ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

22 березня 2007 р.

№ 22/732

Вищий господарський суд  України у складі колегії суддів :

головуючий суддя

Ходаківська І.П.

судді

Данилова Т.Б.

Савенко Г.В.

розглянувши

касаційну скаргу

Закритого акціонерного товариства
"Гамалія"

на

постанову  від 05.12.2006р. Київського апеляційного
господарського суду

у справі

№
22/732  Господарського суду  міста Києва

за позовом

Товариства з обмеженою
відповідальністю "М.І.Б.С." тревел (M.I.B.S. trevel)

до

Закритого акціонерного товариства
"Гамалія"

про

стягнення 67885,56грн.

З участю представників :

позивача - Шишканов О.А., за
довіреністю

відповідача -Піхур О.В., за
довіреністю

ВСТАНОВИВ :

Рішенням Господарського суду міста Києва
від 30.12.2005р., яке залишене без змін постановою  від 05.12.2006р. Київського апеляційного
господарського суду, позов задоволено частково. Стягнуто з Закритого
акціонерного товариства "Гамалія" на користь Товариства з обмеженою
відповідальністю "М.І.Б.С." тревел
60421,98грн. основного боргу, 2 835,70грн. пені, 632,58грн. державного
мита та 118,00грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового
процесу. В іншій частині в позові відмовлено.

Закрите
акціонерне товариство "Гамалія" звернулося до Вищого господарського
суду України з касаційною скаргою, в якій просить скасувати  постанову
від 05.12.2006р. Київського апеляційного господарського суду та Рішенням
Господарського суду міста Києва від 30.12.2005р. у справі № 22/732 ,  а справу направити на новий розгляд до суду
першої інстанції .

Відповідно до розпорядження
Заступника голови Вищого господарського суду України від 22.03.2007р., у
зв'язку з відпусткою судді Першикова Є.В.,
розгляд справи здійснюється колегією суддів у наступному складі :
головуючий -Ходаківська І.П., судді -Данилова Т.Б., Савенко Г.В.

Розглянувши матеріали справи та
касаційної скарги, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин
справи правильність застосування судом норм матеріального та процесуального
права, колегія суддів вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню,
виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи,
29.03.2005 року між позивачем та відповідачем було укладено Агентську угоду №7,
відповідно до умов якої позивач доручив відповідачу здійснювати продаж
авіаперевезень на чартерні рейси, що здійснюються перевізниками згідно із
додатками до даної Агентської угоди,
тоді  як  відповідач
брав  на  себе
виконання такого доручення згідно з умовами даної Угоди.

29.03.2005  року
між  позивачем та відповідачем до
Агентської угоди  було укладено додаток №
1, відповідно до умов якого сторони погодили маршрут, розклад рейсів та їх
вартість.

Пунктом 1.1 Агентської угоди
зазначається, що додатки до цієї угоди є її невід'ємною складовою частиною.

Агентська  угода
та   додаток   № 1
до   неї   від
29.03.2005   містить   підписи Повноважних осіб обох сторін що
виступили суб'єктами в даному зобов'язанні.

Згідно з пунктом 3.4 Агентської
угоди, відповідач зобов'язаний проводити розрахунки з Позивачем за
авіаперевезення, перераховуючи їх вартість в узгодженому розмірі на
розрахунковий рахунок позивача в установленому даною Агентською угодою порядку.

Графік виконання та сума, що
підлягає сплаті визначена п.2 додатку № 1 Агентської угоди.

Відповідно до пункту 3 додатку № 1
Агентської угоди відповідач гарантує позивачеві своєчасну оплату в розмірі 100%
вартості блока-чартера не пізніше ніж за 5 днів до вильоту рейсу з пункту
відправлення.

Як встановлено попередніми судовими
інстанціями, відповідачем залишились не оплаченими місця у рейсах літаків на
загальну суму 60 421,98 грн., тоді як позивач зберігав для нього зазначені
місця у якості квоти на виконання прийнятих позивачем на себе зобов'язань за
Агентською угодою та додатком №1 до неї, який є невід'ємною частинної названої
угоди.

Колегія суддів зазначає, що
відповідно до ст. 193 ГК України, суб'єкти господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним
чином  відповідно  до
закону,   інших  правових
актів та договору.

Відповідно до п. 4 Додатку № 1 до
Агентської угоди, відмова від сплати відповідачем нереалізованих місць з блоку
після підписання угоди не припустима ні за яких обставин, за виключенням
форс-мажорних.

Оскільки відповідач свої договірні
зобов'язання по сплаті позивачу грошової суми у розмірі 60 421,98 грн. не
виконав, зазначену суму не сплатив у строк встановлений п. 3 додатку № 1 до
Агентської угоди, то заявлені позивачем позовні вимоги в частині стягнення
зазначеної вище суми основної заборгованості
правомірно  задоволені .

Також п. 6.6 Агентської угоди, у
разі порушення строків проведення розрахунків відповідач сплачує позивачу пеню,
що становить одну облікову ставку НБУ, діючу в період прострочення платежу.

Згідно ст. 549 ЦК України, пенею є
неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного
грошового  зобов'язання  за кожен день
прострочення  виконання.

Отже, відповідно до пункту 6.6
Агентської угоди, з відповідача правомірно стягнуто пеню у розмірі однієї
облікової ставки НБУ, за кожен день прострочення виконання своїх грошових
зобов'язань.

З огляду на вищевикладене,
оскаржувана постанова апеляційного суду відповідає вимогам матеріального та
процесуального права і підстав для її
скасування не вбачається.

Відповідно до  ст.ст.85, 111-5 Господарського процесуального
кодексу України в судовому засіданні за згодою сторін  оголошена
вступна   та резолютивна частини
постанови .

Керуючись, ст.ст.111-5,  111-9, 111-7, 111-11   Господарського процесуального кодексу
України,   Вищий господарський суд
України

ПОСТАНОВИВ
:

Касаційну скаргу Закритого
акціонерного товариства "Гамалія" залишити без задоволення.

Постанову  від 05.12.2006р. Київського апеляційного
господарського суду у справі №
22/732  Господарського суду  міста Києва
залишити без змін.

Головуючий    суддя
І.  Ходаківська

Судді                                                                                              Т.
Данилова

Г. Савенко