РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" травня 2007 р.
Справа № 9/80-1720

Господарський суд Тернопільської області

у складі   судді Кропивної Л.В.

Розглянув справу

за позовом  Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий Дім "Насіння" вул. Клінічна, 25, м.Київ 141.

до  Товариства з обмеженою відповідальністю "Агростандарт" с. Рожанівка,Заліщицький район, Тернопільська область.

За участі представників:

позивача:  Брунь В.П., довіреність № 1808 від 15.03.2007 р.,

відповідача: не з’явився

роз’яснивши  у розпочатому судовому засіданні представнику позивача  права та обов’язки  учасників господарського процесу згідно з ст.ст. 22,  29  ГПК  України,

встановив:

Позивач –Товариство  з обмеженою відповідальністю “Торговий дім “Насіння”, м. Київ,  звернувся  11.04.2007 р. (вх. № 1720)  до господарського суду Тернопільської області з позовом до Відповідача –Товариства з обмеженою відповідальністю “Агростандарт”,  с. Рожанівка, Заліщицького району, Тернопільської області,  про стягнення  2 366,73  грн. заборгованості, з яких  2 341,33 грн. основного боргу, 14,05 грн. інфляційних втрат та 11,35  грн. –3% річних, посилаючись на таке:

Згідно усної домовленості та на підставі  накладної і довіреності  (копії яких додає) позивач передав відповідачу  товар ( 80 посівних одиниць насіння цукрового буряка та 65 літрів засобів захисту рослин)  на загальну суму  18 471,33 грн.

Як стверджує Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю “Агростандарт” порушило господарське зобов’язання,  оплативши за поставлений товар  лише частково –в сумі 16 130,00 грн.

Направлена Відповідачу 18.01.2007 р. вимога про сплату  2 341,33 грн. боргу  залишена  ним без  задоволення.

Станом на 11.04.2007 р. (день звернення з позовом до суду) борг Відповідача  за  поставлений йому  товар становить  2 341,33  грн.

За неналежне виконання грошового зобов'язання  Позивач нарахував                                        ТзОВ “Агростандарт”  14,05 грн. інфляційних втрат та  11,35 грн. річних.

Ухвалою від  13.04.2007 р. порушено провадження  та призначено розгляд справи на    11:10 год.  10 травня  2007 р.

У судовому засіданні  10.05.2007 р. представник Позивача   подав заяву про збільшення позовних вимог на  12,41 грн., з яких  4,71 грн. інфляційних втрат та  7,70 грн. річних, просить стягнути з Відповідача 2 341,33 грн. основного боргу, 18,76 грн. інфляційних втрат та  19,05 грн. річних, всього –2 379,14 грн.

Відповідач не скористався своїм правом на участь у судовому засіданні  10.05.2007 р., представника  не направив, відзиву на позов не подав.

Справа розглядається за наявними  у ній матеріалами згідно ст. 75 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази, суд дійшов до висновку, що позов підлягає до задоволення,  виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачаться, що  Позивачем  передано  Відповідачу  товар (80 посівних одиниць цукрового буряку та 65 літрів засобів захисту рослин) на загальну суму  18 471,33  грн., яку  той прийняв    згідно  накладної  № 2165 від 15.04.2006 р. та довіреності ЯИШ  №  609471  від  15.04.2006  р.

Як стверджує Позивач,  ТзОВ “Агростандарт” порушило господарське зобов’язання, сплативши за отриманий товар лише частково, внаслідок   чого станом на день звернення до суду з позовом (11.04.2007 р.) борг Відповідача становить  2 341,33  грн.

Отже, спір виник внаслідок невиконання   Відповідачем, як Покупцем, зобов’язань  щодо оплати повної ціни  переданого  йому  Продавцем    товару, як  того вимагає   ч. 2 ст. 692 ЦК України .

Відповідно до  ст. 33 ГПК України  кожна сторона повинна  довести  ті  обставини,  на  які  вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.     Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Докази, наведені Позивачем в обґрунтування  своїх матеріально-правових вимог,  відповідач не спростував   і не заперечив , тому  суд  вважає переконливими  та документально доведеними  обставини,  з яких подано  позов.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених  Господарським кодексом України.

Так, статями 526 ЦК України та 193 ГК України встановлено обов’язок  учасників господарських відносин  належним чином виконувати свої зобов’язання відповідно до вказівок закону, інших правових актів, договору, а при відсутності таких вказівок –відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

У відповідності до ч. 2 ст. 193 ГК України, кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов’язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Як вказується у ст. 692 ЦК України, покупець зобов’язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Як визначається ч. 2 ст. 530 ЦК України, якщо строк (термін) виконання боржником обов’язку не встановлений або визначений моментом пред’явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен  виконати такий обов’язок у семиденний строк від дня пред’явлення вимоги, якщо обов’язок негайного виконання не випливає із договору або актів  цивільного законодавства.

Водночас,  частиною   1 ст. 692 ЦК України   встановлено   , що  Покупець  зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або  прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Як випливає з   доводів  Позивача і не спростовано   Відповідачем  ,  останній , як Покупець та боржник у зобов’язанні  ,   своїх  зобов’язань з оплати  повної ціни товару  після прийняття  товару  або прийняття товаророзпорядчих документів  на товар   не виконав,   а  направлену  йому    кредитором  18.01.2007 р.   вимогу про сплату  2 341,33 грн. заборгованості за поставлений йому товар     залишив без розгляду та задоволення.

Згідно ч. 5 ст.22 ГПК України Позивач вправі до прийняття рішення по справі змінити підставу або предмет позову, збільшити розмір позовних вимог за умови дотримання встановленого порядку досудового врегулювання спору у випадках, передбачених статтею                      5 цього Кодексу, в цій частині, відмовитись від позову або зменшити розмір позовних вимог.

В судовому засідання 10.05.2007 р. представник Позивача подав заяву про збільшення  розміру позовних вимог на суму 12,41 грн., в тому числі –4, 71 грн. інфляційних втрат та  7,70 грн. –3%  річних.

Як вбачається з матеріалів справи, доказів,  що підтверджують  виконання  Відповідачем  оплати  повної ціни   переданого  йому  товару  та відновлення тим самим   порушених  майнових прав  кредитора  на момент  розгляду спору судом  ,  Відповідачем  суду не подано ,     тому  правомірними є вимоги  щодо стягнення  з Відповідача  2 341,33 грн. грн.  заборгованості за    переданий  йому   у  квітні  2006 р. Позивачем   товар.

Згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов’язання, на вимогу кредитора зобов’язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також  три проценти річних від простроченої суми.

В силу положень ч. 4 ст  232 ГК України  відсотки за неправомірне користування  чужим коштами справляються  по день сплати  суми цих коштів кредитору, якщо законом або договором  не встановлено   для нарахування  відсотків   інший строк.

Відтак, такими, що підлягають до задоволення, оскільки грунтуються на положеннях ст. 625 ЦК України , ч. 4 ст.  232 ГК України та  доведені розрахунково ,    є  вимоги позову про стягнення  з  відповідача   18,76 грн. інфляційних нарахувань  та  19,05 грн. 3%  річних  за користування чужими коштами .

За таких обставин справи, позовні вимоги задовольняються  повністю  на суму 2 341,33 грн. в частині основного боргу, 19,05 грн. в частині стягнення  3% річних, 18,76 грн. в частині стягнення інфляційних збитків.

Судові витрати згідно ст. 49 ГПК України покладаються на  Відповідача.

У судовому засіданні 10.05.2007 р. за згодою представника Позивача оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду відповідно до  ст. 85 ГПК України.

З огляду на наведене, керуючись ст. ст. 15, 526, 527, 530, ч. 2 ст. 625, 692 ЦК України, ст. 193 ГК України, ст.ст. 4, 22, 33, 34, 43, 49, 75,  82, 84, 85, 116, 117 ГПК України, Господарський суд

Вирішив:

1.          Позов задовольнити .

2. Стягнути  2 341,33 грн. боргу, 18,76 грн. інфляційних втрат, 19,05 грн. –3% річних та   220,00 грн. судових витрат із Товариства з обмеженою відповідальністю “Агростандарт” (с.Рожанівка, Заліщицький район, Тернопільська область, р/р 223 у Тернопільській філії ВАТ КБ “Хрещатик”, м. Тернопіль, МФО 338653, ідент. код 31877130) в користь   Товариства з обмеженою відповідальністю “Торговий дім насіння” (вул. Клінічна, 25, м. Київ,  р/р 07 у Товаристві з обмеженою відповідальністю “БМ Банк”, МФО 380913, ідент. код 30674952).

3. Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

На рішення суду, яке не набрало законної сили, сторони мають право подати апеляційну скаргу, а прокурор - апеляційне подання, протягом десяти днів з дня прийняття (підписання) “14” травня  2007 р. рішення, через місцевий господарський суд.

Суддя                                                                                          Л.В. Кропивна