ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 травня 2007 р.
№ 21/203-06

Вищий  господарський  суду  України  в складі колегії

суддів:
К.В.Грейц –головуючого,
С.В.Бакуліної,
О.В.Муравйова,

розглянувши   касаційну скаргу
Приватного сільськогосподарського підприємства Агрофірми “Росія”

на ухвалу
від 22.02.2007

Дніпропетровського апеляційного господарського суду

у справі  господарського суду Дніпропетровської області  № 21/203-06

за позовом
Приватного сільськогосподарського підприємства Агрофірми “Росія”

до
3-тя особа без самостійних вимог
ТОВ “Оптімус”
ТОВ “Український промисловий банк” в особі Запорізької філії

про
стягнення 1002862,22 грн.

за участю представників:
-     позивача

Кияна М.О.

-          відповідача
-          3-ї особи
Чумакової Н.Е.
Полякова О.Е.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням колегії суддів господарського суду Дніпропетровської області від 14.11.2006 (у складі головуючого судді Алмазової І.В., суддів Мельниченко І.Ф., Пархоменко Н.В.) в задоволенні позовних вимог Приватного сільськогосподарського підприємства Агрофірми “Росія” до ТОВ “Оптімус” за участю третьої особи без самостійних вимог ТОВ “Український промисловий банк” в особі Запорізької філії про стягнення 1002862,22 грн. за несплату продукції по контракту № 18-364/05 від 20.12.2005 відмовлено.

Рішення мотивовано тим, що позивачем не надано беззаперечних доказів вини відповідача у несплаті отриманої від позивача продукції, натомість відповідачем доведено факт перерахування грошових коштів на рахунок, відкритий на ім’я позивача.

Колегія суддів Дніпропетровського апеляційного господарського суду (у складі головуючого судді Логвиненко А.О., суддів Павловського П.П., Чус О.В.), здійснюючи апеляційну перевірку за скаргою позивача, ухвалою від 22.02.2007 зупинила провадження у справі № 21/203-06 з посиланням на надсилання матеріалів справи до слідчого управління УМВС України в Запорізькій області.

Ухвала у справі мотивована тим, що результати розслідування кримінальної справи, порушеної за заявою позивача,  в частині встановлення обставин відкриття фіктивного рахунку на ім’я ПСП Агрофірми “Росія” і виявлення винної у цьому особи має безпосереднє значення для вирішення спірного питання щодо виконання ТОВ “Оптімус” належним чином свого господарського зобов’язання.

Не погоджуючись з ухвалою Дніпропетровського апеляційного господарського суду, Приватне сільськогосподарське підприємство Агрофірма “Росія” в поданій  касаційній скарзі просить зазначену ухвалу скасувати, посилаючись на те, що у господарського суду апеляційної інстанції відсутні такі повноваження, а, крім того, не існувало перешкод для розгляду справи по суті, оскільки у наданій слідчим управлінням УМВС України в Запорізькій області відповіді міститься конкретний висновок про відсутність правовідносин між ПСП Арофірма “Росія”, директором якої є Ніколаєнко А.М., та ЗФ ТОВ “Укрпромбанк”, куди відповідачем перераховувались кошти за отриману продукцію.

ТОВ “Оптімус” у відзиві на касаційну скаргу просить залишити її без задоволення як необґрунтовану, а ухвалу суду апеляційної інстанції –без змін, як таку, що відповідає вимогам чинного процесуального законодавства України, оскільки вважає, що результати розгляду кримінальної справи матимуть значення для вирішення спору у даній справі.

Склад колегії суддів, якою згідно ухвали від 27.04.2007 прийнята до провадження касаційна скарга у справі, змінено розпорядженням виконуючого обов’язки Голови судової палати Вищого господарського суду України від 17.05.2007 № 02-12.2/94.

Заслухавши у відкритому судовому засіданні пояснення представників сторін, перевіривши правильність застосування судом апеляційної інстанції норм процесуального права, колегія суддів Вищого господарського суду України дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Господарський процесуальний кодекс України передбачає два види зупинення провадження у справі:  обов'язковий, зазначений в законі, за наявності якого господарський суд зобов'яза ний зупинити провадження у справі (ч. 1 ст. 79 ГПК), і факультативний, необов'язковий для господарського суду, але який застосовується на його розсуд, зокрема, у випадках надсилання господарським судом матеріалів до слідчих органів (п. 2 ч. 2 ст. 79 ГПК).

Однак, виходячи зі змісту норми ст. 79 ГПК України, необхідною передумовою для застосування такого необов’язкового виду зупинення провадження у справі мають бути обставини, що перешкоджають її розглядові по суті заявлених позовних вимог, а надіслання матеріалів справи до слідчих органів можливо відповідно до ст. 90 ГПК України якщо при вирішенні господарського спору господарський суд виявить у діяльності працівників підприємств та організацій порушення законності, що містять ознаки дії, переслідуваної у кримінальному порядку.

Зупиняючи провадження у справі, суд апеляційної інстанції виходив з того, що в процесі розслідування кримінальної справи, порушеної за заявою позивача стосовно невідомої особи, причетної до відкриття фіктивного рахунку на ім’я ПСП Агрофірми “Росія” у Запорізькій філії ТОВ “Український промисловий банк”, можливо будуть встановлені обставини, що мають безпосереднє значення  для вирішення спірного питання щодо виконання ТОВ “Оптімус” належним чином свого господарського зобов’язання з оплати продукції за контрактом № 18-364/05 від 20.12.2005.

Проте, погодитись з наведеними мотивами зупинення провадження у справі не можна, оскільки, факти, встановлені у порядку кримінального розслідування можуть бути обов’язковими для господарського суду лише у випадках, коли предметом спору є цивільно-правові наслідки винних дій.

У даному ж випадку предметом заявленого позову є вимоги щодо наявності чи відсутності у відповідача зобов’язання по оплаті поставленої продукції, отже, висновки з цього питання суд може зробити незалежно від наслідків кримінального розслідування на підставі оцінки доказів, представлених сторонами, або зібраних з власної ініціативи при розгляді цієї справи, а тому зупинення провадження по справі з наведених мотивів не можна визнати обґрунтованим.

Крім того, колегія суддів зазначає, що зі змісту оскаржуваної ухвали не вбачається, що суд апеляційної інстанції самостійно виявив у діяльності будь-яких підприємств порушення законності, що містять ознаки дії, переслідуваної у кримінальному порядку, при цьому, зупиняючи провадження у справі, суд керувався нормами ст. ст. 77, 86 ГПК України, які не передбачають вчинення такої процесуальної дії, а зазначивши про направлення до слідчого управління УМВС України в Запорізькій області матеріалів справи, фактично надіслав лише копії позовної заяви, рішення господарського суду Дніпропетровської області, апеляційної скарги, ухвали Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 22.02.2007, що додатково свідчить про відсутність перешкод у здійсненні подальшого апеляційного провадження.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів вважає ухвалу Дніпропетровського апеляційного господарського суду у справі такою, що не відповідає вимогам чинного процесуального законодавства, в зв’язку з чим зазначена ухвала підлягає скасуванню, а справа - направленню на розгляд по суті до суду апеляційної інстанції.

Керуючись ст. ст. 1115, 1117, 1119, 11110, 11111, 11113  Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України

ПОСТАНОВИВ:

Ухвалу Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 22.02.2007 у справі господарського суду Дніпропетровської області № 21/203-06 скасувати.

Справу направити до Дніпропетровського апеляційного господарського суду для розгляду по суті.

Касаційну скаргу ПСП Агрофірми “Росія” задовольнити.

Головуючий                                                                          К.Грейц

Судді                                                                                                С.Бакуліна

О.Муравйов