ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  КИЇВСЬКОЇ   ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

16:10

"11" січня 2007 р.                     м.Київ                        Справа № 540/20-06

Господарський суд Київської області  у складі             (зал судових засідань №222)

судді  Я.Л. Іваненко

секретар  І.О. Карпунов

розглянув матеріали адміністративної  справи

За позовом
Управління пенсійного фонду України у  м. Ірпені Київської області

до
Дочірнього підприємства „Спеціалізоване сервісне підприємство ТОВ „Сигма, Лтд.К”, м. Ірпінь

про
стягнення  9556,38грн.

В засіданні приймали участь:

від позивача
Скрипник С.Ф., начальник управління, посвідчення від 02.02.2004р. №88

від відповідача

Михальчук В.М., довіреність від 10.01.07р. №01-4/01

суть спору:

До господарського суду Київської області надійшла позовна Управління пенсійного фонду України у  м. Ірпені Київської області (надалі - позивач) до Дочірнього підприємства „Спеціалізоване сервісне підприємство ТОВ „Сигма, Лтд.К” (надалі - відповідач) про стягнення 9556,38грн. заборгованості по страхових внесках.

Ухвалою господарського суду від 25.12.2006р. про відкриття провадження в адміністративній справі розгляд справи було призначено на 11.07.2007р.

Представник позивача позовні вимоги підтримав, вважає їх обґрунтованими, правомірними та такими, що підлягають задоволенню з підстав, викладених у позовній заяві.

На підтвердження своїх позовних вимог останній посилається на розрахунки сум страхових внесків на загальнообов’язкове державне пенсійне страхування, що підлягають сплаті за грудень 2005р. - листопад 2006року, які були самостійно нараховані відповідачем, та виставлені відповідачу вимоги № Ю-709 від 02.11.2005р., № Ю-709 від 01.12.2005р., № Ю-709/166 від 01.02.2006р., № Ю-709/166 від 01.03.2006р., № Ю-709/166 від 03.05.2006р., № Ю-709/166 від 09.06.2006р., № Ю-166 від 03.07.2006р., № Ю-166 від 03.10.2006р., № Ю-166 від 03.11.2006р., № Ю-166 від 04.12.2006р.

В судовому засіданні представник відповідача надав відзив №60 від 11.12.06р. на позовну заяву, в якому проти задоволення позовних вимог заперечив. В обґрунтування своїх заперечень останній посилається на ЗУ „Про внесення змін до деяких законодавчих актів України відносно забезпечення своєчасної виплати заробітної плати” №2103-IV від 09.11.04р. (далі –Закон №2103-IV), згідно якого до КзПП України та ЗУ „Про оплату праці” були внесені зміни, відповідно до яких всі платежі здійснюються підприємством після виконання зобов’язань по оплаті праці; своєчасність та обсяги виплати заробітної плати працівникам не можуть бути поставлені в залежність від здійснення інших платежів та їх черговості. Крім того, відповідач вважає норми статті 20 ЗУ „Про загальнообов’язкове державне пенсійне страхування” такими, що перешкоджають своєчасній виплаті заробітної плати та заборгованості по ній, а тому, посилаючись на прикінцеві положення Закону №2103-IV, згідно з якими закони та інші нормативно-правові акти, що прийняті до набрання чинності цього Закону, діють лише в частині, що не суперечить цьому Закону,  вважає їх такими, що втратили силу.

Розглянувши матеріали справи та заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши докази та оцінивши їх в сукупності, судом встановлено наступне.

Об’єкт оподаткування, коло платників збору, ставки і порядок справляння збору на обов’язкове державне пенсійне страхування врегульовані Законом України „Про збір на обов’язкове державне пенсійне страхування” № 400/97-ВР від 26.06.1997 р. (із змінами та доповненнями).

Відповідно до п. 1 ст. 1 Закону України „Про збір на обов’язкове державне пенсійне страхування” відповідач як суб’єкт підприємницької діяльності являється платником збору на обов’язкове державне пенсійне страхування.

Відповідно до вимог статті 3 вказаного Закону, збір на обов'язкове державне пенсійне страхування платники збору сплачують до Пенсійного фонду  України  в  порядку, визначеному законодавством України.

Дочірнє підприємство „Спеціалізоване сервісне підприємство ТОВ „Сигма, Лтд.К” зареєстроване в Управлінні пенсійного фонду України в м. Ірпені Київської області як платник страхових внесків до Пенсійного фонду України (номер реєстрації 10-30-04-1537) відповідно до ст. ст. 14, 15 ЗУ „Про загальнообов’язкове державне пенсійне страхування” від 09.09.2003р. № 1058-ІV.

Згідно з ч. 6 ст. 20 Закону України „Про загальнообов’язкове державне пенсійне страхування” від 09.09.2003р. № 1058-ІV перерахування страхових  внесків здійснюється страхувальниками одночасно з одержанням (перерахуванням) коштів  на оплату праці (виплати доходу), у тому числі в безготівковій чи натуральній формі або з виручки від реалізації товарів (послуг). Остаточний розрахунок за базовий звітний період (у даному випадку календарний місяць) здійснюється платником страхових внесків не пізніше ніж через 20 календарних днів із закінчення цього періоду відповідно до п.5.1.6. Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими  особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, затвердженої постановою Правління Пенсійного фонду України 19.12.2003 року № 21-1 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 16.01.04 р. за № 64/866 (далі - Інструкція)

Відповідно до п.11.11 Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими  особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, затвердженої постановою Правління Пенсійного фонду України 19.12.2003 року № 21-1 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 16.01.04 р. за № 64/866 (далі - Інструкція) платники, зазначені в підпунктах 2.1.1 та 2.1.2 пункту 2.1 цієї Інструкції, щомісяця складають у двох примірниках розрахунок суми страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, в якому зазначають самостійно обчислені суми страхових внесків, за формою згідно з додатком 23 цієї Інструкції. У розрахунку вказуються всі передбачені в ній показники. Оригінал розрахунку подається платником до органу Пенсійного фонду за місцезнаходженням платника. Усі примірники розрахунку страхових  внесків підписуються керівником, головним бухгалтером підприємства, установи, організації та завіряються печаткою. Розрахунки подаються зазначеними платниками до органу Пенсійного  фонду  для  реєстрації за базовий звітний період, що дорівнює календарному місяцю, - не пізніше ніж через 20 календарних днів із дня закінчення цього періоду.

Судом встановлено, що у період з грудня 2005 року по листопад 2006 року внаслідок несплати страхових внесків за відповідачем утворилась заборгованість по страховому збору в сумі 9556,38грн., що підтверджується розрахунками сум страхових внесків на загальнообов’язкове державне пенсійне страхування за грудень 2005р. на суму 1917,56грн., за січень 2006р. на суму 1585,82грн., за лютий 2006р. на суму 943,87грн., березень 2006р. на суму 1132,53грн., квітень 2006р. на суму 493,37грн., травень 2006р. на суму 464,92грн., червень 2006р. на суму 536,43грн., липень 2006р. на суму 599,49грн., серпень 2006р. на суму 586,45грн., вересень 2006р. на суму 786,08грн., жовтень 2006р. на суму 758,99грн., листопад 2006р. на суму 495,87грн.,  поданими відповідачем до Пенсійного фонду України у м. Ірпінь.

Згідно з ч. 12 ст. 20 Закону України „Про загальнообов’язкове державне пенсійне страхування”страхові внески підлягають сплаті незалежно від фінансового стану платника страхових внесків.

З огляду на вищенаведене заперечення відповідача судом відхиляються як необґрунтовані та безпідставні.

Відповідно до ч. 2 ст. 106 Закону України „Про загальнообов’язкове державне пенсійне страхування” суми страхових внесків своєчасно не сплачені страхувальником в строки, передбачені ст. 20 цього Закону, вважаються простроченою заборгованістю (недоїмкою) зі сплати страхових внесків і стягуються з нарахуванням пені та застосуванням штрафних санкцій.

Відповідно до ч. 3 ст. 106 Закону України „Про загальнообов’язкове державне пенсійне страхування”, територіальні органи Пенсійного фонду за формою і у строки, визначені правлінням Пенсійного фонду, надсилають страхувальникам, які мають недоїмку, вимогу про її сплату. Вимога про сплату недоїмки є виконавчим документом.

Протягом десяти робочих  днів із дня  одержання вимоги про сплату недоїмки страхувальник зобов'язаний сплатити суму недоїмки. Страхувальник у разі незгоди з розрахунком суми недоїмки, зазначеної у вимозі про сплату недоїмки, узгоджує її з органами Пенсійного фонду в порядку, встановленому правлінням Пенсійного фонду, а в разі неузгодження вимоги із органами Пенсійного фонду має право на оскарження вимоги в судовому порядку.

Як вбачається з матеріалів справи відповідачеві були виставлені вимоги № Ю-709 від 02.11.2005р. на суму 1650,40грн., № Ю-709 від 01.12.2005р. на суму 1432,68грн., № Ю-709/166 від 01.02.2006р. на суму 1554,04грн., № Ю-709/166 від 01.03.2006р. на суму 1116,97грн., № Ю-709/166 від 03.05.2006р. на суму 726,55грн., № Ю-709/166 від 09.06.2006р. на суму 232,21грн., № Ю-166 від 03.07.2006р. на суму 291,24грн., № Ю-166 від 03.10.2006р. на суму 1164,26грн., № Ю-166 від 03.11.2006р. на суму 548,08грн., № Ю-166 від 04.12.2006р. на суму 897,88грн., що підтверджується копіями реєстрів на відправлену рекомендовану кореспонденцію, які знаходяться в матеріалах справи. Вказані вимоги оскаржені не були.

Відповідно до ч. 3 ст. 106 Закону України „Про загальнообов’язкове державне пенсійне страхування” у разі якщо страхувальник, який одержав вимогу територіального органу Пенсійного фонду про сплату недоїмки і протягом десяти робочих днів після її отримання не сплатив зазначену у вимозі суму недоїмки разом з застосованою до нього фінансовою санкцією, включеної до вимоги, або не узгодив вимогу з відповідним органом Пенсійного фонду, або не оскаржив вимогу в судовому порядку, а також у разі якщо страхувальник узгодив вимогу, але не сплатив узгоджену суму недоїмки протягом десяти робочих днів після отримання узгодженої вимоги, відповідний орган Пенсійного фонду звертається в установленому законом порядку і подає вимогу про сплату недоїмки до відповідного підрозділу державної виконавчої служби. У зазначених випадках орган Пенсійного фонду також має право звернутися до суду чи господарського суду з позовом про стягнення недоїмки. У разі звернення органу Пенсійного фонду з позовом про стягнення недоїмки до господарського суду передбачені законодавством заходи досудового врегулювання спорів не застосовуються.

Проаналізувавши вищезазначені норми чинного законодавства та всебічно розглянувши матеріали справи, господарський суд дійшов висновку, що позовні вимоги про стягнення з відповідача 9556,38грн. заборгованості по страхових внесках є обґрунтованими, документально підтвердженими, а тому  підлягають задоволенню.

Враховуючи вищезазначене, керуючись ст.ст. 158, 160, 162, 163 п. 6 Прикінцевих та Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України, господарський суд,–

постановив:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Дочірнього підприємства „Спеціалізоване сервісне підприємство ТОВ „Сигма, Лтд.К” (08202, Київська область, м. Ірпінь, вул. Курортна, 2 Г, код 31766792) на користь управління Пенсійного фонду України у м. Ірпені Київської області (08200, Київська область, м. Ірпінь, вул. Шевченка, 4, ) 9556,38грн. (дев’ять тисяч п’ятсот п’ятдесят шість грн. 38коп.) заборгованості по страхових внесках.

Постанова набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня її проголошення, якщо заява про апеляційне оскарження постанови не буде подана. Апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження. Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана, в двадцятиденний строк після надання заяви про апеляційне оскарження, постанова набирає законної сили після закінчення цього строку.

Суддя                                                                                          Іваненко Я.Л.