ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
АВТОНОМНОЇ РЕСПУБЛІКИ КРИМ
РІШЕННЯ

Іменем України

23.01.2007
Справа №2-7/649-2007

За позовом Дочірньої компанії „Укртрансгаз” Національної акціонерної компанії „Нафтогаз України” в особі Феодосійського лінійного виробничого управління магістральних газопроводів філії „Управління магістральних газопроводів „Харківтрансгаз”, м. Феодосія

До відповідача  Товариства з обмеженою відповідальністю „Кримтеплоелектроцентраль”, смт. Молодіжне Сімферопольського району

Про стягнення 314334,26 грн.

Суддя Дворний І. І.

представники:

Від позивача – Герман В. О., ю/к, дов. №4-1776 від 25.12.2006 р.

Від відповідача – Халюкова О. Ю., предст., дов. №2 від 04.01.2007 р.

Суть справи: Дочірня компанія „Укртрансгаз” Національної акціонерної компанії „Нафтогаз України” звернулось в особі Феодосійського лінійного виробничого управління магістральних газопроводів філії „Управління магістральних газопроводів „Харківтрансгаз” до Господарського суду АР Крим із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю „Кримтеплоелектроцентраль” про стягнення 314334,26 грн.

Позовні вимоги мотивовані невиконанням відповідачем своїх обов’язків по оплаті наданих позивачем за договором №261/1-п від 01.01.2005 р. послуг з транспортування природного газу на загальну суму 304080,00 грн. Крім того, позивач просить стягнути з ТОВ „Кримтеплоелектроцентраль” пеню у розмірі 10254,26 грн.

У судовому засіданні відповідач надав суду відзив на позовну заяву, в якому визнає вимоги позивача обґрунтованими, просить суд зменшити розмір пені до 10% та розглянути питання щодо надання відповідачу розстрочки виконання рішення строком на 12 місяців згідно з наданим відповідачем графіком.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення  представників сторін, суд

ВСТАНОВИВ :

01.01.2005 р. між Феодосійським лінійним виробничим управлінням магістральних газопроводів філії „Управління магістральних газопроводів „Харківтрансгаз” Дочірньої компанії „Укртрансгаз” Національної акціонерної компанії „Нафтогаз України” (Трансгаз) та Товариством з обмеженою відповідальністю „Кримтеплоелектроцентраль” (Споживач) був укладений договір транспортування природного газу №261/1-п, згідно п. 1.1 якого предметом Договору є надання послуг з транспортування по мережах Трансгазу природного газу Споживачу.

На виконання  вказаного Договору Позивачем були виконані роботи по транспортуванню природного газу по магістральних газопроводах, що підтверджується наступними актами виконаних робіт:

- акт від 01.08.2006 р. на суму 56574,00 грн.;

- акт від 31.08.2006 р. на суму 104160,00 грн.;

- акт від 30.09.2006 р. на суму 83076,00 грн.;

- акт від 30.09.2006 р. на суму 319,20 грн.;

- акт від 31.10.2006 р. на суму 42,00 грн.;

- акт від 31.10.2006 р. на суму 59908,80 грн.

Всього позивачем були надані послуги на загальну суму 304080,00 грн.

Відповідачем вказані послуги не були сплачені в повному обсягу. Вказаний факт не заперечується відповідачем по суті.

Згідно з ч. 1 ст. 509 Цивільного кодексу України зобов’язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов’язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов’язку.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов  договору  та  вимог  цього  Кодексу,  інших актів цивільного законодавства,  а за відсутності таких умов та вимог -  відповідно до   звичаїв   ділового  обороту  або  інших  вимог,  що  звичайно ставляться. Аналогічне положення міститься в ч. 1 ст.193 Господарського кодексу України, якою визначено, що суб’єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов’язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов’язання — відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов’язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Ст. 525 Цивільного кодексу України передбачено, що одностороння  відмова  від  зобов'язання  або одностороння міна  його  умов  не допускається,  якщо  інше  не   встановлено договором або законом.

Відповідач  не представив суду доказів оплати заборгованості перед позивачем у розмірі 304080,00 грн., у той час як   відповідно до ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. При таких обставинах  матеріалами справи підтверджується факт невиконання відповідачем зобов'язань по повній оплаті наданих йому послуг за договором №261/1-п від 01.01.2005 р., через що  вимоги позивача в цій частині  підлягають задоволенню.

Ч. 1 ст. 546 ЦК України передбачено, що виконання зобов’язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Згідно з ч. 1 ст. 548 ЦК України виконання зобов’язання (основного зобов’язання) забезпечується, якщо це встановлено договором або законом. Під неустойкою, відповідно до ст. 549 ЦК України розуміється грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов’язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов’язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов’язання за кожен день прострочення виконання.

Отже, види забезпечення виконання зобов’язань є спеціальними мірами майнового характеру, які стимулюють належне виконання зобов’язання боржником шляхом встановлення додаткових гарантій задоволення вимог кредитора, а тому забезпечення виконання зобов’язань будь-яким з видів, передбачених ст. 546 Цивільного кодексу України, також створює зобов’язувальні правовідносини між кредитором та боржником.

Відповідно до ч. 1 ст. 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов’язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов’язання. Причому, згідно з ч. 6 ст. 231 ГК України, штрафні санкції за порушення грошових зобов’язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

Ст. 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

В п. 7.1 Договору сторони передбачили, що за несвоєчану оплату послуг по транспортуванню газу у строки, зазначені у пункті 6.2 цього Договору, Споживач повинен сплатити на користь Трансгазу, крім суми заборгованості, пеню в розмірі 0,5 відсотків від суми просточеного платежу, але не більше подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня за кожний день прострочення платежу, а також відшкодовує понесені Трансгазом збитки. Пеня нараховується починаючи з 11 числа місяця, наступного за звітним.

Судом встановлено, що згідно з доданим до позовної заяви розрахунком пеня обчислена позивачем правовмірно, а тому вимоги щодо її відшкодування визнаються правомірними, через що підлягають задоволенню.

Вимоги відповідача щодо зменщення розміру пені до 10% суд визнає необгрунтованими, оскільки відповідно до ч. 1 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов’язання. Крім того, ст. 617 ЦК України передбачено, що відсутність у боржника необхідних коштів не є підставою для звільнення від відповідальності за порушення зобов’язання.

Проте, зі змісту ст. 112 Господарського процесуального кодексу України вбачається, що відстрочка або розстрочка виконання рішення можливе у виняткових випадках, залежно від обставин справи при наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим. Таким чином, для задоволення клопотання відповідача про надання відстрочки виконання рішення у суда повинні бути достатньо обгрунтовані припущення щодо існування певних обставин, які ускладнюють або роблять неможливим виконання рішення. Розглянувши викладені відповідачем у відзиві на позовну заяву обставини та додані до відзиву документи, а також приймаючи до уваги відсутність заперечень зі сторони позивача, суд вважає за можливе задовольнити клопотання відповідача та надати розстрочку виконання рішення строком на 12 місяців.

Державне мито та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу підлягають стягненню з відповідача відповідно до вимог ст. 49 Господарського процесуального кодексу України.

З урахуванням викладеного, керуючись ст.ст. 82-84  ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

1.          Позов задовольнити.

2.          Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю „Кримтеплоелектроцентраль” (97501, Сімферопольський район, смт. Молодіжне, вул. Кримська, 7, код ЗКПО 32417960) на користь Феодосійського лінійного виробничого управління магістральних газопроводів філії „Управління магістральних газопроводів „Харківтрансгаз” Дочірньої компанії „Укртрансгаз” Національної акціонерної компанії „Нафтогаз України” (98100, м. Феодосія, Керченське шосе, 27, код ЗКПО 25738451) суму заборгованості у розмірі 304080,00 грн. та пеню у сумі 10254,26 грн.

Надати розстрочку виконання рішення строком на дванадцять місяців із щомісячною сплатою: лютий 2007 р. – 26200,00 грн., березень 2007 р. – 26200,00 грн., квітень 2007 р. – 26200,00 грн., травень 2007 р. – 26200,00 грн., червень 2007 р. – 26200,00 грн., липень 2007 р. – 26200,00 грн., серпень 2007 р. – 26200,00 грн., вересень 2007 р. – 26200,00 грн., жовтень 2007 р. – 26200,00 грн.; листопад 2007 р. – 26200,00 грн., грудень 2007 р. – 26200,00 грн., січень 2008 р. – 26134,26 грн.

3.          Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю „Кримтеплоелектроцентраль” (97501, Сімферопольський район, смт. Молодіжне, вул. Кримська, 7, код ЗКПО 32417960) на користь Феодосійського лінійного виробничого управління магістральних газопроводів філії „Управління магістральних газопроводів „Харківтрансгаз” Дочірньої компанії „Укртрансгаз” Національної акціонерної компанії „Нафтогаз України” (98100, м. Феодосія, Керченське шосе, 27, код ЗКПО 25738451) державне мито у розмірі 3143,34 грн. та 118,00 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

4.          Видати накази після набрання судовим рішенням законної сили.

Суддя Господарського суду

Автономної Республіки Крим                                        Дворний І.І.