СУД
СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.02.07                                                                                 Справа № 1/642.

Суддя Н.М.Зюбанова, розглянувши матеріали справи за позовом

Товариства з обмеженою відповідальністю “Луганське  енергетичне об’єднання “ в особі Луганської  філії  ТОВ “Луганське енергетичне об”єднання”, м. Луганськ

до Відкритого акціонерного товариства "Завод гірничорятувальної техніки "Горизонт", м. Луганськ

про стягнення  7249  грн. 62 коп.

в присутності представників сторін:

від позивача –Голоколосова Л.І., дов. від 04.01.07 № 48;

від відповідача –Мартинов О.С., дов. від 18.01.07 б/н;

Діденко Ю.О., дов. від 18.01.07 б/н;

в с т а н о в и в:

Суть спору: про стягнення 7249 грн. 62 коп. боргу за перевищення договірних величин споживання електроенергії.

На підставі ст. 77 ГПК України у засіданні суду 21.02.07 було оголошено перерву до 22.02.07, 15-00.

Відповідач  у відзиві  на позовну заяву проти позову заперечує з посиланням на здійснення повної оплати спожитої електроенергії у лютому та березні 2006 року, необхідність здійснення коригування у відповідності до п. 5.4 договору про постачання електричної енергії від 19.02.04.

Позивач у письмово викладених запереченнях на відзив відповідача доводи останнього відхиляє та зазначає, що у відповідності до супровідного листа відповідача від 14.11.05 йому було направлено протокол розбіжностей до додатку до договору № 74 від 19.02.04 "Порядок розрахунків" з датою підписання сторонами –30.09.05. При цьому 16.11.05 сторонами було підписано протокол узгодження розбіжностей, у п. 2 якого йдеться про те, що цей документ є невід"ємною частиною протоколу розбіжностей до Додатку "Порядок розрахунків"  від 30.09.05.

Дослідивши обставини справи, додатково надані  матеріали, вислухавши представників сторін, суд  дійшов до наступного. Так, між Товариством з обмеженою відповідальністю “Луганське енергетичне об”єднання” в особі Луганської філії /позивачем/ та Товариством з обмеженою відповідальністю "ПКЛ ЛТД" /відповідачем/  були укладені договір від 19.02.04 № 74 з додатковою угодою до нього від 30.09.05 з Додатком "Порядок розрахунків" у редакції протоколу узгодження розбіжностей, за умовами яких  позивач прийняв на себе зобов”язання постачати  електроенергію, а відповідач –вносити відповідну плату.

При цьому слід зазначити, що порядок встановлення та коригування договірних величин споживання електроенергії укладеним договором було визначено п. п. 5.3, 5.4, але у зв'язку зі змінами, які сталися у законодавстві, що регулює відповідні правовідношення, зокрема постанова КМ України від 24.03.99 № 441 у редакції постанови від 16.06.05 № 473, додатковою угодою до договору від 30.09.05 зазначені пункти договору були виключені.

Встановлення факту укладання додаткової угоди, як такого, що відбувся саме 30.09.05 має принципове значення для розгляду даної справи з огляду на заперечення відповідача, який посилається на сплату кількості спожитої електроенергії у спірний період, яка, на його думку, мала бути скоригована до фактично сплаченої на виконання умов договору, у т.ч. п. 5.3 та п. 5.4.

Однак твердження відповідача про укладання додаткової угоди згідно дати її підписання 07.04.06 з боку споживача спростовуються матеріалами справи.

З матеріалів справи вбачається, що примірник додаткової угоди позивача, який додано до позовної заяви, датований 30.09.05, таку ж дату проставлено під підписами сторін, які засвідчені печатками. На примірнику додаткової угоди відповідача є лише одна дата  - 07.04.06 під підписом голови правління Пивоварова В.Г.

На жаль відсутня дата й на супровідному листі /арк.. справи 67/, з яким було направлено позивачем відповідачу проект додаткової угоди до договору.

Але з п. 2 Протоколу узгодження розбіжностей до Додатку "Порядок розрахунків" від 30.09.05 до договору на постачання електричної енергії від 19.02.04  № 74, який датований 16.11.05 та підписаний сторонами належним чином  вбачається, що за станом на листопад 2005 року сторонами було укладено спірну додаткову угоду, оскільки в ньому вказано: "Цей протокол узгодження є невід'ємною частиною протоколу розбіжностей до Додатку "Порядок розрахунків" від 30.09.2005 р. до Договору на постачання електричної енергії № 74 від 19.02.04 р., складен в двох примірниках, по одному для кожної сторони".

Заперечення відповідача про те, що додаткова угода є такою, що не набрала чинності, відхиляються судом, оскільки за змістом ст. 640 ЦК України, на яку посилається відповідач, йдеться про загальні правила, з якими пов"язаний момент укладення договору.

Щодо самого порушення, то як було встановлено при розгляді справи, у лютому 2006 року  відповідачем було спожито електроенергії у кількості 123202 кВт.г. та у березні 2006 року –108495 кВт.г, що підтверджено звітами відповідача про спожиту електроенергію та ним не заперечується.

Також у відповідності з умовами укладеного договору у редакції додаткової угоди, у т.ч. Додатку до договору "Порядок розрахунків" у редакції протоколу узгодження розбіжностей від 16.11.05 відповідач прийняв на себе зобов”язання поряд з оплатою боргу за активну та реактивну електроенергію розраховуватись за перевищення договірних величин споживання електроенергії та потужності.

У відповідності до ч. 5 ст. 26 Закону України "Про електроенергетику" у редакції Закону від 23.06.05 № 2706-15 споживачі /крім населення. Професійно-технічних навчальних закладів і вищих навчальних закладів 1-4 рівнів акредитації державної та комунальної форм власності/ у разі споживання електричної енергії понад договірну величину за розрахунковий період сплачують енергопостачальникам двократну вартість   різниці між фактично спожитою та договірною величиною споживання електроенергії.

Так, п. 4.4.2 договору у редакції додаткової угоди від 30.09.05 передбачено, що за перевищення договірних величин споживання електроенергії споживач має сплачувати постачальнику двократну  вартість різниці між фактично спожитою та договірною величиною.

У відповідному розділі "Визначення обсягів споживання електричної енергії та потужності для споживачів" Порядку постачання електричної енергії споживачам, затвердженого постановою КМ України від 24.03.99 № 441 в редакції постанови від 16.06.05 зазначено, що місцеві енергопостачальні організації  до початку наступного року в обумовлені договорами про постачання електричної енергії терміни узгоджують з усіма споживачами, крім населення, обсяги очікуваного споживання електроенергії на наступний рік за місяцями /кварталами/. Узгоджені обсяги споживання електроенергії оформлюються додатком до договору як договірні величини.  Споживач має право протягом поточного розрахункового періоду звернутися до постачальника електроенергії за коригуванням договірної величини споживання електроенергії. У разі коригування договірної величини споживання електричної енергії протягом поточного розрахункового періоду здійснюється відповідне коригування граничної величини споживання електричної потужності. Скоригована гранична величина споживання електричної потужності дійсна з дня проведення коригування.

У Додатку "Обсяги постачання електричної енергії" /арк. справи 20/ містяться докази у підтвердження встановлення договірних величин споживання електроенергії відповідачу згідно умов укладеного договору –на лютий 2006 року 115000 кВт.г. та березень 2006 року –100000 кВт.г.

Позивачем надані належні докази надіслання відповідачу повідомлень про факти перевищення договірних величин споживання електричної енергії, а також надіслання рахунків від 13.04.06 № 9739, від 22.03.06 № 6641 на сплату відповідно 4966 грн. 18 коп. та 2283 грн. 44 коп. сум  за перевищення договірних величин, які пред”явлено до стягнення.

Таким чином відповідачем допущене перевищення договірних величин споживання електроенергії у лютому 2006 року на 8202 кВт.г та у березні 2006 року –8495 кВт.г.

З урахуванням викладеного,  а також визначення укладеним між сторонами у справі договором строків платежів, оплата мала бути здійснена відповідачем протягом 5 операційних днів, починаючи з наступного дня  після отримання рахунків.

За таких обставин факт неналежного виконання відповідачем умов договору по сплаті боргу за перевищення договірних величин споживання електроенергії, який є санкцією у відповідності зі ст. ст. 26, 27 Закону України “Про електроенергетику”, у березні, травні 2006 року підтверджується матеріалами справи та заявлена позивачем обґрунтовано.

Але  ст. 233 ГК України передбачено, якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому має бути взято до уваги: ступінь виконання зобов''язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов'язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу. Якщо порушення зобов'язання не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин, суд може з урахуванням інтересів боржника зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій.

Тому з врахуванням викладених положень закону господарський суд вважає, що  заявлена позивачем сума штрафних санкцій за перевищення договірних величин споживання електроенергії підлягає зменшенню до 2000 грн. 00 коп., а позов таким, що підлягає частковому задоволенню. У решті санкцій слід відмовити.

Судові витрати покладаються на відповідача повністю згідно ст.. 49 ГПК України.

У зв'язку з тим, що при розгляді справи встановлені недоліки у діяльності сторін у справі в частині  неналежного оформлення документів при здійсненні договірної роботи, судом у порядку ст. 90 ГПК України виносяться окремі ухвали позивачу та відповідачу.

На підставі викладеного, ст. 233 ГК України, керуючись  ст. ст. 49, 77, 82, 84, 85 ГПК України,  суд                                                       в и р і ш и в :

1.          Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з  Відкритого акціонерного товариства "Завод гірничорятувальної техніки "Горизонт", м. Луганськ, вул. Фрунзе, 119, на користь Товариства з обмеженою відповідальністю “Луганське енергетичне об”єднання” в особі Луганської філії,                 м. Луганськ, вул. Штерівська, 17, , п/рахунок № 80 в ЛОУ ВАТ "Державний Ощадний банк України",  МФО 304665 –2000 грн. 00 коп. санкцій, п/рахунок  № в ЛОД АППБ "Аваль", МФО 304007  -  102 грн. 00 коп. витрат по держмиту та 118 грн. 00 коп. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу, видати на виконання наказ позивачу після набрання рішенням законної сили.

3. У задоволенні решти позову відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його

підписання, оформленого відповідно до ст. 84 ГПК України.

Дата підписання рішення –27.02.07.

Суддя                                                                      Н.М.Зюбанова