ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 лютого 2007 р.
№ 2/122

Колегія суддів Вищого господарського суду України у складі:

головуючий суддя
Муравйов О. В.

судді
Полянський А. Г.
Фролова Г. М.

розглянувши
касаційну скаргу
Дочірнього підприємства “Житлово-побутова фірма “Поліграфіст”

на постанову
Львівського апеляційного господарського суду від 03.10.2006 року

по справі
№ 2/122 Господарського суду Закарпатської області

за скаргою
Дочірнього підприємства “Житлово-побутова фірма “Поліграфіст”

на дії
Державної виконавчої служби в м. Ужгород

За участю представників сторін:

від заявника:
Коновалов С. В. –дов. № 034 від 23.02.07

від Державної виконавчої служби в м. Ужгород:
не з’явилися

Ухвалою Вищого господарського суду України від 29.01.2007 року касаційна скарга Дочірнього підприємства “Житлово-побутова фірма “Поліграфіст” була прийнята до провадження, її розгляд призначений на 11 год. 00 хв. 27.02.2007 року.

Представник Державної виконавчої служби в судове засідання не з’явився, хоча про дату, час та місце судового засідання повідомлений заздалегідь належним чином. Враховуючи особливості розгляду касаційної скарги, неявка представника Державної виконавчої служби не перешкоджає розгляду касаційної скарги по суті за наявними матеріалами.

До початку розгляду справи по суті у судовому засіданні 27.02.2007 року відводів складу суду не заявлено.

За згодою представника заявника відповідно до ч. 2 ст. 85 та ч. 1 ст. 1115 Господарського процесуального кодексу України в судовому засіданні 27.02.2007 року було оголошено вступну та резолютивну частини постанови Вищого господарського суду України.

Як свідчать матеріали справи, ухвалою Господарського суду Закарпатської області від 13.07.2006 року по справі № 2/122 (суддя Івашкович І. В.) задоволена скарга боржника ДП ЖПФ “Поліграфіст”: визнано неправомірними та скасовано постанову ДВС у м. Ужгород від 30.01.06 про стягнення з боржника виконавчого збору (що винесена в межах виконавчого провадження по виконанню наказу Господарського суду Закарпатської області від 04.05.2001 № 2/122); визнано неправомірною та скасуванню постанову ДВС у м. Ужгород  від 18.04.06 про відкриття виконавчого провадження (що винесена в порядку примусового виконання постанови ДВС у м. Ужгорода від 30.01.06 про стягнення з ДП ЖПФ “Поліграфіст” 6401,06 грн. виконавчого збору).

Постановою Львівського апеляційного господарського суду від 03.10.2006 року по справі № 2/122 (головуючий суддя Кузь В.Л., судді Юркевич М.В., Городечна М.І.) за касаційною скаргою Державної виконавчої служби у м. Ужгород ухвалу від 13.07.2006 року по справі № 2/122 Господарського суду Закарпатської області скасовано, прийнято нову ухвалу, якою в задоволенні скарги Дочірнього підприємства “Житлова-побутова фірма “Поліграфіст” відмовлено.

Не погодившись з постановою апеляційного господарського суду, Дочірнє підприємство “Житлово-побутова фірма “Поліграфіст” звернулася з касаційною скаргою, в якій просить Вищий господарський суд України скасувати постанову апеляційної інстанції та залишити ухвалу місцевого суду без змін. В постанові заявник стверджує про неправильне застосування апеляційним господарським судом норм матеріального та процесуального права.

У відзиві на касаційну скаргу Державна виконавча служба у м. Ужгород проти доводів та вимог заявника заперечує, просить постанову Львівського апеляційного господарського суду залишити без змін.

Розглянувши матеріали справи, касаційну скаргу, заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника заявника касаційної скарги, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права, колегія суддів Вищого господарського суду України дійшла наступного висновку.

Приймаючи судові рішення, суди першої та апеляційної інстанції виходили з встановлених обставин про те, що на виконання рішення Арбітражного суду Закарпатської області від 28.03.2001р. по справі № 2/122 та ухвали від 04.05.2001р. про зміну способу виконання цього рішення суду шляхом звернення стягнення на майно боржника на суму 64010,63 грн. було видано наказ від 04.05.2001р. № 2/122.

21.05.2001р. постановою Ужгородського міськвідділу ДВС відкрито виконавче провадження, яке закінчено 18.02.2006 року у зв’язку з повним виконанням боржником рішення суду за виконавчим документом.

В межах виконавчого провадження 30.01.2006 року винесено постанову про стягнення виконавчого збору в розмірі 10% несплаченої своєчасно суми, що становить 6401,06 грн. Постановою ДВС у м. Ужгород від 18.04.2006 року відкрито виконавче провадження з примусового виконання постанови від 30.01.2006 року.

Задовольняючим вимоги заявника скарги, суд першої інстанції виходив з того, що Державною виконавчою службою не надані витребувані судом документи для визначення, в якій саме частині рішення було виконане добровільно, а в якій –примусово.

Суд касаційної інстанції погоджується з місцевим судом, що зазначені документи необхідні для правильного вирішення спору. Однак їх ненадання Державною виконавчою службою не позбавляє процесуального обов’язку особи, яка подала скаргу, тобто ДП “Житлово-побутова фірма “Поліграфіст” довести свої вимоги, як це передбачено ст. 33 ГПК України. Такі ж самі документи, які були витребувані судом у Державної виконавчої служби, мають бути і у скаржника. Як вбачається з матеріалів справи, суд першої інстанції такі документи від заявника не витребував.

Скасовуючи ухвалу місцевого суду, апеляційний господарський суд зазначив, що виконавчий збір за своєю правовою природою є формою державного мита, а тому його розмір не залежить від того, чи виконувалося рішення суду добровільно боржником після закінчення строку для добровільного виконання. Висновок місцевого суду визнаний необгрунтованим з точку зору приписів чинного законодавства.

В порушення п. 7 ч. 2 ст. 105 ГПК України постанова апеляційної інстанції не містить мотивів застосування законів в частині обгрунтування цього висновку суду. Зазначений висновок апеляційного господарського суду зроблений взагалі без жодних посилань на норми матеріального права, що виключає законність прийнятої постанови.

Враховуючи наведене, суд касаційної інстанції вважає, що ухвала місцевого суду та постанова апеляційної інстанції підлягають скасуванню у зв’язку з порушенням норм процесуального права: ст. 33, 43 ГПК України та ст. 105 ГПК України відповідно.

У зв’язку з цим справа передається на новий розгляд до місцевого суду,  касаційна скарга підлягає задоволенню частково.

Під час нового розгляду суду першої інстанції слід витребувати від скаржника документи, які підтверджують його доводи про часткове добровільне виконання виконавчого документа; витребувати документи та пояснення щодо обгрунтування пропуску передбаченого процесуальним законодавством строку для оскарження дій державної виконавчої служби, надати їм відповідну оцінку; отримати від державної виконавчої служби пояснення щодо одночасної дії постанови від 21.05.2001року, якою встановлений розмір виконавчого збору 5%, та оскарженою постанови від 30.01.2006 року, надати оцінку зазначеним поясненням, виконати інші дії, направлені на повне встановлення обставин справи.

Керуючись ст.ст. 1115, 1117, 1119, 11111 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Касаційну скаргу Дочірнього підприємства “Житлово-побутова фірма “Поліграфіст” задовольнити частково.

Постанову Львівського апеляційного господарського суду від 03.10.2006 року по справі № 2/122 та ухвалу від 13.07.2006 року по справі № 2/122 Господарського суду Закарпатської області скасувати.

Справу передати на новий розгляд до Господарського суду Закарпатської області.

Головуючий суддя
О. В. Муравйов

Судді
А. Г. Полянський

Г. М. Фролова