ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

17.04.07                                                                                           Справа№ 5/532-13/78А

Господарський суд Львівської області у складі головуючого судді Станька Л.Л.,   при секретарі Щигельській О.І., розглянув у відкритому судовому засіданні справу

за позовною заявою: ПП „СТОМА”, м.Львів

до відповідача: ДПІ у Франківському районі м.Львова, м.Львів

про скасування або визнання нечинними податкових повідомлень-рішень №19656/10/23-4 від 04.09.06р., №19656/10/23-4/1 від 23.11.06р., №19656/10/23-4/2 від 29.12.06р., №19656/10/23-4/3 від 27.02.07р., №27068/10/23-4 від 23.11.06р., №27065/10/23-4/3 від 27.02.07р. та рішення ДПІ від 08.11.06р. №25848/10/25-0 „Про результати розгляду первинної скарги”.

За участю представників сторін:

Від позивача: Балабанов О.В. –адвокат

Від відповідача: Чабан О.С. –ст.держ.податк.інсп.юр.відділу, Пилип”юк А.М. –гол.держ.податк.інсп.відділу супроводження справ в судах юр.управління ДПА у Львів.обл., Брезда О.І. –ст.держ.под.рев.-інсп. (без доручення)

Відкрито провадження у справі за позовом ПП „СТОМА”, м.Львів до ДПІ у Франківському районі м.Львова, м.Львів про скасування або визнання нечинними податкових повідомлень-рішень №19656/10/23-4 від 04.09.06р., №19656/10/23-4/1 від 23.11.06р., №19656/10/23-4/2 від 29.12.06р., №27068/10/23-4 від 23.11.06р. та рішення ДПІ від 08.11.06р. №25848/10/25-0 „Про результати розгляду первинної скарги”.

Заявою від 07.03.07р. №157-01 уточнено позовні вимоги і виражено прохання про  скасування або визнання нечинними податкових повідомлень-рішень №19656/10/23-4 від 04.09.06р., №19656/10/23-4/1 від 23.11.06р., №19656/10/23-4/2 від 29.12.06р., №19656/10/23-4/3 від 27.02.07р., №27068/10/23-4 від 23.11.06р., №27065/10/23-4/3 від 27.02.07р. та рішення ДПІ від 08.11.06р. №25848/10/25-0 „Про результати розгляду первинної скарги”.

З”ясовано:

позивачем вважається, що спірні податкові повідомлення-рішення та рішення ДПІ від 08.11.06р. №25848/10/25-0 „Про результати розгляду первинної скарги” підлягають скасуванню або визнанню нечинними, посилаючись на наступне:

при проведенні 18.08.2006 року невиїзної позапланової перевірки ПП «СТОМА»з питань правових відносин з ПП «РАЖ»за березень 2005 року безпідставно не було враховано того, що обставини таких правовідносин на момент перевірки вже були предметом дослідження працівниками ДПІ у Франківському районі м.Львова.

Так, не було враховано результатів тематичної документальної перевірки приватного підприємства «СТОМА»з питання правильності визначення податкового зобов'язання та податкового кредиту з податку на додану вартість за березень 2005 року, викладених в акті перевірки №1066 від 09.09.2005 року. Зокрема, в цьому акті перевірки від 09.09.2005 року було описано встановлення факт укладення договору між ПП «СТОМА»і ПП «РАЖ»за №Л-18/1 від 18.02.2005 року, факту відвантаження підприємством «РАЖ»для ПП «СТОМА»придбаного товару (друкарської машини офсетного друку), факт оплати підприємством «СТОМА»на користь ПП «РАЖ»за відвантажений товар в загальній сумі 340000,00 грн. (в т.ч. ПДВ 56666,67 грн.), факти виписки підприємством «РАЖ» підприємству «СТОМА» податкових накладних №472 від 02.03.2005 року на суму оплати (255000,00 грн., в т.ч. ПДВ 42500,00 грн.), №465 від 01.03.2005 року на суму оплати (75000,00 грн., в т.ч. ПДВ 12500,00 грн.) і №437 від 28.02.2005 року на суму оплати (10000,00 грн., в т.ч. ПДВ 1666,67 грн.), а також факт відображення підприємством «СТОМА»вказаних операцій в бухгалтерському обліку та податковій звітності і віднесення сум ПДВ від вказаних операцій до податкового кредиту підприємства. В п.п. 1 і 2 розділу V вказаного акту перевірки №1066 від 09.09.2005 року зазначено про те, що «при визначенні податкових зобов'язань підприємством «СТОМА»у березні 2005р. порушень не встановлено, при віднесенні до податкового кредиту у березні 2005 р. суми 79246,00 грн. порушень не встановлено». Крім того, при проведенні перевірки 18.08.2006 року, не було враховано і результатів планової виїзної документальної перевірки дотримання вимог податкового та валютного законодавства Приватного підприємства «СТОМА»за період з 01.07.2003 р. по 30.09.2005 р., зафіксованих в Акті такої перевірки №342/230/23568053 від 26.12.2005 року. Вказаним Актом перевірки від 26.12.2005 року, також не було встановлено порушень при визначенні податкових зобов'язань підприємством «СТОМА»у березні 2005 р. і при віднесенні до податкового кредиту у березні 2005 р. суми 79246,00 грн.

Наведені в акті перевірки від 18.08.2006 року мотиви, з яких приватному підприємству «СТОМА»було зменшено суму бюджетного відшкодування з податку на додану вартість у розмірі 56666,67 гри., позивачем вважається необгрунтованими і такими, що не відповідають чинному законодавству України, оскільки:

18 лютого 2005 року між приватним підприємством «СТОМА»і приватним підприємством «РАЖ»(м. Київ) укладено договір купівлі-продажу за №Л-18/1 друкарської машини офсетного друку вартістю 340000,00 грн. (в т.ч. ПДВ 56666,67 грн.), який набрав чинності в момент укладення і встановив обов'язок ПП «РАЖ»передати підприємству «СТОМА»вказаний в договорі товар, а також обов'язок ПП «СТОМА»оплатити підприємству «РАЖ»вартість цього товару шляхом попередньої оплати.

На виконання умов договору, безготівковим перерахунком приватне підприємство «СТОМА» здійснило повну оплату за придбання вказаної в договорі друкарської машини офсетного друку, що підтверджується платіжними дорученнями №58 від 28.02.2005 року на суму 7000,00 грн., №59 від 28.02.2005 року на суму 3000,00 грн., №62 від 01.03.2005 року на суму 75000,00 грн. і №64 від 02.03.2005 року на суму 255000,00 грн.

ПП «РАЖ», будучи зареєстрованим у встановленому порядку платником ПДВ, видано ПП «СТОМА»податкові накладні №437 від 28.02.2005 року на суму 10000,00 грн., в т.ч. ПДВ 1666,67 грн., №465 від 01.03.2005 року на суму 75000,00 грн., в т.ч. ПДВ 12500,00 грн., і №472 від 02.03.2005 року на суму 255000,00 грн., в т.ч. ПДВ 42500,00 грн.

10.03.2005 року ПП «РАЖ»передано ПП «СТОМА»визначену договором від 18.02.2005 року друкарську машину офсетного друку вартістю 340000,00 грн., в т.ч. ПДВ 56666,67 грн., що підтверджується, зокрема, видатковою накладною №Р-00151 від 10.03.2005 року і товарно-транспортною накладною серії ААЯ № 328902 від 11.03.2005 року. Факт передачі придбаного товару (в частині доставки і транспортування) підтверджується, зокрема, договором №1462 від 11.03.2005 року, укладеним між ПП «СТОМА»і транспортно-експедиційним підприємством ПТЕП «Автотранспекспедиція-інтер».

Наведені вище господарські операції було відображено в бухгалтерському обліку підприємства, про що свідчить Книга придбання товарів, зареєстрована в ДПІ у Франківському районі м.Львова 08.10.2003 року за №3191/1. Дані Книги придбання товарів підтверджуються первинними документами - податковими накладними, що підтверджується і актом перевірки від 18.08.2006 року.

За результатами звітного податкового періоду приватним підприємством «СТОМА»було подано декларацію з податку на додану вартість, в якій до податкового кредиту підприємства віднесено і суму ПДВ за березень 2005 року від господарських операцій з ПП «РАЖ», всього 56666,67 грн.

Відповідно до п.п. 7.4.1. п. 7.4. ст. 7 Закону України «Про податок на додану вартість», податковий кредит платника податку звітного періоду визначається виходячи із договірної (контрактної) вартості товарів та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою Законом, протягом такого звітного періоду у зв'язку з придбанням товарів з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку. Визначено також, що право платника податку на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Відповідно до п.п. 7.4.5. п. 7.4. ст. 7 вказаного Закону, не підлягають включенню до складу податкового кредиту суми сплаченого (нарахованого) податку у зв'язку з придбанням товарів, які не підтверджені податковими накладними чи митними деклараціями.

Враховуючи описані вище обставини, на думку позивача,  правовідносин між ПП «СТОМА»і ПП «РАЖ», а також те, що ПП «РАЖ», являючись зареєстрованим платником ПДВ, на виконання п.п. 7.2.1. п. 7.2. ст. 7 Закону України «Про податок на додану вартість» передано підприємству «СТОМА»податкові накладні №437 від 28.02.2005 року, №465 від 01.03.2005 року і №472 від 02.03.2005 року., складені у відповідності до вказаної норми Закону, - суми ПДВ, сплачені у зв'язку із придбанням друкарської машини офсетного друку вартістю 340000,00 грн., всього 56666,67 гри., підлягають включенню в склад податкового кредиту підприємства «СТОМА»за березень 2005 року.

Дата виникнення права приватного підприємства «СТОМА»на податковий кредит в загальній сумі 56666,67 грн. визначається по факту оплати за придбання друкарської машини офсетного друку вартістю 340000,00 грн. (списання коштів з розрахункового рахунку згідно платіжних доручень №58 від 28.02.2005 року на суму 7000,00 грн., №59 від 28.02.2005 року на суму 3000,00 грн., №62 від 01.03.2005 року на суму 75000,00 грн. і №64 від 02.03.2005 року на суму 255000,00 грн.

Враховуючи наведене, позивачем вважається, що ПП «СТОМА»правомірно зараховано до податкового кредиту з ПДВ за березень 2005 року суму сплаченого у зв'язку із придбанням у ПП «РАЖ»друкарської машини офсетного друку податку на додану вартість (всього 56666,67 грн.); дані, заявлені у податковій звітності підприємства за березень 2005 року ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку і вимогах чинного законодавства.

Щодо сумнівів ДПІ в реальності укладеного договору, позивачем вказується, що ні договір купівлі-продажу за №Л-18/1 друкарської машини офсетного друку вартістю 340000,00 грн. (в т.ч. ПДВ 56666,67 грн.), ні зобов'язання за цим договором, ні податкові накладні ПП «РАЖ»№437 від 28.02.2005 року, №465 від 01.03.2005 року і №472 від 02.03.2005 року, які в сукупності підтвердили право підприємства «СТОМА»на податковий кредит, не було визнано недійними в порядку, встановленому чинним законодавством України.

З метою отримання бюджетного відшкодування з ПДВ, на виконання п.п. 7.7.4. п. 7.7. ст. 7 Закону «Про податок на додану вартість»і правил Порядку відшкодування податку на додану вартість, затвердженого спільним Наказом ДПА України та ГУ Держказначейства України №209/72 від 02.07.1997 року, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 18.07.1997 року за №263/2067, приватним підприємством «СТОМА» було подано податкову декларацію із заявою про повернення суми бюджетного відшкодування.

Права платника податку, яким є приватне підприємство «СТОМА», як на включення сум сплаченого ПДВ до податкового кредиту за березень 2005 року, так і на бюджетне відшкодування частини від'ємного значення різниці між сумою податкового зобов'язання та сумою податкового кредиту (яка дорівнює сумі податку, фактично сплаченої ПП «СТОМА»підприємству «РАЖ»), розрахованого згідно п.п. 7.7.1. п. 7.7. ст. 7 спеціального Закону, з Державного бюджету, чітко визначені чинним Законом України «Про податок на додану вартість»(зокрема, п.п. 7.7.1. і 7.7.2. п. 7.7. ст. 7 Закону) і залежать від об'єктивних факторів і обставин, зазначених в Законі. Враховуючи наведене вище, позивачем вважається, що приватне підприємство «СТОМА»правомірно скористалося своїм правом на бюджетне відшкодування сплаченого ПДВ, що підтверджується, зокрема, і актом тематичної документальної перевірки підприємства від 09.09.2005 року.

Відповідачем позов заперечено з підстав, викладених у відзиві на позов.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін та оцінивши докази у їх сукупності, господарський суд відзначає наступне:

у відповідності до п.7.4 ст.7 Закону України "Про податок на додану вартість"  від 03.04.1997 року за № 168/97-ВР та Наказу ДПА України від 24.04.2003 року №196/ДКС "Щодо здійснення ефективного контролю за правомірністю відшкодування з бюджету сум податку на додану вартість юридичним особам", обов'язковим є проведення документальних перевірок декларацій з податку на додану вартість поданих платниками ПДВ. При цьому, в першу чергу документальній перевірці підлягають суми, заявлені до відшкодування на рахунок платника податку чи в рахунок погашення інших податків, зборів (обов'язкових платежів), які зараховуються в Державний бюджет України, потім - в рахунок майбутніх платежів.

Згідно п. 8.1 Наказу ДПА України від 24.04.2003 року №196/ДКС "Щодо здійснення ефективного контролю за правомірністю відшкодування з бюджету сум податку на додану вартість юридичним особам", обов'язковим є проведення документальних перевірок декларацій з податку на додану вартість поданих платниками ПДВ. При цьому, в першу чергу документальній перевірці підлягають суми, заявлені до відшкодування на рахунок платника податку чи в рахунок погашення інших податків, зборів (обов'язкових платежів), які зараховуються в Державний бюджет України, потім - в рахунок майбутніх платежів.

Пункт 8.3 Наказу встановив обов'язок ОДПС забезпечити в ході документальної перевірки заявленого до відшкодування ПДВ проведення зустрічних перевірок основних постачальників (до виробника чи імпортера товарів, робіт, послуг), при цьому обов'язковим перевіркам підлягають СПД, в яких платником податку, який перевіряється за місяць придбані товари (роботи, послуги), де суми ПДВ складають: 10 тис. грн.. і більше при заявленій до відшкодування сумі ПДВ до 200 тис. грн..; 20 тис. грн.. і більше при заявленій до відшкодування сумі ПДВ до 400 тис. грн..; 30 тис. грн.. і більше при заявленій до відшкодування сумі ПДВ до 1000 тис. грн..; 50 тис. грн.. і більше при заявленій до відшкодування сумі ПДВ до 1000 тис. грн.

Згідно з п.3.4 Порядку заповнення та подання податкової декларації по податку на додану вартість, затвердженого наказом Державної податкової адміністрації України від 30.05.97р. №166 (у редакції наказу Державної податкової адміністрації України від 18.04.01р. №170) платник податку самостійно обчислює суму податкового зобов”язання, яку зазначає у декларації. Дані, наведені у декларації, мають відповідати даним бухгалтерського обліку платника та даним книг податкового обліку.

Відповідно до ст.11 ЗУ “Про державну податкову службу в Україні”, органи державної податкової служби здійснюють, зокрема, перевірку бухгалтерськиї книг, звітів, кошторисів, декларацій.

Вищезазначені акти чітко передбачають те, що дані податкової декларації повинні бути перевірені щодо достовірності зазначених в них відомостей про суму податкового кредиту та суму податкового зобов'язання декларанта за відповідний податковий період.

Саме на підставі даних таких перевірок робляться висновки про те, чи має право підприємство на відшкодування сум ПДВ, який згідно з відповідною податковою декларацією платника податку підлягає відшкодуванню з державного бюджету.

В свою чергу, Закон України "Про податок на додану вартість" від 03.04.1997 року за № 168/97-ВР, зокрема п. п.7.4.5. п.7.7 ст.7, встановлює, що не дозволяється включення до податкового кредиту будь-яких витрат по сплаті податку, що не підтверджені податковими накладними чи митними деклараціями, а при імпорті робіт (послуг) - актом прийняття робіт (послуг). Частина друга вказаної норми передбачає правило, згідно з яким, у разі, коли на момент перевірки платника податку органом державної податкової служби суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними цим підпунктом документами, платник податку несе відповідальність у вигляді фінансових санкцій, установлених законодавством, нарахованих на суму податкового кредиту, не підтверджену зазначеними цим підпунктом документами.

Згідно п. п. 7.4.1 п.7.4 ст.7 Закону України "Про податок на додану вартість" від 03.04.1997 року за № 168/97-ВР, податковий кредит звітного періоду складається із сум податків, сплачених (нарахованих) платником податку у звітному періоді у зв'язку з придбанням товарів (робіт, послуг), вартість яких відноситься до складу валових витрат виробництва (обігу) та основних фондів чи нематеріальних активів, що підлягають амортизації. Податкова накладна є звітним податковим документом і одночасно розрахунковим документом, який підтверджує сплату платником податку певної суми ПДВ. Платники податку повинні зберігати податкові накладні протягом строку передбаченого законодавством для зобов'язань із сплати податків. Саме податкова накладна є тим документом, який свідчить про наявність однієї з подій, яка згідно п. п. 7.3.1 п.7.3 ст.7 Закону України "Про податок на додану вартість" від 03.04.1997 року за № 168/97-ВР, є підставою виникнення податкового кредиту: або дата зарахування коштів від покупця (замовника) на банківський рахунок платника податку як оплата товарів (робіт, послуг), що підлягають продажу, а у разі продажу товарів (робіт, послуг) за готівкові грошові кошти - дата їх оприбуткування в касі платника податку, а при відсутності такої - дата інкасації готівкових коштів у банківській установі, що обслуговує платника податку.

Документальною перевіркою встановлено, що, згідно направлених запитів щодо проведення зустрічних перевірок контрагентів позивача, приватне підприємство «РАЖ»не є виробником реалізованого підприємству «СТОМА»товару (друкарської машини офсетного друку), а також на те, що фінансово-господарські операції між ПП «РАЖ»і ТзОВ «АГРОБІЗНЕС»(заявлений постачальник вказаного вище товару підприємству «РАЖ») породжують сумніви щодо реальності таких операцій і реального існування товару, оскільки відсутнє джерело відшкодування, так як при проведенні зустрічних перевірок по ланцюгу не встановлено факт сплати ПДВ до Державного бюджету, а також про те, що ПП «СТОМА»безпідставно включено податкові накладні до податкового кредиту в березні 2005 року, безпідставно завищено податковий кредит на суму 56666,67грн., одночасно таким чином завищено бюджетне відшкодування з ПДВ за даний період на суму 56666,67 грн. Оскільки обірвано ланцюг та не встановлено виробника, ПП «СТОМА»втрачено право на отримання бюджетного відшкодування в сумі 56666,67 грн.

Згідно п.п.7.2.3 п.7.2 ст.7 Закону України „Про податок на додану вартість” №168/97-ВР, податкова накладна складається у момент виникнення податкових зобов’язань продавця у двох примірниках. Оригінали податкової накладної надаються покупцю, копія залишається у продавця товарів (робіт, послуг).

У пункті 1.8 ст.1 Закону України „Про податок на додану вартість” №168/97-ВР зазначено, що бюджетне відшкодування –це сума, що підлягає поверненню платнику податку з бюджету у зв’язку з надмірною сплатою податку на додану вартістьу випадках, визначених Законом.

Відповідно до п.п.7.4.1 п.7.4 ст.7 Закону України „Про податок на додану вартість” №168/97-ВР, податковий кредит звітного періоду складається із сум податків, сплачених (нарахованих) платником податку у звітному періоді у зв’язку з придбанням товарів (робіт, послуг), вартість яких відноситься до складу валових витрат виробництва (обігу) та основних фондів чи нематеріальних активів, що підлягають амортизації.

Згідно з п.п.7.7.5 п.7.7 ст.7 цього ж Закону суми податку на додану вартість зараховуються до Державного бюджету України та використовуються у першу чергу для бюджетного відшкодування податку на додану вартість згідно з цим Законом.

Вказані норми права встановлюють, що однією з обов’язкових підстав включення сум податку до податкового кредиту з податку на додану вартість, є сплата цих сум до Державного бюджету України.

Отже, включенню до податкового кредиту підлягають лише суми ПДВ, які сплачені до бюджету. Це випливає з самої суті податку, його основної функції – формування доходів Державного бюджету України (п.19 ст.1, ст.9 Бюджетного кодексу України), а також з поняття платника податку на додану вартість, як особи, яка зобов’язана здійснювати утримання та внесення до бюджету податку, що сплачується покупцем (п.1.3 ст.1 Закону України „Про податок на додану вартість” №168/97-ВР).

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.122-124,127,130,135,143,151-154,160,161,163,167 КАС України, суд, -

постановив:

1.В адміністративному позові відмовити повністю.

2.Строк і порядок набрання постановою законної сили та її оскарження здійснюються згідно вимог ст.ст.186 та 254 КАСУ.

Суддя