ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.02.07 р.                                                                             Справа № 22/34а

Суддя господарського суду Донецької області Волошинова Л. В.

при секретарі судового засідання Прядці І. М.

розглянув у відкритому судовому засіданні господарського суду справу

за позовом: Державного підприємства “Сніжнеантрацит” м. Сніжне

до: Державної податкової інспекції у м. Сніжному

про визнання нечинними податкових повідомлень – рішень від 22.01.2007 р. № /0 та № /0

за участю

прокурора:

представників сторін:

від позивача: Дурнєва І. М. – за довір.

від відповідача: Рудова Н. І., Шевченко І. П. – за довір.

третя особа

СУТЬ СПРАВИ:

Позивач, Державне підприємство “Сніжнеантрацит” м. Сніжне, звернувся до господарського суду Донецької області з позовом до Державної податкової інспекції у м. Сніжному про визнання нечинними податкових повідомлень – рішень від 22.01.2007 р. № /0 та № /0.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що порядок обчислення та строки сплати податку з власників транспортних засобів та інших самохідних машин та механізмів визначений Законом України “Про податок з власників транспортних засобів та інших самохідних машин та механізмів”, тому застосування до підприємства передбачених п. п. 17.1.7 п. 17.1 ст. 17 Закону України “Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами” штрафних (фінансових) санкцій є безпідставним.

Відповідач, посилаючись у запереченнях на адміністративний позов на приписи ст. 5 Закону України “Про податок з власників транспортних засобів та інших самохідних машин та механізмів”, стверджує, що сплата відповідного податку повинна здійснюватись юридичними особами щоквартально рівними частинами до 15 числа місяця, що настає за звітним кварталом.

У зв’язку з тим, що позивач у строк, визначений вказаною вище нормою, податку з власників транспортних засобів не сплатив, у податкового органу виникло право застосувати до платника передбачені п. п. 17.1.7 п. 17.1 ст. 17 Закону України “Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами” штрафні (фінансові) санкції.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, суд ВСТАНОВИВ:

22.01.2007 р. Державною податковою інспекцією у м. Сніжному були прийняті податкові повідомлення – рішення № /0 на суму 15 550,15 грн. та № /0 на суму 1 328,85 грн., якими до Державного підприємства “Сніжнеантрацит” м. Сніжне застосовані передбачені п. п. 17.1.7 п. 17.1 ст. 17 Закону України “Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами” штрафні (фінансові) санкції.

Підставою для прийняття відповідних податкових повідомлень – рішень став акт невиїзної документальної перевірки Державного підприємства “Сніжнеантрацит” м. Сніжне з питань своєчасності сплати узгоджених сум податкових зобов’язань за період з 16.01.2006 р. по 01.12.2006 р. від 15.01.2007 р. № 20/17-31906124, яким зафіксований факт порушення вимог п. п. 5.3.1 п. 5.3 ст. 5 Закону України “Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами”.

Вказане порушення полягає у несвоєчасній сплаті самостійно узгодженого податкового зобов’язання з податку з власників транспортних засобів.

За результатами розгляду матеріалів справи суд вважає, що позов Державного підприємства “Сніжнеантрацит” м. Сніжне підлягає задоволенню за наступними підставами.

Відповідно до п. 1.2 ст. 1 Закону України “Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами” від 21.12.2000 р. № 2181-ІІІ (зі змінами та доповненнями) податкове зобов'язання - це зобов'язання платника податків сплатити до бюджетів або державних цільових фондів відповідну суму коштів у порядку та у строки, визначені цим Законом або іншими законами України.

Порядок та строки сплати податку з власників транспортних засобів визначений Законом України “Про податок з власників транспортних засобів та інших самохідних машин та механізмів” від 11.12.1991 р. № 1963-XII (зі змінами та доповненнями).

Відповідно до ст. 1 цього Закону платниками податку з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів є підприємства, установи та організації, які є юридичними особами, іноземні юридичні особи (далі - юридичні особи), а також громадяни України, іноземні громадяни та особи без громадянства (далі - фізичні особи), які здійснюють першу реєстрацію в Україні, реєстрацію, перереєстрацію транспортних засобів та/або мають зареєстровані в Україні згідно з чинним законодавством власні транспортні засоби, які відповідно до статті 2 цього Закону є об'єктами оподаткування

Обчислення податку з власників транспортних засобів та інших самохідних машин та механізмів за приписами ст. 6 Закону здійснюється юридичними особами на підставі звітних даних про кількість транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів станом на 1 січня поточного року.

Юридичні особи на основі бухгалтерського звіту (балансу) у строки, визначені законом для річного звітного періоду, подають відповідному органу державної податкової служби за місцем реєстрації транспортних засобів розрахунок суми податку з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів на поточний рік за формою, затвердженою центральним податковим органом України.

Згідно зі ст. 5 Закону юридичними особами податок з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів сплачується щоквартально рівними частинами до 15 числа місяця, що настає за звітним кварталом.

Як вбачається з акту перевірки, передбачені п. п. 17.1.7 п. 17.1 ст. 17 Закону України “Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами” штрафні (фінансові) санкції були застосовані до позивача у зв’язку з несвоєчасною сплатою податкових зобов’язань, узгоджених у розрахунках сум податку з власників транспортних засобів та інших самохідних машин та механізмів від 30.06.2005 р. № 6264 та від 27.02.2006 р. № 1912. Граничний строк сплати узгодженого податкового зобов’язання з податку з власників транспортних засобів податковий орган фактично визначив виходячи з приписів ст. 5 Закону України “Про податок з власників транспортних засобів та інших самохідних машин та механізмів”, тобто до 15 числа місяця, що настає за звітним кварталом.

Відповідно до п. п. 17.1.7 п. 17.1 ст. 17 Закону України “Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами” у разі коли платник податків не сплачує узгоджену суму податкового зобов'язання протягом граничних строків, визначених цим Законом, такий платник податку зобов'язаний сплатити штраф у таких розмірах:

при затримці до 30 календарних днів, наступних за останнім днем граничного строку сплати узгодженої суми податкового зобов'язання, - у розмірі десяти відсотків погашеної суми податкового боргу;

при затримці від 31 до 90 календарних днів включно, наступних за останнім днем граничного строку сплати узгодженої суми податкового зобов'язання, - у розмірі двадцяти відсотків погашеної суми податкового боргу;

при затримці, що є більшою 90 календарних днів, наступних за останнім днем граничного строку сплати узгодженої суми податкового зобов'язання, - у розмірі п'ятдесяти відсотків погашеної суми податкового боргу.

З приписів зазначеної вище норми вбачається, що застосування передбачених нею санкцій можливе лише за умови порушення платником податків строків сплати узгоджених податкових зобов’язань, встановлених Законом України “Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами”.

Враховуючи той факт, що строк сплати податку з власників транспортних засобів встановлений статтею 5 Закону України “Про податок з власників транспортних засобів та інших самохідних машин та механізмів” і саме від цього строку податковий орган фактично обчислював кількість днів прострочення, суд вважає, що позов Державного підприємства “Сніжнеантрацит” м. Сніжне підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 17-20, 69-72, 86, 158 – 163, 167 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Позов Державного підприємства “Сніжнеантрацит” м. Сніжне до Державної податкової інспекції у м. Сніжному про визнання нечинними податкових повідомлень – рішень від 22.01.2007 р. № /0 та № /0 задовольнити.

Визнати нечинними податкові повідомлення – рішення від 22.01.2007 р. № /0 та № /0.

Стягнути з Державного бюджету України на користь Державного підприємства “Сніжнеантрацит” м. Сніжне судові витрати по сплаті судового збору в сумі 3,40 грн.

Заява про апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України - з дня складення в повному обсязі. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Постанова суду першої інстанції, якщо інше не встановлено Кодексом адміністративного судочинства України, набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, встановленого цим Кодексом, якщо таку заяву не було подано.

Постанова відписана 27.02.2007 р.

Суддя                                                                                              Волошинова Л.В.