ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________
__________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"01" березня 2007 р.                                                          Справа №  15/386-06

Житомирський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого   судді                                                  Горшкової Н.Ф.

суддів:                                                                        Філіпової Т.Л.

Щепанської Г.А.

при секретарі                                                            Луцику С.В. ,

за участю представників сторін:

від позивача: Лісунь М.В., довіреність №10 від 11.08.2006р.,                     Чубатюк Р.З. - голова правління,

від відповідача: Годун К.О., довіреність від 20.02.2007р.

розглянувши апеляційну скаргу Липовецької міжрайонної державної податкової інспекції, м.Липовець Вінницької області

на постанову господарського суду Вінницької області

від "10" жовтня 2006 р. у справі №  15/386-06 (суддя Курко О.П.)

за позовом Відкритого акціонерного товариства "Липовецьке районне підприємство "Агромаш", м.Липовець Вінницької області

до Липовецької міжрайонної державної податкової інспекції, м.Липовець

Вінницької області

про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення№/0 від 20.07.2006 року

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2006 року ВАТ "Липовецьке районне підприємство "Агромаш" пред'явлено позов до Липовецької МДПІ про визнання протиправними дій відповідача, пов'язаних з проведенням планової перевірки з питань дотримання вимог податкового та валютного законодавства, та визнання недійсним податкового повідомлення-рішення Липовецької МДПІ від 20.07.2006р. №/0 про визначення податкового зобов'язання за платежем орендна  плата за землю в сумі 11793,00грн., у тому  числі основний платіж 7862,00грн. та штрафні (фінансові) санкції 3931,00грн.

В судовому засіданні господарського суду Вінницької області представником позивача подане клопотання про відмову від позовних вимог в частині визнання дій працівників Липовецької МДПІ протиправними (а.с. 86), яке судом було задоволено як таке, що не суперечить закону та не порушує  чиї-небудь права, свободи або інтереси.

У зв'язку з цим господарський суд ухвалою від 10.10.2006р.  закрив провадження у справі в частині позовних вимог щодо визнання протиправними дій працівників Липовецької МДПІ при проведенні перевірки дотримання вимог податкового та валютного законодавства Липовецьким РП "Агромаш".

Позов про визнання недійсним вищевказаного податкового повідомлення-рішення розглянуто по суті.

Постановою господарського суду Вінницької області від 10.10.2006р. позов задоволено: визнане протиправним та скасоване податкове повідомленні-рішення Липовецької МДПІ №/0 від 20.07.2006р., стягнуто з Державного бюджету на користь ВАТ "Липовецьке РП "Агромаш" 3,40грн. судових витрат по сплаті державного мита.

Задовольняючи позов господарський суд першої інстанції виходив з того, що хоча  позивачем дійсно до розрахунку №3340 від 16.06.2005р. земельного  податку та орендної плати не включено 3,6037 га землі (0,29 грн./кв.м), але орендна плата за дану землю сплачена, що підтверджується відповідними платіжними дорученнями та не оспорюється самим відповідачем, а отже ревізорами-інспекторами Липовецької МДПІ безпідставно не було враховано сплачену орендну плату за квітень - грудень 2005 року в сумі 7857грн., нарахування позивачу податкового зобов'язання по орендній платі за землю в сумі 7862грн. та застосування штрафних санкцій в сумі 3931грн. в зв'язку з заниженням ВАТ "Липовецьке РП "Агромаш" орендної плати за землю в сумі 7862грн. з посиланням на ст.ст. 13, 14 Закону України "Про плату за землю" є необгрунтованим.

Не погоджуючись з прийнятою постановою Липовецька МДПІ подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вищевказану постанову господарського суду Вінницької області та прийняти нову  постанову, якою в задоволенні позову відмовити.

Обгрунтовуючи доводи апеляційної скарги МДПІ зазначила, що при прийнятті рішення судом не враховано положення п.п. 4.2.2 (п.п."б") ст.4 Закону України "Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами", згідно якому контролюючий орган зобов'язаний самостійно визначити суму податкового зобов'язання платника податків у разі, якщо дані документальних перевірок результатів діяльності платника податків свідчать про заниження або завищення суми його податкових зобов'язань, заявлених у податкових деклараціях. При цьому, виходячи з п.п.4.1.1 п.4.1 ст.4 вказаного Закону, єдиним документом, який відображає суму податкового зобов'язання платника податків, самостійно ним обчислену, являється податкова декларація. Так як підприємством було перераховано всю суму орендної плати - 10433грн., а нарахування у розрахунку проведено на 2576грн., то на момент проведення перевірки 7857грн. рахувалась як "переплата", тобто зайво внесені до бюджету кошти, які являються коштами ВАТ і могли бути повернуті ВАТ по його вимозі. Вважає, що при визнанні протиправним та скасуванні податкового повідомлення-рішення господарським судом також не враховано, що  фінсанкція до позивача застосована згідно п.п. 17.1.3 ст. 17 Закону №2181, який визначає, що у разі коли контролюючий орган самостійно донараховує суму податкового зобов'язання платника податків за підставами, викладеними у п.п. "б" п.п. 4.2.2 п.4.2 ст.4 цього Закону такий платник зобов'язаний сплатити штраф у встановлених цим підпунктом розмірах.

Представник відповідача в судовому засіданні доводи апеляційної скарги підтримав, вважає оскаржувану постанову господарського суду Вінницької області необгрунтованою та такою, що не відповідає нормам чинного законодавства, просив  постанову скасувати та прийняти нове рішення, яким в задоволенні позову відмовити.

Позивач у письмовому запереченні на апеляційну скаргу та його представники в судовому засіданні з доводами апеляційної скарги не погодились, вважають, що Липовецька МДПІ в апеляційній скарзі не спростувала і не могла спростувати законний і справедливий висновок господарського суду Вінницької області,  що в даному випадку  нарахування відповідачем податкового зобов'язання по орендній платі та застосування штрафних санкцій з посиланням на ст.ст.13 ,14 Закону України "Про плату за землю" є безпідставним, оскільки орендна плата позивачем згідно договору №49 від 10.11.2004р. за квітень - грудень  2005р. сплачена у повному обсязі, без будь-яких занижень.              У зв'язку з цим  просить постанову господарського суду від 10.10.2006р. залишити без змін, а апеляційну скаргу Липовецької МДПІ  - без задоволення.

Згідно розпорядження голови Житомирського апеляційного господарського суду від 28.02.2007р. №203 розгляд апеляційної скарги Липовецької міжрайонної державної податкової інспекції здійснюється колегією суддів у складі головуючого судді            Горшкової Н.Ф., суддів: Філіпової Т.Л., Щепанської Г.А.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши доводи апеляційної скарги та матеріали справи колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного:

У липні 2006 року Липовецькою МДПІ проведено виїзну планову документальну перевірку ВАТ "Липовецьке районне підприємство  "Агромаш" з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.09.2004р. по 31.05.2006р., по податку на прибуток за період з 01.07.2004р. по 31.05.2006р.

Перевірка здійснена відповідно до плану-графіка  проведення документальних перевірок на підставі направлення від 03.07.2006р. №129, виданого Липовецькою МДПІ (а.с. 50), про проведення перевірки підприємству направлено повідомлення №2358/10/23-207 від 19.06.2007р.

За наслідками перевірки  складено акт №16/23-03567339 від 18.07.2006р., згідно якому встановлено порушення  позивачем статей 13 ,14 Закону України "Про плату за землю" від 03.07.1992р. №2535-ХІІ (із змінами, внесеними Законом України від 25.03.2005р. №2505-ІV), а саме не включення до розрахунку орендної плати, поданого до Липовецької МДПІ (№3340 від 10.06.2005р.), 3,6037 га землі згідно договору від 10.11.2004р. (орендодавець - Липовецька міська Рада, орендна плата 0,29 грн./кв.м), внаслідок чого занижено орендну плату за землю в сумі 7862грн. за квітень-грудень 2005 року.

На підставі вищевказаного акту Липовецькою МДПІ прийняте оспорюване податкове повідомленні-рішення №/0 від 20.07.2006р., яким ВАТ "Липовецьке РП "Агромаш" визначено податкове зобов'язання по орендній платі за землю в сумі 11793грн., з яких основний платіж - 7862грн., штрафна (фінансова)        санкція - 3931грн.

Згідно  ст. 14 Закону України "Про систему оподаткування" (в редакції Закону  від 25.03.2005р. №2505-ІV) загальнодержавним податком є плата за землю (земельний податок, а також орендна плата за земельні ділянки державної і комунальної власності).

Відповідно до ст.2 Закону України "Про плату за землю" використання землі в Україні є платним. Плата за землю справляється у вигляді земельного податку або орендної плати, що визначається залежно від грошової оцінки земель.  Розміри податку за земельні ділянки, грошову оцінку яких не встановлено, визначаються до її встановлення в порядку, визначеному цим Законом. Згідно ст.5 зазначеного Закону об'єктом плати за землю є земельна ділянка, а також земельна частка (пай), яка перебуває у власності або користуванні, у тому числі на умовах оренди. Суб'єктом плати за землю (платником) є власник земельної ділянки, земельної частки (паю) і землекористувач, у тому числі орендар.

Статтями 13, 14 Закону України "Про плату за землю" (із змінами, внесеними Законом №2505-ІV від 25.03.2005р.) визначено, що підставою для нарахування земельного податку є дані державного земельного кадастру, а орендної плати за земельну ділянку, яка перебуває у державній або комунальній власності - договір оренди такої земельної ділянки. Платники земельного податку,  а також орендної плати за земельні ділянки державної або комунальної власності (крім громадян) самостійно обчислюють суму земельного податку та орендної плати щороку за станом на 1 січня і до 1 лютого поточного року подають відповідному органу державної податкової служби за місцезнаходженням земельної ділянки податкову декларацію на поточний рік за формою, встановленою центральним податковим органом, з розбивкою річної суми рівними частками за місяцями.

Платник податків має право подавати щомісячно нову звітну податкову декларацію, що не звільняє його від обов'язку подання податкової декларації до             1 лютого поточного року.

З врахуванням змін Закону України "Про плату за землю", внесених згідно Закону України від 25.03.2005р. №2505-IV, позивачем був поданий до Липовецької МДПІ податковий розрахунок земельного податку №3340 від 10.06.2005р. (орендної плати) за квітень-грудень 2005 року, в якому вказана орендна плата лише по договору оренди землі від 05.01.2005р. з орендодавцем Липовецькою міською Радою, річний розмір орендної плати згідно договору 2576грн. і не вказана орендна плата по договору від 10.11.2004р. №49 з Липовецькою міською Радою, чим занижено орендну плату за землю у вказаному податковому розрахунку за квітень-грудень 2005р. на 7862грн.

Вищевказаний факт був встановлений при проведенні перевірки позивача фахівцями Липовецької МДПІ (акт від 18.07.2006р. №16/23-03567339).

Відповідно до п.1.11 ст.1 Закону України "Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами" від 21.12.2000р. №2181-III (далі - Закон №2181-III) податкова декларація, розрахунок           (далі - податкова декларація) - документ, що подається платником податків до контролюючого органу у строки, встановлені законодавством, на підставі якого здійснюється нарахування та/або сплата податку, збору (обов’язкового платежу).

Підпунктом 4.1.1 п. 4.1 ст.4 вказаного Закону визначено, що платник податків самостійно обчислює суму податкового зобов’язання, яку зазначає у податковій декларації, крім випадків, передбачених п.п. "г" п.п. 4.2.2 п.4.2, а також пунктом 4.3 цієї статті.

Згідно п.п. "б" п.п. 4.2.2 п.4.2 ст.4 Закону №2181-III контролюючий орган зобов’язаний самостійно визначити суму податкового зобов’язання платника податків у разі якщо дані документальних перевірок результатів діяльності платника податків свідчать про заниження або завищення його податкових зобов’язань, заявлених у податкових деклараціях.

Контролюючим органом стосовно податків і зборів (обов’язкових платежів), які справляються до бюджетів та державних цільових фондів, є податкові органи (п.2.1 ст.2 Закону №2181-III).

Таким чином, Липовецька МДПІ, виходячи з вищенаведених норм Закону №2181-III, встановивши при проведенні перевірки, що податковий розрахунок орендної плати не був поданий позивачем на всю кількість орендованої землі, зобов’язана була визначити йому недонараховану орендну плату по договору оренди землі від 10.11.2004р. з Липовецькою міською Радою за квітень-грудень 2005р. в сумі 7862 грн., хоча орендна плата фактично була сплачена в сумі 7857 грн. (без визначення цієї суми у податковому розрахунку), що підтверджується матеріалами справи. (а.с. 55 - 63).

Однак, вказана сума не була визначена позивачем у поданому розрахунку, а отже не вважалась відповідно до п.5.1 ст. 5 Закону №2181-III узгодженим податковим зобов’язанням і рахувалась, як вбачається з наданого відповідачем витягу з облікової картки платника (а.с. 105), у переплаті.

За результатами перевірки Липовецькою МДПІ згідно з підпунктом "б" п.п.4.2.2 ст.4 Закону України "Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами" та п.п.17.1.3 п.17.1 ст.17 цього ж Закону було прийняте податкове повідомлення-рішення від 20.07.2006р. №/0 про визначення суми податкового зобов’язання за платежем орендна плата за землю в сумі 11793 грн., у томі числі основного платежу – 7862 грн.,  штрафних (фінансових) санкцій 3931 грн.

Враховуючи викладені обставини, колегія суддів вважає, що спірне податкове повідомлення-рішення було прийняте Липовецькою МДПІ відповідно до вимог Закону України №2181-III "Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами", зокрема, п.п. "б" п.п. 4.2.2 п.4.2 ст.4, яким визначено, що контролюючий орган зобов’язаний самостійно визначити суму податкового зобов’язання платника податків у разі, якщо дані документальних перевірок результатів діяльності платника податків свідчать про заниження або завищення його податкових зобов’язань, заявлених у податкових деклараціях. Вказана норма не містить виключень для платників у разі фактичної сплати ними не показаного у декларації податкового зобов’язання.

У разі самостійного донарахування контролюючим органом податкового зобов’язання за підставами, викладеними у п.п. "б" п.п.4.2.2 п.4.2 ст.4 Закону №2181-III до платника застосовується штрафна санкція, передбачена п.п.17.1.3 п.17.1 ст. 17 цього ж Закону.

Виходячи із зазначених вимог Закону підстав для скасування вказаного податкового повідомлення-рішення не вбачається.

Вказані норми Закону України №2181-III не були враховані господарським судом першої інстанції при прийнятті постанови про скасування податкового повідомлення-рішення Липовецької МДПІ №/0 від 20.07.2006р., оскільки суд виходив лише з факту сплати позивачем орендної плати, а не необхідності відображення податкового зобов’язання в декларації.

З врахуванням викладеного колегія суддів прийшла до висновку, що оскаржувана постанова прийнята з порушеннями норм матеріального права, у зв’язку з чим її слід скасувати та прийняти нове рішення у справі, яким в задоволенні позову відмовити.

Керуючись ст.ст. 160, 195, 196, 198, 202, 205, 207, 212, 254, п.п. 6 і 7 Прикінцевих та перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України, Житомирський апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Липовецької міжрайонної державної податкової інспекції м.Липовець Вінницької області задовольнити.

Постанову господарського суду Вінницької області від 10 жовтня 2006 року у справі №15/386-06 скасувати та прийняти нову постанову.

"В позові відмовити".

2. Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення.

Касаційну скаргу може бути подано безпосередньо до адміністративного суду касаційної інстанції протягом одного місяця з дня складення постанови в повному обсязі.

3. Справу №15/386-06 повернути до господарського суду Вінницької області.

Головуючий   суддя                                                              Горшкова Н.Ф.

судді:

Філіпова Т.Л.

Щепанська Г.А.

віддрук. 4 прим.

1- до справи,

2- позивачу,

3- відповідачу,

4- в наряд,