ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

23.04.07                                                                                           Справа  № 13/237

Львівський апеляційний господарський суд у складі колегії:

головуючого-судді                                                                                  Краєвської М.В.

суддів:                                                                                                         Давид Л.Л.

Мурської Х.В.

розглянувши апеляційну скаргу Українсько-чеського спільного підприємства “Карпати-Моравія” від 23.02.2007 р. № 31-02

на ухвалу Господарського суду Чернівецької області від 12.02.2007 р.

за скаргою Українсько-чеського спільного підприємства “Карпати-Моравія” на дії ДВС у Вижницькому районі Чернівецької області

у справі № 13/237

за позовом суб”єкта підприємницької діяльност-фізичної особи Горпіневича Андрія Андрійовича, смт.Попільня Попільнянського р-ну Житомирської обл.

до Українсько-чеського спільного підприємства “Карпати-Моравія”, м.Вижниця Чернівецької обл.

про стягнення 19 817, 96 грн. заборгованості за договором купівлі-продажу

За участю представників:

від стягувача –не з”явився;

від боржника –не з”явився;

від ДВС –не з”явився

Ухвалою Господарського суду Чернівецької області від 12.02.2007 р. у справі № 13/237 (суддя Миронюк С.О.) у задоволенні скарги Українсько-чеського спільного підприємства “Карпати-Моравія” на дії ДВС у Вижницькому районі Чернівецької області  відмовлено.

Ухвала суду мотивована тим, зокрема, що згідно з ст.24 Закону України “Про виконавче провадження” від 21.04.1999 р. № 606-ХІУ з наступними змінами та доповненнями (далі –Закон № 606-ХІУ) державний виконавець зобов'язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, постанова про відкриття виконавчого провадження від 22.01.2007 р. винесена державним виконавцем правомірно, так як на день її винесення він не знав, що рішення суду оскаржено 24.11.2006 р. (після закінчення десятиденного строку) в апеляційному порядку. Скаржником не подано суду доказів відновлення апеляційною інстанцією пропущеного строку для подання апеляційної скарги та не підтверджено тієї обставини, що апеляційна скарга прийнята до провадження та справу призначено до перегляду.

Боржник з даною ухвалою не погодився, подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу місцевого господарського суду скасувати, визнати недійсною постанову ДВС у Вижницькому районі Чернівецької області про відкриття виконавчого провадження від 22.01.2007 р. з підстав порушення норм процесуального права. Свої вимоги скаржник обгрунтовує тим, зокрема, що ухвалу про прийняття апеляційної скарги до провадження отримав тільки 15.02.2007 р., а суд цього не з”ясував; наказ № 13/237 від 23.11.2006 р. суперечить ст.116 ГПК України, зокрема, зокрема, виданий на підставі рішення Господарського суду Чернівецької області від 13.11.2006 р., яке не вступило в законну силу; наказ не відповідає вимогам, встановленим ст.19 Закону № 606-ХІУ; суд першої інстанції розглянув скаргу за відсутністю скаржника, який належним чином не був повідомлений про час і місце засідання суду.

Сторони та ДВС своїм конституційним правом на захист прав і охоронюваних законом інтересів не скористалися, явки повноважних представників у судове засідання не забезпечили, причини неявки не повідомили, хоча були належним чином повідомлені про час і місце розгляду апеляційної скарги, про що свідчать повернення поштових повідомлень з підписом про отримання ухвал (поштові повідомлення про вручення знаходяться в матеріалах справи).

Оскільки явка повноважних представників сторін і ДВС ухвалою суду апеляційної інстанції від 19.03.2007 р. була визнана необов”язковою, а на власний розсуд, що не перешкоджає розгляду апеляційної скарги по суті, то за таких обставин колегія суддів вважає за доцільне переглянути справу у відсутності представників сторін і ДВС за наявними у ній матеріалами відповідно до ст.75 ГПК України.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що рішенням Господарського суду Чернівецької області від 13.11.2006 р. у справі № 13/237 позов суб”єкта підприємницької діяльност-фізичної особи Горпіневича Андрія Андрійовича до Українсько-чеського спільного підприємства “Карпати-Моравія” про стягнення 19 817, 96 грн. за договором купівлі-продажу задоволено повністю, стягнуто з відповідача на користь позивача 18 000 грн. основного боргу, 557, 96 грн. 3 % річних, 1 260 грн. інфляційних втрат.

На виконання даного рішення 23.11.2006 р. видано наказ  № 13/237.

22.01.2007 р. відкрито виконавче провадження (а.с.8).

Розглянувши апеляційну скаргу, вивчивши матеріали справи, оцінивши наявні в ній докази, колегія Львівського апеляційного господарського суду вважає, що ухвалу Господарського суду Чернівецької області від 12.02.2007 р. у справі № 13/237 слід залишити без змін, а апеляційну скаргу Українсько-чеського спільного підприємства “Карпати-Моравія” - без задоволення.

При цьому колегія виходила з наступного.

Згідно з ч.ч.3, 4 ст.85 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його прийняття, а у разі, якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення, воно набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня підписання рішення, оформленого відповідно до статті 84 цього Кодексу.

У разі подання апеляційної скарги або внесення апеляційного подання рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційною інстанцією.

Як вбачається з матеріалів спарви, в останніх відсутній належний доказ про прийняття апеляційної скарги Українсько-чеського спільного підприємства “Карпати-Моравія” на рішення Господарського суду Чернівецької області від 13.11.2006 р.  до провадження. Таким є ухвала суду. Супровідний лист Господарського суду Чернівецької області свідчить лише про надсилання одержаної апеляційної скарги разом зі справою Львівському апеляційному господарському суду, а не про її прийняття до провадження, тому покликання апелянта з огляду на викладене не заслуговують на увагу.

Крім того, суд не може з власної ініціативи збирати докази, обов”язок доказування і подання доказів згідно з ст.33 ГПК України покладається на сторін, а не на суд. На останнього покладається обов”язок оцінити достатність доказового матеріалу та в межах цього поданого матеріалу прийняти відповідне рішення.

Згідно з ч.1 ст.401 Закону № 606-ХІУ виконавчий документ, прийнятий державним виконавцем до виконання, повертається до суду, який його видав, у разі відновлення судом строку для подання апеляційної скарги на рішення, за яким видано виконавчий документ та прийняття цієї апеляційної скарги до розгляду.

Відповідно до ст.24 Закону № 606-ХІУ державний виконавець зобов'язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, що і було зроблено. Наказ  № 13/237 від 23.11.2007 р. передано для примусового виконання до ДВС у Вижницькому районі Чернівецької області, яка 22.01.2007 р. відкрила виконавче провадження (а.с.8).

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для визнання постанови про відкриття виконавчого провадження недійсною, оскільки на день її винесення державний виконавець не знав, що рішення суду оскаржено 24.11.2006 р. (після закінчення десятиденного строку) в апеляційному порядку. Державний виконавець вчиняв виконавчі дії у встановлені законом строки та в межах наданих йому повноважень.

Згідно з ст.33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, що боржником зроблено не було. В матеріалах справи відсутні належні докази прийняття апеляційної скарги до провадження.

Покликання апелянта на порушення місцевим господарським судом норм процесуального права у зв”язку неповідомленням його про час і місце судового засідання є безпідставними та такими, що не заслуговують на увагу з огляду на наступне.

Розгляд справи судом за відсутності будь-якої із сторін, не повідомленої належним чином про час і місце засідання суду, є безумовною підставою для скасування рішення місцевого господарського суду. Проте, відповідач був повідомлений про час і місце проведення судового засідання, про що свідчить витяг з реєстру Господарського суду Чернівецької області (а.с.4). До повноважень господарських судів не віднесено встановлення фактичного місцезнаходження юридичних осіб або місця проживання фізичних осіб - учасників судового процесу на час вчинення тих чи інших процесуальних дій.

У разі нез”явлення представника відповідача за викликом господарського суду останній має право відкласти розгляд справи (ст.77 ГПК України), вжити заходів, передбачених пунктом 5 статті 83 ГПК України або статтею 90 ГПК України, чи прийняти рішення за відсутності цього представника (ст.75 ГПК України), таким правом і скористався господарський суд, розглянувши справу за наявними у ній матеріалами згідно з ст.75 ГПК України. Вищенаведене узгоджується з положеннями п.3.6 Роз”яснення президії Вищого арбітражного суду України від 18.09.1997 р. № 02-5/289 “Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України” з наступними змінами та доповненнями. Крім того, відповідно до ч.2 ст.121-1 ГПК України неявка боржника, стягувача, прокурора чи представника органу ДВС у судове засідання не є перешкодою для розгляду скарги.

Отже, з огляду на вище викладене, колегія Львівського апеляційного господарського суду вважає, що ухвала Господарського суду Чернівецької області відповідає матеріалам справи, грунтується на чинному законодавстві, доводи скаржника документально необгрунтовані, не базуються на законодавстві, що регулює дані правовідносини, а тому не визнаються такими, що можуть бути підставою для скасування  оскаржуваної ухвали.

Керуючись ст.ст.99, 101, 103, 105 ГПК України, Львівський апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Ухвалу Господарського суду Чернівецької області від 12.02.2007 р. у справі № 13/237 залишити без змін, а апеляційну скаргу Українсько-чеського спільного підприємства “Карпати-Моравія” - без задоволення.

2. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

3. Постанова може бути оскаржена в касаційному порядку.

4. Справу повернути в місцевий господарський суд.

Головуючий-суддя                                                                                                       М.В.Краєвська

Суддя                                                                                                        Л.Л.Давид

Суддя                                                                                                      Х.В.Мурська