СЕВАСТОПОЛЬСЬКИЙ  АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ   СУД
Постанова

Іменем України

06 лютого 2007 року

Справа № 2-29/15927-2006

Севастопольський апеляційний
господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді                                                  Сотула
В.В.,

суддів                                                                      Гонтаря
В.І.,

Прокопанич Г.К.,

за участю представників сторін:

позивача:    Пірогов В.Є., дов. № 37 від
04.01.2007,

Бевзюк Н.П., дов. № 4531
від 05.12.2006

відповідача:
ОСОБА_1., суб'єкт підприємницької діяльності

розглянувши апеляційну скаргу
суб'єкта підприємницької діяльності
ОСОБА_1 на рішення господарського суду Автономної Республіки Крим
(суддя   Башилашвілі О.І.) від 14.11.2006
у справі № 2-29/15927-2006

за позовом           комунального підприємства
житлово-експлуатаційного об'єднання Центрального району міста Сімферополя

(вул. Кримських партизан,
13,Сімферополь,95013)

до
суб'єкта підприємницької діяльності
ОСОБА_1  (АДРЕСА_1)

про розірвання договору оренди та
виселення

ВСТАНОВИВ:

Рішенням
господарського суду АР Крим від 14.11.2006 у даній справі  позов комунального підприємства
житлово-експлуатаційного об'єднання Центрального району міста Сімферополя до
суб'єкта підприємницької діяльності ОСОБА_1 про розірвання  договору оренди  та виселення задоволено .

Договір оренди НОМЕР_1
нежитлового  приміщення,
розташованого  за адресою : АДРЕСА_2,
укладений між сторонами у справі, розірвано, відповідача  виселено із вказаних приміщень.

Не погодившись з рішенням
суду першої інстанції, відповідач звернувся з апеляційною скаргою, в якій
просить  скасувати даний судовий акт та
постановити нове рішення у справі, яким в задоволенні позовних вимог  відмовити.

Заявник апеляційної скарги  вважає, що судом неповно  з'ясовані
обставини, що мають  значення  для справи , доводи  позивача, які
їм не  були  доведені, визнані судом встановленими,
висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи.

Основний аргумент апеляційної скарги
полягає в тому, що суд  помилково  визнав акт від 08.06.2006, складений
позивачем, як належний і  достатній доказ  використання спірного приміщення всупереч
договору оренди і  зробив самостійний
висновок про те, що воно використовується не за цільовим призначенням.

Порушення норм матеріального права,
на думку відповідача, є безпідставне застосування судом норм статей  651 і 783 Цивільного кодексу України для
прийняття рішення про розірвання спірного
договору оренди, оскільки доказів істотного порушення його умов  і користування наймачем не- житловими
приміщеннями всупереч  договору позивачем
суду, в порушення  статті 33
Господарського  процесуального кодексу
України, надано не  було.

Порушенням  процесуального закону заявник апеляційної
скарги вважає невирішеність судом
питання прийняття або відмови в прийнятті до провадження суду зустрічної
позовної заяви суб'єкта підприємницької діяльності  ОСОБА_1
про спонукання продовжити спірний договір оренди і внести до нього
зміни, що суперечить вимогам статей 22, 60,62,63Господарського  процесуального кодексу України .

Розглянувши
матеріали справи повторно, в порядку статті 101 Господарського
процесуального  кодексу України, судова
колегія встановила наступне.

Як вбачається із матеріалів справи,
за договором оренди НОМЕР_2 КП житлово-експлуатаційного об'єднання Центрального
району м. Сімферополя передало, а
суб'єкт підприємницької діяльності
ОСОБА_1 прийняв  у строкове платне
користування нежитлові приміщення, загальною площею 70,10 кв.м., розташоване   у АДРЕСА_2.

Строк дії  договору був пролонгований і  встановлений додатковою угодою  від 25.12.2005  до 26.11.2006. (арк.с 4-5).

Відповідно до  пункту 1.3 додаткової угоди від 25.12.2005до
договору оренди, нежитлові приміщення
передаються  для організації
дозвілля дітей  та  юнаків у позаурочний час.

За наслідками перевірки цільового
використання орендованого приміщення, проведеної 08.06.2006 комісією КП ЖЕО
Центрального району м. Сімферополя, був складений акт (арк.с.43), згідно якого,
за твердженням позивача, орендоване приміщення використовувалось всупереч
договору, оскільки воно готується до розміщення майстерні по ремонту м'якої
меблі  на площі  57,0 кв.м.
та для комп'ютерного  центру на
площі 13,1 кв.м.

Вищевикладені обставини явились
підставою для звернення комунального підприємство житлово-експлуатаційного
об'єднання Центрального району міста Сімферополя,  на підставі статтей 526,529, 651 Цивільного
кодексу України, статей 18,26 Закону України „Про оренду державного та
комунального майна”,  з позовом до
господарського суду  АР Крим до
відповідача  про розірвання договору
оренди від 25.12.2005 та виселення орендаря
зі спірних приміщень.

Рішенням господарського суду від
14.11.2006 у даній справі позовні вимоги комунального  підприємства житлово -експлуатаційного  об'єднання Центрального району міста
Сімферополя були задоволенні на підставі статей 651, 783 Цивільного кодексу
України.

Дослідивши матеріали справи,
обговоривши доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення представників
сторін, судова колегія вважає, що
рішення суду підлягає скасуванню, виходячи із наступного.

Звертаючись до господарського суду з
позовом  про розірвання договору оренди і
виселення орендаря з спірних нежитлових приміщень, позивач вказував на  використання відповідачем  об'єкта оренди всупереч договору.

Згідно частини 2 статті 651
Цивільного кодексу України договір
може  бути змінено або розірвано
за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у
разі  істотного  порушення
договору другою  стороною  та в інших випадках,  встановлених договором або законом.

Відповідно до статті 18 Закону
України  „Про оренду державного та
комунального майна” та  пункту 5.1  додаткової угоди  від 25.12.2005 до договору орендиНОМЕР_2
орендар зобов'язаний використовувати об'єкт оренди за його цільовим
призначенням.

Згідно пункту 1.3 додаткової
угоди  від 25.12.2005 до договору  оренди, нежитлові приміщення  передаються
для організації дозвілля дітей
та  юнаків у позаурочний час.

В якості  доказу
неналежного виконання  договору
оренди позивач надав суду акт перевірки використання спірного приміщення від
08.06.2006 (арк.с.43), з якого вбачалось, що на день перевірки  приміщення готується  до
майстерні з ремонту  м'якої меблі
на площі  57,0 кв.м  і  для
комп'ютерного центру на площі 13,1 кв.м. Під час перевірки комп'ютери були
вимкнуті,  в майстерні ремонт не  здійснювався.
При цьому, в акті не вказано, які дії були здійснені  орендарем по підготовці орендованого  приміщення під розміщення майстерні по
ремонту м'якої меблі та як вони сприяли зміні
цільового призначення  об'єкта
оренди.

Таким чином, із вказаного акту не
слідує, що орендоване приміщення використовується  орендарем всупереч договору.

Інших  доказів нецільового  використання об'єкта оренди позивач, в
порядку статті 33 Господарського
процесуального кодексу України, не надав.

Оскільки факт неналежного виконання
відповідачем умов договору оренди в частині використання приміщень всупереч
умовам договору  матеріалами справи не
підтверджується, підстави для розірвання спірного договору  оренди і виселення орендаря із займаних
приміщень згідно   статей 651 і 783
Цивільного кодексу України і статті 26 Закону України „Про оренду  державного та комунального майна” відсутні.

Враховуючи вищевикладене, рішення
суду першої інстанції -підлягає скасуванню, з прийняттям нового рішення - про
відмову в задоволенні  заявлених вимог.

Керуючись статтями 101, 103
(пункт 2), 104 ( частина 1, пункти 1,3,4), 105 Господарського
процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу  суб'єкта підприємницької діяльності  ОСОБА_1
задовольнити.

Рішення господарського суду Автономної
Республіки Крим від 14.11.2006 у справі № 2-29/15927-2006  скасувати .

Прийняти нове рішення у справі.

У позові  комунального підприємства
житлово-експлуатаційного об'єднання Центрального району міста Сімферополя до
суб'єкта підприємницької діяльності ОСОБА_1
про розірвання  договору та
виселення  відмовити.

Головуючий суддя
В.В.Сотула

Судді
В.І.
Гонтар

Г.К. Прокопанич