Харківський апеляційний господарський суд
Ухвала

Іменем України

Адміністративна справа                               Головуючий  по 1-й інстанції

№ АС-42/622-06                                                Суддя –Яризько В.О.

Доповідач по 2-й інстанції

Суддя –Бабакова Л.М.

05 березня 2007 р.                                                        м. Харків

Колегія суддів Харківського апеляційного господарського суду  у складі: головуючого судді Шутенко І.А., суддів: Бабакової Л.М., Кравець Т.В.

При секретарі – Міракові Г.А.

За участю представників сторін:

позивача –Чередниченко Л.Г. –дов. № 2357 від 24.05.2006р.

відповідача –Варич Б.В. –дов. № 1395/9/10-035 від 13.04.2006р., Іваницький М.Ю. –дов. № 5034/9/10-026 від 26.12.2006р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного господарського суду у м. Харкові заяву про апеляційне оскарження та апеляційну скаргу (вх. 447Х/2-4) позивача, ТОВ "Харків ОЙЛ", на Постанову господарського суду Харківської області від 27.12.2006 року по справі № АС-42/622-06

за позовом ТОВ "Харків ОЙЛ", м. Харків

до  ДПІ у Московському районі м. Харкова

про скасування рішення

Встановила:

Постановою господарського суду Харківської області від 27.12.2006р. (суддя  Яризько В.О.) в позові було відмовлено.

Позивач, ТОВ "Харків ОЙЛ", з Постановою господарського суду не згодний, подав заяву про апеляційне оскарження та апеляційну скаргу, в яких просить апеляційний суд скасувати постанову суду першої інстанції, посилаючись на порушення норм матеріального права.

Відповідач, ДПІ у Московському районі м. Харкова, у запереченні на апеляційну скаргу просить залишити постанову суду першої інстанції без змін, а апеляційну скаргу позивача без задоволення. Вважає, що постанова по справі обґрунтована і прийнята з урахуванням матеріального та процесуального права, а доводи позивача, викладені в апеляційній скарзі, є необґрунтованими та не підлягаючими задоволенню.

Перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції обставин справи та правильність їх юридичної оцінки, заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, колегія суддів Харківського апеляційного господарського суду приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, працівниками ДПІ у Московському районі м. Харкова було здійснено планову виїзну перевірку з питань дотримання вимог податкового законодавства товариством з обмеженою відповідальністю "Харків Ойл" за період з 1 жовтня 2003 року по 31 грудня 2005 року, про що було складено акт від 21 червня 2006 року №921/23/30990571.

На підставі даного акту перевірки відповідачем було прийнято рішення №/0 від 27.06.2006р. про застосування до товариства з обмеженою відповідальністю "Харків Ойл" штрафних (фінансових) санкцій у сумі 18918,10 грн. за перевищення встановлених ліміту залишку готівки в касі.

Перевіркою було встановлено, що в порушення порядку оформлення касових операцій, а саме п.п. 3.3, п.п. 3.4 п. 3 "Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні", затвердженого Постановою Правління НБУ № 72 від 19.02.2001, зареєстрованого у Міністерстві юстиції України 15.03.2001 року за № 237/5428, в видатковому касовому ордері від 10 жовтня 2003 року №196 на суму 9476,05 грн. відсутній підпис особи, що отримала готівкові кошти з каси підприємства.

Акт перевірки, в якому викладене вказане порушення та зазначено, зокрема, про те, що первинні документи, використані при проведенні перевірки, достовірні, надані в повному обсязі, а додаткових (інших) документів, що свідчать про діяльність суб’єкта господарювання за період, що перевіряється, не має, був підписаний представником ТОВ "Харків Ойл" Чередниченко Л.Г. без заперечень (арк. справи 54).

Пунктами 3.3, 3.4 та підпунктом 5.1.3 Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 19 лютого 2001 року N 72 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 15 березня 2001 року за N 237/5428) передбачено, що видача готівки з кас підприємств проводиться за видатковими касовими ордерами або належно оформленими платіжними (розрахунково-платіжними) відомостями (далі - видаткові документи). Документи на видачу готівки мають підписувати керівник і головний бухгалтер або особи, які на це уповноважені. У разі видачі окремій фізичній особі готівки за видатковим документом касир вимагає пред'явити паспорт чи документ, що його замінює, записує його найменування і номер, ким і коли він виданий. Фізична особа розписується у видатковому документі про одержання готівки із зазначенням одержаної суми (гривень - словами, копійок - цифрами), використовуючи чорнило або кулькову ручку з темним чорнилом. Видача готівки з каси, що не підтверджена розписом одержувача у видатковому документі, для виведення залишку готівки в касі не приймається. У разі виявлення порушень установленого порядку ведення операцій з готівкою органи державної податкової служби України застосовують до порушників штрафні санкції на підставі подання контролюючих органів згідно з Указом Президента України від 12.06.95 N 436 "Про застосування штрафних санкцій за порушення норм з регулювання обігу готівки" (із змінами і доповненнями).

Відповідно до статті 1 Указу Президента України "Про застосування штрафних санкцій за порушення норм з регулювання обігу готівки", із змінами та доповненнями, у разі порушення юридичними особами всіх форм власності норм з регулювання обігу готівки у національній валюті, що встановлюються Національним банком України, до них застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафу, зокрема, за перевищення встановлених лімітів залишку готівки в касах - у двократному розмірі сум виявленої понадлімітної готівки за кожний день.

Згідно показань свідка ревізора-інспектора ДПІ у Московському районі м. Харкова Іваницького М.Ю., який безпосередньо проводив дану перевірку, під час перевірки касової дисципліни підприємства позивача в його касовій книзі за 10.10.2003р. лист №46, вчинено запис про видачу Чередниченко готівки в сумі 9476,05грн. за видатковим касовим ордером №196. Наданий до перевірки вказаний касовий ордер не містив підпису вказаної особи про отримання коштів та була зазначена дата отримання коштів - 13.10.2003р. Таким чином, такий ордер не відповідав вимогам вищенаведеного Положення №72, а тому не був взятий до уваги при виведенні залишку готівки в касі. Копія даного ордера була надана до матеріалів перевірки та завірена безпосередньо головним бухгалтером Чередниченко Л.Г. Іншого ордера за цей день як під час перевірки, так і після підписання акту перевірки без зауважень, йому не надавалось та він не бачив.

Чередниченко Л.Г. в судовому засіданні пояснила, що при заповненні вказаного ордеру вона помилково вказала дату отримання коштів - 13.10.2003р., а тому його не підписала, а виписала новий ордер від цієї ж дати, але зіпсований не знищила. Новий ордер вона надавала під час перевірки, але він перевіряючим не був взятий до уваги, та заявила клопотання про допит в якості свідка Яковенко С.В., яка була присутня під час передачі нового ордера під час перевірки Іваницькому М.Ю.

Допитана в суді першої інстанції в якості свідка Яковенко С.В. повідомила, що працює головним бухгалтером ПП "Енергозберігаючі технології", яке розташоване в одному приміщенні із ТОВ "Харків Ойл". Під час проведення перевірки була присутня та чула розмову бухгалтера ТОВ "Харків Ойл" та перевіряючого. Згідно розмови, бухгалтер ТОВ "Харків Ойл" спочатку надала інспектору невірний ордер, проте зазначила, що є новий виправлений ордер, але чи надавала вона його перевіряючому чи ні, Яковенко С.В. не бачила.

Згідно матеріалів справи, Іваницький М.Ю. підтвердив, що дійсно після того, як він виявив неналежний касовий ордер, Чередниченко Л.Г. пояснила, що в неї є інший ордер від цієї ж дати, але до перевірки його не надала, та завірила копію саме неналежного ордеру, а новий ордер надала вже після оскарження винесеного рішення про застосування штрафної санкції.

Таким чином, позивач не довів, що на час перевірки та винесення спірного рішення ним надавався перевіряючому належним чином оформлений касовий ордер №196 від 10.10.03р.

Судом першої інстанції при прийнятті постанови була дана оцінка показанням свідків, тому не було необхідності виклику в судове засідання свідків в апеляційній інстанції.

На підставі викладеного, суд першої інстанції зробив обґрунтований висновок, що є сумнів стосовно надання позивачем перевіряючим під час перевірки належним чином оформленого видаткового касового ордеру, оскільки при наявності такого ордеру позивач не завіряв би неналежним чином оформлений ордер, та в разі неврахування в акті перевірки належним чином оформленого ордеру, не підписав би акт перевірки без зауважень. Відповідач правомірно не врахував такий ордер при виведенні залишку готівки в касі, а доводи, наведені у апеляційній скарзі товариства з обмеженою відповідальністю "Харків Ойл" не можуть бути підставою для скасування зазначеного рішення ДПІ у Московському районі м. Харкова про застосування штрафних (фінансових) санкцій.

Відповідно до п. 2 ч. 3 Прикінцевих та перехідних положень КАС України розмір судового збору визначається відповідно до підпункту "б" п. 1 ст. 3 Декрету КМУ "Про державне мито" (7-93). Згідно даного підпункту розмір державного мита із скарг за неправомірні дії органів державного управління і службових осіб, що ущемляють права громадян, складає 0,2 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, тобто 3,40 грн.

Позивач при поданні позову до суду першої інстанції помилково сплатив держмито згідно платіжного доручення № 89 від 02.10.2006р. в сумі 189,19 грн. та за подання апеляційної скарги платіжним дорученням № 1 від 23.01.2007р. також помилково сплатив 3,40 грн. Позивачу слід було сплатити 3,40 грн. за розгляд справи в суді першої інстанції та 1,70 грн. –в апеляційній інстанції.

Таким чином, зайво сплачене позивачем державне мито в сумі 185,79 за розгляд в суді першої інстанції та 1,70 грн. за розгляд в апеляційній інстанції підлягає поверненню з Державного бюджету України.

Враховуючи викладене, постанова суду обґрунтована, відповідає матеріалам справи та діючому законодавству, а тому підстав для скасування немає.

Керуючись ст.ст. 167, 195, 196, п. 1 ст. 198, ст. 200, 205, 206, 209, 211, 212 Кодексу адміністративного судочинства України, судова колегія

ухвалила:

Апеляційну скаргу позивача залишити без задоволення.

Постанову господарського суду Харківської області від 27.12.2006 р. по адміністративній  справі № АС-42/622-06 залишити без змін.

Повернути з держбюджету України на користь ТОВ "Харків ОЙЛ" зайво сплачене державне мито згідно платіжного доручення № 89 від 02.10.2006р. в сумі 185,79 грн. за розгляд в суді першої інстанції та 1,70 грн. згідно платіжного доручення № 1 від 23.01.2007р. за розгляд в апеляційній інстанції.

Доручити господарському суду Харківської області видати відповідний виконавчий лист.

Дана ухвала набирає чинності з дня її проголошення.

Роз’яснити сторонам, що вони мають право на дану ухвалу подати касаційну скаргу до Вищого адміністративного суду України протягом одного місяця після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції.

Справу направити до суду першої інстанції.

Головуючий суддя                                                             Шутенко І.А.

Судді                                                               Бабакова Л.М.

Кравець Т.В.