ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

29 березня 2007 р.

№ 29/462-05

Вищий
господарський суд  України у
складі колегії  суддів:

головуючого -судді

Дерепи В.І.

суддів :

Грека Б.М. -(доповідача у справі)
Стратієнко Л.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні касаційну скаргу

Фермерського господарства ОСОБА_1

на  постанову

Харківського апеляційного
господарського суду від 22.05.06

у справі

№ 29/462-05

господарського суду

Харківської області

за позовом

Суб'єкта підприємницької
діяльності-фізичної особи ОСОБА_2

до

Відкритого акціонерного
товариства виробничо-комерційного об'єднання “Меркурій” в особі ліквідатора
ОСОБА_3 Комунального підприємства “Зміївське бюро технічної інвентаризації”

про

визнання права власності

за участю представників від:

позивача

ОСОБА_4 (дов. від 31.03.05)

скаржника

ОСОБА_5 (дов. від 27.03.07)

В С Т А Н О В
И В :

Рішенням господарського суду
Харківської області від 08.12.05 (суддя Тихий П.В.), залишеним без змін
постановою Харківського апеляційного господарського суду від 22.05.06 (колегія
суддів у складі: головуючого-судді Бондаренка В.П., суддів: Лакізи В.В., Токара
М.В.), задоволені позовні вимоги позивача: визнано право власності на нежитлову
будівлю -приміщення магазину загальною площею 231, 8 кв. м, розташованого
АДРЕСА_1, за суб'єктом підприємницької діяльності ОСОБА_2. Також вказаним
рішенням зобов'язано Комунальне підприємство “Зміївське бюро технічної
інвентаризації” зареєструвати право власності цю нежитлову будівлю за Суб'єктом
підприємницької діяльності ОСОБА_2. Судові акти мотивовані тим, що Суб'єкт
підприємницької діяльності-фізична особа ОСОБА_2 придбала це приміщення на
прилюдних торгах, які відбулися 24.02.05, втім, ліквідатор відповідача-1 досі
не передав правоустановчих документів на це майно.

Не погоджуючись з даними судовими
актами, Фермерське господарство ОСОБА_1 звернулося до Вищого господарського
суду України з касаційною скаргою, в якій просить постанову Харківського
апеляційного господарського суду від 22.05.06 та рішення господарського суду
Харківської області від 08.12.05 скасувати, провадження у справі припинити.
Мотивуючи касаційну скаргу, скаржник посилається на своє право власника щодо
спірного майна та зазначає, що судові акти ухвалювалися в його відсутність,
оскільки він не був залучений до справи, і відповідно, не мав можливості
захистити своє право.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
представників сторін, розглянувши та обговоривши доводи касаційної скарги щодо
дотримання судом першої та апеляційної інстанції норм матеріального і
процесуального права, колегія суддів
Вищого господарського суду України вважає, що скарга підлягає частковому
задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено в судових актах та
вбачається з матеріалів справи, постановою господарського суду Харківської
області від 08.09.04 по справі №Б-48/84-04
ВАТ ВКО "Меркурій" було визнано банкрутом та відкрито ліквідаційну
процедуру; ліквідатором призначено арбітражного керуючого ОСОБА_3. При
проведенні ліквідаційної процедури ліквідатором було виявлено майно, що
належить ВАТ ВКО "Меркурій", у тому числі, і нежитлову будівлю -
приміщення магазину за АДРЕСА_1.

24.02.05 відбулися прилюдні торги з
продажу цієї будівлі, де переможцем стала Суб'єкт підприємницької
діяльності-фізична особа ОСОБА_2. Під час проведення торгів 24.01.05 був
складений протокол аукціону в якому вказано, що переможець аукціону -ОСОБА_2,
ціна продажу становить 30000 грн. 25.01.05 між ліквідатором ВАТ ВКО
"Меркурій" ОСОБА_3 та ОСОБА_2 був підписаний договір купівлі-продажу
вказаної будівлі. Позивачка повністю сплатила вартість нерухомого майна.

З врахуванням цих обставин, суди
прийшли до висновку, що позивач є власником приміщення магазину АДРЕСА_1, а
тому позов підлягає задоволенню. Втім, колегія суддів Вищого господарського
суду України вважає такий висновок передчасним, з огляду на наступне.

В обґрунтування своєї правової
позиції суди посилаються, зокрема, на постанову Харківського апеляційного
господарського суду від 05.04.06 по справі; №35/583-05, якою відмовлено в
задоволенні позовних вимог Фермерського господарства ОСОБА_1 до ДАК
"Національна мережа аукціонних центрів" в особі Філії
"Харківський аукціонний центр" та ВАТ ВКО "Меркурій" в
особі Ліквідатора ОСОБА_3, третя особа на стороні другого відповідача, яка не
заявляє самостійних вимог - СПД ФО ОСОБА_2, про визнання недійсними прилюдних
торгів з продажу нежитлової будівлі загальною площею 231, 8 кв. м, розташованої
АДРЕСА_1. Втім, дана постанова була скасована постановою Вищого господарського
суду України від 11.10.06. Тому, враховуючи приписи ст. 35 Господарського
процесуального кодексу України, обставини, встановлені цією постановою, не можуть
визнаватися преюдиційними.

Вищий господарський суд України
зауважує, що відповідно до п. 1.3. Тимчасового положення про порядок реєстрації
прав власності на нерухоме майно, затвердженого Наказом Міністерства юстиції
України від 07.02.02

№ 7/5, державну реєстрацію прав
власності на нерухоме майно здійснюють підприємства бюро технічної
інвентаризації (далі - БТІ) у межах визначених адміністративно-територіальних
одиниць. Комунальне підприємство “Зміївське бюро технічної інвентаризації” може
бути відповідачем лише по тих позовах, які стосуються його прав та обов'язків,
зокрема, про зобов'язання провести державну реєстрацію права власності, у
випадку, коли ним було прийнято рішення про відмову у реєстрації права
власності. Але відповідач фактично не оспорює право власності позивача, не
посилається на свої права щодо цього майна, та не відмовив позивачу у
реєстрації права власності на нерухоме майно в порядку п. 3.3 вищезгаданого
Положення.

Як роз'яснено Пленумом Верховного
Суду України в пункті 1 Постанови від 29.12.76 №11 “Про судове рішення” зі
змінами, рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги процесуального
законодавства і всебічно перевіривши всі обставини, вирішив справу у
відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до
даних правовідносин. Рішення суду першої інстанції та постанова апеляційного
суду, якою зазначене рішення залишено в силі, цим вимогам не відповідають,
оскільки при їх прийнятті судами не було перевірено, чи в результаті
відчудження позивачу майна не було порушено право власності третіх осіб. Крім
того, до участі у справі не було залучено осіб, які посилаються на свої права
власника щодо цього нерухомого майна (зокрема скаржника), що призвело до
неможливості захисту ними своїх прав.

Колегія судів Вищого господарського
суду України також звертає увагу на те, що другий відповідач посилався на те,
що спірна нежитлова будівля була придбана у 1998 році через Відділ судових
виконавців Зміївського районного суду Харківської області Фермерським господарством

ОСОБА_1 Втім, ці посилання
безпідставно ґрунтовано судом не перевірялися, додаткові докази, які б
підтверджували чи спростовували ці твердження (зокрема, договори
купівлі-продажу, розподільчі баланси, акти приймання-передачі, та ін.), не
витребувалися Суд лише обмежився посиланням на витяг з реєстру прав власності
на нерухоме майно, не залучивши всіх зацікавлених осіб, та не  дослідивши всіх доказів у справі.

Відповідно до статей 26, 27
Господарського процесуального кодексу України, господарський суд може залучити
до участі в справі осіб, якщо рішення господарського суду може вплинути на їх
права та обов'язки.

Втім, вимоги даних статей були
проігноровані господарськими судами. Відповідно до ст. 11110
Господарського процесуального кодексу України, підставами для скасування
судового акту є порушення або неправильне застосування норм матеріального чи
процесуального права. Порушення норм процесуального права є в будь-якому
випадку підставою для такого скасування, якщо господарський суд прийняв
рішення, або постанову, що стосується прав і обов'язків осіб, які не були
залучені до участі у справі.

В зв'язку з тим, що порушення норм
процесуального права з боку судів дають підстави вважати рішення та постанову
незаконними та необґрунтованими, колегія суддів Вищого господарського суду
України не вважає за потрібне досліджувати правильність застосування норм
матеріального права.

Враховуючи те, що відповідно до
приписів ст. 1117 Господарського процесуального кодексу України,
Вищий господарський суд України не має права оцінювати, переоцінювати обставини
справи, витребувати та досліджувати нові докази, то рішення та постанова
підлягають, а справа -направленню на новий розгляд до місцевого господарського
суду.

На підставі викладеного,  керуючись ст.ст. 1115, 1117,
1119, 11111 Господарського процесуального кодексу
України, Вищий господарський суд України

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Фермерського
господарства ОСОБА_1 задовольнити частково, рішення господарського суду
Харківської області від 08.12.05 та постанову Харківського апеляційного
господарського суду від 22.05.06 у справі № 29/462-05 скасувати, справу
направити на новий розгляд до господарського суду Харківської області.

Головуючий - суддя
В. Дерепа

Судді
Б. Грек

Л. Стратієнко