СЕВАСТОПОЛЬСЬКИЙ  АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ   СУД
Ухвала

Іменем України

15 травня 2007 року

Справа № 20-4/410

Севастопольський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді                                                  ,

суддів                                                                      ,

,

секретар судового засідання                                     Суровикіна М.С.

за участю представників сторін:

позивача: Кухаренко В.М., дов. № 04-2 від 10.01.2007 р.;

відповідача: Голуб Г.М., дов. № б/н від 19.03.2007 р.;

третьої особи: не з’явився;

розглянувши апеляційну скаргу Севастопольського міського відділення Фонду соціального захисту інвалідів на постанову господарського суду міста Севастополя (суддя  Остапова К.А.) від 21 березня 2007 року по справі № 20-4/410

за позовом           Севастопольського міського відділення Фонду соціального захисту інвалідів (вул. Гоголя, 20-а,Севастополь,99011)

до           товариства з обмеженою відповідальністю "Судноремонтний завод "Южний Севастополь" (вул. Правди, 24,Севастополь,99014)

3-тя особа  Севастопольський міський центр зайнятості  (вул. Руднєва, 40,Севастополь,99053)

про стягнення 36028,00 грн.

ВСТАНОВИВ:

Постановою господарського суду міста Севастополя від 21 березня 2007 року у справі № 20-4/410 Севастопольському міському відділенню Фонду соціального захисту інвалідів           відмовлено у задоволені позовних вимог про стягнення 36028,00 грн.

Не погодившись з вказаною постановою суду, Севастопольське міське відділення Фонду соціального захисту інвалідів звернулось до Севастопольського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нове рішення, котрим задовольнити позовні вимоги.

На думку заявника апеляційної скарги, господарський суд, приймаючи рішення, порушив та неправильно застосував норми матеріального права, а саме, відповідачем робочі місця не були атестовані, таким чином комісією не було виявлено –інвалідів якої нозології може працювати на запропонованому вакантному місці. Отже, це затрудняє можливість Державної служби зайнятості направляти інвалідів, згідно рекомендаціям МСЕК, для працевлаштування.

08 травня 2007 року від Севастопольського міського центру зайнятості надійшло на адресу Севастопольського апеляційного господарського суду клопотання, у котрому третя особа просить суд розглянути справу без їх участі.

Розпорядженням про заміну складу колегії від 15 травня 2007 року, у зв’язку з зайнятістю в іншому судовому процесі та з метою дотримання графіку розгляду справ,  суддя Видашенко Т.С. замінена на суддю Заплава Л.Н.

Переглянувши постанову суду першої інстанції відповідно до вимог статей  195, 196 Кодексу адміністративного судочинства України, судова колегія встановила таке.

30 травня 2006 року співробітниками Севастопольського міського відділення Фонду соціального захисту інвалідів України була проведена перевірка товариства з обмеженою відповідальністю "Судноремонтний завод "Південний Севастополь" стосовно виконання вимог статей 19, 20 Закону України „Про основи соціального захисту інвалідів в Україні” за 2005 рік.

В ході перевірки встановлено, що за 2005 рік норматив робочих місць для працевлаштування інвалідів склав 15 робочих місць від загальної кількості працюючих на підприємстві (373 осіб), фактично на підприємстві працювало 14 інвалідів, чотири з них неповний рік. Сердньооблікова численність працюючих інвалідів складає 11 чоловік. Середньорічна заробітна плата на підприємстві за 2005 рік слала 9007,00 грн., атестація вільних робочих місць для працевлаштування інвалідів на підприємстві не проводилась.

Вказані порушення вимог діючого законодавства зафіксовані у акті перевірки підприємства від 30.05.2006 р. за № 18 (а.с. 5-6).

Відповідно до пунктів 3, 4 Порядку сплати підприємствами (об’єднаннями), установами і організаціями штрафник санкцій до відділень Фонду соціального захисту інвалідів України, акумуляції, обліку та використання цих коштів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 28.12.2001 р. за № 1767, котрий діяв до 31.01.2007 р. штрафні санкції сплачуються підприємствами в доход державного бюджету самостійно не пізніше 15 квітня року, що слідує за звітним.

25 липня 2006 року на адресу  товариства з обмеженою відповідальністю "Судноремонтний завод "Південний Севастополь" направлено претензію за № 04-405 з вимогою погасити штрафні санкції за недотримання нормативів робочих місць для забезпечення працевлаштування інвалідів у 2005 році у розмірі 36028,00 грн. (а.с. 7).

Як вбачається з матеріалів справи, товариством з обмеженою відповідальністю "Судноремонтний завод "Південний Севастополь" відповіді на претензію не надано та штрафні санкції не сплачені.

Вищевикладені обставини явились підставою для звернення   Севастопольського міського відділення Фонду соціального захисту інвалідів України, на підставі статей 19, 20 Закону України „Про основи соціальної захищеності інвалідів України”, з позовом до господарського суду Автономної Республіки Крим про стягнення 36028,00 грн. (а.с. 2-3).

Постановою господарського суду від 21 березня 2007 року Севастопольському міському відділенню Фонду соціального захисту інвалідів України в задоволені позовних вимог було відмовлено у зв’язку з необґрунтованістю позовних вимог (а.с 96-98).

Судова колегія, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, заслухавши представників сторін, вважає, що підстави для скасування рішення суду і  задоволення апеляційної  скарги відсутні.

У відповідності з пунктом 1 Положення про Фонд соціального захисту  інвалідів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26 вересня 2002 року № 1434, у складі Мінпраці діє Фонд соціального захисту інвалідів.

Пунктом 3 цього Положення передбачено, що одним з основних завдань Фонду є здійснення контролю за додержанням підприємствами, установами і організаціями всіх форм власності і господарювання нормативів робочих місць    для забезпечення працевлаштування інвалідів.

Згідно із підпунктом 3 пункту 4 та підпункту 3 пункту 5 зазначеного Положення Фонду надано право здійснювати контроль за своєчасним перерахуванням підприємствами сум штрафних санкцій за недодержання ними нормативів робочих місць для працевлаштування інвалідів та проводити перевірки підприємств щодо додержання ними нормативів робочих місць для забезпечення працевлаштування інвалідів.

Відповідно до статті 19 Закону України "Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні", для підприємств, установ та організацій незалежно від форми власності та господарювання, встановлюється норматив робочих місць для забезпечення працевлаштування інвалідів у розмірі 4 % від загальної чисельності працюючих.

Згідно частині 1 статті 20 вищезгаданого Закону підприємства (об'єднання), установи і організації незалежно від форми власності та господарювання, де кількість працюючих інвалідів менше ніж встановлена нормативом, передбаченим частиною першою статті 19 цього Закону, щорічно сплачують відповідним відділенням Фонду України соціального захисту інвалідів штрафні санкції, сума яких визначається у розмірі середньомісячної річної заробітної плати на відповідному підприємстві за кожне робоче місце на зайняте інвалідом.

Як встановлено актом перевірки середньооблікова чисельність штатних працівників, за 2005 рік норматив робочих місць для працевлаштування інвалідів склав 15 робочих місць від загальної кількості працюючих на підприємстві (373 осіб), фактично на підприємстві працювало 14 інвалідів, чотири з них неповний рік, сердньооблікова численність працюючих інвалідів складає 11 чоловік.

Частинами 2, 3 статті 18 Закону України "Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні" та пунктами 2,3 Положення про організацію робочих місць та працевлаштування інвалідів, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №314 від 03.05.1995 ”Про організацію робочих місць і працевлаштування інвалідів”, передбачається, що фактичне робоче місце повинне бути створене з урахуванням фізичних можливостей конкретного інваліда, індивідуальних програм реабілітації й залежно від відповідної нозології інваліда. Тому безпосереднє створення робочого місця для інваліда здійснюється в кожному окремому випадку спеціально для конкретної особи.

Відповідно до п. 5, 14  вищевказаного Положення підприємства вживають заходи до створення робочих місць для інвалідів, включають їх до колективного договору, створюють за власні кошти робочі місця для працевлаштування інвалідів, інформують центри зайнятості, місцеві органи соціального захисту населення і відділення Фонду соціального захисту інвалідів про створення робочих місць для інвалідів, про вільні робочі місця на яких може використовуватися праця інвалідів.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач протягом 2005 року інформував органи працевлаштування про наявність у нього вільних робочих місць для забезпечення працевлаштування інвалідів, що підтверджується звітами № 3-ПН про наявність вільних робочих місць станом на 19.01.2005; 11.02.2005; 25.02.2005; 28.03.2005; 27.04.2005; 26.05.2005; 24.06.2005; 25.07.2005; 18.08.2005; 26.082005; 28.09.2005; 25.10.2005; 25.11.2005; 28.12.2005, надісланими на адресу Севастопольського міського відділення Фонду соціального захисту інвалідів України і Севастопольського міського центру зайнятості (а.с. 18-32).

Таким чином, відповідачем виконувались вимоги законодавства України щодо створення робочих місць для працевлаштування інвалідів.

Посилання заявника апеляційної скарги на те, що відповідачем робочі місця для інвалідів не були атестовані, судова колегія не приймає до уваги тому, що частиною першою статті 18 Закону України "Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні" та пунктом 10 Положення передбачено що, працевлаштування інвалідів покладено на Міністерство праці України, Міністерство соціального захисту населення України, місцеві ради народних депутатів, громадські організації інвалідів з урахуванням побажань, стану здоров’я інвалідів, їхніх здібностей і професійних навичок відповідно до висновків МСЕК.

Вказаними вище організаціями інваліди для працевлаштування не направлялись, товариство з обмеженою відповідальністю "Судноремонтний завод "Південний Севастополь" самостійно вживало заходи для працевлаштування інвалідів.

Отже, без наявності інваліда неможливо провести атестацію робочого місця для інваліда.

Аналіз зазначених положень Закону про захист інвалідів дає підстави для висновку про те, що обов'язок підприємства щодо створення робочих місць для інвалідів та атестація робочих місць має відбуватися з урахуванням стану здоров’я, здібностей і професійних навичок інвалідів, направлених на підприємство органами з їх працевлаштуванням, визначеними ст. 18 Закону України "Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні".

За такими обставинами на відповідача не може бути накладена відповідальність за неналежне виконання обов'язків щодо створення робочих місць для інвалідів

Враховуючи вищевикладені обставини, судова колегія не знаходить підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування постанови суду першої інстанції.

Керуючись статтями 195, 198, 205 (пункт 1), 206, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Севастопольського міського відділення Фонду соціального захисту інвалідів залишити без задоволення.

Постанову господарського суду міста Севастополя від 21 березня 2007 року по справі № 20-4/410 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення.

Ухвала може бути оскарженою в порядку і строки, передбачені статтею 212 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя

Судді