ГОСПОДАРСЬКИЙ   СУД   СУМСЬКОЇ  ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.05.07
Справа №АC3/214-07.

Господарський суд Сумської області , у складі судді Левченко П.І., розглянувши матеріали справи

за позовом: Сумської районної державної адміністрації, м. Суми

до відповідача: Сумської міської ради , м. Суми

третя особа , яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору , на стороні  відповідача - Сумське міське управління земельних ресурсів , м. Суми

про скасування рішення та державного акту .

За участю представників сторін:

від позивача: Єрмоленко Г.М., Нагорний В.Б.

від відповідача : Корнієнко А.В.

від третьої особи : Шевченко Н.О.

Суть спору : позивач просить суд визнати  відсутність повноважень Сумської міської ради щодо надання у постійне користування  землі згідно рішення XVIII сесії Сумської міської ради народних депутатів від 23 квітня  1997 року Державному комунальному підприємству по вирощуванню та реалізації квітково-декоративних культур ; визнати протиправним та скасувати  рішення XVIII сесії Сумської міської ради народних депутатів  від 23 квітня 1997 року про надання землі в постійне користування державному комунальному підприємству по вирощуванню та реалізації квітково-декоративних  культур та скасувати Державний акт на право постійного користування серії І-СМ № 002676 виданого Сумською міською радою народних депутатів 13.05.1997 та  зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право постійного користування землею на № 166.

Відповідач  подав суду письмові заперечення проти позовних вимог  позивача, в яких зазначає, що оспорювань позивачем рішення Сумської міської ради від 23.04.1997 року є документом не про надання земельної ділянки, а про затвердження меж і розмірів  раніше наданої земельної ділянки Комунальному підприємству по вирощуванню та реалізації квітково-декоративних культур по вул. Роменська, 108 в м. Суми.

Згадана земельна ділянка відводилися Виконавчому комітету Сумської міської ради під розсадник декоративних дерев і кущів для озеленення міста із земель радгоспу „Сумський” Сумського району Розпорядженням Ради Міністрів Української РСР від 06.03.1975 року № 135-МР.Загальна площа відведеної  земельної ділянки становила 56 га, а прилегла ділянка площею 20 га відведена місту Суми ще раніше і до 1975 року вже  обліковувалася за містом.

На підтвердження всього вищевикладеного відповідач  надав суду  копії документів , зокрема , копію оспорюваного позивачем рішення від 23.04.1997 року , копії документів з технічного звіту, копію рішення Виконкому Сумської міської ради народних депутатів  від 13.11.975 року № 576, копії документів зі справи № 497 по відведенню земельної ділянки тощо, які долучені до матеріалів справи .

Відповідач зазначає, що згідно ст.. 99 КАС України , для  звернення до адміністративного суду встановлено  річний строк , який обчислюється з дня,  коли особа ( позивач) дізналася або повинна була дізнатися  про порушення своїх прав , свобод чи інтересів .Оскаржуване рішення було прийнято 23.04.1997 року і з того часу минуло 10 років. У відповідності зі ст.100 КАС України пропущення строку звернення до адміністративного суду є підставою для відмови у задоволенні  адміністративного позову за умови , якщо на цьому наполягає одна із сторін.

З огляду на викладене, відповідач просить суд відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог у зв’язку з пропуском строку  звернення до адміністративного суду .

Крім того, відповідач подав клопотання про залучення до участі в розгляді справи в якості третьої особи на стороні відповідача сумського міського управління земельних ресурсів ( м. Суми, вул. Дзержинського, 4 ; код 21125734).            Представник цього управління  з’явився в судове засідання і надав свої усні пояснення по суті спору.

Дослідивши матеріали справи та заслухавши пояснення представників сторін , господарський суд встановив :

Клопотання відповідача про залучення до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору , на стороні відповідача Сумського міського управління  земельних ресурсів суд задовольнив, керуючись частиною 2 статті  53 КАС України , зважаючи на його обґрунтованість.

Позивач звернувся до суду з  адміністративним позовом до відповідача про визнання відсутності у нього повноважень щодо надання у постійне користування  землі згідно рішення XVIII сесії Сумської міської ради народних депутатів від 23.04.1997 року Державному комунальному підприємству по вирощуванню та реалізації квітково-декоративних культур, визнати протиправним та скасувати те рішення, а також скасувати Державний акт на право постійного користування землею, виданий відповідно до згаданого рішення .

Однак, як свідчать матеріали справи , оскаржуване позивачем  рішення не про надання у постійне користування  землі, а про затвердження меж і розмірів   земельних ділянок за підприємствами, установами і організаціями м. Суми.

Таким чином адміністративний позов позивача є необґрунтованим та безпідставним.

Оскаржуване позивачем рішення прийняте Сумською міською радою народних депутатів 23.04.1997 року, а Державний акт на право постійного користування  землею виданий 13.05.1997 року .

Статтею 99 КАС України для звернення до адміністративного суду  за захистом прав, свобод та інтересів встановлено річний строк, який обчислюється з дня коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав , свобод чи інтересів .

Згідно ст.100 КАС України , пропущення строку звернення  до адміністративного суду є підставою для відмови у задоволенні  адміністративного позову за умови , якщо на цьому наполягає  одна із сторін.

В даному разі на відмові у задоволенні адміністративного позову в зв’язку з пропущення  позивачем строку звернення до адміністративного суду наполягає відповідач, а тому в задоволенні адміністративного позову позивачеві має бути відмовлено у відповідності до вимог ч. 2 ст. 99 та  ч. 1 ст. 100 КАС України .

Позивач не звертався до суду з клопотанням про відновлення  пропущеного строку , не навів суду будь-яких поважних причин  пропущення річного строку звернення до суду .

Посилання представника позивача на те, що нове керівництво району довідалось про порушення прав та інтересів позивача лише декілька місяців тому назад не може бути прийняте судом  до уваги , оскільки мова йде про право позивача як юридичної особи на звернення до суду. Строк для звернення до суду  встановлений для особи , яка звертається до суду. В даному разі  цією особою є Сумська районна державна адміністрація, яка знала або повинна була знати про порушення її прав тоді, коли її права та інтереси були порушені. Зміна керівництва юридичної особи не впливає на права та обов’язки самої юридичної особи , а також на обчислення строку для звернення  юридичної особи з позовом до суду .

Крім того, позивач належним чином не обґрунтував того, що його права та інтереси порушені оспорюваним рішенням, оскільки тим рішенням, як свідчать матеріали справи , затверджувались межі і розміри земельної ділянки, яка на той час була в межах міста  Суми.

Сам позивач у своєму адміністративному позові посилається на те, що відповідно до ч.2 ст. 3 Земельного кодексу України розпоряджаються  землею Ради народних депутатів , які в межах своєї компетенції передають землі у власність або надають у користування та вилучають їх .

У тому ж адміністративному позові позивач стверджує , що земельна ділянка, що надавалась оскаржуваним рішенням , знаходиться на території Садівської сільської ради Сумської району, але Садівська сільська рада  з позовом не звертається , а звертається з необґрунтованим позовом Сумська районна державна адміністрація, не зазначаючи у своєму позові, які  саме права та інтереси Сумської районної державної адміністрації порушені оспорюваним рішенням відповідача.

На підставі всього вищевикладеного в задоволенні адміністративного позову позивачеві має бути відмовлено в зв’язку з пропущенням ним річного строку для звернення до адміністративного суду та необґрунтованістю позовних вимог .

Тому, керуючись ст. ст. 2, 3, 17, 53, 99, 100, 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ПОСТАНОВИВ :

1.          В задоволенні адміністративного позову відмовити .

2.          Копію постанови надіслати сторонам у справі та третій особі .

3.          Згідно ст. 186 КАС України заява про апеляційне оскарження постанови подається до суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції протягом десяти днів з дня її проголошення (з дня складення постанови в повному обсязі). Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

4.          Згідно ст. 254 КАС України постанова набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо таку заяву не було подано. Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не буде подана в строк, постанова набирає законної сили після закінчення цього строку. У разі подання, апеляційної скарги постанова, якщо її не було скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Повний текст постанови підписаний суддею 07.05.2007 року  .