ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

23.01.07                                                                                           Справа  № 15/279

Львівський апеляційний господарський суд в складі колегії:

головуючого-судді                                              Г.Гнатюк

суддів                                                                    Н.Кравчук

О.Мирутенко

розглянув  апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю компанія „Інвестжитлобуд” №12/01 від 01.12.2006р.

на рішення   господарського суду Рівненської  області   від 22.11.2006р.

у справі № 15/279

за позовом  Акціонерного товариства закритого типу „Спецбуд”, с.Городок

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю компанія „Інвестжитлобуд”, м.Рівне

Про стягнення 41 372,64 грн.

за участю представників:

від позивача: не з”явився

від відповідача: не з”явився

Представники сторін в засідання суду не з»явилися, хоча про час і місце слухання справи були належним чином повідомлені, про що свідчать поштові повідомлення про отримання кореспонденції суду.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням  господарського суду Рівненської  області від 22.11.2006р. (суддя Коломис В.В.) по даній справі позовні вимоги Акціонерного товариства закритого типу „Спецбуд”, с.Городок до Товариства з обмеженою відповідальністю компанія „Інвестжитлобуд”, м.Рівне про стягнення 41372,64 грн. задоволено частково.

Відповідач  не погоджуючись із прийнятим  судом першої інстанції рішенням звернувся у апеляційний господарський суд із скаргою про перегляд вищевказаного рішення,  просить рішення скасувати частково в частині стягнення витрат на оплату послуг адвоката, оскільки останнє прийняте при неповному з’ясуванні всіх обставин по справі і з порушенням норм права.

Представники сторін в засідання суду не з”явилися. Колегія суддів Львівського апеляційного господарського суду вважає за можливе розглядати справу без участі сторін за наявними матеріалами справи.

Розглянувши апеляційну скаргу, вивчивши матеріали справи, наявні в ній докази, колегія суддів Львівського апеляційного господарського суду вважає, що рішення господарського суду Рівненської області слід залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення, виходячи з наступного:

Між сторонами по справі укладено договір субпідряду № 115 від 11.05.2006р., згідно якого позивач зобов”язувався виконати будівельно-монтажні роботи по переносу зовнішнього водопроводу підземного переходу по вул.Полуботка кварталу забудови  по вул.Соборній в м.Рівне.

Пунктом 3.3 договору передбачено, що відповідач зобов”язувався на протязі 10-ти банківських днів після підписання договору перерахувати на розрахунковий рахунок позивача аванс в розмірі 30% загальної вартості робіт.  Загальна вартість робіт становить 50919,6 грн.

Позивач взяті на себе зобов”язання виконав належним чином про що свідчать акти  приймання виконаних робіт , довідка про вартість виконаних підрядних робіт за червень 2006р.(а.с 12-16), податкові накладні.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог  закону. Однак, як вбачається з матеріалів справи відповідач взяті на себе по договору зобов’язання належним чином не виконав, чим і порушив умови договору . Якщо у зобов’язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк(термін). І відповідно заборгованість на час звернення в суд становить                 34 887,97 грн., яка визнана боржником і не оскаржується.

Вимоги апелянта ґрунтують на безпідставності задоволення судом першої інстанції вимоги позивача про стягнення       843,26 грн. витрат на оплату  послуг адвоката.

Статтею 44 ГПК України визначено, що до судових витрат відносяться і витрати на оплату послуг адвоката.

Тобто витрати позивачів і відповідачів, пов’язані з оплатою ними послуг юридичних фірм, правових організацій, адвокатів з надання останніми правової допомоги щодо ведення справи в суді відносяться до збитків і відшкодовуються в загальному порядку.

Як вбачається із матеріалів справи, вимога позивача про стягнення витрат на оплату послуг адвоката  підтверджується договором про надання адвокатських послуг від 19.07.2006р., укладеного між позивачем та адвокатом Рашко В.Г. і платіжним дорученням про перерахування суми за надані послуги.

Однак, суд першої інстанції задоволив вимогу позивача про стягнення витрат на оплату послуг адвоката частково із заявленої суми 2000,00 грн. лише - 843,25 грн.

Посилання апелянта в апеляційній скарзі, що суд безпідставно задоволив вимогу на оплату послуг адвоката в визначеній сумі судом до уваги не приймається, оскільки послуги надавались не юристом фірми, а за укладеним договором з адвокатом. Крім того,  законодавством не визначено граничний розмір оплати послуг адвоката, лише зазначається, що в межах розумних меж.

Суд першої інстанції цілком підставно задоволив вимоги позивача про стягнення витрат на оплату послуг адвоката,   так як належним чином підтверджено, що послуги надавались саме адвокатом за наявним між замовником і виконавцем договором. (а.с.25) і підтвердженим фактом перерахування коштів на рахунок виконавця послуг(а.с.31).

Як вбачається із рішення суд першої інстанції витрати на послуги адвоката задоволив пропорційно розміру задоволених позовних вимог, оскільки позовні вимоги задоволив частково, в частині припинив провадження у справі а в частині відмовив у задоволенні.

Отже, вимоги викладені в апеляційній скарзі не відповідають дійсним обставинам справи, не доведені скаржником і підстав для її задоволення нема.

Згідно вимог  ст.33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів Львівського апеляційного господарського суду вважає, що рішення господарського суду Рівненської області відповідає матеріалам справи, ґрунтується на чинному законодавстві і підстав для його скасування немає. Зазначені в апеляційній скарзі інші доводи скаржника документально необґрунтовані, не базуються на законодавстві, що регулює дані правовідносини, а тому не визнаються такими, що можуть бути підставою, згідно ст.104 ГПК України для скасування чи зміни оскаржуваного рішення.

Державне мито за розгляд апеляційної скарги покласти на скаржника згідно ст.49 ГПК України.

Керуючись ст.ст. 99, 101, 103, 105 ГПК України Львівський апеляційний господарський суд –

ПОСТАНОВИВ:

1.Рішення господарського суду Рівненської області  від 22.11.2006р. залишити без змін, а апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю компанія „Інвестжитлобуд” №12/01 від 01.12.2006р. без задоволення.

2. Доручити  місцевому господарському суду видати  відповідний наказ на виконання постанови.

3. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку.

4. Матеріали справи №15/279 повернути в господарський суд Рівненської  області.

Головуючий-суддя                                                             Г. Гнатюк

Суддя                                                                                Н.Кравчук

Суддя                                                                                О.Мирутенко