ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________________________________________
І м е н е м     У к р а ї н и
РІШЕННЯ

05 червня 2007 р.           Справа 4/33-07

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "Каскад - Продакшн" ЛТД , вул. Шопена, 22, к. 49-59, м. Луцьк, 43021,

до: Відкритого акціонерного товариства "Крижопільський сироробний завод", вул. К. Маркса, 157, смт. Крижопіль, Крижопільський район, Вінницька область, 24600,

позов на суму 66040,15 грн.

Головуючий суддя     Білоус В.В.

При секретарі судового засідання Логінов А.О.

Представники

позивача :   Климець  І. О.  за довіреністю

відповідача : не з'явився, конверт  з ухвалою суду підприємством зв'язку повернуто

Розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом : Товариства з обмеженою відповідальністю  "Каскад - Продакшн" ЛТД,  м. Луцьк до  Відкритого  акціонерного  товариства "Крижопільський  сироробний завод", смт. Крижопіль, Крижопідльський район, Вінницька область про  стягнення   в регресному   порядку  66040 грн. 15 коп.   збитків  внаслідок  поставки неякісної  продукції  - сиру   твердого  у серпні  2005р. , -

ВСТАНОВИВ :

Відповідач на неодноразові ухвали суду не відреагував. Відзив   на позов    та витребувані   ухвалами   докази  не надав. Рекомендований лист   із ухвалою  суду від 17.04.2007р.   підприємством  зв'язку   повернутий   в зв'язку  із  відмовою   відповідача  від його   отримання. Тому суд   приходить до висновку   про те , що  вжив   всіх  залежних  від нього   заходів   для  повідомлення   відповідача  належним  чином про  час і місце   судового розгляду   справи за  його участю, але відповідач нехтує  наданими  йому   правами   і обов'язками   і ухиляється   від   виконання   вимог  суду.  З огляду  на це  суд   вважає, що неявка   представника  відповідача  не перешкоджає   вирішенню   спору  та  прийшов до   висновку   про розгляд   справи  у   відсутність   представника  відповідача за наявними у справі  доказами.  Представник  позивача   проти цього  не заперечив.

Представник  позивача в судовому засіданні   позовні  вимоги   підтримав   з підстав   вказаних у позовній заяві  та   додатково покликався , що  вина   відповідача   у неякісності   товару   стверджується   листом  температурного  контролю, згідно якому   температура   в глибині  твердого сиру   при   завантажені  автомобіля   у відповідача  складала 10-14 градусів Цельсія  при нормі  згідно  ДГСТ -   не вище  0 градусів  Цельсія, актом  здачі  - приймання   від 09.08.2005р.

Вислухавши   пояснення  представника позивача, повно, всебічно   та об'єктивно   дослідивши   надані в  справу   № 4/33-07   докази, надавши їм  юридичну оцінку , оглянувши   матеріали  справи  господарського суду Рівненської  області  № 19/163 за позовом  ТОВ  «Приор»  до КНВПП «Юріком», ТОВ «Каскад Продакшн» ЛТД   , суд на підставі   ст.. 33,   34,  ч. 2 ст. 35, 43 ГПК України  прийшов до висновку про те , що  позов, з підстав  вказаних   в ньому ,   не підлягає   задоволенню  за  недоведеністю  неякісності   твердого  сиру  внаслідок   винних дій  ( бездіяльності )   відповідача   та неналежності   доказів   поданих   в обґрунтування   позовних вимог . До такого  висновку   суд  прийшов  з огляду на таке:

Як  підставу  своїх   регресних  вимог   про стягнення  з відповідача  66040 грн. 15 коп.   збитків  від  поставки   неякісного  твердого сиру   позивач  вказав   рішення господарського суду Рівненської області   від   25.06.2006р. № 19/163  яким   з  ТОВ «Каскад Продакшн» ЛТД ( позивача  у справі № 4/33-07 , відповідача  у справі № 19/163 )  на користь  ТОВ «Приор» , м. Москва, Російська Федерація  стягнуто  66040 грн. 15 коп.  збитків  за поставку   неякісної   партії  твердого  сиру  виробництва  ВАТ «Крижопільський  сироробний   завод»  ( відповідач   у справі № 4/33-07 ). Вважає,  що  названим рішенням  господарського суду  Рівненської області   встановлено  преюдиційний   факт  вини   ВАТ «Крижопільський  сироробний завод»  ( виробник  товару )   ще   при його   відвантажені   у  відповідача. Дійсно   господарським  судом  Рівненської області   25.07.2006р.  у справі № 19/163   за позовом   ТОВ «Приор», м. Москва до  Консультативно   науково  - виробничого  приватного підприємства «КНВПП») «Юрінком», м. Рівне, до ТОВ  «Каскад Продакшн» ЛТД  було прийнято   рішення   яким з ТОВ «Каскад Продакшн» ЛТД , як  постачальника   товару   на користь   ТОВ «Приор»   м. Москва ( покупця   товару )   було стягнуто   66040 грн. 15 коп.   збитків  від  поставки   неякісного  твердого  сиру. В   цьому   рішенні  суду  № 19/163  дійсно  вказано, що   неякісність  (  невідповідність   вимогам  стандартам   за якістю ) була   встановлена  на момент відвантаження   її зі  складу  виробника – ВАТ  «Крижопільський  сироробний завод»  .

Згідно  ч. 2 ст. 35 ГПК України  факти, встановлені   рішенням   господарського   суду під час   розгляду однієї   справи  ( преюдиційні факти )  не  доводяться   знову   при  вирішенні   інших спорів, в яких   беруть   участь   ті самі   сторони. Як  вбачається   із матеріалів   справи  господарського  суду  Рівненської  області  № 19/163   позов  до ВАТ  «Крижопільський  сироробний завод»   у цій   справі  не    пред'являвся. Це  підприємство   не було   залучено  до участі   в  справі  в якості   відповідача  попри   висновки про  невідповідність   якості   сиру   ще   при   відвантажені  зі складу  виробника. Тому ,  з огляду   на приписи  ч. 2 ст. 35 ГПК України   факти  встановлені   рішенням господарського  суду Рівненської  області  від 25.07.2006р. № 19/163  не мають   преюдиційного  значення при вирішенні   спору  у справі  № 4/33-07   за позовом  ТОВ «Каскад Продакшн» ЛТД  до ВАТ «Крижопільський  сироробний завод»  , оскільки  у справі  № 4/33-07   беруть участь   інші  сторони, ніж   у справі   господарського суду  Рівненської області  № 19/163. До такого  ж  висновку   прийшов   і суд  касаційної  інстанції  - Вищий  господарський  суд  України  в ухвалі  від 13 і  16.02.2007р.

Інші докази  - лист  температурного  контролю  в якому  температура   в глибині  твердого сиру   при  відвантаженні   04.08.2005р.   у відповідача  складала 10-14  градусів Цельсія; Акт  здачі  - приймання  № 1714  від 09.08.2005р.   складений   у м. Москві   ТОВ «Приор»  є   неналежним  доказами   і не  стверджують   необхідний причинний  зв'язок   між  температурою  яка була   при  відвантажені   - 10-14 С  і наслідком  -  неякісністю   твердого сиру  - при його  розвантажені   і отриманні  09.08.2006р.  у м. Москві  покупцем   товару -  ТОВ «Приор»  згідно  контракту   № 13/04/05  від 13.04.2005р.  оскільки   складений   з порушенням вимог   підп.   12, 15, 16, 18, 20, 29  Інструкції   про порядок  приймання  продукції   виробничо -   технічного   призначення  і товарів   народного  споживання  за  якість   № П-7 , затверджений постановою   Держарбітражу  при  Раді   Міністрів  СРСР  від 25.04.1966р. Згідно   вказаних   пунктів   інструкції   отримувач   товару   повинен  сплачувати   за  справністю  засобів   вимірювання  та за   своєчасністю   перевірки   їх  в установленому   порядку. Вибіркова  (  часткова перевірка   якості   продукції  з  розповсюдженням   результатів   перевірки   якості   якої – небуть  частини   продукції  на всю  партію  допускається  не лише  у випадках, коли це  передбачено   стандартами, технічними  умовами, іншими   обов'язковими  правилами  або   договором. При  виявленні  невідповідності   якості   отриманої   продукції   вимогам   стандартів, ТУ, договору, отримувач  товару   зобов'язаний   призупинити   подальше   приймання товару   і скласти  акт  в якому   вказати   кількість   оглянутої   продукції, характер  виявлених   при   прийманні  дефектів. Забезпечити   збереження  товару   неналежної   якості   в умовах, які б   запобігали    погіршення  її якості   і змішування  з іншою   однорідною   продукцією . Отримувач  також   зобов'язаний   викликати   для  участі  в продовженні   приймання  товару  і складання  двохстороннього акту   представника  виробника  (  відправника ) , що  знаходяться  в іншому   місті. В   повідомленні   має бути   вказано   основні   недоліки, виявлені  в товарі, час на   який   призначено  приймання   товару за якістю, кількість  товару  неналежної  якості.  Повідомлення  про    виклик  представника  виробника   ( відправника ) мало  бути  направлене ( передане ) не пізніше  24 години, а   щодо  товару  , що   швидко  псується  - негайно  після  виявлення  невідповідності   якості. Виробник  (  відправник   не пізніше  ніж  на  наступний   день   після  отримання  виклику   зобов'язаний  повідомити   телеграмою  про те чи   буде  направлений представник  для участі   в перевірці якості товару.  Неотримання   відповіді  у цей  строк  дає   підстави   отримувачу   здійснити  приймання   товару  до збігу   строку   встановленого  дня  явки   представника   виробника (  відправника ).  У випадку  неявки   представником  виробника   ( відправника )  на  виклик отримувача  (  покупця )  в установлений  строк, перевірка  якості   проводиться   представником   відповідальної   галузевої  інспекції   по якості   продукції, а  перевірка  якості   товарів  з експедитором   бюро товарних   експертиз або  з  представником   громадськості . В акті   приймання   має бути   вказано   місце   приймання, час  початку  і  закінчення   приймання   товару, у випадках  коли  приймання   товару   проведено  з порушенням   встановлених  строків, в акті  має бути  зазначено   причини  затримки, час її  виникнення   та усунення, номер і дата   документа   про  повноваження  представника, зазначення, що   особи  які   здійснювали  приймання   товару   ознайомленні з правилами  приймання  продукції  по  якості, дата  і номер  телеграми  про виклик   представника, номер  договору   накладної, час  відкриття   автофургону, час доставки  товару, стан тари , упаковки, відтиски пломб, підстави  згідно  яких  продукція   переводиться  в більш  низький сорт, номера  стандартів  згідно  яких   проводилася   перевірка  якості   товару, висновок   про  характер   виявлених   дефектів   в товарі  і причин  їх   виникнення. Акт   здачі  -   прийняття  № 1714  від 09.08.2005р.   не  містить  всіх  передбачених   в названих   пунктах   інструкції № П-7  даних, а тому   не має   доказової   сили  і є  неналежним  доказом. У  названому   акті  не  вказано  час   доставки  товару, відкриття   транспортного   засобу, час  початку  і закінчення   приймання  товару, стандартів, яким   не  відповідає  товар за   якістю, висновок  про  причини   виникнення дефектів   в товарі, про   кількість  неякісного товару,   про право  вибіркової  перевірки    якості   товару  і  розповсюдження   її на   партію  товару, номер   дата, посвідчення   представника   громадськості, номер, дата   виклику   представника  відправника  ( виробника ), даних  про те  якими  вимірювальними  засобами   вимірювання   температура  сиру, дані про   держперевірку  їх  органами   держстандарту, про  ознайомлення  осіб які  підписали  акт  з правилами приймання  товарів  по якості . В акті   3 1714  від 09.08.2005р.  в розділі «описання  недостачі»  зроблено   запис «Товар  надійшов   майже   весь  вздутий».  Не вказано висновок  про  причини виникнення  такого  дефекту, яка  точно  кількість  вздутого   товару. В литі  температурного   контролю   вказано   про   те, що   температура   в глибині   сиру   при  отриманні  була  +11 , + 15, +16, +10, +12 градусів Цельсія та про  відібрання тільки   5 проб. Не  вказано  який  документ   надає  підстави  відібрання  тільки  5 проб товару   і розповсюдження   його на всю   партію  товару.

Виклики  про явку  представника відправника  ( виробника )  згідно  фіскальних   чеків  пошти  Росії  направлені  тільки 21.09.2005р., 28.09.2005р.  з  пропорцією про  прибуття  представника  для   здачі   товару   за  якістю   на   03.10.2005р. , тобто через  майже два  місяці  після   отримання   твердого сиру  «Голондський», «Російський» який  є товаром , що швидко псується, тобто  з грубим   порушенням   строків  передбачених   Інструкцією  «П-7  Акт  експертизи   про  визначення  якості   експертною установою   не  складався. Отримувач  товару   не довів   в яких   умовах   він  зберігав товар , що  ці умови   не призвели  і не  сприяли   погіршенню   якості  товару.

Відповідно до  додатку  № 18, 19 Правил  перевезення  вантажів   автомобільним  транспортом   в Україні, зареєстрованих  в МЮ України  за № 128/2568  20.02.1998р.   сири є товаром   і вантажем, що  швидко псується  і має  перевозитися  в авторефрежераторах. Температура  сиру   при  відвантажені  мала бути  + 82 град. Цельсія , а температура   в кузові  авторефрежератора  від  +8  до  -2  градусів Цельсія . Вантаж  мав   супроводжувати  лист  контрольних  перевірок   температури  у кузові   рефрижератора  із зазначенням дати, години, хвилини  в які  перевірявся   температурний   режим   в кузові   авторефрежератора  під час  перевезення , результати   вимірювань температури   у  кузові, підпис  особи, яка   проводила  перевірку   температури  такого  документу  позивач  суду не   надав. Тим самим  не довів, що при   отриманні  товару   у відповідача він був  завантажений   у  авторефрежератор  і  переводився  у літній   період   протягом   5  діб (  з  04.08. по  09.08.2005р. )   з дотриманням   необхідного   температурного  режиму, що   не викликає   погіршення  якості   товару  внаслідок  порушення  строків  доставки   і недотримання   температурного режиму  при  перевезенні.

21.01.2005р.  між  відповідачем ( за договором «Продавець»)  і позивачем ( в договорі  «Покупець»)   було   укладено  договір   поставки   № 2101. Зміст  цього договору, взяті   в ньому   зобов'язання  свідчать   про те, що  між   сторонами   виникли  правовідносини  щодо  поставки, купівлі  - продажу  товару, які  регулюються  ст..  665-637, ст.. 712 ЦК України .  Причиною   виникнення  спору   є з'ясування  вини   в неякісності  товару . Згідно   пояснень представника   позивача та  з матеріалів справи   господарського суду  Рівненської  області   № 19/163  вбачається, що  сир  «Голландський», «Російський»  був   переданий  ВАТ  «Крижопільський  сироробний  завод»   ТОВ «Каскад Продакшн» ЛТД   на    виконання договору   3 2101  від 21.01.2005р.   Згідно  п. 7.1, 7.4   цього договору   позивач  зобов'язувався   прийняти  товар  за якістю  (  по  візуальних  дефектах  ) на складі   Покупця.  У випадку   виявлення  прихованих  дефектів  якості  позивач  має  право   висунути  претензії  після  оформлення  офіційного акту  незалежної  експертизи. Покупець  не  має  права  використовувати   товар, до якого   висунута   претензія . Дійсно , в листі   температурного  контролю  вказано  що сир   в  глибині   при  відвантажені  04.08.2005р.  відповідача має  температуру 10-14 градусів Цельсія ( при  необхідності +8 градусів Цельсія ). Але  позивач або  перевізник   якому  він  доручив   перевезення  товару   від  відповідача, не заявили  про  неякісність   товару, про  невідповідність  температури   яка  мала   бути   при  прийнятті  товару  при  завантажені , не  відмовилися  від   отримання   товару, оскільки   бачили  заповнені  відповідачем   документи. Сам  факт   температури  сиру  більшої , при прийнятті  до перевезення  ніж  передбачено, не  свідчить  про необхідний   причинний  зв'язок  із  необхідністю   товару. Дефекти  описані  в акту   здачі -  приймання  товару  від 09.08.2005р.  -  вздуття   товару  і виникнення причин   цього  ще при отриманні   товару  у  відповідача, як  стверджує  позивач, є  явними  і мали  бути   виявленими  і поміченими  позивачем  ще  04.08.2005р.  при отриманні  товару зі   складу   відповідача. В порушення   вимог  ст.. 525, 526, 688 ЦК України   не відмовлявся від отримання   товару, покупцем   товару  позивача ( ТОВ «Приор») повідомив  відповідача  про неякісність   товару   тільки 21.09.2005р. , тобто  через  1, 5 місяця   після отримання  позивачем   у  відповідача  товару   на складі   ( 04.08.2005р. )   та  викликав   відповідача  для  здачі   товару  , який є товаром, що  швидко  псується, тільки  на 03.10.2005р. , тобто   через  2 місяці після  отримання  товару  у відповідача,  тобто  з грубим порушенням  строків, передбачених  п. 17 Інструкції  про  порядок   приймання   продукції  виробника  - технічного призначення  і товарів   народного споживання  по якості  №П-7  від 25.04.1966р. , який   вимагає  викликати  представника  виробника  ( відправника )   товару, що швидко  псується   негайно  після   виявлення  невідповідності   якості  товару. У  викликах  від 21, 28.08.2005р.  вказано, що   вони   направлені  повторно . Але  ні  в матеріалах  справи № 19/163 , на  4/33-07  відсутні  докази   про те, коли   в представники  виробника   товару   викликалися   вперше.  Згідно  якісному   посвідченню   про   якість  сиру  3 8  від 04.08.2005р. яке  було  передано  позивачу  відповідачем  при передачі  товару  04.08.2005р.   сир «Російський « відповідач  ДГСТ 1104188, «Голландський» - 7616-85.  Сир був   без  сторонніх  присмаків, однорідний. Це свідчить  про недоведеність  поданими  доказами  причин  та неякісність  сиру . Ще при   відвантажені  його  зі складу   виробника -   відповідача  у справі  № 4/33-07 Всупереч   умовам  п. 7.4 договору  № 2101, ст.. 525, 526 ЦК України   товар   до якого   висунута претензія  по якості   використаний шляхом  направлення  на  промислову   переробку  як вказано  ТОВ «Приор»  у  позовній заяві  від 21.06.2006р. № 21/06-06  у справі   господарського суду  Рівненської  області. Докази передачі неякісного сиру  в примо слову  переробку  у справі 3 19/163  та  в справі 3 4/33-07  відсутні . Позивач  у справі № 4/33-07 безапеляційно визнав   позов у справі  № 19/163  в якій  він  був відповідачем.

Згідно  ст.. 33, 34 ГПУ України кожна   сторона має  довести   ті обставини  на які  вона  посилається   як   на підставу своїх  вимог  чи  заперечив. Докази  подаються   сторонами . Обставини  справи, які   відповідно   до  законодавства  повинні  бути  підтверджені  певними  засобами  доказування, не  можуть   підтверджуватися  іншими  засобами  доказування. Позивач  не  надав    доказів, передбачених  Інструкцією   № П-7  від 25.04.1966р.  доказів, які  б  стверджували   виникнення, причини неякісності   товару, ще   до  чи при отриманні   його  04.08.2005р.   зі складу   відповідача   Тому   відсутні   правові   підстави   для задоволення позову.

В зв'язку  із  відмовою  у позові, судові  витрати  на державне мито, інформаційно – технічне забезпечення судового процесу  в загальній сумі  778 грн. 40 коп.  на підставі  ч. 1, 5  ст. 49  ГПК України  підлягають  віднесенню на   позивача.

Керуючись ст.. 4-3, 4-5, 22, 28, 32, 33, 34, 36, 43, 75, 82, 83, 84, 115 ГПК України, -

ВИРІШИВ :

1. В позові відмовити.

2. Судові витрати покласти на позивача.

3. Копії даного рішення направити сторонам  рекомендованим листом.

Резолютивну частину рішення оголошено 05.06.2007р. повний текст рішення відповідно до ст.84 ГПК України оформлено і підписано 07.06.2007р.

Суддя                                             Білоус В.В.