ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  КИЇВСЬКОЇ   ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

"22" березня 2007 р.                                   м. Київ                            Справа № А3/062-07

17 год. 49 хв.

за позовом      Київського обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової

втрати працездатності в особі виконавчої дирекції, м. Київ

до                     Дирекції Бородянської районної кіновідеомережі, смт. Бородянка

про                  стягнення 721,07 грн.

Головуючий суддя  Коротун О.М.

секретар судового засідання  Малій Л.М.

Представники:

позивача         Сушицька Ю.В. –представник за довіреністю № 42-07-06 від 17.01.2006р.;

відповідача     не з’явився.

На підставі ч. 3 ст. 160 КАС України в судовому засіданні 22.03.2007 о 17 год. 49 хв. проголошено вступну та резолютивна частини постанови. Виготовлення постанови у повному обсязі відкладалося на 26.03.2007 на 17 год. 30 хв., про що повідомлено сторонам після проголошення вступної та резолютивної частини постанови в судовому засіданні 22.03.2007 з урахуванням вимог ч. 4 ст.  167 КАС України.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Київське обласне відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності в особі виконавчої дирекції (далі –позивач) звернулося до господарського суду Київської області з позовною заявою до Дирекції Бородянської районної кіновідеомережі (далі –відповідач) про стягнення 721,07 грн.

Позивач обґрунтовує свої позовні вимоги тим, що відповідачем в порушення вимог Закону України “Про загальнообов’язкове державне соціальне страхування у зв’язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням”, не повністю сплачені внески на загальнообов’язкове державне соціальне страхування у зв’язку з тимчасовою втратою працездатності за 2003 рік у сумі 721,07 грн.

Ухвалою господарського суду Київської області від 12.02.2007 року було відкрито провадження в адміністративній справі та призначено розгляд справи на 01.03.2007р.

В зв’язку з хворобою судді Коротун О.М. судове засідання 01.03.2007р. не відбулось.

Повістками від 03.03.2007р. призначено судове засідання на 22.03.2007р. о 10:10 год.

Судом 13.03.2007р. за власною ініціативою було зроблено запит до Бородянської районної державної адміністрації.

В судовому засіданні 22.03.2007р. було оголошено перерву та скеровано запит, щодо фактичного місцезнаходження відповідача.

Після перерви в судовому засіданні 22.03.2007р. позивач подав витяг з ЄДРПОУ за № 12/1-7/538 від 22.03.2007р., в якому підтверджено адресу відповідача, яка вказана в позовній заяві.

Відповідач у судове засідання 22.03.2007р. не з’явився, витребуваних судом документів не подав та не обґрунтував суду першої інстанції неможливість виконання вимог суду з причин, що від нього не залежать.

При цьому господарський суд Київської області відзначає, що судом було направлено учасникам судового процесу ухвалу від 12.02.2007р. та повістки від 12.02.2007р., в зв’язку з хворобою судді Коротун О.М., учасникам судового процесу було надіслано повістки від 03.03.2007р., про що, зокрема, свідчать відмітки канцелярії суду на зворотних сторонах оригіналів згаданих документів та реєстр вихідної кореспонденції.

Таким чином, суд повідомив відповідача належним чином про час і місце засідання суду, тому справа розглянута за наявними в ній матеріалами.

Відповідно до вимог ст. 128 КАС України, неприбуття в судове засідання без поважних причин представника сторони або третьої особи, які прибули в судове засідання, або неповідомлення ним про причини неприбуття не є перешкодою для розгляду справи.

Проаналізувавши зібрані по справі докази, суд дійшов висновку про достатність матеріалів справи для її розгляду по суті за відсутністю відповідача та його відзиву на позовну заяву.

В судовому засіданні 22.03.2007р. позивач позовні вимоги підтримав, вважає їх обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню з підстав, викладених у позовній заяві.

Враховуючи, що справа повинна бути розглянута у розумний строк, але не більше ніж два місяці, суд дійшов висновку про розгляд справи за відсутності відповідача за наявними матеріалами справи.

Розглянувши матеріали справи та заслухавши пояснення представника позивача, суд

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до ст. 19 Закону України „Про загальнообов‘язкове державне соціальне страхування у зв‘язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням” № 2240-ІІІ від 18.01.2001 року, джерелами формування коштів загальнообов‘язкового державного соціального страхування у в‘язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням є страхові внески страхувальників-роботодавців. Відповідач є платником страхового збору до Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності.

Згідно ст. 9 Закону України „Про загальнообов‘язкове державне соціальне страхування у зв‘язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням”, Фонд соціального страхування з тимчасової втрати працездатності є органом, який здійснює керівництво та управління загальнообов’язковим державним соціальним страхуванням, справляє збір та акумуляцію державним соціальним страхуванням, справляє збір та акумуляцію страхових та інших внесків, передбачених для фінансування матеріального забезпечення і соціальних послуг, забезпечує їх надання, а також здійснює контроль за використанням цих коштів.

Статтею 27 зокрема, пп. 2.1, 2.4 Закону України „Про загальнообов‘язкове державне соціальне страхування у зв‘язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням” передбачено, що страхувальник зобов’язаний нараховувати і сплачувати в установлені строки та в повному обсязі страхові внески, вести облік коштів загальнообов’язкового державного соціального страхування у зв’язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням, і своєчасно надавати органам Фонду встановлену звітність щодо цих коштів.

Відповідно до ст. 23 Закону України „Про загальнообов‘язкове державне соціальне страхування у зв‘язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням”, страхові внески перераховуються, шляхом безготівкових розрахунків, страхувальниками-роботодавцями один раз на місяць –у день, встановлений для одержання в установах банку коштів на оплату праці за відповідний період.

Відповідач не сплачував страхові внески на загальнообов‘язкове державне соціальне страхування в зв‘язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням, у зв‘язку з чим станом на 01.01.2007 р. у нього виникла заборгованість по платежах в сумі 721,07 грн., що підтверджується звітом про нараховані внески, перерахування та витрати, пов‘язані з загальнообов‘язковим державним соціальним страхуванням у зв‘язку з тимчасовою втратою працездатності за 2003 рік (підписаний керівником відповідача, головним бухгалтером, засвідчений відбитком печатки та самостійно поданий відповідачем позивачу).

Відповідно до ст. 30 Закону України „Про загальнообов‘язкове державне соціальне страхування у зв‘язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням”, страхувальник-роботодавець несе відповідальність за несвоєчасність сплати та неповну сплату страхових внесків, у тому числі страхових внесків, що сплачують застраховані особи через рахунки роботодавців, а також за порушення  порядку  використання страхових коштів.

Таким чином, на момент вирішення спору борг відповідача по сплаті платежів до Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності становить 721,07 грн. заборгованості, що підтверджується матеріалами справи у їх сукупності.

За таких обставин, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги про стягнення з відповідача заборгованості по сплаті платежів до Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності в розмірі 721,07 грн. є правомірними та обґрунтованими, відповідачем не спростовані, тому підлягають задоволенню.

Згідно з підпунктом 3 ч. 3 Прикінцевих та Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України розмір судового збору щодо майнових вимог про стягнення грошових коштів становить один відсоток від розміру таких вимог.

За таких обставин, судовий збір у вказаній сумі підлягає стягненню в доход державного бюджету України з відповідача.

Керуючись ст. 2, 7, 17, 158, 161, 162, 163 та п.6 Прикінцевих та Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України, господарський суд Київської області, -

ПОСТАНОВИВ:

1.  Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Дирекції Бородянської районної кіновідеомережі (07800, Київська область, смт. Бородянка, вул. Леніна, 248, ; р/р 0061 в Бородянському відділенні Ощадбанку, МФО 320081) на користь  Київського обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності в особі виконавчої дирекції (04070, м. Київ, вул. Боричів Тік, 30, код 21615608; р/р 0001 в Управлінні Держказначейства у Київській області, МФО 821018) 721,07 грн. (Сімсот двадцять одна грн. 07 коп.) заборгованості по сплаті страхових внесків.

3. Стягнути з Дирекції Бородянської районної кіновідеомережі (07800, Київська область, смт. Бородянка, вул. Леніна, 248, ; р/р 0061 в Бородянському відділенні Ощадбанку, МФО 320081) в доход державного бюджету України 7,21 грн. (Сім грн. 21 коп.) судового збору.

Дана постанова набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження або апеляційної скарги в порядку, встановленому ст.254 Кодексу адміністративного судочинства України. Дана постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку та в строки, встановлені ст.186 Кодексу адміністративного судочинства України.

26.03.2007р.

Суддя