ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
____________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М      У К Р А Ї Н И

17.01.2007                                                           Справа № 16/327-АП-06

Господарський суд Херсонської області у складі судді  Немченко Л.М. при секретарі Горголь О. М., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпровська торгово-промислова асоціація", м. Херсон

до Херсонської  міської  Ради, м. Херсон

про  визнання протиправним   рішення

за участю:

представників сторін

від  позивача: Корчма Ю. О. довіреність № 02-юр від 19 липня 2006р.- адвокат

від  відповідача: Бондарь А. В. довіреність № 09-8-12 від 10.01.06, Кириченко С. О. довіреність № 9-92-9/21 від 28.11.06 - депутат міської ради.

Товариство з обмеженою відповідальністю “Дніпровська торгово –промислова асоціація”  (позивач)  звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати протиправним та скасувати п.6 та п.6.5  рішення   5 сесії Херсонської міської   ради (відповідач)  № 111 від 26.09.06 “Про відмову в поновленні договорів оренди земельних ділянок, в наданні дозволу на розробку технічної документації із землеустрою щодо оформлення права землекористування, у перегляді розміру плати за земельні ділянки, у наданні в оренду земельних ділянок” в частині відмови позивачу у розробці технічної документації з землеустрою зі складанням державного акту на право власності на земельну ділянку площею 3,4781 га в районі турбази “Лілея”.

Відповідач позовні вимоги не визнав і вважає, що спірне рішення прийняте міською Радою відповідно до вимог чинного законодавства .

В судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частину постанови.

Розглянувши  матеріали справи, заслухавши представників сторін, суд

в с т а н о в и в:

Рішенням виконавчого комітету Херсонської міської ради № 234 від 17.06.99  було передано на утримання ТОВ “Дніпровській торгово-промисловій асоціації”  територію пляжу “Юність” та прилеглу до пляжу зелену зону згідно з викопіюванням з плану міста: під'їзд ні шляхи та дороги, автостоянку, громадський туалет, пам'ятник “Бронекатер”. В п.2 рішення визначені зобов'язання ТОВ “Дніпровській торгово-промисловій асоціації”  щодо утримання пляжу. За п.2.6 рішення позивачу було надано право оформити відведення земельної ділянки в постійне користування в установленому порядку

18.09.2000р. виконавчим комітетом Херсонської міської Ради було прийнято рішення № 374, на підставі якого було надано в постійне користування із земель запасу  ТОВ “Дніпровській торгово-промисловій асоціації” земельну ділянку площею 3,4781 га  на березі р. Дніпро в районі турбази “ Лілея” під розміщення пляжу “ Юність” із зоною відпочинку громадян.

На підставі вказаного рішення виконавчого комітету позивачу видано Державний акт на право постійного користування землею, про що здійснено відповідний запис в Книзі записів державних актів на право постійного користування землею за № 734

Для повного об'єктивного розгляду справи суд досліджував що за майно чи  майновий комплекс було передано позивачу на утримання за рішенням від 17.06.99 № 234.

Судом встановлено, що у міської Ради та його відділах і управліннях відсутні докази створення будь-коли майнового комплексу - пляж “Юність”. В управлінні комунальної власності облік майна, що було передане  на утримання позивачу не вівся. Зазначене випливає із відповіді управління комунальної власності на запит суду щодо  створення об'єкту комунальної власності –пляжу  “Юність”, якою управління не підтвердила факт створення такого об'єкту комунальної власності та обліку майна пляжу ( арк.141).

Із огляду на встановлені факти суд дійшов висновку, що при прийнятті рішень № 234 від 17.06.99 Херсонською міською Радою та виконавчим комітетом Херсонської міської Ради № 374 від 18.09.00 були перевищенні повноваження та було порушено  приписи ст.7, 19 ЗК України ( чинного на день винесення рішень) щодо права товариства з обмеженою відповідальністю отримувати земельні ділянки на праві постійного користування на цілі утримання майна, яке не мало статусу комунальної власності, а пляж який органами самоврядування та виконавчої влади ніколи не створювався. Також, порушено приписи чинних на день винесення рішень приписів цивільного законодавства, якими визначаються форми передачі майна (оренда, оперативне користування, власність, тощо).

При видачі  27.05.02 Державного акту на право постійного користування порушено приписи п.6 Перехідних положень Земельного кодексу України (чинного з 01.01.02) щодо оформлення права суб'єкту підприємницької діяльності  на постійне користування земельною ділянкою, що належить до земель комунальної власності.

Суд при розгляді позову за межі позовних вимог не виходить та не надає правову оцінку законності зазначеним рішенням, однак за виявленими порушеннями виносить окрему ухвалу .

Судом встановлено, що 17 липня 2006 року позивач звернувся до Херсонської міської ради з заявою про викуп земельної ділянки, яка знаходиться в постійному користуванні на підставі Державного акту № 734 від 27.05.02.

Відповідач виніс на розгляд заяву на засідання постійної комісії міської Ради з питань містобудування та регулювання земельних відносин. Згідно рішенням за протоколом № 17 від 29.08.06 зазначеної комісії було рекомендовано відмовити, оскільки ст.83 ЗК України до земель комунальної власності, які не можуть передаватись у приватну власність, належать землі загального користування населених    пунктів (майдани, вулиці, проїзди, шляхи, набережні, пляжі, парки, сквери. Бульвари, кладовища, місця знешкодження та утилізації відходів тощо)

Рішення   5 сесії Херсонської міської    ради ( відповідач)  № 111 від 26.09.06 “ Про відмову в поновленні договорів оренди земельних ділянок, в наданні дозволу на розробку технічної документації із землеустрою щодо оформлення права землекористування, у перегляді розміру плати за земельні ділянки, у наданні в оренду земельних ділянок” (п.6.5) відмовлено  позивачу у наданні дозволу на розробку технічної документації із землеустрою зі складання держаного акту власності на землю, оскільки відповідно до ст.83 ЗК України до земель комунальної власності, які не можуть передаватись у приватну власність, належать землі загального користування населених пунктів ( майдани, вулиці, проїзди, шляхи, набережні, пляжі, парки, сквери. Бульвари, кладовища, мі ця знешкодження та утилізації відходів тощо)

Позивач не погодився з зазначеним рішенням та оскаржив його до суду.

Відповідно до  Роз'яснень ВАС України “ Про деякі питання практики вирішення спорів, пов'язаних з визнанням недійсними актів державних чи інших органів” акт державного чи іншого органу –це юридична форма рішень цих органів, тобто офіційний письмовий документ, який породжує певні правові наслідки, спрямований на регулювання тих чи інших суспільних відносин і має обов'язковий характер для суб'єктів цих відносин. Підставами для визнання акта недійсним є невідповідність його вимогам чинного законодавства та/ або  визначеній  законом компетенції органу, який видав цей акт.

Обов'язковою умовою визнання  акта недійсним є також порушення, в зв”'зку з прийняттям відповідного акту прав та охоронюваних законом інтересів позивача у справі. Якщо за результатами розгляду справи факту порушення такого права не встановлено, у суду немає правових підстав задовольняти позовні вимоги.

При розгляді зазначеної справи суд досліджував вище перераховані підстави при наявності яких може бути визнано недійсним ( скасованим) акт ненормативного характеру.

Відповідно до п.4 ч.3 ст.129 Конституції України та ст.71 КАСУ кожна сторона повинна довести ті обставини на яких ґрунтуються її позовні вимоги.

Відповідно до ст.19 Конституції України  п.3 ст.24 Закону України “Про місцеве самоврядування в Україні” органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та  законами України.

Відповідно до ст. 59 Закону України “Про місцеве самоврядування в Україні” передбачено, що міська рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень. Рішення ради приймаються на її пленарному засіданні після більшістю депутатів від загального складу  Ради. На підставі зазначених рішень  у осіб, яких стосуються рішення, виникають цивільні права та обов'язки.

Система, засади організації та діяльності  органів місцевого самоврядування в Україні визначені законом України "Про місцеве самоврядування в Україні". За змістом статті 2 вказаного Закону місцеве самоврядування в Україні - це гарантоване державою право та реальна здатність територіальної громади самостійно або під відповідальність органів та посадових осіб місцевого самоврядування  вирішувати питання місцевого значення в межах Конституції і  законів України.

Повноваження сільських, селищних, міських Рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст встановлено ст.12 Земельного кодексу України ( чинного  з 01.01.02), відповідно до вимог якої, радам надано право розпорядження землями територіальних громад, зокрема, передачу земельних ділянок у користування із земель комунальної власності відповідно до Земельного кодексу.

Право розпорядження полягає в юридичній можливості власника  визначити фактичну або юридичну долю речі. Визначення фактичної долі речі полягає в змісті  фізичного змісту речі, в тому числі її знищення. Юридична доля речі може бути визначена шляхом передачі права власності іншій особі або шляхом відмови від права на річ.

Відповідно до ст.127 ЗК України органи державної влади та місцевого самоврядування відповідно до своїх повноважень здійснюють продаж земельних ділянок державної чи комунальної власності громадянам та юридичним особам, які мають право на набуття земельних ділянок у власність відповідно до цього Кодексу, крім викупу земельних ділянок, на яких розташовані об'єкти нерухомого майна, що є власністю покупців цих ділянок.

Відповідно до ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини на яких ґрунтуються її вимоги і заперечення.

В ході розгляду справи позивач не надав належні докази наявності на  спірній земельній ділянці нерухомого майна, що належить йому на праві власності, відповідно він не набув право викупу земельної ділянки.

Відповідно до ст.134 ЗК України земельні ділянки державної або комунальної власності, призначені для продажу суб'єктам підприємницької діяльності під забудову, підлягають продажу на конкурентних засадах ( земельні торги).

Поняття аукціону визначене чинним законодавством, як продаж майна, унаслідок якого його власником стає покупець, який погодився на ціну, що склалася в ході торгів

Із огляду наведених норм права, суд дійшов до висновку, що  спірне рішення міської Ради прийняте в межах своїх повноважень, оскільки органам  самоврядування надане право розпорядженням майном, що передбачає право передачі його в  оренду його продаж, або викуп. Крім того, спірне рішення прийняте відповідності до приписів чинного законодавства, яке передбачає, що продаж земельної ділянки  можливе тільки за умов продажу на конкурентних засадах, а  право на викуп земельної ділянки мають тільки особи - власники нерухомості на цих земельних ділянках. При таких обставинах суд не знайшов підстав для задоволення позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 94  158-163, п.6 Прикінцевих та перехідних положень Кодексу Адміністративного судочинства України, суд

постановив:

1. Відмовити в задоволенні позовних вимог.

Заява про апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 КАС України з дня складення в повному обсязі. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження. Апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя                                                                  Л.М. Немченко

Повний текс постанови  виготовлено

відповідно до ст.  163 КАС України                                                 22 січня 2007 р.