ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

12.06.2007                                                             Справа  № 7/161-2007

за позовом Ужгородської міжрайонної державної податкової інспекції у Закарпатській області, м. Ужгород

до відповідача 18 окремого мостового загону 1 об’єднаного загону державної спеціальної служби транспорту (військова частина Т0300), м. Чоп

про примусове стягнення податкового боргу у сумі 119590,55 грн.,

від позивача  –Руденко Я.Г., представник по довіреності;

Суддя С.Швед

ВСТАНОВИВ:

Ужгородська міжрайонна державна податкова інспекція у Закарпатській області звернулася до суду з позовом про примусове стягнення з 18 окремого мостового загону 1 об’єднаного загону державної спеціальної служби транспорту (військова частина Т0300) податкового боргу у сумі 119590,55  грн.

Відповідно до п.п. 6.2.1. п. 6.2. ст. 6 Закону України „Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами” від 21.12.2000р. №2181-III (далі –Закон №2181-III) у разі коли платник податків не сплачує узгоджену суму податкового зобов'язання в установлені строки, податковий орган надсилає такому платнику податків податкові вимоги.

Податкова вимога повинна містити загальну суму податкового боргу та податком суми податкового боргу за кожним окремим, збором (п.п. 6.3.1. п. 6.3. ст. 6 Закону №2181-III .

Ухвалою суду про відкриття провадження у справі від 31.05.2007р. було зобов’язано позивача надати суду докази надіслання відповідачу податкових вимог щодо сплати спірного виду податкового боргу, який виник на підставі прийнятого Ужгородською МДПІ податкового повідомлення – рішення від 20.03.2007р. №108/23-0/33114148/3983 про визначення податкового зобов’язання по податку з власників транспортних засобів та інших самохідних машин у розмірі 119590,55 грн.

Позивачем вимоги ухвали суду від 31.05.2007р. не виконані, податкові вимоги про сплату податкового боргу по податку з власників транспортних засобів та інших самохідних машин не подані і, як з’ясовано у засіданні суду, відповідачу не надсилались.

Наявні у матеріалах справи податкові вимоги від 19.10.2006р. №1/301 та від 11.12.2006р. №2/354 не стосуються спірного виду  податкового боргу (податок з власників транспортних засобів), тому не можуть вважатися доказами, що свідчать про доведення до платника податків інформації про обов’язок добровільної сплати суми податкового зобов’язання у розмірі  119590,55  грн.

Відповідно до статті 3 Закону № 2181-ІІІ примусове стягнення податкового боргу в судовому порядку здійснюється за умови вжиття органом державної податкової служби всіх передбачених Законом № 2181-ІІІ заходів по добровільній сплаті боргу платником податків (надіслання податкових вимог тощо).

Таких доказів позивачем  по справі не надано

Згідно з частиною сьомою статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України  у   разі   відсутності   закону,   що  регулює  відповідні правовідносини, суд застосовує закон, що регулює подібні правовідносини (аналогія закону), а за відсутності такого закону суд виходить із конституційних принципів і загальних засад права (аналогія права).

Пунктом 5 частини першої статті 81 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що господарський суд залишає позов без розгляду, якщо позивач без поважних причин не подав витребувані господарським судом матеріали, необхідні для вирішення спору.

Таким чином, позов підлягає залишенню без розгляду на підставі   цієї правової норми ГПК України із застосуванням аналогії закону.

Після усунення обставин, що  зумовили  залишення  позову  без розгляду, позивач має право знову звернутися з ним до суду в загальному порядку.

На підставі викладеного, керуючись частиною сьомою статті 9, пунктом 1 частини першої статті 121 Кодексу адміністративного судочинства України та пунктом 5 частини першої статті 81 Господарського процесуального  кодексу України,

Суд  УХВАЛИВ:

Позов залишити без розгляду.

Суддя                                   С. Швед