ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

І  М Е Н Е М   У К Р А Ї Н И

"31" січня 2007 р.                                                                            Справа №  03/4218

Господарський суд Черкаської області, в складі: головуючого - судді Єфіменко В. В.,

з секретарем Макарченко Н.П.;

за участю представників сторін:

від позивача –Нестеренко О.Ф. за довіреністю,

від 1 відповідача –не з”явився,

від 2 відповідача –не з”явився,

від 3-ої особи –Рева С.В. за довіреністю,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Черкаси справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю “Холпітек”, м.Черкаси,

до 1 відповідача: Приватного підприємства (далі - ПП) “Укрпромтранс 2”, м.Черкаси;

до 2 відповідача: Відкритого акціонерного товариства (далі - ВАТ) “Мегабанк”, м.Харків,

3 особа –Черкаська обласна дирекція  “Райффайзен Банк Аваль”, м.Черкаси,

про визнання договору недійсним,

ВСТАНОВИВ:

Заявлено позов про визнання договору застави обладнання від 05.03.2004 р. № 923/2004-з-1, укладеного між ПП “Укрпромтранс 2” та  ВАТ “Мегабанк” недійсним.

Представник позивача позов підтримав, просив його задовольнити з тих підстав, що перший відповідач на момент укладання договору застави не був і не є особою, визначеною ч.3 ст.11 Закону України “Про заставу”, ч.2 ст. 583 ЦК України. Перший відповідач є неналежним заставодавцем, оскільки він не є власником солодовні, не є особою, якій належить майнове право, та не є особою, якій власник солодовні або особа, якій належить майнове право, передали солодовню або майнове право з правом її застави.

Другий відповідач у відзиві на позов та його представник в судовому засіданні проти заявлених вимог заперечував мотивуючи тим, що не може надати суду документи, які підтверджують  заперечення (договори  купівлі-продажу, акти прийому-передачі, платіжні документи між ТОВ “Агора-1” та першим відповідачем, інші матеріали), так як всі оригінали документів по цій справі вилучені 22.03.2006 р. слідчим управлінням прокуратури Черкаської області і приєднані до матеріалів кримінальної справи. Через це, другий відповідач вважає, що неможливо розглядати дану справу без доказів, які вилучені органами попереднього розслідування.

Представник від третьої особи підтримав позовні вимоги та просив суд задовольнити їх в повному обсязі.

Суд, вислухавши представників сторін, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного.

Ст.15 ЦК України закріплено правило кожної особи на захист свого права у разі його порушення, не визання або оспорювання, а також захисту свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно з ч.1 ст.1 ГПК України підприємства, установи, організації, інші юридичні особи, громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб"єкта підприємницької діяльності, мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів. Ч.1 ст.16 ЦК України передбачено, що захист цивільних прав та інтересів здійснюється, зокрема, у такий спосіб як визнання правочину недійсним.

03.06.2003 р. між ПП “Укрпромтранс-2” та ПП “Агора-1” був укладений договір купівлі-продажу № 59, відповідно до якого продавець (ПП “Агора-1”) зобов”язався поставити та передати у власність, а покупець (ПП “Укрпромтранс-2”) прийняти і оплатити міні-солодовню  “HAUNER” у комплекті, згідно додатку № 1 до цього договору. Загальна суму договору склала 864 000 грн., в т.ч. ПДВ.

22.10.2003 р. між ПП “Агора-1” та ТОВ “Холпітек” був укладений договір купівлі-продажу  за № 48, у відповідності з яким продавець (ПП “Агора-1”) зобов”язався передати у власність покупцю (позивачу) комплект обладнання  міні-солодовню “HAUNER”, а покупець зобов”язався прийняти і оплатити його вартість відповідно до цього договору. Ціна договору склала 1 219 200 грн. Термін дії цього договору сторони визначили до 31.12.2007 р.

На виконання умов договору купівлі-продажу від 22.10.2003 р. № 48 позивач сплатив ПП "Агора 1" грошову суму в розмірі 542 000 грн. в т.ч. ПДВ, що підтверджується фінансовими документами:

- від 09.03.2004 р. № 58 на суму 60 000 грн.;

- від 24.05.2004 р. № 91 на суму 24 000 грн.;

- від 27.09.2004 р. № 54 на суму 146 000 грн.;

- від 14.10.2004 р. № 69 на суму 312 000 грн.

Факт прийому-передачі вищеназваного обладнання підтверджується актом прийому-передачі до договору купівлі-продажу № 48 від 22.10.2003 р.

05.03.2004 р. між ПП “Укрпромтранс-2” і ВАТ “Мегабанк” був укладений договір застави обладнання № 9 23/2004-з-1, який забезпечив  виконання заставодавцем (ПП “Укрпромтранс-2”)  зобов”язання за кредитним договором  № 23/2004 від 05.03.2004 р. та за будь-якими угодами до нього, укладеним між застоводержателем (ВАТ “Мегабанк”) та застоводавцем, за умовами якого заставодержателем було надано заставодавцю кредит (відновлювальна кредитна лінія) у розмірі 600 000 грн. строком з 05.03.2004 р. по 04.03.2006 р. із сплатою 25% річних.

Предметом застави була солодовня “HAUNER”, яка складалась з:

- ваги для зерна “Vollenda Werk” в кількості 1 шт.;

- елеваторні транспортери подачі зерна в кількості 2 шт.;

- колона силосного типу G5Z MDU “Max Weishaupt Gmbh Schwendi, Buro” в кількості 1 шт.;

- підігрівач-сушарка “Law Denis Prive” –1 шт., с пультом керування подачі газу “Europaishe Gemeinchapt” в кількості 1 шт.;

- система примусової подачі повітря “Law Denis Prive”  в кількості 1 шт.;

- Росткобойно-полірувальна машина “Law Denis Prive” в кількості 1 шт.,

яка знаходиться за адресою: м.Черкаси, вул.Громова,146, складське приміщення ТОВ “Холпітек” (на підставі договору оренди від 16.01.2003 р. № 1)

За рахунок предмета застави застоводержатель мав право задовольнити свою вимогу за основним зобов”язанням у повному обсязі, розмір якої може бути визначений на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату відсотків, комісійної винагороди, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, а також відшкодування витрат, пов”язаних з пред”явленням вимоги за основним зобов”язанням і зверненням стягнення на предмет застави, інших витрат у разі їх виникнення.

Відповідно п.1.4. вищевказаного договору сторони домовились, що заставна вартість предмета застави становить 1 300 000 грн.

Ст.317 Цивільного кодексу України визначено, що власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

З матеріалів справи вбачається, що вищезазначена солодовня підприємством “Агора-1” передана у власність позивача. Цей факт підтверджується актом приймання-передачі від 22.10.2003 р., видатковими накладними від 22.10.2003 р. № РН-0000901 на суму 355 200 грн., в т.ч. ПДВ, та від 22.10.2003 р. № РН-0000902 на суму 864 000 грн., в т.ч. ПДВ.

Станом на 27.07.2006 р. позивач сплатив на користь ПП “Агора-1” за солодовню 542 000 грн., в т.ч. ПДВ, що підтверджується платіжними документами, дослідженими в судовому засіданні.

Відповідно до ст.ст.13,14 Закону України "Про заставу" договір застави має бути посвідечий виключно на підставі відповідних правоустановчих документів і укладений у письмовій формі.

У випадках, коли предметом застави є нерухоме майно, космічні об'єкти, договір застави повинен бути нотаріально посвідчений на підставі відповідних правоустановчих документів. Нотаріальне посвідчення договору застави нерухомого майна здійснюється за місцезнаходженням нерухомого майна, договору застави космічних об'єктів - за місцем реєстрації цих об'єктів.

Угодою сторін може бути передбачено нотаріальне посвідчення договору застави і в тих випадках, коли це є не обов'язковим в силу законодавства України, але на цьому наполягає одна із сторін.

Недотримання вимог щодо форми договору застави та його нотаріального посвідчення тягне за собою недійсність договору з наслідками, передбаченими законодавством України.

30.11.2005 р. між Черкаською обласною дирекцією АППБ “Аваль” ( далі –банк “Аваль”) та ТОВ “Холпітек” був укладений договір  застави обладнання, відповідно до якого забезпечуються вимоги заставодержателя (банку “Аваль”), що витікають з Генеральної кредитної Угоди № 010/02-7/526-05 від 29.11.2005 р. (та кредитних договорів, укладених в межах Генеральної кредитної Угоди), укладеної між застовордержателем та Поповою Тетяною Геннадіївною (далі - позичальник), яка діє до 29.11.2010 р., за умовами якої позичальник зобов”язався перед заставодержателем повернути кредит, сума загальної заборгованості по якому не може перевищувати 200 000 доларів США або еквівалента в гривнях чи Євро, сплатити відсотки за його користування в розмірі, строки та у випадках, передбачених Кредитною Угодою та кредитними договорами, укладеними в її межах, а також можливу неустойку у розмірі і у випадках, передбачених Кредитною Угодою, кредитними договорами, укладеними в її межах та цим договором.

У забезпечення виконання зобов”язань, зазначених вище, заставодавець передав в заставу обладнання, що є його власністю, а саме: міні-солодовню “HAUNER” в кількості 1 шт. і заставною вартістю 685 700 грн.

Судом досліджено в судовому засіданні матеріали кримінальної справи, порушеної по факту зловживання посадових осіб службовим становищем першого відповідача. З матеріалів кримінальної справи вбачається, що на балансі ПП “Укрпромтранс 2” станом на 01.01.2004 р. в рядку “Основні засоби” обліковується вищевказана солодовня “HAUNER” вартістю 864000 грн. та комп”ютери “Пентіум” (3 шт.) –9200 грн.

З листа ЧФ ВАТ КБ “Промекономбанк” від 09.01.2007 № 04/13 вбачається, що по п/р 5001, який належить ПП “Укрпромиранс 2”, перерахування коштів по платіжним дорученням № 126 від 12.06.2003 р. та № 177 від 23.07.2003 р., одержувач ПП “Агора 1” за міні-солодовню “HAUNER”, не було.

Судом встановлено, що перший відповідач є неналежним заставодавцем, оскільки він не є власником солодовні, не є особою, якій належить майнове право, та не є особою, якій власник солодовні або особа, якій належить майнове право, передали солодовню або майнове право з правом її застави. В договорі застави від 05.03.2004 р. № 923/2004-з-1  не зазначено на підставі яких правоустановчих документів перший відповідач володіє предметом застави - солодовнею “HAUNER”. Форма договору застави від 05.03.2004 р. № 923/2004-з-1 не відповідає вимогам Закону України “Про заставу”, оскільки цей договір застави посвідчений не на підставі відповідних правоустановчих документів.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що позивач довів свої позовні вимоги і позов необхідно задовольнити повністю

З відповідачів необхідно стягнути солідарно на користь позивача витрати по сплаті держмита та за інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Керуючись ст.ст. 49, 82-84 ГПК України, суд –

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати недійсним договір застави обладнання від 05.03.2004 р. № 923/2004-з-1, укладений між приватним підприємством “Укрпромтранс 2”, код 30758879 та  відкритим акціонерним товариством “Мегабанк”, код 09804119, посвідчений Веліковою Н.А., приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу, зареєстрований в реєстрі за № 1781, бланки серії ВВВ № 817491 та ВВВ № 817492.

Стягнути солідарно 85 грн. витрат по сплаті держмита та 118 грн. витрат за інформаційно-технічне забезпечення судового процесу з приватного підприємства  “Укрпромтранс 2”, м.Черкаси, вул.Громова,146, код 30758879 та відкритого акціонерного товариства  “Мегабанк”, м.Харків, вул.Артема,30, код 09804119 на користь товариства з обмеженою відповідальністю “Холпітек”, м.Черкаси, вул.Громова,146, код 32268016.

Рішення може бути оскаржено до Київського міжобласного апеляційного господарського  суду протягом 10 діб.

СУДДЯ                                                                                                              В.В.Єфіменко