СУД
СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.03.07                                                                                 Справа № 11/4

Суддя Москаленко М.О., розглянувши матеріали справи за позовом

Рубіжнянського казенного хімічного заводу «Зоря», м. Рубіжне Луганської області

до  Житлово - експлуатаційного підприємства №6, м. Рубіжне Луганської області

про стягнення 4093 грн. 15 коп.

за участю секретаря судового засідання Cумцової С.В.

в присутності представників сторін:

від позивача – Сергієнко Д.В., дор. № 218-26 від 03.01.2007

від відповідача –не прибув

в с т а н о в и в:

Суть спору:  позивачем  заявлено вимогу про стягнення з відповідача боргу у сумі  4000 грн. 00 коп. у зв»язку з невиконанням останнім зобов»язань за  договором сторін № 2260 від 10.11.2006  на виконання робіт, а також пені у сумі 93 грн. 15 коп. за несвоєчасне виконання грошових зобов»язань.

Дослідивши обставини справи, надані матеріали, вислухавши представника позивача, суд встановив таке.

10.11.2006  сторонами у справі було укладено договір № 2260 (надалі –договір), у відповідності з умовами якого  позивач (виконавець)  був зобов»язаний виконати роботи з демонтажу, ремонту, подальшого монтажу та пуско - налагодження насосного агрегату, а відповідач (замовник) був зобов»язаний  своєчасно прийняти виконані роботи та здійснити оплату протягом 5-ти банківських днів після підписання акту виконаних робіт.

За результатами виконання позивачем робіт  18.12.2006 сторонами без доповнень та зауважень підписаний акт здачі –приймання виконаних робіт, відповідачеві пред»явлено рахунок  № 1563 від 19.12.2006 на суму 4000 грн. 00 коп.

Оплата виконаних за договором робіт відповідачем здійснена не була.

Позивачем  наданий акт звірення  взаємних розрахунків від 05.03.2007, підписаний повноважними представниками сторін, у відповідності з яким  сума основного боргу відповідача за договором  № 2260 від 10.11.2006 складає 4000  грн.      00 коп.

Відповідачем суду наданий відзив № 109-23 від 28.02.2007 на позовну заяву, яким позов визнано у повному обсязі.

На підставі пункту 5.1 договору  та у відповідності із вимогами ст.ст. 230-232 Господарського кодексу України  позивачем за прострочення відповідачем грошового зобов»язання  нараховано пеню у загальній сумі 93 грн. 15 коп.

Згідно ч.5 ст. 78 Господарського процесуального кодексу України у разі визнання відповідачем позову господарський суд  приймає рішення про задоволення  позову за умови, що дії відповідача не суперечать законодавству та не порушують охоронюваних законом прав та інтересів інших осіб.

У відповідності із ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов»язання не допускається, зобов»язання має виконуватися належним чином, зокрема, відповідно до умов договору.

Із врахуванням викладеного вище позовні вимоги підтверджені матеріалами справи, відповідають фактичним обставинам, тому підлягають задоволенню у повному обсязі з віднесенням на відповідача судових витрат.

Відповідачем у справі заявлене клопотання про зменшення розміру пені, що заявлена до стягнення за позовом.

Зазначене клопотання обґрунтоване тим, що  Житлово - експлуатаціне підприємство №6 є комунальним підприємством та надає послуги населенню, а також наявністю у підприємства  великої дебіторської заборгованості.

У відповідності із ст. 233 Господарського кодексу України  суд має право зменшити розмір санкцій у разі, якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора.

Позивачем заявлено до стягнення 4000 грн. 00 коп. боргу та 93 грн. 15 коп. пені за порушення господарського зобов»язання.

Розмір штрафних санкцій у даному випадку не є неспіврозмірно великим порівняно із сумою основного боргу відповідача, тому суд вважає недоцільним зменшення розміру заявленої до стягнення відповідачем пені.

За таких обставин у задоволенні клопотання відповідача слід відмовити за необґрунтованістю.

Представником позивача  у судовому засіданні 22.03.2007 надано письмову заяву про забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно відповідача  у розмірі, рівному сумі  позовної заяви, а саме на окреме приміщення майстерень за інвентарним номером  300356, розташоване у м. Рубіжному.

В обґрунтування заяви позивачем надані постанови про відкриття виконавчих проваджень, а також лист начальника  Державної виконавчої служби у м. Рубіжному № 19905 від 26.12.2006  із відомостями щодо  кількості виконавчих проваджень, боржником у яких є  Житлово-експлуатаційне підприємство №6 – відповідач у даній справі. У цьому ж листі містяться відомості щодо  накладення державною виконавчою службою арешту на все рухоме та нерухоме майно відповідача у справі (постанова №323008/1-05 серія АА №169074 від 10.06.2005). Зазначеним листом позивачеві також було повідомлено про знаходження всього майна відповідача у податковій заставі.

Крім того, до заяви про забезпечення позову позивачем не додані докази того, що вартість майна, на яке слід накласти арешт, складає саме суму позову, а також докази того, що майстерні за інвентарним номером 300356 належать саме відповідачеві, майно, на яке слід накласти арешт, не конкретизоване.

Із врахуванням факту  накладення арешту на майно відповідача органом державної виконавчої служби, а також інших викладених вище обставин у задоволенні заяви позивача про накладення арешту на майно відповідача слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 525,526, 629, 837 Цивільного кодексу України,  ст. 233 Господарського кодексу України, ст.ст. 22, 49, 66, п.5 ст.78, ст.ст. 82,84,85 Господарського процесуального кодексу України, суд

у х в а л и в :

1.Позов задовольнити повністю.

2.Стягнути з Житлово –експлуатаційного підприємства №6, вул. Дзержинського, 4, м. Рубіжне Луганської області, код  31212512, розрахунковий рахунок 00945 у ФО «Промінвестбанк», МФО 304643, на користь Рубіжнянського  казенного хімічного заводу «Зоря», вул. Заводська, 1, м. Рубіжне Луганської області,  код 14308351, розрахунковий рахунок 0300 у АКІБ «УкрСиббанк», м. Харків, МФО 351005,  борг у  сумі 4000 грн. 00 коп., пеню у сумі 93 грн. 15 коп., витрати зі сплати державного мита у  сумі  102 грн. 00 коп., а також витрати на інформаційно –технічне забезпечення судового процесу у сумі 118 грн. 00 коп., видати наказ позивачу.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання, оформленого відповідно до ст. 84 Господарського процесуального кодексу України.

Дата підписання рішення –26.03.2007.

Суддя                                                                                           М.О. Москаленко