ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" лютого 2007 р.                                                            Справа № 38/41-07

вх. № 1478/6-38

Суддя господарського суду Жельне С.Ч.

при секретарі судового засідання Мельнік Р.В.

за участю представників сторін:

позивача - Лучко А.В. за дов. № б/н від 04.09.2006 року  відповідача - Носова Т.В. за дов. б/н від 29.01.2007 року

розглянувши справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Слобожанський продкомбінат",м. Харків

до  Чкалівської селищної ради, с. Чкаловське

про визнання права власності

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Слобожанський продкомбінат» звернулося до суду з позовом до Чкаловської селищної ради Чугуївського району Харківської області, в якому просить визнати  за ТОВ „Слобожанський продкомбінат” права власності на об’єкт нерухомого майна - комплекс будівель та споруд забійного цеху продуктивністю 150 голів в зміну, що розташований за адресою: Харківська область, Чугуївський район, землі Чкаловської селищної ради, зона № 02, будівля  № 5/1, та зобов’язати Чкаловську селищну раду  оформити право власності ТОВ  „Слобожанський продкомбінат” та видати йому свідоцтво  про право власності на вказаний об’єкт нерухомого майна.

В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги та просив суд задовольнити їх у повному обсязі.

Позов мотивовано тим, що відповідач своїми діями, а саме – відмовою в оформленні права власності та видачі свідоцтва про право власності на вказаний комплекс будівель та споруд забійного цеху обмежив право власності позивача на цей об’єкт нерухомого майна. Позивач зазначає, що з метою належного оформлення права власності на реконструйований об’єкт нерухомого майна  - комплекс будівель та споруд забійного цеху продуктивністю 150 голів в зміну він звернувся до Чкаловської селищної ради з письмовим проханням про оформлення права власності та видачу свідоцтва про право власності на реконструйований об’єкт, при цьому надав відповідачу документи, що підтверджують право власності позивача на цей об’єкт. Позивач вважає, що внаслідок його звернення відповідач був зобов’язаний вчинити дії щодо оформлення права власності на комплекс будівель та споруд забійного цеху та  видати свідоцтво про право власності на цей об’єкт на підставі п. 6.1. Тимчасового положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, що затверджене наказом Міністерства юстиції України N 7/5 від 07.02.2002 р., згідно з яким оформлення права власності на об’єкти нерухомого майна провадиться з видачею свідоцтва про право власності місцевими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування фізичним та юридичним особам на підставі документів, установлених законодавством, які підтверджують їх право власності на об’єкти нерухомого майна. Позивач зазначив, що вважає дії відповідача з відмови в оформленні права власності та видачі свідоцтва про права власності на вказаний об’єкт нерухомого майна незаконними та такими, що суттєво порушують права позивача, зокрема право власності на реконструйований об’єкт нерухомого майна, бо за таких умов позивач не може зареєструвати право власності на цей об’єкт нерухомого майна в бюро технічної інвентаризації, не може використовувати вказаний об’єкт в підприємницькій діяльності, що може негативно позначитися на фінансовому стані позивача.

Відповідач у відзиві та через представника в судовому засіданні проти позову заперечує. Вважає, що обґрунтовано  відповів у проханні позивача про оформлення права власності та видачу свідоцтва про право власності на комплекс будівель та споруд забійного цеху.  Зазначає, що в цілому не заперечує проти правомірності виникнення у позивача права власності на комплекс будівель та споруд забійного цеху та підтвердив, що цей об’єкт  нерухомого майна виник внаслідок реконструкції позивачем належної йому на праві власності будівлі гаражу. Відповідач також підтвердив, що земельна ділянка, на якій розташований вказаний об’єкт нерухомого майна, була надана позивачу в користування на умовах оренди у встановленому законодавством порядку.  Відповідач також зауважив, що в нього відсутні відомості про наявність у будь-яких інших осіб, крім позивача. Відповідач підтвердив, що йому не відомо про порушення прав будь-яких осіб внаслідок здійснення позивачем реконструкції  вказаного об’єкту нерухомого майна.

Відмова позивачу в оформленні права власності та видачі свідоцтва про право власності на комплекс будівель та споруд забійного цеху була зумовлена ненаданням позивачем Чкаловській селищній раді акта  про право власності на землю або рішення про відведення земельної ділянки для цієї мети та акт комісії про прийняття об’єкта і введення його в експлуатацію. Відповідач вважає, що наданий йому згідно з чинним законодавством обсяг повноважень у даному випадку є недостатнім для оформлення права власності та видачі свідоцтва про право власності на комплекс будівель та споруд за умови не надання позивачем зазначених документів.

Суд, вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, встановив наступне.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Слобожанський продкомбінат» діючи як покупець на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Чугуївського районного нотаріального округу Сіухіним І.І. 16.06.2006 р. та зареєстрованого в реєстрі за реєстровим № 2390,  придбало у продавця – ВСАТ «Агрокомбінат «Слобожанський» цілу будівлю гаражу, що розташована за адресою: Харківська обл., Чугуївський район, землі Чкаловської селищної ради, зона № 02, будівля  № 5/1. ВСАТ «Агрокомбінат «Слобожанський» передало ТОВ «Слобожанський промкомбінат»  вказану будівлю гаражу 16.06.2006 року  згідно з актом прийому-передачі.

Чугуївським міжміським бюро технічної інвентаризації 11.07.2006 р. було зареєстроване право власності на вищевказану будівлю гаражу  за ТОВ «Слобожанський продкомбінат» на підставі зазначеного договору купівлі-продажу, за реєстровим номером 25 в реєстровій книзі № 1, про що Чугуївським МБТІ видане реєстраційне посвідчення.

Після виникнення у позивача права власності на вищезазначену будівлю він звернувся до Чугуївської районної державної адміністрації з проханням про передачу йому  в оренду земельної ділянки, на якій розташована будівля гаражу. 01.09.2006 р. ТОВ «Слобожанський продкомбінат» уклало з Чугуївською районною державною адміністрацією договір оренди землі № 16/06-12, згідно з яким ТОВ «Слобожанський продкомбінат» отримало в оренду земельну ділянку загальною площею 0,2204  га., на якій розташована будівля гаражу для обслуговування цієї будівлі.

У відповідності до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Згідно зі ст. 317 Цивільного кодексу України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Згідно зі ст. 319 Цивільного кодексу України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд, а у відповідності до ст. 320 цього кодексу власник має право використовувати своє майно для здійснення підприємницької діяльності.

У відповідності до вищевказаних норм ТОВ «Слобожанський продкомбінат» як законним власником будівлі гаражу було прийнято рішення про реконструкцію вказаної будівлі під комплекс будівель та споруд забійного цеху продуктивністю 150 голів в зміну з метою подальшого використання реконструйованого об’єкту нерухомого майна  в своїй підприємницькій діяльності.

На виконання вищевказаного рішення ТОВ «Слобожанський продкомбінат» уклало з ТОВ «Моноліт-проект» договір підряду на виконання проектних робіт, згідно з яким ТОВ «Моноліт-проект» розробило робочий проект переобладнання нежитлової будівлі із зведенням прибудови під забійний цех продуктивністю 150 голів в зміну,  а саме:

-          Том1 книга 1 (загальна пояснювальна записка; вихідні дані; робочі креслення).

-          Том 1 книга 2 (проект організації будівництва).

-          Том 1 книга 3 (кошторисна документація).

-          Розділ „Оцінка впливу на оточуюче середовище”.

Також  ТОВ «Моноліт-проект» розробило технічний висновок про можливість переобладнання нежитлової будівлі із зведенням прибудови під забійний цех продуктивністю 150 голів в зміну.

ТОВ «Слобожанський продкомбінат» здійснило всі необхідні будівельні роботи на підставі та у відповідності до вищезазначених документів. До існуючої будівлі було здійснено будівництво прибудови  (літера А2), навісу (літера Б), також на орендованій земельній ділянці поблизу будівлі збудовані: відстійник (літера В), відстійник (літера Г). Була проведена реконструкція внутрішніх приміщень існуючої будівлі (літера А). Літери зазначені у відповідності до технічної документації, виготовленої Чугуївським МБТІ на підставі технічної інвентаризації реконструйованого об’єкту, яка була проведена 06.10.2006 р..

Будівельні роботи виконані позивачем в повному обсязі, що зафіксовано Чугуївським МБТІ у технічній документації, виготовленій  за результатами технічної інвентаризації реконструйованого об’єкту, яка була проведена 06.10.2006 р.

Також позивачем було придбано обладнання, призначене для виробничої діяльності забійного цеху на загальну суму 1311151,04 грн., що підтверджується довідкою про балансову вартість даного обладнання. На момент розгляду даної справи позивачем в повному обсязі був проведений монтаж вказаного обладнання на комплексі будівель та споруд забійного цеху.

У відповідності до звіту про оцінку вартості об’єкту нерухомості, виконаного Українсько-Російською товарною біржею 01.02.2007 р. , вартість комплексу будівель та споруд забійного цеху продуктивністю 150 голів в зміну, що розташований за адресою: Харківська обл., Чугуївський район, землі Чкаловської селищної ради, зона № 02, будівля  № 5/1, станом на 01.02.2007 р. становить 1186820,00  грн. (один мільйон сто вісімдесят шість тисяч вісімсот двадцять грн. ).

Судом на підставі пояснень позивача і відповідача, дослідження письмових доказів по справі не було  встановлено, що при здійсненні будівництва позивач порушив права будь-яких  осіб та вимоги ст. 319 Цивільного кодексу України,   згідно з якими власник не може використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію та природні якості землі.

У відповідності до Тимчасового положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, що затверджене наказом Міністерства юстиції України N 7/5 від 07.02.2002 р. оформлення права власності на об’єкти нерухомого майна провадиться з видачею свідоцтва про право власності місцевими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування фізичним та юридичним особам.

З метою належного оформлення права власності на реконструйований об’єкт нерухомого майна  позивач звернувся до відповідача  з листом вих. № 6 від 26.01.2007 р., до якого додав наступні документи:

1.          Технічна документація на об’єкт нерухомого майна, що розташований за адресою: Харківська обл., Чугуївський район, землі Чкаловської селищної ради, зона № 02, будівля  № 5/1, виготовлена Чугуївським МБТІ.

2.          Договір купівлі-продажу будівлі гаражу від 16.06.2006 р. з реєстраційним посвідченням Чугуївського МБТІ від 11.07.2006 р.

3.          Акт прийому-передачі будівлі гаражу від 16.06.2006 р.

4.          Договір оренди землі № 16/06-12 від 01.09.2006 р.

5.          Робочий проект переобладнання нежитлової будівлі із зведенням прибудови під забійний цех продуктивністю 150 голів в зміну (4 книги).

6.          Технічний висновок про можливість переобладнання нежитлової будівлі із зведенням прибудови під забійний цех продуктивністю 150 голів в зміну.

У вищевказаному листі позивач просив відповідача на підставі доданих до листа документів,  які підтверджують право власності позивача на комплекс будівель та споруд забійного цеху продуктивністю 150 голів в зміну, що розташований за адресою: Харківська обл., Чугуївський район, землі Чкаловської селищної ради, зона № 02, будівля  № 5/1,  оформити право власності та видати свідоцтво про право власності на вказаний об’єкт нерухомого майна, до складу якого входять: А- будівля, А1 – компресорна, А2 – прибудова, Б- навіс, В – відстійник, Г - відстійник.

Вищевказане прохання позивач обґрунтовував  п. 6.1. Тимчасового положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, що затверджене наказом Міністерства юстиції України N 7/5 від 07.02.2002 р., згідно з яким оформлення права власності на об’єкти нерухомого майна провадиться з видачею свідоцтва про право власності місцевими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування фізичним та юридичним особам на підставі документів, установлених законодавством, які підтверджують їх право власності на об’єкти нерухомого майна.

Відповідач надав позивачу відповідь на вищевказаний  лист, в якій відмовлявся оформити право власності та видати свідоцтво про право власності на комплекс будівель та споруд забійного цеху продуктивністю 150 голів в зміну.

Відповідач не вважає, що надані позивачем документи є підставою для оформлення права власності на реконструйований об’єкт нерухомого майна. Крім того, у своїй відповіді відповідач зазначив, що у відповідності до п. 6.1. Тимчасового положення  оформлення права власності на об’єкти нерухомого майна провадиться з видачею свідоцтва про право власності місцевими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування фізичним особам та юридичним особам на новозбудовані, перебудовані або реконструйовані об’єкти нерухомого майна за наявності акта про право власності на землю або рішення про відведення земельної ділянки для цієї мети та за наявності акта комісії про прийняття об’єкта і введення його в експлуатацію, які не були надані йому позивачем. Також відповідачем були повернуті всі  документи, надані йому позивачем  згідно з додатком до листа вих. № 6 від 26.01.2007 р.

У відповідності до ст. 321 Цивільного кодексу України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Згідно із ст. 325 Цивільного кодексу України суб’єктами права приватної власності є фізичні та юридичні особи, які можуть бути власниками будь-якого майна, за винятком окремих видів майна, які відповідно до закону не можуть їм належати.

У відповідності до приписів ст. 328 Цивільного кодексу України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом та вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом; господарське товариство є власником майна, набутого на підставах, що не заборонені законом.

Але згідно з ч. 2 ст. 144 Господарського кодексу України право на майно, що підлягає державній реєстрації, виникає з дня реєстрації цього майна або відповідних прав на нього, якщо інше не встановлено законом.

У відповідності до п. 1.3. Тимчасового положення  державну реєстрацію прав власності на нерухоме майно здійснюють підприємства бюро технічної інвентаризації у межах визначених адміністративно-територіальних одиниць.

Згідно з п. 1.4. Тимчасового положення  державна реєстрація прав власності на нерухоме майно — це внесення запису до Реєстру прав власності на нерухоме майно у зв’язку з виникненням, існуванням або припиненням права власності на нерухоме майно, що здійснюється бюро технічної інвентаризації за місцезнаходженням об’єктів нерухомого майна на підставі правовстановлюючих документів коштом особи, що звернулася до бюро технічної інвентаризації.

Зокрема, п. 6 Переліку правовстановлюючих документів, на підставі яких проводиться реєстрація прав власності на об’єкти нерухомого майна, який є додатком № 1 до п. 2.1. Тимчасового положення  як правовстановлюючий документ визначено свідоцтво про право власності на об’єкти нерухомого майна, видане органами місцевого самоврядування.

Саме для отримання вказаного свідоцтва позивач і звернувся до відповідача з метою зареєструвати в бюро технічної інвентаризації право власності на реконструйований об’єкт нерухомого майна на підставі отриманого свідоцтва про право власності на цей об’єкт.

Відмова відповідача у наданні позивачу  свідоцтва про право власності на реконструйований об’єкт зробила неможливою для позивача  подальшу реєстрацію права власності на цей об’єкт в бюро технічної інвентаризації, в зв’язку з чим позивач виявився позбавленим можливості реалізувати право, передбачене ст. 320 ЦК України, а саме використовувати реконструйований об’єкт в підприємницькій  діяльності, а також реалізувати свої права, передбачені ст. 319 Цивільного кодексу України щодо  володіння, користування, розпорядження своїм майном на власний розсуд.

Таким чином внаслідок обмеження відповідачем права власності  позивача на реконструйований об’єкт нерухомого майна між позивачем і відповідачем виник спір.

У відповідності до ч. 1 ст. 376 Цивільного кодексу України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без належного дозволу чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил.

Виходячи з того, що робочий проект переобладнання нежитлової будівлі із зведенням прибудови під забійний цех продуктивністю 150 голів в зміну не був належно затверджений,  реконструйований об’єкт можна вважати самочинним будівництвом.

Згідно з ч.  3 вищевказаної статті право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, за умови надання земельної ділянки у встановленому порядку особі під уже збудоване нерухоме майно.

У відповідності до ч. 5 ст.  11 Цивільного кодексу України у випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов’язки можуть виникати з рішення суду.

У відповідності до ст.  386 Цивільного кодексу України держава забезпечує рівний захист прав усіх суб’єктів права власності; власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню.

Згідно з приписами ст.  392 Цивільного кодексу України власник майна може пред’явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою.

Позивач повідомив суд, що  відносно ч. 3 ст.  16 Цивільного кодексу України ним ніяким чином не були порушені положення  частин другої — п’ятої статті 13 цього Кодексу, а саме такі положення:

2. При здійсненні своїх прав особа зобов’язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб, завдати шкоди довкіллю або культурній спадщині.

3. Не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах.

4. При здійсненні цивільних прав особа повинна додержуватися моральних засад суспільства.

5. Не допускаються використання цивільних прав з метою неправомірного обмеження конкуренції, зловживання монопольним становищем на ринку, а також недобросовісна конкуренція.

Відповідач проти вищевказаного твердження позивача не заперечував.

У відповідності до ст.  16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів зокрема може бути визнання права. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

На підставі вищевикладеного суд дійшов висновку , що позовні вимоги позивача є обґрунтованими, доведеними документально наданими до матеріалів справи доказами і є такими, що підлягають задоволенню.

Приймаючи до уваги, що позивач не наполягає на стягненні з відповідача судових витрат, суд вважає, що витрати по сплаті державного мита та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу слід покласти на позивача.

Керуючись ст. ст. 1, 2, 12, 15, 22, 33, 43, 44, 49, 82-85, 115, 116 Господарського процесуального кодексу України, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Визнати за Товариством з обмеженою відповідальністю „Слобожанський продкомбінат” (юридична адреса - 63544, вул. Леніна, 1, с.м.т. Чкаловське, Чугуївського району, Харківської області, код ЄДРПОУ - 31293235) право власності на об’єкт нерухомого майна - комплекс будівель та споруд забійного цеху продуктивністю 150 голів в зміну, що розташований за адресою: Харківська область, Чугуївський район, землі Чкаловської селищної ради, зона № 02, будівля  № 5/1, до складу якого входять: А- будівля, А1 – компресорна, А2 – прибудова, Б- навіс, В – відстійник, Г - відстійник.

Зобов’язати Чкаловську селищну раду, адреса: 63544, вул. Леніна,  1, с.м.т. Чкаловське, Чугуївського району Харківської області , Ідентифікаційний код - 04397738, оформити право власності Товариства з   обмеженою відповідальністю „Слобожанський продкомбінат” (юридична адреса - 63544, вул. Леніна, 1, смт Чкаловське, Чугуївського району, Харківської області, код ЄДРПОУ - 31293235) та видати Товариству з   обмеженою відповідальністю „Слобожанський продкомбінат” свідоцтво  про право власності на об’єкт нерухомого майна - комплекс будівель та споруд забійного цеху продуктивністю 150 голів в зміну, що розташований за адресою: Харківська область, Чугуївський район, землі Чкаловської селищної ради, зона № 02, будівля  № 5/1, до складу якого входять: А- будівля, А1 – компресорна, А2 – прибудова, Б- навіс, В – відстійник, Г - відстійник.

Повний текст рішення підписано судом 12.02.2007 р.

Суддя                                                                                            Жельне С.Ч.