Харківський апеляційний господарський суд
Ухвала

Іменем України

Адміністративна справа                              Головуючий по 1-й інстанції                                                                № АС-5/691-06                                                  Суддя –Гудим В.Д.

Доповідач по 2-й інстанції

Суддя –Бабакова Л.М.

26 лютого 2007 р.                                                    м. Харків

Колегія суддів Харківського апеляційного господарського суду у складі:        головуючого судді Карбань І.С., суддів Бабакової Л.М., Шутенко І.А.

При секретарі  Крупі О.В.

За участю представників сторін:

позивача – Чередниченко М.В. –дов. № 14948/10/10-030 від 29.12.2006р.

1-го відповідача –не з'явився

2-го відповідача –не з'явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційного суду заяву про апеляційне оскарження та апеляційну скаргу (вх. 331С/2-4) 1-го відповідача, ТОВ "Ред", на Постанову господарського суду Сумської області від 25.12.2006 року по справі № АС-5/691-06

за позовом Шосткинської МДПІ

до  1) ТОВ "Ред", м. Шостка;

2) ТОВ "Славутич", м. Київ

про визнання недійсними господарських зобов’язань

Встановила:

Постановою господарського суду Сумської області від 25.12.2006р. (суддя  Гудим В.Д.) позов було задоволено. Визнано нечинними господарські зобов'язання по усним угодам між ТОВ "Ред" та ТОВ "Славутич" по податковим накладним: № 91 від 20.04.06 р. на загальну суму .122 150 грн. 06 коп., в т.ч. ПДВ 20358 грн. 34 коп.; № 92 від 20.04.2006 р. на загальну суму 73776 грн. 38 коп.. в т.ч. ПДВ 12296 грн. 06 коп.; № 94 від 21.04.2006 р. на загальну суму 122150 грн. 06 коп., в т.ч. ПДВ 20358 грн. 34 коп. з моменту їх виникнення.

1-й відповідач, ТОВ "Ред", з Постановою господарського суду не згодний, подав заяву про апеляційне оскарження та апеляційну скаргу, в яких просить апеляційний суд скасувати постанову суду першої інстанції, посилаючись на порушення норм чинного законодавства. Апелянт в судове засідання не з'явився, на адресу суду надійшла від нього телеграма, в якій він просить розглянути справу без участі його представника.

Позивач, Шосткинська МДПІ, у запереченнях на апеляційну скаргу просить залишити апеляційну скаргу позивача без задоволення, постанову господарського суду Сумської області від 25.12.2006р. без змін, вважає, що постанова суду першої інстанції обґрунтована та прийнята у відповідності до чинного законодавства.

2-й відповідач, ТОВ "Славутич", заперечень на апеляційну скаргу не надав, у судове засідання не з'явився, про час та місце судового засідання був повідомлений поштовим відправленням на юридичну адресу. Конверт повернувся до суду з відміткою пошти про незнаходження адресата.

Перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції обставин справи та правильність їх юридичної оцінки, заслухавши представників сторін, колегія суддів Харківського апеляційного господарського суду приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач просив суд визнати недійсними господарські зобов'язання по усним угодам між ТОВ "РЕД" та ТОВ "Славутич" по податковим накладним: № 91 від 20.04.06 р. на загальну суму 122 150 грн. 06 коп., в т.ч. ПДВ 20358 гри. 34 коп.; № 92 від 20.04.2006 р. на загальну суму 73776 грн. 38 коп., в т.ч. ПДВ 12296 грн. 06 коп.; № 94 від 21.04.2006 р. на загальну суму 122150 грн. 06 коп., в т.ч. ПДВ 20358 грн. 34 коп. з моменту їх виникнення, як такі, що укладені з порушенням господарської компетенції та з метою, яка завідомо суперечить інтересам держави і суспільства відповідно до вимог ст. 207 Господарського кодексу України.

Згідно матеріалів справи, відділом контрольно-перевірочної роботи Шосткинської міжрайонної державної податкової інспекції проведена планова виїзна документальна перевірка ТОВ "Ред" з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.07.2005 року по 30.06.2006 р., в ході якої встановлено, що одним із постачальників товарів було підприємство ТОВ "Славутич". За перевіряємий період згідно усних угод перший відповідач придбав від другого відповідача товарно-матеріальні цінності на загальну суму 318 076 грн. 50 коп., в т.ч. ПДВ в сумі 53 012 грн. 74 коп. Оприбуткування товарно-матеріальних цінностей проводилось в квітні 2006 року, згідно накладних та податкових накладних на придбання товарів.

За даними податкового обліку витрати на придбання товарно-матеріальних цінностей в сумі 265063,76 грн. 1-м відповідачем включені до складу валових витрат в декларації з податку на прибуток підприємства за півріччя 2006 року у складі витрат на придбання товарів (робіт, послуг) (р. 04.1 Декларації).

Податок на додану вартість в сумі 53012,74 грн. до складу податкового кредиту було включено в звітну податкову Декларацію з ПДВ за липень 2006 року.

На підставі викладеного, в діях 1-го відповідача відсутня мета, яка завідомо суперечить інтересам держави та суспільства.

Відповідно довідки Державного реєстратора № 873 від 06.10.2006 р. ТОВ "Славутич" з кодом не відповідає вимогам щодо ідентифікаційних кодів юридичних осіб.

Згідно ст. 91 ЦК України цивільна  правоздатність юридичної особи виникає з моменту її створення і припиняється з дня внесення до єдиного державного реєстру запису про її припинення.

Згідно листа ДПІ УПМ ДПА у м. Києві від 11.10.2006 р., підприємство ТОВ "Славутич" з вказаним кодом на податковому обліку по м. Києву зареєстрованим не значиться, тобто особа, яка уклала усні угоди з боку ТОВ "Славутич" діяла в порушення вимог чинного законодавства, оскільки на момент укладення спірних угод це підприємство не було зареєстровано як платник податків та не мало цивільної правоздатності та дієздатності відповідно до ст. ст. 91, 92 Цивільного кодексу України.

Таким чином, ТОВ "Славутич", будучи не зареєстрованим як платник податку у тому числі, податку на додану вартість, виписувало податкові накладні ТОВ "Ред", чим порушувало вимоги податкового законодавства, а саме п.п.7.2.4 п.7.2 ст.7 Закону України "Про податок на додану вартість", право на нарахування податку та складання податкових накладних надається виключно особам, зареєстрованим як платники податку у порядку, передбаченому п.9.2 статтею 9 цього Закону, де "будь-якій особі, діяльність якої підлягає оподаткуванню, присвоюється індивідуальний податковий номер, що використовується для справляння податку".

Суд першої інстанції помилково в своєї постанові вказав, що матеріалами справи підтверджується факт того, що з боку 2-го відповідача при укладенні усних угод мало місце намір уникнути сплати податків або збільшення валових витрат та зменшення валового доходу та податку на прибуток і мета, яка завідомо суперечить інтересам держави та суспільства, оскільки матеріалами справи цей висновок не підтверджується.

Наявність умислу по угоді, стосовно дійсності якої виник спір, входять до предмету доказування в судовому процесі. Без встановлення в судовому процесі обставин щодо стану не виконання підприємством конституційного обов'язку сплачувати податки, встановлені законом, за результатами господарської діяльності в цілому та конкретної цивільно-правової угоди (правочину), зокрема, не може бути підставою для визнання такої угоди недійсною.

Доказом наявності вини сторін у формі умислу може бути лише вирок суду по кримінальній справі, що набрав законної сили, з питань, чи мали місце певні дії та ким вони вчинені.

1-й відповідач правомірно посилається в апеляційній скарзі, що господарський суд першої інстанції помилково зробив висновок, що у ТОВ "Славутич" був наявний намір на уникнення від сплати податків і мета, яка завідомо суперечить інтересам держави та суспільства, однак постанова суду першої інстанції не підлягає скасуванню, так як спірну угоду необхідно визнати недійсною на підставі ч. 1 ст. 207 Господарського кодексу України, як таку, що не відповідає вимогам закону, або укладена  учасниками  господарських відносин з порушенням хоча б одним з них господарської компетенції (спеціальної правосуб'єктності), оскільки на момент укладення спірних угод ТОВ "Славутич" не було зареєстровано як платник податків та не мало цивільної правоздатності та дієздатності.

Враховуючи вищевикладене, доводи апеляційної скарги не знайшли підтвердження в матеріалах справи.

Постанова суду обґрунтована, відповідає матеріалам справи та діючому законодавству, а тому підстав для скасування немає.

Керуючись ст. ст. 167, 195, 196, п. 1 ч. 1 ст. 198, ст. 200, 205, 206, 209, 211, 212 Кодексу адміністративного судочинства України, судова колегія -

ухвалила:

Апеляційну скаргу 1-го відповідача залишити без задоволення.

Постанову господарського суду Сумської області від 25.12.2006 року по справі № АС-5/691-06 залишити без змін.

Дана ухвала набирає чинності з дня її проголошення.

Роз'яснити сторонам, що вони мають право на дану ухвалу подати касаційну скаргу до Вищого адміністративного суду України протягом одного місяця після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції.

Справу направити до суду першої інстанції.

Головуючий суддя          Карбань І.С.

Судді                                                     Бабакова Л.М.

Шутенко І.А.