Харківський апеляційний господарський суд
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" лютого 2007 р.                                                           Справа № 44/313-06

Колегія суддів у складі:

головуючий суддя Бондаренко В.П., суддя Лакіза В.В., суддя Токар М.В.

при секретарі Саутенко К.О.

за участю представників сторін:

позивача –Захарчук Т.В., дор. № 123 від 22.09.2006 р.

відповідача -  не з’явився

розглянувши апеляційну скаргу відповідача вх. № 4696Х/1-10 на рішення господарського суду Харківської області від 20.11.06 по справі № 44/313-06

за позовом Комунального підприємства "Бюро майнових відносин", м. Харків

до  Товариства з обмеженою відповідальністю фірми "Харківоблагротехніка", м. Дергачі

про стягнення 9106,18 грн.

встановила:

Рішенням господарського суду Харківської області від 20.11.2006 р. по справі №44/313-06 (суддя Дюкарева С.В.) задоволені позовні вимоги позивача. З відповідача на користь позивача стягнено 6985,48 грн. боргу по орендній платі, 2120,70 грн. витрат позивача на утримання оренднованого майна та надання комунальних послуг, 102 грн. державного мита та 118 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Відповідач не погодився з вказаним рішенням та звернувся до апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та невідповідність висновків, викладених в рішенні обставинами справи, просить рішення скасувати та прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог. В апеляційній скарзі відповідач посилається на неправильне зазначчення позивача у абзаці 2 сторінки 2 судового рішення та на неправильне визначення судом розміру державного мита, яке повиненя сплатити відповідач за наслідками розгляду справи.

Позивач у відзиві на апеляційну скаргу  проти доводів апеляційної скарги заперечує, вважає оскаржуване рішення законним та обгрунтованим, просить залишити його без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Відповідач в судове засідання 05.02.2007 р. не з’явився. Враховуючи, що відповідач був належним чином повідомлений про час та місце судового засідання, колегія суддів вважає можливим розгляд справи за відсутністю відповідача за наявними у справі матеріалами.

Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, вислухавши пояснення представника позивача, перевіривши правильність застосування місцевим господарським судом при прийнятті оскаржуваного рішення норм матеріального та процесуального права, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, а рішення господарського суду першої інстанції слід залишити без змін, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, Розпорядженням Харківської облдержадміністрації № 568 від 10.11.2005 р. створено КП “Бюро майнових відносин” та управлінню з питань майна комунальної власності облдержадміністрації надано повноваження з управління зазначеним підприємством.

Розпорядженням Харківської облдержадміністрації № 146 від 17.03.2006 р. “Про передачу з балансу Головного управління агропромислового розвитку облдержадміністрації на баланс КП “Бюро майнових відносин” останньому передано нежитлове приміщення, розташоване за адресою: м. Харків, вул. Космічна, 21.

На підставі акту приймання-передачі від 14.04.2006 р.  управлінням з питань майна комунальної власності Харківської обласної державної адміністрації  було закріплено за  КП “Бюро майнових відносин” на праві господарського відання майно, а саме: 2, 6, 8 та частину 1 та 9 поверхів, частина підвалу і цоколю адміністративного будинку загальною площею 4429,1 м2, який розташований за адресою: м. Харків, вул. Космічна, 21.

Як вбачається з матеріалів справи, 05.06.2006 р., між Управлінням з питань майна комунальної власності облдержадміністрації та відповідачем було укладено договір оренди комунального майна № 5/138,  відповідно до умов якого  Управління (орендодавець) передало, а відповідач (орендар) прийняв у строкове платне користування нежитлові приміщення 2-го поверху №№ 22, 23, 24, 25, 26, 34, 36, корисною площею 124,6 м2, та місця загального користування площею 49,8 м2, розташовані за адресою: м. Харків, вул. Космічна, 21, які перебувають на балансі КП “Бюро майнових відносин”.

Між Управлінням з питань майна комунальної власності облдержадміністрації, КП “Бюро майнових відносин” та ТОВ фірмою “Харківоблагротехніка” 15.04.2006 р. було підписано акт приймання-передачі нежитлових приміщень по договору оренди № 5/138 від 05.06.2006 р.

У відповідності до п. 5.2 договору оренди  відповідач зобов’язався своєчасно та в повному обсязі вносити орендну плату до обласного бюджету (70%) та балансоутримувачу (30%).

Згідно з розділом 3 договору орендна плата становить за перший місяць оренди становить 5491 грн. Сума орендної плати за кожний наступний місяць визначається шляхом коригування орендної плати за попередній місяць на індекс інфляції за наступний місяць. Орендна плата перераховується орендарем щомісяця не пізніше 20 числа  місяця, наступного за звітним.

Однак, як вбачається з матеріалів справи, відповідач свої зобов’язання належним чином не виконав, орендну плату  не сплатив, у зв’язку з чим у відповідача станом на 01.07.2006 р. утворилась заборгованість перед позивачем у розмірі 6985,48грн., що підтверджується матеріалами справи.

Крім того, на виконання п. 5.5 договору оренди комунального майна № 5/138 від 05.06.2006 р. між позивачем та відповідачем 05.06.2006 р. укладено договір № 29-к про відшкодування витрат балансоутримувача на утримання орендованого нерухомого майна та надання комунальних послуг орендарю.  Відповідно до умов договору № 29-к позивач забезпечує обслуговування, експлуатацію та ремонт будівлі,  розташованої за адресою: м. Харків, вул. Космічна, 21,  а також утримання прибудинкової території, а відповідач бере участь у витратах позивача на виконання вказаних робіт пропорційно до займаної ним площі.

Згідно з п. 2.1.1 договору № 29-к  розмір плати за обслуговування і ремонт будівлі, прибудинкової території, утримання допоміжних приміщень будівлі залежить від складу робіт і послуг, які надаються позивачу житлово-експлуатаційними і ремонтно-будівельними організаціями і визначаються розрахунком щомісячних платежів за обслуговування, ремонт будівлі, комунальні і інші послуги позивача, що становить 4,80 грн. за 1 м2 на місяць з урахуванням ПДВ.

Відповідно до п. 2.2.3 договору № 29-к  відповідач зобов’язався не пізніше 15 числа місяця, наступного за звітним, вносити плату на рахунок позивача.

Однак, відповідач свої зобов’язання належним чином не виконав, плату за обслуговування і ремонт будівлі не вносив, в результаті у відповідача станом на 25.07.2006 р. утворилась заборгованість перед позивачем у розмірі 2120,70 грн., що також підтверджується матеріалами справи.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов’язання має виконуватися належним чином  відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог –відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ст. 530 Цивільного кодексу України  якщо у зобов’язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Таким чином, матеріалами справи доведена наявність заборгованості  відповідача перед позивачем в сумі 6985,48грн. з орендної плати та 2120,70грн. відшкодування витрат позивача на утримання орендованого майна та надання комунальних послуг, тому суд першої інстанції обгрунтовано задовольнив позовні вимоги.

Відповідач в апеляційній скарзі посилається на те, що він “переплачує” орендну плату та відшкодування витрат на утримання приміщення, оскільки він не користується ліфтом та послугами прибиральниці позивача. Однак вказані доводи колегія суддів вважає необгрунтованими, оскільки вартість орендної плати та відшкодування витрат на утримання орендованих приміщень зазначені в договорах, підписаних відповідачем, тобто вказані істотні умови були з відповідачем узгоджені.  До того ж, вказані договори не були у встановленому порядку визнані недійсними або розірвані.

Також не може бути прийняте до уваги твердження відповідача стосовно розміру держмита, яке підлягає стягненню з нього на підставі рішення суду, оскільки відповідно до пп. “а” п. 2 ст. 3 Декрету Кабінету Міністрів “Про державне мито” з 31.03.2005 р. розмір державного мита із заяв майнового характеру становить 1 відсоток від ціни позову, але не менше 6 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (тобто в розмірі 102 грн.) і не більше 1500 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Таким чином, відповідно до вказаної статті Декрету розмір державного мита, яке підлягає стягненню з відповідача, становить 102 грн., а не 91,06 грн., як стверджує відповідач.

Враховуючи викладене, суд першої інстанції, приймаючи оскаржуване рішення, повністю дослідив обставини, які мають значення для справи, правильно застосував норми матеріального та процесуального права, а тому підстави для скасування цього рішення відсутні.

Враховуючи викладене та керуючись статтями 33, 43, 99, 101, п. 1 статті 103, статтею 105  Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів

постановила:

Апеляційну скаргу відповідача залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Харківської області від 20.11.2006 р. по справі № 44/313-06 залишити без змін.

Головуючий суддя                               (підпис)                       Бондаренко В.П.

Судді                                                                       (підпис)                                               Лакіза В.В.

(підпис)                      Токар М.В.