ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

"27" березня 2007 р.
Справа № 12/572/06

Одеський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді:  Шевченко В.В.

суддів: Бєляновського В.В., Мирошниченко М.А.

при секретарі судового засідання: Волощук О. О.

за участю представників сторін

від СДПІ: Бойко О.В. –за дорученням

від ПП „Соктаю”: не з’явився

від ПМП „Катран”: не з’явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі

апеляційну скаргу Спеціалізованої державної податкової інспекції по роботі з великими платниками податків у м. Миколаєві, м. Миколаїв

на рішення господарського суду Миколаївської області

від  15 січня 2007 року

у справі № 12/572/06

за позовом Спеціалізованої державної податкової інспекції по роботі з великими платниками податків у м. Миколаєві, м. Миколаїв

до:

- Приватного підприємства „Соктаю”, м. Миколаїв;

- Приватного мало підприємства „Катран”, м. Херсон

про визнання угод купівлі-продажу –недійсними і стягнення в дохід держави коштів, одержаних за такими угодами

В С Т А Н О В И Л А:

15.11.2006 р. Спеціалізована державна податкова інспекція по роботі з великими платниками податків у м. Миколаєві (далі СДПІ) звернулась до господарського суду Миколаївської області з позовною заявою до Приватного підприємства „Соктаю” (далі ПП „Соктаю”) та Приватного мало підприємства „Катран” (далі ПМП „Катран”) про визнання усних угод купівлі-продажу соняшнику та ячменю –недійсними і стягнення з ПП „Соктаю” в дохід держави 161 851 грн. 49 коп. грошових коштів.

Позовні вимоги мотивовані тим, що зазначені угоди укладені з метою, що суперечить інтересам держави і суспільства, внаслідок чого заподіяна шкода державним інтересам у вигляді ненадходження коштів до державного бюджету України, у зв’язку з чим позовні вимоги підлягають задоволенню на підставі ст. ст. 207, 208 ГК України.

Позов до господарського суду пред’явлений СДПІ за нормами і правилами Господарського процесуального кодексу України.

У відзиві на позов з ПП „Соктаю” позовні вимоги СДПІ вважає необґрунтованими і безпідставними та просить залишити їх без задоволення.

Відзив на позов від ПМП „Катран” не надходив.

Рішенням господарського суду Миколаївської області від 15.01.2007 р. (суддя Семенов А. К.) у задоволені позову відмовлено, з посиланням на те, що СДПІ не надано жодних доказів, що оспорюванні угоди не відповідають вимогам закону, або вчинені з метою, яка завідомо суперечить інтересам держави та суспільства.

Справа прийнята і розглянута судом першої інстанції за нормами і правилами Господарського процесуального кодексу України.

В апеляційній скарзі СДПІ просить рішення місцевого суду скасувати, оскільки воно прийнято без достатніх на це підстав, не відповідає фактичним обставинам і матеріалам справи, ухвалено з  порушенням норм матеріального та процесуального права та прийняти нове рішення, яким задовольнити її позовні вимоги у повному обсязі. В судовому засіданні представник СДПІ доводи апеляційної скарги підтримав.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

21.03.2007 р. до апеляційного суду надійшло клопотання директора ПП „Соктаю” про перенесення судового засідання у зв’язку з її хворобою.

Назване клопотання визнано колегією суддів необґрунтованим та відхилено з огляду на те, що зазначена у клопотанні причина про перенесення судового засідання не є достатньою, оскільки представництво інтересів ПП „Соктаю” може здійснюватися не лише директором, а також любою іншою особою в силу повноваження, що ґрунтується на довіреності. Поважною причиною перенесення судового засідання може вважатися та, існування якої зумовлено факторами об’єктивного характеру, які не залежать від волі заявника, тобто ні за яких обставин не можуть бути ним змінені чи усунуті, а таких обставин, у даному випадку –немає.

Направлена на адресу ПМП „Катран” ухвала апеляційного суду від 22.02.2007 р. про прийняття апеляційної скарги до провадження та призначення її до розгляду на 27.03.2007 р. о 10:00 повернута органами зв’язку з позначкою „адресат за зазначеною адресою не знаходиться”.

Оскільки до повноважень господарських судів не віднесено установлення фактичного місцезнаходження юридичних осіб або місця проживання фізичних осіб –учасників судового процесу на час вчинення тих чи інших процесуальних дій, то колегія суддів, примірники повідомлень про вручення рекомендованої кореспонденції, повернуті органами зв’язку з позначкою „адресат за зазначеною адресою не знаходиться”, з урахуванням конкретних обставин цієї справи, вважає належними доказами виконання судом обов’язку щодо повідомлення ПМП „Катран” про вчинення судом певних процесуальних дій, а тому визнає, що останній був належним чином повідомлений про день, час і місце розгляду справи, але не скористався своїм правом на участь в розгляді справи апеляційним судом, внаслідок чого справа розглянута апеляційним судом за відсутністю представника ПМП „Катран”.

Обговоривши доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення представника СДПІ, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права при прийнятті оскаржуваного рішення, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, рішення місцевого суду –скасуванню, а провадження у справі припиненню з наступних підстав.

Згідно ч. 2 ст. 101 ГПК України апеляційний суд не зв’язаний доводами апеляційної скарги (подання) і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого суду у повному обсязі.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 3 Кодексу адміністративного судочинства України (далі –КАС України) справа адміністративної юрисдикції –це переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є суб’єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, зокрема на виконання делегованих повноважень.

Компетенцію адміністративних судів щодо вирішення адміністративних справа визначено ст. ст. 17, 50 КАС України.

Зокрема, згідно з п. 4 ч. 1 ст. 17 КАС України компетенція адміністративних судів поширюється на спори за зверненням суб’єкта владних повноважень у випадках, встановлених законом.

Таку ж норму містить і п. 5 ч. 4 ст. 50 КАС України.

Право державних податкових інспекцій на подання до суду позовів до підприємств, установ, організацій та громадян про визнання угод недійсними і стягнення в дохід держави коштів, одержаних за такими угодами, а в інших випадках –коштів, одержаних без установлених законом підстав, а також про стягнення заборгованості перед бюджетом і державними цільовими фондами за рахунок їхнього майна прямо передбачено п. 11 ч.1 ст. 10 Закону України „Про державну податкову службу в Україні”, що кореспондується з вимогами п. 4 ч. 1 ст. 17 та п. 5 ч. 4 ст. 50  КАС України.

Звернувшись до суду з позовом про визнання недійсними угод, укладених між ПП „Соктаю” та ПМП „Катран”, СДПІ реалізувала свої визначені податковим законодавством функції суб’єкта владних повноважень, управлінські функції про визнання угод недійсними і стягнення в дохід держави коштів, одержаних за такими угодами.

Але, звернувшись до суду з позовом 15.11.2006 р., тобто після набрання законної сили КАС України до ПП „Соктаю” та ПМП „Катран” –про визнання угод недійсними і стягнення в дохід держави коштів, одержаних за такими угодами СДПІ не звернула уваги на те, що відповідно до абзацу 1 пункту 7 розділу VІІ Прикінцевих та перехідних положень КАС України –після набрання чинності цим Кодексом заяви і скарги у спорах, що виникають з адміністративно-правових відносин, повинні подаватися і розглядатися в порядку встановленому цим Кодексом, та пред’явила позов до господарського суду до відповідачів не в порядку встановленому Кодексом адміністративного судочинства України, а згідно Господарського процесуального кодексу України, чим порушила процесуальні права відповідачів передбачені ст. ст. 48, 51, 105, 106 КАС та зазначені Прикінцеві та перехідні положення КАС України.

Цей факт залишився поза увагою і місцевого господарського суду, який не прийняв мір для усунення недоліків поданої позовної заяви та розглянув справу на підставі Господарського процесуального кодексу України, чим порушив процесуальні права відповідачів передбачені ст. ст. 48, 51, 105, 106 КАС та абзац 1 пункту 7 розділу VІІ Прикінцевих та перехідних положень КАС України, що унеможливлює перегляд справи апеляційним судом за нормами КАС України.

Враховуючи те, що спір між суб’єктом владних повноважень –позивачем у справі та відповідачами не підлягає вирішенню в господарських судах України на підставі Господарського процесуального кодексу України, то колегія суддів доходить до висновку, що провадження у справі слід припинити згідно п. 1 ч. 1 ст. 80 ГПК України, що не позбавляє можливості СДПІ звернутися до суду в порядку, що встановлений Кодексом адміністративного судочинства України для вирішення спору по-суті.

Керуючись ст. ст. п. 1 ч. 1 ст. 80, 99, 101–105 ГПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Спеціалізованої державної податкової інспекції по роботі з великими платниками податків у м. Миколаєві –задовольнити частково.

Рішення господарського суду Миколаївської області від  15 січня 2007 року у справі № 12/572/06 –скасувати, а провадження у справі –припинити, оскільки цей спір не підлягає вирішенню в господарських судах України на підставі Господарського процесуального кодексу України.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого господарського суду України.

Головуючий суддя                                                          В. В. Шевченко

Судді                                                                                В. В. Бєляновський

М. А. Мирошниченко