ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

01.03.2007
Справа № А36/288

Дніпропетровський апеляційний
господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Кузнецової І.Л.,

суддів:  Чимбар Л.О.- доповідач, Швеця В.В.,

при секретарі: Гайдук Ю.А.,

за участю представників

від позивача: ОСОБА_1, свідоцтво
НОМЕР_1  від 04.04.95,

від відповідача: Збожинська О.О.,
дов. №4643/3/100 від 27.02.07,  Говорун
І.С. дов. №26978/10/100  від 07.11.06,

розглянувши  у
відкритому  судовому  засіданні
апеляційну  скаргу  суб"єкта підприємницької
діяльності-фізичної особиОСОБА_1,                        м. Кривий Ріг
Дніпропетровської області на постанову господарського суду Дніпропетровської
області від  05.10.06 р.   у
справі № А36/288,

за позовом  Центральної міжрайонної державної податкової
інспекції у                           м.
Кривому Розі, м. Кривий Ріг Дніпропетровської області,

до
суб"єкта
підприємницької діяльності- фізичної особиОСОБА_1, м. Кривий Ріг
Дніпропетровської області,

про  стягнення 49308 грн. 52 коп.,

ВСТАНОВИВ:

Постановою господарського суду
Дніпропетровської області від 05.10.06р. по справі № А36/288 (суддя Кожан М.П.)
позов  Центральної
міжрайонної державної податкової інспекції у м. Кривому Розі (далі- позивач)
задоволено: звернуто стягнення на активи суб”єкта підприємницької діяльності
фізичної особиОСОБА_1 (далі- відповідач) в рахунок погашення податкового боргу
з податку з доходів фізичних осіб у розмірі -49308 грн. 52 коп.

Не погодившись з постановою суду, відповідачем
було подано апеляційну скаргу, в якій просить цю постанову скасувати та
прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог повністю. В
апеляційній скарзі відповідач посилається на те, що вона, СПД ОСОБА_1 не була
повідомлена належним чином про час і місце розгляду справи, чим були порушені
її права, а також відповідач вказує, що податковий борг є безнадійним, оскільки
ДПІ пропущено граничний строк для стягнення податкового боргу, передбачений
п.15.2 ст. 15 Закону України “Про порядок погашення зобов”язань платників
податків перед бюджетами та державними цільовими фондами”.

Ухвалою Дніпропетровського
апеляційного господарського суду апеляційну скаргу було призначено до розгляду
на  25.01.07 р., зупинено до 01.03.2007
р.

Вислухав пояснення представників
сторін, дослідивши матеріали справи,
колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню по
наступним обставинам:

Суб”єкт підприємницької діяльності
фізична особа ОСОБА_1 зареєстрована розпорядженням виконавчого комітету
Саксаганської районної Ради народних депутатів.

Податковий борг відповідача в
розмірі 49 308,52 грн. виник в результаті несплати в установлені строки узгоджених
сум податкових зобов”язань, які виникли на підставі податкового
повідомлення-рішення НОМЕР_2 від 04.04.2003р., яке Центральною МДПІ у м.
Кривому Розі відповідачу було вручено 21.04.2003 року. З вказаної дати
податковий борг є узгодженим, оскільки податкове повідомлення-рішення
відповідачем не оскаржувалось.

Постановою господарського суду
позов задоволено і звернено стягнення на активи СПД-ФО ОСОБА_1 в розмірі
податкового боргу в сумі 49 308,52 грн.

Разом з тим господарським судом при
винесенні рішення не враховано положення п. 15.2 ст. 15 “Граничні строки
стягнення податкового боргу” Закону України № 2181 від 21.12.2000 року “Про
порядок погашення зобов”язань платників податків перед бюджетами та державними
цільовими фондами” (далі- Закон № 2181) де передбачено, що у разі коли
податкове зобов”язання було нараховане податковим органом до закінчення строку
давності визначеного у пункті 15.1 цієї стаття, податковий борг, що виник у
зв”язку з відмовою у самостійному погашенні податкового зобов”язання, може бути
стягнутий протягом наступних 1095 календарних днів від дня узгодження
податкового зобов”язання.

П. 15.1 ст. 15 Закону № 2181
передбачений лише один строк давності -строк не пізніше закінчення 1095 дня,
наступного за останнім днем граничного строку подання податкової декларації, а
у разі, коли така податкова декларація була надана пізніше, - за днем її
фактичного подання для нарахування податкового зобов”язання податковим органом.
Цей строк для винесення податкового повідомлення- рішення НОМЕР_2 від 04.04.2003
року Центральною МДПІ у м. Кривому Розі було дотримано.

П. 5.2 ст. 5 Закону № 2181
визначено, що податкове зобов”язання платника податків, нараховане контролюючим
органом відповідно до пунктів 4.2 та 4.3 статті 4 цього Закону, вважається
узгодженим у день отримання платником податків податкового повідомлення, за
винятком випадків, визначених підпунктом 5.2.2 цього пункту. Оскільки
результати вищенаведеної комплексної документальної перевірки відповідачем не
оскаржувались, то податкове зобов”язання, яке визначено у податковому
повідомленні-рішенні  НОМЕР_2 від
04.04.2003 року узгоджене 21.04.2003 року -у день отримання відповідачем
зазначеного податкового повідомлення -рішення, що не оспорюється господарським
судом.

Таким чином, граничний строк передбачений
п. 15.2 ст. 15 Закону № 2181 для задоволення господарським судом
Дніпропетровської області вимоги Центральної МДПІ у м. Кривому Розі про
стягнення податкового боргу за податковим повідомленням- рішенням від
04.04.2003 р. НОМЕР_2 на день подання позовної заяви, тобто 16.08.2006 року,
закінчився і отже задоволенню не підлягає.

Посилання  представника ДПІ на те, що положення про
застосування строку позовної давності застосовуються тільки за клопотанням
сторони, якого поданій справі не було,
апеляційною інстанцією не може прийнято до уваги, оскільки відповідач
належним чином про розгляд справи в суді першої інстанції не був повідомлений,
в апеляційній же скарзі наполягав на застосуванні строку позовної давності.
Враховуючи, що апеляційним судом перегляд справи здійснюється відповідно до ч.
ч.1,2 ст. 195 КАСУ в межах апеляційної скарги та неможливість заявити
клопотання про застосування строку позовної давності відповідачем при розгляді
судом першої інстанції з поважної причини, апеляційний суд вважає необхідним
застосувати при перегляді справи норми п.15.2 ст. 15 Закону України “Про
порядок погашення зобов”язань платників податків перед бюджетами та державними
цільовими фондами”.

За таких обставин постанова
господарського суду, як необгрунтована, підлягає скасуванню з відмовою в
задоволенні позову.

Керуючись  ст.
160, 167, 199, 202, 207 Кодексу адміністративного судочинства України,
апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу  суб"єкта підприємницької
діяльності-фізичної особиОСОБА_1, м. Кривий Ріг Дніпропетровської області
-задовольнити.

Постанову господарського суду
Дніпропетровської області   05.10.06 р.   у
справі № А36/288 скасувати.

У позові відмовити.

Постанова набирає законної
сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку
протягом одного місяця з дня складення в повному обсязі до Вищого
адміністративного суду України.

Головуючий
І.Л.Кузнецова

Судді:

Л.О.Чимбар

В.В.Швець