СЕВАСТОПОЛЬСЬКИЙ  АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ   СУД
Постанова

Іменем України

6 березня 2007 року

Справа № 2-16/12547-2006А

Севастопольський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді                                                  Градової О.Г.,

суддів                                                                      Голика В.С.,

Волкова К.В.,

секретар судового засідання                                        Василевська С.В.

за участю представників сторін:

позивача: Нікітіна О.Г., довіреність №  Е 12-А   від 06.03.07,

відповідача:   Абсеметов З.Н., довіреність №  1/9/10-00   від 09.01.07,

розглянувши апеляційну скаргу Сакської об'єднаної державної податкової інспекції в Автономній Республіці Крим на постанову господарського суду Автономної Республіки Крим (суддя  Омельченко В.А.) від 23 жовтня 2006 року у справі №2-16/12547-2006А

за позовом           приватного підприємства "Продмаг" (вул. Курортна, 21, Саки, 96500)

до           Сакської об'єднаної державної податкової інспекції в Автономній Республіці Крим (вул. Курортна, 57,Саки,96500)

про визнання недійсним рішення

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до господарського суду з позовом про визнання  недійсними рішень відповідача про застосування штрафних санкцій у сумах 5.980грн. і 1.000грн. з тих  підстав, що фактично перевірка не проводилася, викладені у акті перевірки обставини не відповідають дійсності, акт перевірки складено з порушеннями діючого законодавства, перевіряючи не мали належним чином оформлених  документів на проведення перевірки, рішення про застосування штрафу прийнято з порушенням встановленого законом строку.

При розгляді справи судом першої інстанції було встановлено, що  направлення на перевірку об’єкту позивача  не мали номерів, перевіряючи не були допущені до перевірки, акт складений не у місті перевірки, податковим органом рішення про застосування штрафних санкцій прийнято з порушенням 10-денного строку.

Постановою господарського суду позов задоволено. Визнані недійсними рішення  відповідача про застосування до позивача штрафних санкцій у сумах 5.980грн. і 1.000грн. З Державного бюджету України на користь позивача стягнуто 3,40 грн. державного мита.

Судове рішення мотивовано тим, що фактично перевірка не була здійснена,  а тому у відповідача не було підстав для застосування штрафних санкцій. Рішення про застосування штрафних санкцій прийнято з порушенням встановленого законом строку.

Не погодившись з постановою суду, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить судове рішення  скасувати, у задоволенні позову відмовити. Скарга обґрунтована тим, що судом першої інстанції постанова прийнята при недоведеності обставин, що мають значення для справи, які суд вважає встановленими.

У скарзі вказано, що перевірка була почата і встановлено продаж товару без проведення розрахункової операції через реєстратор розрахункової операції, невідповідність наявних сумі коштів, яка зазначена в денному звіті, а також відсутність на торговельному місці торгового патенту і продаж тютюнових виробів за ціною, що вище максимальної. Після чого перевірка була зупинена через заборону з боку директора магазина. Рішення про застосування штрафів були прийняти з порушенням 10-денного строку через розгляд скарги суб’єкта перевірки.

Заперечень на апеляційну скаргу не надано.

Розпорядженням керівництва суду змінювався склад колегії, судді Дугаренко О.В. та Фенько Т.П. замінені на суддів Голика В.С. та Волкова К.В.

У судовому засіданні представник відповідача підтримав доводи апеляційної скарги, позивач зі скаргою не погодився тому, що контролюючий орган не проводив перевірки, акт складений поза межами об’єкту перевірки і тому не може бути доказом наявності порушень, за які позивач залучений до відповідальності.

На підставі статей 184, 195, 196, 198 Кодексу адміністративного судочинства України апеляційний господарський суд, витребував від сторін додаткові докази (а.с. 115-128), перевірив матеріали справи та доводи апеляційної скарги,  встановив  наступне.

2 серпня 2005 року керівником Євпаторійської об’єднаної державної податкової інспекції в Автономній Республіці Крим  Сливинським О.В. (правонаступником якої є відповідач –а.с. 44-46)  на підставі акту перевірки №000377 від 2 серпня 2005 року прийнято рішення №0 про застосування до приватного підприємства „Продмаг” міста Саки штрафних санкцій у сумі 5.980грн. за порушення пункту 11 статті 11 Закону України „Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг” (а.с. 11 чи 126).

7 жовтня 2005 року той ж  посадовою особою на підставі вказаного акту перевірки прийнято рішення №0 про застосування до позивача штрафних санкцій у сумі 1.000грн. за порушення статей 15 і 17 Закону України „Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів” (а.с. 12 чи 127).

З наданих позивачем і відповідачем екземплярів акту, складеного 2 серпня 2005 року на бланку за №000377, вбачається, що перевіряючими відповідача був складений акт у двох примірниках, які відповідають один одному. Перший екземпляр додатково був зареєстрований у відповідача за №010101692370, другий екземпляр був вручений позивачу (а.с. 8-9, 122-123).

У цьому акті вказано, що для проведення перевірки службовцям Романченко І.А. і Завгородній А.Н. 2 серпня 2005 року були надані посвідчення  №229 (а.с. 8), які пред'явлені продавцю і директору магазина, зроблена запис у журналі позивача про перевірку.

Але в журналі позивача вказано, що на перевірку прийшли перевіряючи Романченко І.А. і Завгородняя  А.Н., які не допущені до перевірки, номера посвідчень та дата їх видачі у журналі не вказані (а.с. 10, 118-121).

Цією перевіркою було встановлено, що 2 серпня 2005 року у період з 16.16 годин до 17.49 годин у магазині „Продмаг” (місто Саки, вулиця Морська, 4, база відпочинку „Прибій”), що належить позивачу, були допущені порушення законодавства, а саме :

1)          продаж товару (1 пляшки вина „Мускатель” за ціною 18,70грн., 1 пачки сигарет „Честерфілд” за ціною 3,30грн., 1 пачки соку „Садочок”  за ціною 6 грн.) на загальну суму 28грн. без застосування реєстратора розрахункових операцій  „Міні 600 МЕ” №014151  та видачі розрахункового документу,

2)          незабезпечення на місті проведення розрахункових операцій відповідності коштів (1.396грн.) сумі коштів, яка зазначена в денному звіті (200грн.) на суму 1.168грн. (з урахуванням суми покупки на 28грн.),

3)          відсутність торгового патенту,

4)          продаж тютюнових виробів з перевищенням  максимально допустимих роздрібних цін - пачка сигарет „Честерфілд” за ціною 3,30грн.

На вимогу апеляційного суду сторони надали додаткові письмові  докази, з яких вбачається, що позивач з 7 серпня 2003 року має зареєстрований реєстратор розрахункових операцій  „Міні 600 МЕ” №014151 (а.с. 115-116),  отримав замість раніше діючого торговий патент №754345 строком дії з 1 червня 2006 року (а.с. 117).

Також з цих додаткових доказів слідує, що у податкового органу є  фінансовий чек –денний Х-звіт  за 2 серпня 2005 року, роздрукований о 16 годин 16 хвилин, тобто  при початку перевірки (а.с. 124, 122-123, 8-9).

Цей денний звіт підтверджує викладені у акті перевірки обставини про те, що на початок перевірки через реєстратор розрахункових операцій позивача було проведено 200грн., інші кошти, у тому числі вартість здійсненої перевіряючими покупки через реєстратор розрахункових операцій проведені не були (а.с.124).

Відповідно до витягу з декларації про встановлені максимальні роздрібні ціни на тютюнові вироби максимальна роздрібна ціна на 1 пачку сигарет з фільтром з тютюну „Честерфілд” (20 штук) є  3грн.  (а.с. 128).

На підставі вказаного апеляційний господарський суд вважає, що контролюючим органом була здійснена планова перевірка об’єкту позивача і  встановлені порушення, які описані у акті перевірки. При цьому перевірка почата у магазині, а  закінчена за межами магазина, що не робить не спроможними висновки акту. Зроблений перевіряючими у журналі перевірок позивача запис про не допуск до перевірки є не коректним і не відповідає фактичним обставинам. Про наявність перевірки свідчить письмовий документ –Х-звіт, що знаходився у податкового органу, вказані у цьому документі данні відповідають встановленим перевіркою обставинам.

Також не є підставою для визнання  рішень про застосування штрафів недійсними порушення строку прийняття податковим органом цих рішень та не вказання у журналі перевірок номерів та дат посвідчень на перевірку, тому що порушення строку прийняття рішення було обумовлено проведенням перевірки за скаргою позивача, тобто у його інтересах, а не вказання   реквізитів посвідчень не є порушенням, яке ставить під сумнів встановлені перевіркою обставини.

Відповідно до Закону України „Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг” в редакції Закону України №1776 від  1 червня 2000 року (зі змінами на час проведення перевірки, далі закон України №1776) на суб’єктів підприємницької діяльності, які здійснюють розрахункові операції в готівковій формі при продажу товарів у сфері торгівлі, покладені певні зобов’язання:

1)          проводити розрахункові операції на повну суму покупки із застосуванням реєстраторів розрахункових операцій і видачею розрахункового документу (пункт 1 статті 3),

2)          забезпечувати відповідність сум готівкових коштів на місці проведення розрахунків сумі коштів, яка зазначена в денному звіті реєстратора розрахункових операцій (пункт 13 статті 3).

За порушення цих вимог статтею 17 вказаного Закону передбачена відповідальність у вигляді штрафних санкцій :

1)          за продаж товару без застосування реєстратора розрахункових операцій і видачі розрахункового документу - у п’ятикратному розмірі вартості проданих товарів, на які виявлено невідповідність, при продажу (пункт 1 статті 17),

2)          за невідповідність готівки сумі коштів, яка зазначена в денному звіті, - у п’ятикратному розмірі суми, на яку виявлено невідповідність (стаття 22).

Також абзацом 12 частини 2 статті 17 Закону України „Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів” N481/95-ВР від 19 грудня 1995 року (зі змінами на час перевірки, далі Закон України N481/95-ВР) встановлена відповідальність за роздрібну торгівлю тютюновими виробами за цінами, вищими від максимальних роздрібних цін на тютюнові вироби, встановлених виробниками або імпортерами таких тютюнових виробів, - 100 відсотків вартості наявних у суб'єкта підприємницької діяльності тютюнових виробів, але не менше 1000 гривень.

Податковим органом до позивача застосовані штрафні санкції у встановлених вказаними вище  Законами розмірах, а тому підстав для визнання недійсними цих рішень не має.

На підставі вказаного, апеляційний господарський суд вважає, що апеляційна скарга обґрунтована і підлягає задоволенню, постанова суду першої інстанції  прийнята при недоведеності обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими, а тому вона підлягає скасуванню, у позові слідує відмовити.

Керуючись статтями 195, 198, 202, 205, 207, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Сакської об'єднаної державної податкової інспекції в Автономній Республіці Крим задовольнити.

Постанову господарського суду Автономної Республіки Крим від 23 жовтня 2006 року у справі №2-16/12547-2006А  скасувати.

У позові відмовити.

Постанова  набирає законну силу з моменту проголошення.

Постанова може бути оскаржена безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом одного місяця з моменту проголошення.

Головуючий суддя                                                  О.Г. Градова

Судді                                                                                В.С. Голик

К.В. Волков