СЕВАСТОПОЛЬСЬКИЙ  АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ   СУД
Ухвала

Іменем України

05 березня 2007 року

місто Севастополь    Справа № 2-24/17538-2006А

Севастопольський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді                                                  Черткової І.В.,

суддів                                                                      Волкова К.В.,

Фенько Т.П.,

секретар судового засідання                                        Василевська С.В.

за участю представників сторін:

позивача: не з'явився

відповідача: не з'явився

розглянувши апеляційну скаргу Сакської об'єднаної державної податкової інспекції в Автономній Республіці Крим на постанову господарського суду Автономної Республіки Крим (суддя  Колосова Г.Г.) від 15.12.2006 у справі № 2-24/17538-2006А

за позовом           Сакського районного споживчого товариства (вул. Новоселовське шосе, 5, Саки, 96500)

до           Сакської об'єднаної державної податкової інспекції в Автономній Республіці Крим (вул. Курортна, 57, Саки, 96500)

про визнання недійсними податкових вимог та зобов'язання списання безнадійного боргу

ВСТАНОВИВ:

Постановою господарського суду Автономної Республіки Крим від 15.12.2006 у справі № 2-24/17538-2006 А позов Сакського районного споживчого товариства до Сакської об'єднаної державної податкової інспекції в Автономній Республіці Крим задоволено.

Постанова господарського суду мотивована тим, що відповідач не мав права на винесення податкових вимог, оскільки вони були винесені після закінчення строку, встановленого законом, на стягнення з платників податків податкового боргу.

Не погодившись з постановою суду, відповідач звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить постанову господарського суду першої інстанції скасувати.

Апеляційна скарга мотивована тим, що сума заборгованості у розмірі 2457,69 грн. рахується на картці особового рахунку позивача. Зазначена сума податкового боргу є узгодженою сумою податкового зобов’язання платника податків, оскільки він не оскаржував податкового повідомлення –рішення, яким до нього застосовані фінансові санкції.

Позивач надіслав судовій колегії відзив на апеляційну скаргу, який мотивован тим, що оскаржувана сума боргу з’явилась на особливому рахунку позивача лише 01.01.2006, у 2005 році зазначена заборгованість була відсутня.

Відповідно до статті 33 Кодексу адміністративного судочинства України сторони належним чином повідомлені про час і місце засідання суду, проте сторонами не реалізовано своє процесуальне право на участь в судовому засіданні апеляційної інстанції, тому судова колегія вважає за можливе розглянути справу у відсутність представників сторін.

Переглянувши постанову суду відповідно до статті 195 Кодексу адміністративного судочинства України, судова колегія встановила таке.

Відповідно до картки особливого рахунку позивача (а.с. 47- 48) недоїмка у сумі 2241,99 виникла 31.05.2006, також відповідачем була нарахована пеня у сумі 215,70 грн. У зв’язку з цим відповідач надіслав на адресу позивача першу податкову вимогу від 05.06.2006 № 1/153 (а.с.23) та другу податкову вимогу від 11.07.2006 № 2/191 (а.с. 24) про сплату зазначеної суми заборгованості. Зазначена недоїмка виникла на підставі податкового повідомлення –рішення Євпаторійської об’єднаної державної податкової інспекції в Автономній Республіці Крим від 30.08.2002 № /0. Це підтверджує також відповідач у відзиві на позов (а.с. 41)

До матеріалів справи надані акт перевірки позивача Євпаторійською об’єднаною державною податковою інспекцією в Автономній Республіці Крим від 21.08.2002р. № 001453, на підставі якого було винесено податкове повідомлення-рішення від 30.08.2002 № /0 (а.с. 62-65).

Факт виникнення податкової заборгованості лише у 2006 році відповідач пояснює наступним.

На підставі листа позивача (вх. № 8505 від 21.07.2005р.) була проведена інвентаризація актів перевірок позивача, у результаті чого був здійснений перенос заборгованості з особового рахунку позивача по коду платежу 16030100 на особовий рахунок ГП «Пригородне ТО»у сумі 2242,30 грн.

26.05.2006р. (вх. № 6202/10) на адресу Сакського відділення Євпаторійської об’єднаної державної податкової інспекції в Автономній Республіці Крим надійшов лист Пригородного ТО про спонукання внести зміни до особового рахунку, так як на момент застосування штрафних санкцій за податковим повідомленням-рішенням від 30.08.2002 Пригородного ТО Сакського ПО не існувало. Воно було зареєстровано 30.10.2002 в ЕДРПОУ без права юридичної особи.

Однак, зазначені листи не були надані до суду.

При вирішенні питання щодо правомірності винесення відповідачем податкових вимог слід враховувати, що борг виник на підставі податкового повідомлення-рішення Євпаторійської об’єднаної державної податкової інспекції в Автономній Республіці Крим від 30.08.2002 № /0, яким до позивача застосовані фінансові санкції за порушення вимог Закону України „Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування й послуг”.

Відповідно до пункту 1.5 статті 1 Закону України “Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами і державними цільовими фондами”  положення цього Закону розповсюджуються лише на штрафні санкції, які застосовуються до платника податків у зв'язку з порушенням їм правил оподаткування, визначених відповідними законами.

Оскільки штрафні санкції застосовані до позивача не за порушення правил оподаткування, у відповідача не було законних підстав для розповсюдження на правовідносини з позивачем вимог Закону України «Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами і державними цільовими фондами»про винесення податкових вимог. Правовідносини стосовно порядку погашення боргу, який виник за результатами застосування фінансових санкцій за порушення вимог Закону України „Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування й послуг” регулюються саме цим Законом та Законом України „Про державну податкову службу в Україні”. Зазначеними Законами не передбачено надсилання податкових вимог у випадку несплати підприємствами визначених сум фінансових санкцій. Стягнення зазначених сум передбачається лише в судовому порядку. У зв'язку з викладеним немає підстав і для застосування Закону України «Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами і державними цільовими фондами»за аналогією закону, оскільки відповідні правовідносини регулюються Законом України „Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування й послуг” та Законом України „Про державну податкову службу в Україні”. Отже, перша податкова вимога від 05.06.2006 № 1/153 та друга податкова вимога від 11.07.2006 № 2/191 підлягають визнанню нечинними.

При вирішенні питання давності господарський суд Автономної Республіки Крим керувався положеннями Закону України «Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами і державними цільовими фондами», а саме, підпунктом 15.2.1 пункту 15.2 статті 15 зазначеного Закону, який передбачає, що борг може бути стягнений впродовж 1095 днів від дня виникнення боргу.

Оскільки питання давності не врегульовані ні Законом України „Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування й послуг” ні Законом України „Про державну податкову службу в Україні”, його врегулювання є необхідним для розгляду спору.

Відповідно до частини 7 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України у разі відсутності закону, що регулює відповідні правовідносини, суд застосовує закон, що регулює подібні правовідносини (аналогія закону). Законом, який у даному випадку регулює подібні правовідносини слід визнати Закон України «Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами і державними цільовими фондами», котрий також розповсюджується на публичні правовідносини, передбачає застосування фінансових санкцій та встановлює порядок їх стягнення до бюджету.

Господарський суд правомірно дійшов висновку, що датою виникнення боргу слід вважати дату граничного строку сплати за податковим повідомленням –рішенням Євпаторійською об’єднаною державною податковою інспекцією в Автономній Республіці Крим від 30.08.2002 № /0. Строк стягнення боргу за зазначеним податковим повідомленням –рішенням закінчився 16.09.2005. За цей період відповідач не звертався до суду з позовною заявою про стягнення податкового боргу, тому позовна вимога про спонукання відповідача про виключення з особливого рахунку позивача 2242,30 грн. фінансових санкцій та суми пені також підлягає задоволенню на підставі вищевикладених обставин.

З огляду на викладене, судова колегія дійшла висновку про те, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому постанова суду першої інстанції підлягає залишенню без змін, апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись статтями 195, пунктом 1 частини 1 статті 198, статтєю 200, пунктом 1 частини 1статті 205, статтями 206, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

1.  Апеляційну скаргу Сакської об'єднаної державної податкової інспекції в Автономній Республіці Крим від 17.01.2007 залишити без задоволення.

2. Постанову господарського суду Автономної Республіки Крим від 15.12.2006 у справі № 2-24/17538-2006 А залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом одного місяця після набрання нею законної сили.

Головуючий суддя                                        І.В. Черткова

Судді                                                                      К.В. Волков

Т.П. Фенько