ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

29.01.07                                                                                           Справа№ 5/3356-28/391А          11 год. 20 хв.

За позовом: Державної податкової інспекції у Галицькому районі м. Львова, м. Львів

до відповідача 1: Приватного підприємства „Будпостачоб’єкт”, м. Львів

до відповідача 2: Товариства з обмеженою відповідальністю „Ерматекс”, м. Київ

про визнання недійсним договору субпідряду № 1163-Е від 28.10.2005 року на суму 2 645 778,08 грн.

Суддя   Морозюк А.Я.

Секретар судового засідання

Онишко І.Р.

м. Львів, вул. Личаківська,128,

Зал судового засідання № 302.

Представники сторін

Від позивача: Демідюк В.В. - старший державний податковий інспектор

Від відповідача 1: не з”явився

Від відповідача 2: не з”явився

Позов заявлено Державною податковою інспекцією у Галицькому районі м. Львова до Приватного підприємства „Будпостачоб’єкт” та до Товариства з обмеженою відповідальністю „Ерматекс” про визнання недійсним договору субпідряду № 1163-Е від 28 жовтня 2005 року на суму 2 645 778,08 грн., та про застосування передбачених ст. 208 Господарського кодексу України наслідків.

Представник позивача у судовому засіданні позов підтримав, з підстав наведених у позовній заяві, просить задоволити позовні вимоги, визнати недійсним договір субпідряду № 1163-Е від 28 жовтня 2005 року на суму 2 645 778,08 грн. як такий, що суперечить інтересам держави і суспільства, та застосувати наслідки визнання недійсним господарського зобов’язання.

Відповідач 1 та відпровідач 2 вимоги ухвал суду не виконали, письмових пояснень по суті заявлених позовних вимог не надали, явку уповноважених представників в судове засідання не забезпечили, причини неявки суд не повідомили.

Суд розглядає справу в порядку ст. 71 КАС України на основі наявних доказів.

В судовому засіданні було досліджено письмові докази, які наявні в матеріалах справи (акт перевірки, акти здачі-приймання виконаних робіт, рішення Подільського районного суду м. Києва по справі № 2-2196 від 04.08.2005 року, довідки та інші наявні в матеріалах справи письмові докази).

Відповідно до п.6 Прикінцевих та перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України від 06.07.2005 року № 2747-IV, справу розглянуто в порядку, встановленому цим Кодексом.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши та оцінивши докази, які мають значення для справи, суд встановив наступне.

28 жовтня 2005 року між ПП „Будпостачоб’єкт” (Відповідач 1, по договору –Генеральний підрядник) та ТзОВ „Ерматекс” (Відповідач 2, по договору - Субпідрядник), укладено договір субпідряду № 1163-Е в усній формі. Відповідно до даного договору згідно Актів здачі-приймання виконаних робіт надано платних послуг в листопаді 2005 року відповідачем 2 відповідачу 1 на загальну суму 2 645 778,08 грн.

Згідно рішення Подільського районного суду м. Києва від 04.08.2005 року по справі № 2-2196, визнано недійсним Статут та Установчий договір ТзОВ „Ерматекс” з моменту їх реєстрації –01.08.2003 року, визнано недійсним свідоцтво № 37065837 про реєстрацію платника податку на додану вартість ТзОВ „Ерматекс” з моменту внесення в реєстр платників ПДВ –з 13.08.2003 року.

Даним рішенням встановлено, що співзасновники ТзОВ „Ерматекс” Кукса Ю.М. та Кукса Г.Г. під час підписання установчих документів підприємства не мали наміру здійснювати підприємницьку діяльність, свідоцтво про реєстрацію платника податку на додану вартість ТзОВ „Ерматекс” не отримувалось. З пояснень представника позивача (ДПІ у м. Києві) було встановлено, що свідоцтво платника податку на додану вартість співзасновники не отримували.

Як вбачається з інформаційної довідки від 21.11.2005 року № 19359/23-213 ДПІ у Голосіївському районі м. Києва, дані декларації з податку на прибуток ТзОВ „Ерматекс” за І квартал 2005 року, за І півріччя 2005 року, за 9 місяців 2005 року подано з нульовими показниками.

При прийнятті постанови суд виходив з наступного.

Відповідно до ст. 67 Конституції України, кожен зобов’язаний сплачувати податки і збори в порядку і в розмірах, встановлених законом.

Згідно зі статтею 207 Господарського кодексу України, господарське зобов’язання, що не відповідає вимогам закону, або вчинено з метою, яка завідомо суперечить інтересам держави і суспільства, або укладено учасниками господарських відносин з порушенням хоча б одним з них господарської компетенції (спеціальної правосуб’єктності), може на вимогу однієї із сторін, або відповідного органу державної влади визнано судом недійсним повністю або в частині.

Пленум Верховного Суду України в п. 6 Постанови № 3 від 28 квітня 1978 року "Про судову практику в справах про визнання угод недійсними" роз'яснив, що до таких угод належать угоди, спрямовані на приховування фізичними та юридичними особами від оподаткування доходів, використання всупереч закону колективної, державної або чиєїсь приватної власності з корисливою метою тощо. Умисел юридичної особи - сторони у договорі визначається умислом посадової особи, яка підписала (уклала) угоду від імені такої юридичної особи і яка мала такі повноваження на момент її підписання.

Відповідно до ст. 208 Господарського кодексу України, якщо господарське зобов’язання визнано недійсним як таке, що вчинено з метою, яка завідомо суперечить інтересам держави і суспільства,  то за наявності  наміру  в  обох  сторін  -  у  разі виконання  зобов’язання  обома  сторонами  -  в  доход  держави за рішенням суду стягується все одержане ними за зобов”язанням,  а  у разі  виконання  зобов”язання  однією  стороною  з  другої сторони стягується в доход держави все одержане нею, а також все належне з неї  першій стороні на відшкодування одержаного. У разі наявності наміру лише у однієї із  сторін  усе  одержане  нею  повинно  бути повернено  другій стороні,  а одержане останньою або належне їй на відшкодування виконаного стягується  за  рішенням  суду  в  доход держави.

Господарське зобов’язання, яке виникло між ПП „Будпостачоб’єкт” та ТзОВ „Ерматекс” на підставі усного Договору субпідряду № 1163-Е від 28.11.2005 року згідно Актів здачі-приймання виконаних робіт на загальну суму 2 645 778,08 грн., спрямоване на приховування від оподаткування доходів відповідачем 2 (ТзОВ „Ерматекс”).

Зокрема, після здійснення фінансово-господарських операцій та надання  послуг у Товариства з обмеженою відповідальністю „Ерматекс” виникли податкові зобов'язання з ПДВ, які останній згідно з ст.3, ст.7 Закону України "Про податок на додану вартість" від 03.04.1997 року № 168/97-ВР (із наступними змінами та доповненнями) повинен був відобразити у деклараціях по податку на додану вартість та сплатити відповідну суму податку у встановлений Законом термін до державного бюджету України.

Однак, як встановлено в рішенні Подільського районного суду м. Києва від 04.08.2005 року по справі № 2-2196, свідоцтво про реєстрацію платника податку на додану вартість ТзОВ „Ерматекс” не отримувалось.

Відповідно до п.п. 7.2.4 п.7.2. ст. 7 Закону України “Про податок на додану вартість” право на нарахування податку та складання податкових накладних надається виключно особам, зареєстрованим як платники податку.

Таким чином, вищенаведені обставини підтверджують наявність наміру у відповідача 2 (ТзОВ „Ерматекс”) на приховування від оподаткування доходів.

З огляду на вищенаведене, суд дійшов до висновку про задоволення позову, і визнає недійсним господарське зобов’язання, яке виникло між ПП „Будпостачоб’єкт” та ТзОВ „Ерматекс” на підставі усного Договору субпідряду № 1163-Е від 28.10.2005 року згідно Актів здачі-приймання виконаних робіт на загальну суму 2 645 778,08 грн., як таке що укладене з метою, яка завідомо суперечить інтересам держави і суспільства за наявності наміру в однієї із сторін –ТзОВ „Ерматекс”. Також суд застосовує наслідки у вигляді повернення з боку ТзОВ „Ерматекс” на користь ПП „Будпостачоб’єкт” усього одержаного ним в результаті виконання господарського зобов’язання на суму 2 645 778,08 грн, і стягнення з ПП „Будпостачоб’єкт” в дохід державного бюджету в сумі 2 645 778,08 грн.

Судові витрати у вигляді судового збору (3,40 грн. та 1700 грн.) покладаються на відповідача 2, так як спір виник з його вини.

На підставі вищенаведеного, керуючись п.2-1, п.3, п. 6 Прикінцевих та перехідних положень та ст.ст. 69-71, 86, 87, 158, 160, 162, 163, 167  Кодексу адміністративного судочинства України від 06.07.2005 року № 2747-IV (із змінами та доповненнями), господарський суд –

ПОСТАНОВИВ:

1.          Позов задоволити повністю.

2.          Визнати недійсним господарське зобов’язання, яке виникло між Приватним підприємством „Будпостачоб’єкт” та Товариством з обмеженою відповідальністю „Ерматекс” на підставі усного Договору субпідряду № 1163-Е від 28.10.2005 року згідно Актів здачі-приймання виконаних робіт на загальну суму 2 645 778,08 грн.

3.          Зобов’язати Товариство з обмеженою відповідальністю „Ерматекс”  (місцезнаходження: 01000, м. Київ, вул. Тельмана, 5, ідентифікаційний код 32553398) повернути Приватному підприємству „Будпостачоб’єкт” (місцезнаходження: 79034, м. Львів, вул. Тернопільська, 26/3, ідентифікаційний код 32894529) усе одержане за господарським зобов’язанням в сумі 2 645 778 грн 08 коп., що виникло на підставі усного Договору субпідряду № 1163-Е від 28.10.2005 року згідно Актів здачі-приймання виконаних робіт.

4.          Стягнути з Приватного підприємства „Будпостачоб’єкт” (місцезнаходження: 79034, м. Львів, вул. Тернопільська, 26/3, ідентифікаційний код 32894529) в доход держави –2 645 778 грн 08 коп.

5.          Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю „Ерматекс”  (місцезнаходження: 01000, м. Київ, вул. Тельмана, 5, ідентифікаційний код 32553398)  в дохід державного бюджету України (р/р 0006 Банк УДК у Львівській області, МФО 825014, отримувач: ВДК Личаківського району м. Львова, , код платежу 22090200) – 1703 грн. 40 коп. –судового збору.

6.          Виконавчі листи видати після набрання судовим рішенням законної сили.

Постанова набирає законної сили в строк та в порядку, передбаченому ст.254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Постанова може бути оскаржена в строк та в порядку, передбаченому ст.186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя                                                                         Морозюк А.Я.