ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

"14" травня 2007 р.
Справа № 1-12/544-06-12025

Одеський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого Журавльова О.О.,

суддів Тофана В.М., Михайлова М.В.

при секретарі судового засідання Бритавська Ю.С.

за участю представників сторін у судовому засіданні:

від позивача: Петровський Д.О. за довіреністю від 22.12.2006р. №246

від відповідачів: від Одеської залізниці – Слюсар М.М. за довіреністю від 15.09.2005р. №407;  від  ТОВ ”Реал ЛТД” – не з'явився

розглянувши  у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу  Одеської залізниці

на рішення господарського суду Одеської   області від 11 січня 2007року

у справі №1-12/544-06-12025

за позовом    Товариства з обмеженою відповідальністю ”Сільськогосподарське підприємство ”Нібулон”

до  відповідачів: 1)Одеської залізниці;

2) Товариства з обмеженою відповідальністю ”Реал ЛТД”

про стягнення 6614,70грн., -

В С Т А Н О В И В:

ТОВ ”Сільськогосподарське підприємство ”Нібулон” звернулось до господарського суду Одеської області із позовною заявою до Одеської залізниці  про стягнення   вартості нестачі вугілля в сумі 6614,70грн.

Рішенням господарського суду Одеської області від 11.01.2007р. у справі №1-12/544-06-12025 (суддя Гарник Л.Л.) позов АТЗТ ”Виробниче об'єднання ”Облпаливо”  задоволений частково.

З Одеської залізниці  на користь ТОВ ”Сільськогосподарське підприємство ”Нібулон” стягнуто 6614,70грн. основного боргу,  102грн. державного мита,  118грн. за ІТЗ судового процесу.

Приймаючи рішення, місцевий господарський суд виходив з того, що відповідальність за недостачу вугілля з врахуванням природних втрат покладаються на перевізника –Одеську залізницю, оскільки залізниця згідно ст.ст. 110, 114, 113,115 Статуту залізниць України, ст.924 ЦК України, ст.ст.224,225 ГК України, несе відповідальність за збереження вантажу  під час перевезення.

Не погоджуючись із вищезазначеним рішенням, Одеська залізниця   звернулась до Одеського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення суду скасувати повністю та прийняти нове рішення, яким звільнити їх від відповідальності, з мотивів, викладених у апеляційній скарзі.

Ухвалою від 13.03.2007року апеляційний господарський  суд за власною ініціативою залучив до справи іншого відповідача-вантажовідправника Товариство з обмеженою відповідальністю ”Реал ЛТД”

ТОВ ”Реал ЛТД” про час і місце судового засідання повідомлено належним чином, але у судове засідання не з’явився,  відзив на апеляційну скаргу не надало, а тому апеляційну скаргу розглянуто за його відсутністю.

Відповідно до ст. 85 ГПК України у судовому засіданні 14.05.2007р. оголошено вступну та резолютивну частину постанови.

Перевіривши матеріали справи, правильність застосування місцевим господарським судом норм процесуального та матеріального права, заслухавши представників від позивача та скаржника, апеляційним господарським судом встановлено:

Із матеріалів справи вбачається, що у вагоні відкритого типу №60668662  по залізничній накладній №52248029 від 27.10.2005р. вантажовідправником –ТОВ ”Реал ЛТД” зі станції відправлення „Антрацит” Донецької залізниці на адресу позивача (станція ”Колосовка” Одеська залізниця)  було направлено  вугілля марки Антрацит  в кількості 69т.

При цьому ТОВ ”Реал ЛТД” здійснило завантаження своїми силами і засобами, про що зазначено у накладній.

Під час видачі вантажу 03.11.2005р. на станції ”Колосовка” Одеської залізниці був складений комерційний акт  БК №035546*/12. У комерційному акті (розділи Г, Д) встановлено, що вагон прибув технічно справний, завантаження рівномірне, нижче бортів. Вантаж не маркірований. В документах вказано ”Погрузка ниже бортов” –на скільки не вказано. При зважуванні встановлено нестачу вантажу в кількості 19800кг.

Оскаржуваним судовим рішенням задоволений позов ТОВ ”Сільськогосподарське підприємство ”Нібулон”, з мотивів, наведених в описовій частині постанови.

Апеляційний господарський суд вважає, що висновки господарського суду необґрунтовані, суперечать матеріалам справи та діючому законодавству з наступних підстав.

Дійсно, згідно ст.110, 114, 113,115 Статуту залізниць України, ст.924 ЦК України, ст.ст.224,225 ГК України,  залізниця несе відповідальність за збереження вантажу від часу його прийняття для перевезення і до моменту видачі одержувачу або передачі згідно з Правилами іншому підприємству.

Але, як вище встановлено апеляційним господарським судом, вантаж прибув у непошкодженому відкритому рухомому складі, завантаженому засобами відправника - Товариство з обмеженою відповідальністю ”Реал ЛТД”,                              без ознак втрати під час перевезення.

Більш того, в судовому засіданні представник Одеської залізниці та представник позивача пояснили, що в органах дізнання та досудового слідства відсутня кримінальна справа щодо фактів нестачі вантажу в вагоні №60668662.

Таким чином матеріалами справи встановлено, що вантаж прибув у непошкодженому відкритому рухомому складі,  без ознак втрати під час перевезення, а тому зафіксовані в комерційному акті поглиблення вантажу над люками не можуть доводити  втрату або доступ до вантажу під час перевезення.

Оскільки вимогами пункту „а” ст.111 Статуту залізниць України передбачено, що залізниця звільняється від відповідальності якщо вантаж прибув у непошкодженому відкритому рухомому складі, завантаженому засобами відправника, якщо немає ознак втрати, псування або пошкодження вантажу під час перевезення, то апеляційний господарський суд вважає, що підстави для стягнення з Одеської залізниці вартості нестачі вугілля відсутні.

З огляду на викладене, апеляційний господарський суд дійшов висновку про відсутність вини залізниці у нестачі вантажу, а отже і відсутність підстав для стягнення з неї вартості нестачі вантажу.

Між тим, апеляційний господарський суд вважає, що відповідальність за недостачу вантажу повинен нести відправник –Товариство з обмеженою відповідальністю ”Реал ЛТД”, з наступних підстав.

Відповідно до вимог частини 3 статті 32 Статуту залізниць України, відправник зобов’язаний підготувати вантаж з урахуванням його схоронності під час транспортування і здійснювати навантаження з виконанням Технічних умов.

Як свідчить накладна на перевезення вантажу, вантажовідправник розмістив і закріпив вантаж згідно з параграфами 3.5. гл.І р.1, положеннями яких передбачено рівномірне навантаження вантажу.

Разом з тим, положеннями  ч.3 п.5 Правил перевезення вантажів у вагонах відкритого типу, затверджених Наказом Міністерства транспорту України №542 від 20.08.2001р., з подальшими змінами та доповненнями, встановлено, що при навантаженні вантажів у вагони відкритого типу поверхня вантажу у всіх випадках розрівнюється і ущільнюється. Для розрівнювання і ущільнення вантажу відправник може використовувати механізовані установки та інші пристрої, а п.6 названих правил встановлено, що з метою забезпечення збереженості всіх вантажів, що перевозяться у вагонах відкритого типу, на їх поверхню відправником наноситься захисне маркування або застосовується покриття плівкою (емульсією) чи інше закріплення верхнього шару вантажу.

Між тим, як вище встановлено апеляційним господарським судом,  захисне маркування на поверхні вантажу відсутнє, а також поверхня вантажу не розрівняна.

Встановлені обставини свідчать про те, що  вантажовідправник допустив  порушення ч.3 ст.32 Статуту залізниць України щодо підготовки ватажу з урахуванням його схоронності під час транспортування.

З урахуванням викладеного, висновки, викладені в оскаржуваному судовому рішенні щодо наявності вини залізниці не відповідають обставинам справи, а тому це рішення слід скасувати і прийняти нове рішення, яким позов ТОВ ”Сільськогосподарське підприємство ”Нібулон” задовольнити, вартість нестачі вантажу з урахуванням норм природної втрати при перевезенні вугілля стягнути з  ТОВ ”Реал ЛТД”, Одеську залізницю від відповідальності звільнити.

На підставі ст.ст.44, 49 ГПК України судові витрати у справі покладаються на ТОВ ”Реал ЛТД”. Також підлягає стягненню з ТОВ ”Реал ЛТД” на користь Одеської залізниці 51грн. понесених судових витрат по сплаті державного мита за подання апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст.99,101-103,105 Господарського процесуального кодексу України, апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В:

1.Апеляційну скаргу Одеської залізниці задовольнити.

2.Рішення господарського суду Одеської області  від 11 січня 2007року  у справі №1-12/544-06-12025  скасувати.

3.Позов  Товариства з обмеженою відповідальністю ”Сільськогосподарське підприємство ”Нібулон” задовольнити.

4.Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю ”Реал ЛТД”                               (Луганська область, м.Антрацит, вул.Крилова, 2-в) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю ”Сільськогосподарське підприємство ”Нібулон” (54002, м.Миколаїв, вул. Фалеєвська, 9-б, р/р 88 в ВАТ ”Державний експортно-імпортний банк України”, філія в м.Миколаєві, МФО 326739,  вартість нестачі вугілля в сумі 6614 (шість тисяч шістсот чотирнадцять)грн. 70коп.,  витрати по сплаті державного мита в сумі 102(сто дві)грн. та витрати на ІТЗ судового процесу в сумі  118грн.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю ”Реал ЛТД”                               (Луганська область, м.Антрацит, вул.Крилова, 2-в)  на користь Одеської залізниці (65012  м. Одеса, вул. Пантелеймонівська, 19) р/р   № 1 в Одеській філії АБ ”Експрес-банк”, МФО 328801, –51грн. понесених судових витрат по сплаті державного мита за подання апеляційної скарги.

5.Одеську залізницю від відповідальності звільнити.

6.Доручити господарському суду Одеської області видати відповідні накази.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку.

Головуючий суддя

О.О. Журавльов

Судді

В.М. Тофан

М.В. Михайлов