ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

"23" лютого 2007 р.                                                                              Справа № 307/15-06

Господарський суд Київської області у складі судді Рябцевої О.О. розглянувши справу

За позовом          товариства з обмеженою відповідальністю “Цукровий завод ім. Тараса Шевченка”, Київська обл., Тетіївський р-н, с. Денихівка

до           селянського фермерського господарства “Хмелівка”, Київська обл., Тетіївський р-н, с. Хмелівка

про           стягнення 1123,97 грн.

за участю представників:

від позивача: Складена Н.М. (дов. № 357 від 13.11.2006 р.);

від відповідача: не з’явився, про час і місце судового засідання повідомлений належним чином.

Обставини справи:

Товариство з обмеженою відповідальністю “Цукровий завод ім. Тараса Шевченка” (далі-позивач) звернулося до господарського суду Київської області з позовом до селянського фермерського господарства “Хмелівка” (далі-відповідач) про стягнення 1123,97 грн., з яких 1099,92 грн. заборгованість за Товар поставлений за накладними № 67 від 25.05.2004 р. та № 0081 від 18.08.2004 р. та 24,05 грн. 3% річних.

17.01.2007 р. від відповідача до суду надійшло клопотання в якому відповідач позов визнає та зобов’язується розрахуватися з позивачем до 01.09.2007 року.

Представник позивача в судове засідання 19.01.2007 р. не з’явився, хоча про час і місце судового засідання був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив.

В судовому засіданні 23.02.2007 р. був присутній представник позивача, який підтримав позовні вимоги.

В судові засідання 19.01.2007 р. та 23.02.2007 р. представник відповідача не з’явився, хоча про час і місце судових засідань був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши докази та оцінивши їх в сукупності, суд

ВСТАНОВИВ:

Товариством з обмеженою відповідальністю “Цукровий завод ім. Тараса Шевченка” було поставлено, а  селянським фермерським господарством “Хмелівка” було прийнято згідно з накладною № 67 від 25.05.2004 р. вапно на суму 288,27 грн.  та згідно з накладною № 0081 від 18.08.2004 р. дизпаливо на суму 4100 грн., а всього Товару на загальну суму 4388,27 грн.

Для отримання Товару відповідачем видані довіреності серії ЯЗВ № 554663 від 25.05.2004 р. та серії ЯЗВ № 554665 від 18.08.2004 р. на ім’я Титарчука М.В..

Відповідач за отриманий Товар з позивачем розрахувався частково. Заборгованість у сумі 1099,92 грн. за Товар отриманий за накладними № 67 від 25.05.2004 р.  та № 0081 від 18.08.2004 р. залишилася несплаченою.

За своєю правовою природою угода, яка відбулася між позивачем та Відповідачем, є угодою купівлі-продажу.

Статтею 655 Цивільного кодексу України встановлено, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

22.02.2006 р. позивачем на адресу відповідача надіслана вимога № 81 від 20.02.2006 р., яка отримана відповідачем 28.02.2006 р., з проханням сплатити 1099,92 грн. заборгованості.

Відповідно до ч. 2 ст. 530 Цивільного кодексу України якщо строк (термін) виконання боржником обов’язку не встановлений або визначений моментом пред’явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-якій час. Боржник повинен виконати такий обов’язок у семиденний строк від дня пред’явлення вимоги, якщо обов’язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Відповідач відповіді на вимогу не надав, оплату заборгованості не здійснив.

Згідно приписів статей 525, 526 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов’язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог –відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Оскільки заборгованість відповідача перед позивачем у сумі 1099,92 грн. за Товар поставлений за накладними № 67 від 25.05.2004 р. та № 0081 від 18.08.2004 р. на час прийняття рішення не погашена, розмір вказаної заборгованості відповідає фактичним обставинам справи, вимога позивача про стягнення з відповідача 1099,92 грн. підлягає задоволенню.

Також позивач просить стягнути з відповідача 24,05 грн. 3% річних, нарахованих за період з 10.03.2006 р. по 30.11.2006 р..

Відповідно до вимог статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Враховуючи, що розрахунок позивача є арифметично правильним, на підставі вказаних норм закону вимога позивача про стягнення з відповідача 24,05 грн. 3% річних, нарахованих за період з 10.03.2006 р. по 30.11.2006 р., визнається судом правомірною та такою, що підлягає задоволенню.

Витрати по сплаті державного мита та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу відповідно до статей 44, 49 ГПК України покладаються на відповідача.

Враховуючи викладене, керуючись статтею 124 Конституції України, статтями  44, 49, 78, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з селянського фермерського господарства “Хмелівка” (Київська обл., Тетіївський р-н, с. Хмелівка, код 30228280) на користь товариства з обмеженою відповідальністю “Цукровий завод ім. Тараса Шевченка” (09832, Київська обл., Тетіївський р-н, с. Денихівка, вул. Леніна, 2, код 31364379) 1099,92 грн. (одна тисяча дев’яносто дев’ять грн. 92коп.) заборгованості, 24,05 грн. (двадцять чотири грн. 05коп.) 3% річних, 102,00 грн. (сто дві грн. 00коп.) витрат по сплаті державного мита та 118,00 грн. (сто вісімнадцять грн. 00коп.) витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Суддя                                                                                Рябцева О.О.

Рішення підписано 26.02.2007 р.