ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

"13" лютого 2007 р.                                                                              Справа № 323/8-06

За позовом Науково-виробничого товариства „Сітек”, м. Біла Церква

до відповідача Державного підприємства Білоцерківський завод „Еталон”,

м. Біла Церква

про стягнення 343179грн. 55коп.

Суддя                    Чорна Л.В.

Представники:

від позивача: Мочинський А.Р. –дов. б/н від 27.12.2006р. - представник;

Дудник А.В. –дов. б/н від 27.12.2006р. - представник;

Бугайчук К.В. –наказ №16 від 28.06.1996р. –директор;

від відповідача: не з‘явився.

Суть спору:

Стягується 286579грн. 96коп. основного боргу, 45852грн. 80коп. пені, 10746грн. 75коп. 3% річних за договором поставки №01/02 від 05.01.2002р., додаткової угоди від 23.07.2003р., накладними: № 162 від 28.01.2003р., №418 від 28.02.2003р., №861 від 25.04.2003р., №862 від 25.04.2003р., №1037 від 26.05.2003р., №1038 від 26.05.2003р., №1039 від 26.05.2003р., №1867 від 26.09.2003р., №1868 від 26.09.2003р., №1869 від 26.09.2003р., №2044 від 21.10.2003р., №2046 від 21.10.2003р., №2047 від 21.10.2003р., №2314 від 27.11.2003р., №2315 від 27.11.2003р., №2316 від 27.11.2003р., №89 від 23.01.2004р., №479 від 29.03.2004р., №427 від 22.03.2004р., №428 від 22.03.2004р., №591 від 21.04.2004р., №592 від 21.04.2004р., №2297 від 22.10.2002р., №460 від 27.02.2002р., №2300 від 22.10.2002р., №2299 від 22.10.2002р., №2301 від 22.10.2002р., №2302 від 22.10.2002р., №2826 від 25.12.2002р., №2827 від 25.12.2002р., №2828 від 25.12.2002р., №2829 від 25.12.2002р., №2758 від 17.12.2002р, податковими накладними: №180 від 28.01.2003р., №440 від 28.02.2003р., №890 від 25.04.2003р., №891 від 25.04.2003р., №1078 від 26.05.2003р., №1079 від 26.05.2003р., №1080 від 26.05.2003р., №1949 від 26.09.2003р., №1950 від 26.09.2003р., №1951 від 26.09.2003р., №2129 від 21.10.2003р., №2130 від 21.10.2003р., №2131 від 21.10.2003р., №2392 від 27.11.2003р., №2393 від 27.11.2003р., №2394 від 27.11.2003р., №105 від 23.01.2004р., 3499 від 29.03.2004р., №451 від 22.03.2004р., №452 від 22.03.2004р., №622 від 21.04.2004р., №623 від 21.04.2004р., №2502 від 22.10.2002р., №569 від 27.02.2002р., №2504 від 22.10.2002р., №2504 від 22.10.2002р., №2505 від 22.10.2002р., №2506 від 22.10.2002р., №3056 від 25.12.2002р., №3057 від 25.12.2002р., №3058 від 25.12.2002р., №3059 від 25.12.2002р., №2986 від 17.12.2002р., довіреностями: ЯЕН №131295 від 28.01.2003р.,. ЯЕН №131310 від 27.02.2003р., ЯЕС №888856 від 04.05.2003р., ЯЕС №888869 від 26.05.2003р., ЯЖК №416977 від 29.09.2002р., ЯЖК №417027 від 21.10.2003р.,  НАА №615330 від 27.11.2003р., ЯЗФ №578120 від 30.01.2004р., ЯЗФ №578180 від 19.03.2004р., ЯЗФ №5782126 від 19.04.2004р., ЯЕН №131231 від 17.12.2002р., банківськими витягами за 29.04.2002р., 06.12.2002р., 09.12.2002р., 19.12.2002р., 16.12.2003р., 30.12.2003р., 11.02.2004р., 22.03.2004р. та господарські витрати.

Від відповідача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи. Клопотання задоволенню не підлягає так,  як документально  не обґрунтовано.

Справу розглянуто за наявними в ній матеріалами, в порядку ст. 75 ГПК України.

Позов підлягає задоволенню.

Судом встановлено:

Відповідно до п.1.1 Договору №01/02 від 05.01.2002р. позивач зобов’язується поставити відповідачу комплектуючих для виготовлення ГГУ.

Згідно до п.2.1 за виконані роботи по поставці комплектуючих відповідач розраховується перед позивачем по пред’явленим рахункам.

Відповідно до п.2.2 Загальна вартість Договору становить 1500000грн. 00коп.

Відповідно до додаткової угоди від 23.07.2003р. загальна вартість договору складає 2500000грн. 00коп. та змінено п.2.3 Договору –номенклатура та ціни комплектуючих.

Згідно до накладних позивач поставив відповідачу комплектуючих на загальну суму 1763285грн. 31коп.

В рахунок часткового погашення боргу, відповідно до зазначених банківських витягів відповідач перерахував на рахунок позивача 1476705грн. 25коп.

Відповідно до ст. 525 ЦК України не допускається одностороння відмова від виконання зобов‘язання чи зміна його умов.

Відповідно до ст. 526 зазначеного Кодексу зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору.

Відповідно до ст.712 ЦК України за договором поставки продавець  (постачальник) зобов’язується передати у встановлений строк товар у власність покупця, а покупець зобов’язується прийняти товар і сплатити за нього певну суму.

Згідно до ч.2 ст.530 ЦК України якщо строк (термін) виконання боржником обов’язку не встановлений або визначений моментом пред’явленням вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов’язок у семиденний строк від дня пред’явлення вимоги, якщо обов’язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Позивач звернувся із попередженням №4-08 від 02.08.2005р. до відповідача в якому просив сплати заборгованість в сумі 286579,96грн. до 10.08.2005р.

Крім того згідно до акту звірки розрахунків станом на 01.08.2005р. у відповідача існує заборгованість перед позивачем у сумі 286579грн. 96коп.

Відповідно до ст. 1.  Закону України „Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов’язань” платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін.

Згідно до п.4.4 додаткової угоди за несвоєчасне виконання договірних зобов’язань щодо оплати, більше 10 днів, відповідач зобов’язаний сплатити  позивачу пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожен день прострочки.

Відповідно до ст. 549 Цивільного кодексу України, у разі порушення боржником зобов‘язання він має сплатити кредитору неустойку (штраф, пеню). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов‘язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до п. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Тому вимоги про стягнення пені та 3% річних  підлягають задоволенню.

Доказів оплати, як і реагування на попередження відповідачем до суду не подано.

За таких обставин, вимоги обґрунтовані, матеріалами справи доведені, підлягають задоволенню.

Зважаючи на викладене, керуючись ст. ст. 49, 82 ГПК України, суд, -

вирішив:

Стягнути з Державного підприємства Білоцерківського заводу „Еталон”            (код 05828703, 09109, вул. Толстого, 40, м. Біла Церква, Київська область) на користь Науково-виробничого товариства „Сітек” (код 20608933, 09100,                 вул. Чуйкова, 1, м. Біла Церква, Київська область) 286579(двісті вісімдесят шість тисяч п’ятсот сімдесят дев’ять)грн. 96коп. основного боргу, 45852(сорок п’ять тисяч вісімсот п’ятдесят дві)грн. 80коп. пені, 10746(десять тисяч сімсот сорок шість)грн. 75коп. 3% річних, 3432(три тисячі чотириста тридцять дві)грн. 00коп. державного мита та 118(сто вісімнадцять)грн. 00коп. інформаційних.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення вступає в законну силу після закінчення десятиденного строку з дня його належного оформлення і підписання, і може бути оскаржено в апеляційному або касаційному порядку.

Суддя                                                                                Чорна Л. В.