ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  міста КИЄВА
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М    У К Р А Ї Н И

№ 3/624
25.01.07

За позовом    Комунального підприємства «Київпастранс»Служби організації

руху

До                       Товариства з обмеженою відповідальністю «Київнафтохімпродукт»

Про                        стягнення 10 840,06 грн.

Суддя Хілінська В.В.

Представники:

Від позивача           Воробйов О.В. –по дов. № 06/390 від 29.12.2006

Від відповідача          не з’явились

В засіданні приймали участь

Обставини справи :

На розгляд Господарського суду міста Києва передані вимоги  Комунального підприємства «Київпастранс»Служба організації руху про стягнення з Товариства  обмеженою відповідальністю «Київнафтохімпродукт»10 840,06 грн.  основного боргу, який виник внаслідок неналежного виконання взятих на себе останнім зобов’язань згідно договору оренди № 156 від 01.12.1997.

Відповідач в судове засідання не з’явився, письмовий відзив на позов не надав, вимог суду викладених в ухвалі про порушення провадження у справі від 08.12.2006 та ухвалі від 20.12.2006 не виконав.

Відповідач належним чином повідомлений про призначення справи до розгляду в засіданні господарського суду, про час і місце його проведення.

Особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце її розгляду судом, якщо ухвалу про порушення провадження у справі надіслано за поштовою адресою, зазначеною в позовній заяві. (роз’яснення Президії Вищого Арбітражного суду України від 18.09.97 № 02 - 5/289 із змінами «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України»).

Про поважні причини неявки в судове засідання повноважного представника відповідача суд не повідомлений. Клопотань  про відкладення розгляду справи від відповідача не надходило.

Відповідно до ст. 75 Господарського процесуального кодексу України справа розглядається за наявними в ній матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника  позивача, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

01.12.1997 між Державним комунальним підприємством «Київелектротранс», правонаступником якого є Комунальне підприємство «Київпастранс»Служби організації руху (орендодавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Київнафтохімпродукт»(орендар) було укладено договір оренди  нежитлового приміщення № 156 (далі договір).

Відповідно до п. 1.1. договору орендодавець на підставі розпорядження  Київської міської державної адміністрації від 30.10.1997 № 1748 передав, а орендар прийняв в орендне користування нежиле приміщення під кафе по вул. Вишгородській, 69, загальною площею 29 кв. м.

Сторонами погоджено термін дії даного договору з 01.12.1997 до 01.12.2000 (п. 7.1. договору), в подальшому пролонгований.

На день пред’явлення позову відповідач систематично не сплачує платежі, тоді як за п. 3.1. договору, орендна плата становить 223,30 грн. за місяць оренди і  перераховується орендарем орендодавцю не пізніше 30-го числа поточного місяця.

Відповідно до ч. 3 ст. 18 Закону України «Про оренду державного та комунального майна орендар зобов’язаний вносити орендну плату своєчасно і у повному обсязі.

Статтею 629 Цивільного кодексу України встановлено, що договір є обов’язковим для виконання сторонами.

Однак, відповідач в порушення умов договору, не виконав основного обов’язку орендаря, орендні платежі повністю не вніс, в результаті чого виникла заборгованість і яка, як вбачається з наданого позивачем і не ос пореним відповідачем розрахунку, складає  10 840,06 грн. за період з квітня 2005 року по червень 2006 року.

Згідно п. 1 ст. 193 Господарського кодексу України суб’єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов’язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов’язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до п. 7 ст. 193 Господарського кодексу України не допускаються одностороння відмова від виконання зобов’язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов’язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов’язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог –відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 525 Цивільного кодексу України встановлено, що одностороння відмова від зобов’язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідач доказів на спростування обставин, повідомлених позивачем, не надав.

Таким чином, вимоги позивача про стягнення з відповідача суми основного боргу в розмірі 10 840,06 грн. є обґрунтованими та такими що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Витрати по сплаті державного ми та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу, відповідно до ст. 49 ГПК України,  підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Керуючись  ст. 49, ст. ст. 82-85  ГПК України,-

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Київнафтохімпродукт»(м. Київ, вул. Тверська, 6, код 23743815) на користь  Комунального підприємства «Київпастранс»Служби організації руху (м. Київ, Набережне шосе, 2, код 24250090) 10 840 (десять тисяч вісімсот сорок) грн. 06 коп. основного боргу, 108 (сто вісім) грн. 40 коп. витрат по сплаті державного мита та 118 (сто вісімнадцять) грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Суддя
В.В. Хілінська