ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД _________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

"24" квітня 2007 р.

Справа № 2-2345/2006р.

Одеський апеляційний господарський суд у складі колегії
суддів:

головуючого судді Мишкіної
М.А.

суддів Сидоренко М.В.

Таценко Н.Б.

при секретарі судового засідання Іоффе
С.Б.

за участю представників сторін:

від  позивача
-не з'явився;

від відповідачів:

ВАТ „Миколаївський річковий порт” -
не з'явився;

АСК
„Укррічфлот”- Гаврилюк В.М.;

ВАТ „Чернігівський річковий порт” -
не з'явився;

ВАТ „Дніпропетровський річковий
порт” - не з'явився;

ВАТ „Херсонський річковий порт”- не
з'явився;

ЗАТ „Запорізький річковий порт” -
не з'явився;

ОСОБА_1 - не з'явився

Сторони належним чином повідомлені
про час та місце судового засідання.

У судовому засіданні 24.04.2007р.
відповідно до ст. 77 ГПК України оголошено вступну та резолютивну частину постанови.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу Акціонерної судноплавної компанії
„Укррічфлот”

на ухвалу Заводського
районного суду м. Миколаєва від 30.05.2006р. про вжиття заходів
забезпечення позову

по справі
№ 2-2345/2006р.

за позовом ОСОБА_2

до
відповідачів: 1. ВАТ „Миколаївський річковий порт”;

2. Акціонерної
судноплавної компанії „Укррічфлот”;

3. ВАТ
„Чернігівський річковий порт”;

4. ВАТ „Дніпропетровський
річковий порт”;

5. ВАТ
„Херсонський річковий порт”;

6. ЗАТ
„Запорізький річковий порт”;

7. ОСОБА_1

про
виконання зобов'язань за договором

Встановив:

В травні 2006р. ОСОБА_2 звернувся
до Заводського районного суду м. Миколаєва з позовом до ВАТ „Миколаївський
річковий порт”, Акціонерної судноплавної компанії „Укррічфлот”, ВАТ
„Чернігівський річковий порт”, ВАТ „Дніпропетровський річковий порт”, ВАТ „Херсонський
річковий порт”, ЗАТ „Запорізький річковий порт”, ОСОБА_1 про зобов'язання АСК
„Укррічфлот” та ВАТ „Миколаївський річковий порт” виконати умови Договору
доручення та здійснити ініціювання скликання загальних зборів акціонерів з
питанням порядку денного: внесення змін до Статуту АСК „Укррічфлот” у формі ВАТ
в частині приведення у відповідність до вимог чинного законодавства п.8.6.11.,
п.8.12.4. „д”, п.8.13.3. „г”, п.8.14.2 та стягнути на користь позивача пеню у
розмірі подвійної облікової ставки НБУ від загальної суми договору за кожен
день прострочення виконання зобов'язань.

Одночасно з позовною заявою подано
заяву про забезпечення позову, в якій зазначено про можливе порушення прав та
охоронюваних законом інтересів позивача у випадку відчуження активу без
належного узгодження з акціонерами, що передбачено оспорюваними положеннями
установчих документів, та можливе розпорядження активами АСК „Укррічфлот” у
разі  неналежного виконання вимог
оскаржуваного Договору, що може привести до порушення прав та інтересів
акціонерів цієї компанії.

Ухвалою Заводського районного суду
м. Миколаєва від 30.05.2006р. відкрито провадження у справі № 2-2345/2006р.

Ухвалою Заводського райсуду м.
Миколаєва від 30.05.2006р. зазначену заяву про забезпечення позову задоволено:

-          накладено арешт на все нерухоме і
рухоме майно Акціонерної судноплавної компанії „Укррічфлот” де б воно не
знаходилось і у яких би осіб не перебувало чи обліковувалося в тому числі, але
не обмежуючись: Бюро технічної інвентаризації м. Києва, Запорізьке міське БТІ,
Бюро технічної інвентаризації м. Миколаєва, Бюро технічної інвентаризації м. Одеси, Бюро
технічної інвентаризації м. Херсона, Дніпропетровське міжміське БТІ КП,
Міжкомунальне підприємство Чернігівське БТІ;

-          зобов'язано Першу Київську державну
нотаріальну контору внести до Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів
нерухомого майна відомості про накладення арешту на всі об'єкти нерухомого
майна, що належать Акціонерній судноплавній компанії „Укррічфлот”;

-          заборонено до розгляду спору по суті
Акціонерній судноплавній компанії „Укррічфлот”, її посадовим особам, повіреним
особам та дочірнім підприємствам: ВАТ „Чернігівський річковий порт",  ВАТ „Дніпропетровський річковий порт",
ВАТ „Херсонський річковий порт”, ЗАТ „Запорізький річковий порт", ВАТ
„Миколаївський річковий порт" укладати угоди, що передбачають перехід
права власності в тому числі, але не обмежуючись: відчуження (купівлі-продажу,
дарування), уступки, міни нерухомого, рухомого майна, яке належить переліченим товариствам
на праві власності;

-          заборонено Інспекції Головного
державного реєстратору флоту України Міністерства транспорту України  приймати для розгляду та погодження  будь-які
документи  за  якими
здійснюється  перехід  права
власності від судновласника - Акціонерна судноплавна компанія
„Укррічфлот” на користь будь-яких інших юридичних чи фізичних осіб,  резидентів
чи  нерезидентів,   осіб
без  громадянства,   вносити
будь-які зміни до Державного суднового реєстру України, що стосуються
суднів, які зареєстровані в реєстрі АСК „Укррічфлот”;

-          заборонено капітанам морських портів:
ДП „Ізмаїльський морський торговельний порт”, ДП „Білгород-Дністровський
морський торговельний порт, ДП „Одеський морський торговельний порт" ,  ДП „Миколаївський морський торговельний
порт",   ДП „Херсонський морський
торговельний порт", ДП „Євпаторійський морський торговельний порт",
ДП „Севастопольський морський торговельний порт", ДП „Керченський морський
торговельний порт" ,  ДП  „Маріупольський морський торговельний
порт" проводити реєстрацію чи перереєстрацію   суднів,
що   належать   на
праві   власності   судновласнику  АСК „Укррічфлот” на користь інших осіб та
видавати цим особам свідоцтво про право власності на судно.

05.07.2006р. Дочірнє підприємство
„Миколаївський річковий порт АСК „Укррічфлот” (правонаступник ВАТ
„Миколаївський річковий порт”) та 11.07.2006р. АСК „Укррічфлот” звернулись до
суду першої інстанції з заявами про скасування забезпечувальних заходів з
мотивів відсутності необхідності вжиття заходів забезпечення вимог позивача
шляхом накладення арешту на все майно АСК „Укррічфлот” та заборони вчиняти щодо
майна будь-яких угод.

01.08.2006р. цивільна справа
№2-2345/2006р. за позовом ОСОБА_2 залишена без розгляду на підставі п.3 ст.207
ЦПК України.

Ухвалою
від цієї ж дати скасовано міри по забезпеченню позову, які були вжиті
ухвалою Заводського райсуду від 16.06.2006р., на задоволення клопотання
відповідача.

08.11.2006р. ухвалою Апеляційного
суду Миколаївської області відхилені апеляційні скарги АСК „Укррічфлот” та ВАТ
„Миколаївський річковий порт”, а ухвалу суду від 01.08.2006р. про залишення
позову без розгляду залишено без змін.

Апеляційним судом Миколаївської
області 08.11.2006р. винесено окрему ухвалу про виявленні порушення закону при
здійсненні судочинства суддею Ковалем В.І.

13.02.2007р. канцелярією
Заводського районного суду м. Миколаєва зареєстрована апеляційна скарга АСК
„Укррічфлот” на ухвалу суду від 30.05.2006р. про вжиття заходів забезпечення
позову, в якій скаржник просить зазначену ухвалу скасувати та відмовити
позивачу у задоволенні заяви про забезпечення позову. Одночасно скаржник
просить поновити АСК „Укррічфлот” строк для апеляційного оскарження.

Ухвалою від 22.03.2007р.
Апеляційний суд Миколаївської області поновив АСК „Укррічфлот” строк на
апеляційне оскарження ухвали Заводського районного суду м. Миколаєва, відмовив
у відкритті провадження за апеляційною скаргою
останнього та направив її разом з матеріалами справи до розгляду в
Одеський апеляційний господарський суд згідно з п.3 розділу ІІ Прикінцевих
положень Закону України „Про внесення змін до деяких законодавчих актів України
щодо визначення підсудності з питань приватизації та корпоративних спорів”.

Ухвалою від 04.04.2007р. вказана
апеляційна скарга прийнята до провадження Одеським апеляційним господарським
судом та її розгляд призначено на 24.04.2007р.

В засіданні суду апеляційної
інстанції представник АСК „Укррічфлот” підтримав апеляційну скаргу, пояснивши,
що оскаржувана ухвала як незаконна має бути скасована за наслідками
апеляційного провадження.

Незважаючи на належне повідомлення
про час і місце судового засідання, інші учасники судового процесу не
скористались своїм правом прийняти участь в засіданні суду апеляційної
інстанції.

Перевіривши матеріали справи,
заслухавши пояснення представника скаржника, колегія суддів вважає, що
апеляційна  скарга підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Умовою застосування заходів до
забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких
заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду у справі,
що визначено у ч.4 ст.151 ЦПК України.

Аналогічно з наведеним визначаються
умови застосування заходів до забезпечення позову і ст.66 ГПК України.

За змістом процесуальних норм (п.1
ч.1 ст. 152 ЦПК України) шляхом накладення арешту на майно, що належить
відповідачеві і знаходиться у нього або інших осіб, забезпечується позов
майнового характеру.

Розглядаючи заяву про забезпечення
позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на
підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами
дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання
можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог,
дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову,
який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним
вимогам.

При встановленні зазначеної
відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати
господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку
діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець.

Вирішуючи питання про забезпечення
позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб,
права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів.
Обмеження можливості господарюючого суб'єкта користуватися та розпоряджатися
власним майном іноді призводить до незворотних наслідків, що повинно
враховуватись судом.

Ухвала про забезпечення позову
постановляється в порядку, визначеному ст. 209 ЦПК (ст.86 ГПК України), і
повинна включати мотивувальну частину, де поряд із зазначенням мотивів, із яких
суд (суддя) дійшов висновку про обґрунтованість припущення про те, що невжиття
заходів забезпечення може в майбутньому утруднити чи зробити неможливим
виконання судового рішення, наводиться посилання на закон, яким суд керувався
при постановлені ухвали.

Викладена правова позиція наведена
у Постанові Пленума Верховного Суду України „Про практику застосування судами
цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення
позову” №9 від 22.12.2006р.

Вирішуючи питання про вжиття
заходів до забезпечення позову за заявою позивача ОСОБА_2, Заводський районний
суд м. Миколаєва не з'ясував наявність обставин, з якими закон пов'язує
обґрунтованість та необхідність застосування цих заходів, вжив заходів
забезпечення позову, які не є співрозмірними обсягу та змісту позовних вимог,
заборонив іншим особам, які не приймають участь у справі, вчиняти дії, що не
стосуються предмету спору, не врахував інтереси позивача та інших осіб, права
яких порушуються у зв'язку з застосуванням відповідних заходів.

В результаті цього Заводським
районним судом м. Миколаєва винесено 30.05.2006р. незаконну ухвалу про забезпечення
позову ОСОБА_2, яка є  втручанням суду у
господарську діяльність АСК „Укррічфлот”, що суперечить положенням ст.ст.6, 19,
41 Конституції України.

Враховуючи викладене, оскаржувана
ухвала підлягає скасуванню як незаконна та необґрунтована, а у задоволенні  клопотання позивача ОСОБА_2 про
забезпечення  позову слід відмовити у
зв'язку з його безпідставністю та недоведеністю необхідності застосування цих
заходів.

Колегія суддів не приймає до уваги
ухвалу Заводського районного суду м. Миколаєва від 01.08.2006р. (а.с.101) про
скасування мір по забезпеченню позову, що були застосовані ухвалою цього суду
від 16.06.2006р., як підставу вважати, що оскаржувана ухвала на момент подання
апеляційної скарги є нечинною, оскільки судом скасовані заходи згідно ухвали від
16.06.2006р., яка в матеріалах справи відсутня і судом взагалі не
постановлялась.

Керуючись ст.ст. 99, 101-106
Господарського процесуального кодексу України, п.2 розділу ІІ „Прикінцеві
положення” Закону України від 15.12.2006р. №483-V „Про внесення змін до деяких
законодавчих актів України щодо визначення підсудності з питань приватизації та
корпоративних спорів”, колегія суддів -

ПОСТАНОВИЛА:

1. Апеляційну скаргу Акціонерної
судноплавної компанії „Укррічфлот” задовольнити.

2. Ухвалу Заводського районного
суду м. Миколаєва від 30.05.2006р. по справі №2-2345/2006р. про забезпечення
позову -скасувати.

3. Відмовити ОСОБА_2 у задоволенні
заяви про забезпечення позову.

4. Справу №2-2345/2006р. повернути
до Заводського районного суду м. Миколаєва

Постанова в порядку ст. 105 ГПК
України набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанова суду апеляційної
інстанції може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого господарського
суду України.

Головуючий суддя:                                                                                  Мишкіна
М.А.

Судді:
Сидоренко М.В.

Таценко Н.Б.