ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

22.02.07р.

Справа № А37/88-07

за позовом  Товариства з обмеженою відповідальністю "Мирний", м.Дніпропетровськ

до  Державної податкової інспекції у Кіровському районі м.Дніпропетровська

про визнання нечинним рішення від 26.05.06 р. №/0-8937/10/23-325

Суддя Кеся Н.Б.

Представники:

Від позивача Якименко Є.П. №1 21.02.2007 р.

Від відповідача Барабашов О.В. 768/9/10-016 від 23.01.2007 р.

Від відповідача Прудко О.В. 68/9/10-016 від 10.01.2007 р.

На підставі ст. 160 Кодексу адміністративного судочинства  України в судовому засіданні оголошена тільки вступна та резолютивна частина постанови.

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Мирний" (далі –позивач) звернулось з позовом до Державної податкової інспекції у Кіровському районі м.Дніпропетровська  (далі –відповідач) і просить суд визнати нечинним в повному обсязі рішення відповідача від 26.05.2006року №/0-8937/10/23-325. Позовні вимоги обґрунтовані посиланням  на те, що  відповідач не має права проводити контрольні закупки, акт перевірки складений в порушення Положення про проведення касових операцій, за обставинами справи відсутній факт продажу товару, який полягає не тільки в отриманні коштів, а й фактичній передачі товару.

Відповідач проти позову заперечує, посилаючись на те, що в ході перевірки проведена розрахункова операція. Наявність факту порушення підтверджується видатковою накладною № GI10004059 від 17.05.2006року, а також Х-звітом від 17.05.2006 року.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд

В с т а н о в и в :

На підставі акту від 17.05.2006року  №001083  перевірки щодо контролю за здійсненням розрахункових операцій у сфері готівкового та безготівкового обігу суб’єктами підприємницької діяльності відповідачем видано рішення від 26.05.2006року№/0-8937/10/23-325, яким застосовано до відповідача штрафні санкції на суму 45655,00грн.

Видання вказаного рішення згідно з актом  перевірки пов’язується з тим, що в ході спірної перевірки встановлено факт реалізації товару (робіт, послуг) –продуктів харчування за накладною № GI10004059 від 17.05.2006 року.

Сума готівкових коштів на місці проведення розрахунків складає 9157,93 грн.

Акт перевірки підписаний керівником товариства з обмеженою відповідальністю „Мирний” Мирним В.Н. без заперечень.

Суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 3 Закону України „Про застосування реєстраторів розрахункових операцій в сфері торгівлі громадського харчування та послуг ”  суб'єкти підприємницької діяльності, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) при  продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг зобов'язані проводити розрахункові операції на повну суму покупки (надання послуги) через зареєстровані, опломбовані у встановленому порядку та переведені у фіскальний режим роботи реєстратори розрахункових операцій з роздрукуванням відповідних розрахункових документів, що підтверджують виконання розрахункових операцій, або у   випадках, передбачених цим Законом, із застосуванням зареєстрованих у встановленому порядку розрахункових книжок.

За порушення  вимог  вищезазначеного   Закону  до  суб'єктів підприємницької діяльності застосовуються фінансові санкції у п'ятикратному розмірі вартості проданих товарів (наданих послуг), - у разі непроведення розрахункових операцій через реєстратори розрахункових операцій (ст. 17 Закону).

Згідно зі ст.2 зазначеного Закону розрахункова операція  - це  приймання  від  покупця  готівкових коштів, платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо за місцем реалізації товарів (послуг), видача готівкових коштів за повернутий покупцем товар (ненадану послугу.

Матеріали справи свідчать про те, що факт отримання позивачем готівкових коштів від покупця продуктів харчування підтверджується засвідченням цього факту в акті спірної перевірки, який підписаний з боку позивача без заперечень, а також підтвердженням цього факту представником позивача в ході судового розгляду.

Аргументи позивача про те, що відсутній факт продажу товару, суд вважає безпідставним з огляду на таке.

Згідно з ч.1 ст.202 Цивільного Кодексу України, правочином є дії особи,  спрямовані на набуття,  зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Відповідно до ч.1 ст.173 Господарського Кодексу України, господарським  визнається  зобов'язання,  що  виникає  між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Як свідчить накладна № GI1004059 від 17.05.2006 року, позивач,  отримуючи готівкові кошти в сумі  9157,93 грн., дійсно  мав намір відвантажити товар на цю суму, що свідчить про фактичне вчинення позивачем правочину.

Таким чином, оскільки матеріали справи свідчать про здійснення позивачем розрахункової операції, що не проведена через реєстратор розрахункових операцій, останній повинен нести відповідальність, встановлену Законом.

Посилання позивача на те, що  до повноважень податкової служби не входить проведення контрольних закупок, а також на порушення порядку складання акту, суд вважає необґрунтованим. Зокрема, механізм проведення перевірок щодо контролю за здійсненням розрахункових операцій у сфері готівкового та безготівкового обігу суб’єктами підприємницької діяльності не визначений Законом, тому при вирішенні даного спору суд враховує фактичні обставини щодо наявності порушень правил з обігу готівки з боку господарюючого суб’єкту. Оскільки наявність факту порушення даних правил з боку позивача підтверджується обставинами справи, позовні вимоги суд визнає необґрунтованими, тому в позові відмовляє.

Керуючись ст. 160-163, п.6 Розділу VІІ Прикінцевих та перехідних положень Кодексу Адміністративного Кодексу України, суд,-

ПОСТАНОВИВ :

В позові відмовити.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, встановленого ст.254 Кодексу адміністративного судочинства України, та може бути оскаржена у строки та порядку, передбачені ст.ст.185-187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя                                                                              Н.Б.Кеся

Постанову оформлено у повному обсязі 05.03.2007року