов’язкове державне пенсійне страхування, що підлягають сплаті, за грудень 2006 р. –січень 2007р., копії яких долучені до матеріалів справи.

Згідно зі ст. 5 Закону № 1058, який набрав чинності з 01.01.04 р., цей Закон визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов'язкового державного    пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати  пенсій, регулює відносини між  суб’єктами системи загальнообов’язкового державного пенсійного страхування. Дія  інших  нормативно-правових актів може поширюватися на ці відносини лише у випадках,  передбачених  цим  Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону.

Порядок стягнення заборгованості за страховими внесками визначається виключно Законом № 1058 і поширюється на суми боргу по страхових внесках, який виник як до, так і після 1 січня 2004 р.

Згідно зі ст. 1 Закону № 1058 страхові внески –це кошти відрахувань на соціальне страхування та збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, сплачені згідно із  законодавством,  що діяло раніше;  кошти,  сплачені на загальнообов'язкове державне пенсійне  страхування  відповідно  до цього Закону.

Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 15 Закону № 1058 платниками страхових внесків до солідарної системи є страхувальники, зазначені в ст. 14 цього Закону, і застраховані особи, зазначені в ч.1 ст. 12 цього Закону. Страхувальники набувають статусу платників страхових внесків із дня їх реєстрації у територіальному органі Пенсійного фонду, а особи, визначені ч. 1 ст.12 цього Закону, - з дня набрання чинності договором про їх добровільну участь.

Ст. 14 Закону № 1058 визначено коло страхувальників, зокрема якими, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 14 цього Закону є роботодавці: підприємства, установи і організації, створені відповідно до законодавства України, незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання.

Згідно ст. 17 Закону № 1058 страхувальник зобов'язаний нараховувати, обчислювати і сплачувати в установлені строки та в повному обсязі страхові внески. Термін сплати внесків згідно з ч. 6 ст. 20 Закону № 1058 за календарний місяць –не пізніше ніж через 20 календарних днів з дня закінчення звітного місяця.

Страхові внески підлягають сплаті незалежно від фінансового стану платника страхових внесків (ч. 12 ст. 20 Закону №1058).

Відповідач вказаний обов’язок належним чином не виконує.

Згідно п. 2 ст. 106 Закону № 1058 суми страхових внесків своєчасно не нараховані та/або не сплачені страхувальниками у строки, визначені ст. 20 цього Закону, в тому числі обчислені територіальними органами Пенсійного фонду у випадках, передбачених ч.3 ст. 20 цього Закону, вважаються простроченою заборгованістю із сплати страхових внесків (недоїмкою) і стягуються з нарахуванням пені та застосуванням фінансових санкцій.

Згідно ч. 1-3 п. 3 ст. 106 Закону № 1058 територіальні органи Пенсійного фонду за формою і у строки, визначені правлінням Пенсійного фонду, надсилають страхувальникам, які мають недоїмку, вимогу про її сплату, яка є виконавчим документом. Протягом десяти робочих днів із дня одержання вимоги про сплату недоїмки страхувальник зобов'язаний сплатити суми недоїмки та суми фінансових санкцій.

Позивачем була направлена відповідачу вимога № Ю 97 від 03.03.07 р. про сплату  4358,59 грн. боргу, в т.ч. 603,95 грн. недоїмки, 2213,43 грн. фінансових санкцій та 1541,21 грн. пені, яка отримана відповідачем 07.03.07 р.

Відповідно до абз. 8 ч. 3 ст. ст. 106 Закону № 1058 у разі, якщо страхувальник, який одержав вимогу територіального органу Пенсійного фонду про сплату недоїмки і протягом  десяти  робочих  днів  після  її  отримання  не  сплатив зазначену у вимозі суму недоїмки разом з застосованою до нього фінансовою санкцією,  включеної до вимоги, або не узгодив вимогу з відповідним  органом  Пенсійного фонду,  або не оскаржив вимогу в судовому порядку, а також у  разі якщо страхувальник  узгодив вимогу,  але не сплатив узгоджену суму недоїмки протягом десяти робочих днів після отримання узгодженої вимоги, відповідний орган Пенсійного фонду  звертається в установленому законом порядку і подає вимогу про сплату недоїмки до відповідного підрозділу державної виконавчої служби. У зазначених випадках орган Пенсійного фонду  також  має  право  звернутися  до суду чи господарського суду з позовом про стягнення недоїмки.

Оскільки вимога про сплату боргу відповідачем не оскаржувалась, вона вважається узгодженою. На день прийняття рішення борг в сумі 327,60 грн. Підприємством „Хлібокомбінат” Щорської РСС добровільно не сплачений.

Враховуючи наведене вище, суд доходить висновку, що позовні вимоги обґрунтовані і  підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 4 ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах, в яких позивачем є суб'єкт владних повноважень, а відповідачем –фізична чи юридична особа, судові витрати, здійснені позивачем, з відповідача не стягуються.

Керуючись ст.ст. 94, 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Підприємства „Хлібокомбінат” Щорської райспоживспілки (15200, м.Щорс, вул. Фрунзе, 55, р/р 26000776 в Щорському відділенні ЧОД ВАТ „РайффайзенБанк Аваль”, МФО 353348, р/р в Щорському відділенні № 3274 ВАТ „Державний ощадний банк України”, МФО 343240, код 01735293) на користь Управління Пенсійного фонду України в Щорському районі (15200, м. Щорс, вул. Свердлова, 6а) на р/р 258 в Щорському відділенні № 3274 ВАТ „Державний ощадний банк України”, МФО 343240, код 21401985  316,35 грн. заборгованості, на р/р 258 в Щорському відділенні № 3274 ВАТ „Державний ощадний банк України”, МФО 343240, код 21401985  11,25 грн. заборгованості.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо таку заяву не було подано.

Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була  подана у строк, встановлений цим Кодексом,  постанова набирає законної сили після закінчення цього строку.

У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано,  набирає  законної  сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Про апеляційне оскарження постанови спочатку подається заява.

Обґрунтування мотивів оскарження і вимоги до суду апеляційної інстанції викладаються  в  апеляційній скарзі.

Заява про апеляційне оскарження та апеляційна скарга подаються до Київського апеляційного адміністративного суду через господарський суд Чернігівської області.

Копія апеляційної скарги одночасно  надсилається  особою,  яка  її подає, до Київського апеляційного адміністративного суду.

Заява про апеляційне оскарження постанови подається протягом десяти днів з дня складання постанови в повному обсязі, відповідно до ст. 163 Кодексу адміністративного судочинства України.

Апеляційна скарга на постанову подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

На підставі ч. 3 ст. 160 КАС України, в судовому засіданні 10.05.07 р. проголошено тільки в ступну та резолютивну частини постанови.

Постанова суду в повному обсязі виготовлена 15.05.07 р.

Сторони можуть отримати копію постанови, виготовлену в повному обсязі, подавши відповідну заяву на ім’я судді через канцелярію суду.

Суддя                                                            Ю.М. Бобров