Харківський апеляційний господарський суд
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" травня 2007 р.                                                           Справа № 17/84-07

Колегія суддів у складі:

головуючий суддя Демченко В.О., судді Такмаков Ю.В. , Барбашова С.В.

при секретарі Соколовій Ю.І.

за участю представників сторін:

позивача -  Челядін С.В.

відповідача -  Трегубов О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Дочірнього підприємства Агрофірми «Діамант» Товариства з обмеженою відповідальністю «Горобина», с. Сула, Сумський район  (вх. № 1528 С/3) на рішення господарського суду Сумської області від 26.03.07 р. по справі № 17/84-07

за позовом ТОВ Агрофірма "Агро" м. Суми

до Дочірнє підприємство ТОВ "Горобина" "Агрофірма "Діамант" с. Сула

про стягнення 46928,42 грн.

встановила:

Позивач звернувся до господарського суду Сумської області з позовною заявою про стягнення з відповідача на свою користь 46 928,42 грн., з яких 36 800,00 грн.  основного боргу, 3842,02 грн. пені, 5 610,40 грн. інфляційних збитків, 676,00 грн. – 3% річних, нарахованих за неналежне виконання відповідачем умов укладеного між сторонами договору від 12.09.2006р., а також судові витрати по справі.

В процесі розгляду справи відповідач надав зустрічну позовну заяву, в якій просив суд стягнути з ТОВ АФ «Агро» на свою користь 45 495,95 грн. збитків за договором від 12.09.2006р., а також витрати, пов’язані з розглядом зустрічного позову в суді.

Рішенням господарського суду Сумської області від 26.03.2007р. по справі                  № 17/84-07 (суддя Коваленко О.В.) позов ТОВ АФ «Агро» задоволено повністю.  Стягнуто з ДП АФ «Діамант» ТОВ «Горобина» на користь  позивача 36 800,00 грн. заборгованості, 3842,02 грн. пені, 5610,40 грн. інфляційних збитків, 676,00 грн. – 3% річних, державне мито в сумі 469,28 грн. та 118,00 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу. Повернуто ДП АФ «Діамант» ТОВ «Горобина» зустрічну позовну заяву  і додані до неї матеріали.

Відповідач з рішенням суду першої інстанції не погодився, подав апеляційну скаргу, в якій зазначив, що при винесенні рішення місцевим судом були порушені норми матеріального та процесуального права, а також неповністю з’ясовані обставини, які мають значення для справи, просить рішення суду першої інстанції скасувати повністю та прийняти нове рішення, яким в позові  відмовити. При цьому вважає, що місцевим господарським судом необґрунтовано повернуто зустрічну позовну заяву, посилаючись на те, що складність вирішення сумісного розгляду первісного та зустрічного позову як підстава повернення зустрічної позовної заяви чинним законодавством не передбачена. На думку відповідача, суд належним чином не з’ясував викладені в зустрічній позовній заяві обставини неналежного виконання позивачем умов договору, не дослідив надані відповідачем докази, що призвело до прийняття необґрунтованого рішення по справі.

Позивач надав заперечення на апеляційну скаргу, в яких  вважає доводи, викладені в апеляційній скарзі відповідача необґрунтованими та безпідставними, при цьому зазначає, що суд правомірно повернув зустрічну позовну заяву відповідачу, оскільки зустрічні позовні вимоги хоча і ґрунтуються на договорі від 12.09.2006р., але мають не однорідні підстави виникнення. Просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення місцевого господарського без змін.

Перевіривши повноту встановлення судом обставин справи та докази по справі на їх підтвердження, їх юридичну оцінку та доводи апеляційної скарги в межах вимог, передбачених ст. 101 ГПК України, заслухавши уповноважених представників сторін, які підтвердили свої позиції, викладені в апеляційній скарзі та у запереченнях на неї, колегія суддів приходить до висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, а рішення господарського суду Сумської області від 26.03.2007 року без змін, виходячи з наступного.

Як свідчать матеріали справи, у лютому 2007 року ТОВ АФ «Агро» звернулось до господарського суду Сумської області з позовною заявою про стягнення з відповідача на свою користь 46 928,42 грн., з яких 36 800,00 грн.  основного боргу, 3842,02 грн. пені, 5 610,40 грн. інфляційних збитків, 676,00 грн. – 3% річних, які виникли внаслідок порушення  відповідачем умов договору від 12.09.2006р., укладеного між сторонами по справі,  щодо розрахунку з позивачем за виконані роботи з збирання цукрового буряку.

В процесі розгляду справи відповідач звернувся до господарського суду Сумської області з зустрічною позовною заявою, в якій він просив суд стягнути з ТОВ АФ «Агро» на свою користь 45 495,95 грн. збитків за договором від 12.09.2006р.

Відповідно до статті 60 ГПК України, відповідач має право до прийняття рішення зі спору подати до позивача зустрічний позов для спільного розгляду з первісним позовом. Зустрічний позов повинен бути взаємно пов’язаний з первісним.

Як вбачається з матеріалів справи, вимогою ТОВ АФ «Агро» є стягнення заборгованості, яка виникла в зв’язку з частковою несплатою виконаних послуг. В той же час, вимоги ДП АФ «Діамант» ТОВ «Горобина» являють собою стягнення збитків, які на його думку, він зазнав в зв’язку з несвоєчасним виконанням позивачем договірних зобов’язань.

Згідно пункту 5  частини 1 статті 63 ГПК України, суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, якщо порушено правила об’єднання вимог  або об’єднано в одній позовній заяві кілька вимог до одного чи кількох відповідачів і сумісний розгляд цих вимог перешкоджатиме з’ясуванню прав і взаємовідносин сторін чи суттєво утруднить вирішення спору.

Отже, нормами Господарського процесуального кодексу передбачено право судді повернути позовну заяву у тому випадку, якщо поєднання позовних вимог перешкоджатиме з’ясуванню прав і взаємовідносин сторін чи суттєво утруднить вирішення спору.

А за таких обставин, колегія суддів вважає, що місцевий господарський суд, виходячи із суті заявлених ТОВ АФ «Агро» позовних вимог  та вимог, викладених в зустрічній позовній заяві ДП АФ «Діамант» ТОВ «Горобина», не порушив вимог діючого законодавства та правомірно повернув зустрічну позовну заяву на підставі  п. 5 ч. 1 ст. 63 ГПК України, з посиланням на те, що поданий відповідачем зустрічний позов не підлягає розгляду одночасно з першочерговими позовними вимогами, у зв’язку з тим, що прийняття до провадження зустрічної позовної заяви і сумісний розгляд позовних вимог суттєво утруднить вирішення спору.

А твердження відповідача  в апеляційній скарзі про те, що складність вирішення сумісного розгляду первісного та зустрічного позову, як підстава повернення зустрічної позовної заяви, чинним законодавством не передбачена, є безпідставними та такими, що спростовується самими нормами господарського процесуального законодавства.

Відповідач також в апеляційній скарзі  вважає, що суд першої інстанції порушив норми процесуального права, оскільки, на його думку, повернення зустрічної позовної заяви повинно оформлюватись відповідною ухвалою суду, проте  господарський суд вирішив питання щодо повернення зустрічної позовної заяви саме в своєму рішенні. Відсутність ухвали про повернення зустрічної позовної заяви, за твердженнями відповідача, фактично позбавила його права оскаржити її в апеляційному порядку.

Колегія суддів визначає, що такі доводи відповідача є безпідставними та помилковими, а право останнього щодо звернення до суду за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів, яке передбачено ст..1 ГПК України,  порушено не було, оскільки відповідач, скориставшись своїм правом звернення до суду, оскаржив в апеляційному порядку рішення господарського суду щодо повернення зустрічної позовної заяви. Крім того, як було з’ясовано під час судового розгляду, в господарському суді Сумської області на даний час розглядається справа № 14/265-07 за позовом ДП АФ «Діамант» ТОВ «Горобина» до ТОВ АФ «Агро» про стягнення збитків за спірним договором від 12.09.2006р.

Згідно ст. 43 ГПК України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об’єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Таким чином, колегія суддів дійшла висновку про правомірність висновків суду першої інстанції щодо повернення зустрічної позовної заяви, а доводи відповідача, викладені ним в апеляційній скарзі, зроблені при довільному трактуванні норм діючого законодавства і дійсних обставин справи.

Приймаючи оскаржуване рішення, господарський суд Сумської області виходив з результатів встановлення та дослідження документально підтверджених обставин спору, за якими встановив, що відповідно до умов договору від 12.09.2006р. позивач зобов’язувався здійснити роботи по збиранню цукрового буряку комбайном  «Хольмер»  на загальній площі 200 га, а відповідач зобов’язувався прийняти та оплатити виконані позивачем роботи.

Відповідно до п. 3.1, 3.2 зазначеного договору, вартість робіт позивача складає 800,00 грн., а також 40 л дизельного палива за 1 га. Відповідач повинен був здійснити передплату в розмірі 20 000,00 грн. протягом 3 днів з моменту підписання договору.  Залишкова  сума повинна  бути сплачена ним не пізніше ніж протягом 3 днів з моменту підписання акту виконаних робіт.

Позивач належним чином виконав передбачені договором обов’язки та виконав роботи по збиранню цукрового буряку на площі 221 га на загальну суму 176 800,00 грн., що підтверджується актами виконаних робіт від 25.09.2006р., підписаних представниками сторін.

З матеріалів справи вбачається, що 18.09.2006р. відповідач перерахував позивачу 20 000,00 грн., 02.11.2006р. ним сплачено 100 000,00 грн., 19.01.2007р. – 20 000,00 грн.

Отже,  відповідачем не сплаченою залишилась сума в розмірі 36 800,00 грн.

Відповідно до ст.526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог –відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Враховуючи, що відповідач суму боргу в розмірі 36 800,00 грн. не сплатив, аргументованих заперечень щодо позовних вимог не надав, а тому колегія суддів вважає, що позовні вимоги ТОВ АФ «Агро» є обґрунтованими, оскільки вони підтверджуються доказами, наявними в матеріалах справи, а саме: актами приймання виконаних робіт (а.с. 11-16) ; розрахунком суми боргу (а.с. 19), та відповідають вимогам діючого законодавства, а тому вони підлягають задоволенню.

Згідно п.5.2 договору від 12.09.2006р. у випадку несвоєчасного розрахунку за роботи по збиранню буряку  відповідач повинен сплатити пеню в розмірі 0,1% від коштів, отриманих позивачем, але не сплачених відповідачем, не більше подвійної облікової ставки НБУ за кожний день прострочення.

Таким чином, вимоги позивача щодо стягнення з відповідача пені за порушення строків розрахунків, розмір якої становить 3 842,02 грн.  відповідають вимогам чинного законодавства, а тому правомірно визнані місцевим господарським судом обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до п. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов’язання, на вимогу кредитора зобов’язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних  від простроченої суми, а тому вимоги позивача в частині стягнення з відповідача 5 610,40 грн. інфляційних збитків та 676,00 грн. – 3% річних також правомірно визнані судом першої інстанції такими, що підлягають задоволенню.

Статтею 33 ГПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається в обґрунтування своїх вимог та заперечень. Однак, відповідач ні в суді першої інстанції, ні в апеляційному суді не надав належних документальних доказів, що підтверджують заперечення проти позовних вимог.

Приймаючи до уваги вищезазначене, колегія суддів апеляційного господарського суду вважає, що апеляційна скарга відповідача позбавлена фактичного та правового обґрунтування на її підтвердження, рішення господарського суду Сумської області від 26.03.2007 року по справі № 17/84-07 прийняте без порушень норм процесуального та матеріального права, а доводи з яких подана апеляційна скарга про скасування рішення, не можуть бути підставою для його зміни чи скасування.

На підставі викладеного та керуючись  ст. ст. 32-34, 43, 99, 101, 102, п. 1 ст. 103, ст. ст. 105, 110 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів Харківського апеляційного господарського суду, -

постановила:

Апеляційну скаргу залишити без задоволення.

Рішення господарськогосуду Сумської області від 26.03.2007р. по справі                  № 17/84-07   залишити без змін.

Головуючий суддя                                                                    Демченко В.О.

Судді                                                                    Такмаков Ю.В.

Барбашова С.В.