ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" квітня 2007 р.  о 15:58 годині              Справа № АС-16/83-07

вх. № 2175/1-16

Суддя господарського суду Харківської області Здоровко Л.М.

за участю секретаря судового засідання Федорова Т.О.

представників сторін :

позивача - Чала І.В., довіреність б/н від 01.02.2007 року;

відповідача - Никифорова К.М., заст. нач. відділу доходів за дорученням № 1305-03/01 від 10.04.2007 р.;

по справі за позовом  Приватного підприємства "Балмолоко - Регіон", м. Балаклія

до  Управління Пенсійного фонду України в Балаклійському районі, м. Балаклія

про визнання нечинною вимогу

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить визнати нечинною вимогу про сплату боргу №Ю-159 від 30.01.2007 р. винесену Управлінням пенсійного фонду України у Балаклійському районі Харківської області.

Свою вимогу пояснює тим, що  відповідно до Указу Президента України "Про спрощену систему оподаткування, обліку та звітності суб'єктів малого підприємництва", Закону України "Про систему оподаткування" та Закону України "Про спрощену систему оподаткування, обліку та звітності суб'єктів малого підприємництва"  суб'єкт малого підприємництва, який сплачує єдиний податок, не є платником збору на обов'язкове державне пенсійне страхування, а тому він не повинен сплачувати страхові внески. Позивач вважає, що оспорювана вимога винесена без врахування всіх обставин справи, діючого законодавства та підлягає скасуванню.

Відповідно п. 6 прикінцевих та перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України справа розглядається за правилами Кодексу адміністративного судочинства України (далі –КАС України ).

01.03.2007 року до канцелярії господарського суду Харківської області від відповідача надійшло заперечення на адміністративний позов, у якому відповідач позовні вимоги не визнає, вважає їх не обґрунтованими та безпідставними, оскільки Указ Президента України "Про спрощену систему оподаткування, обліку та звітності суб'єктів малого підприємництва" не розповсюджується на спірні правовідносини,  відносини по сплаті страхових внесків загальнообов'язкового державного пенсійного страхування регулюються спеціальним законодавством, зокрема Законом України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування". Згідно до  п. 4 ст. 18 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", страхові внески не включаються до складу податків, інших обов'язкових платежів, що складають систему оподаткування, і на ці внески не поширюється податкове законодавство. Таким чином, до правовідносин по сплаті страхових внесків не можна застовосувати закони України які визначають засади функціонування податкової системи.

У судовому засіданні представник позивача  позовні вимоги підтримує в повному обсязі  та прохає суд їх задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнає.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши надані сторонами докази, судом встановлено наступне.

Позивач, зареєстрований як платник  страхових внесків на загальнообов’язкове державне пенсійне страхування в управлінні  Пенсійного Фонду України в Балаклійському районі Харківської області, є платником єдиного  податку, що не заперечується сторонами.

30 січня 2007 року управлінням Пенсійного фонду України в Балаклійському районі Харківської області було проведено позапланову перевірку правильності обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України за період з 01.01.2004 р. по 20.01.2007 р. Приватного підприємства "Балмолоко -Регіон",  в ході якої було   виявлено   порушення відповідачем вимог  ст. ст. 17, 19, 20  Закону  України  "Про   загальнообов'язкове   державне пенсійне  страхування", а саме - не нараховувалися страхові внески за період січень-грудень 2004 року, квітень 2005 - грудень 2006 року та донараховано за цей період страхових внесків (32%, 32,3%, 31,8%) в сумі 125762,14 грн. та 673,38 грн. на фонд оплати працюючих інвалідів (4%). За  результатами перевірки складено акт N 13 від 30.01.2007  та  донараховано 126435,52  грн. внесків  на  загальнообов'язкове  державне пенсійне страхування, станом на 22.01.2007 р. встановлено заборгованість у сумі 109519,59 грн.

На підставі акту перевірки та відповідно до ст. 106 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" виставлено вимогу про сплату боргу № Ю-159 від 30.01.2007  року на суму 109519,59 грн..

Суд відхиляє посилання позивача на  неправомірність донарахування страхових внесків виходячи з наступного.

Порядок обчислення і сплати страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування підприємствами, установами, організаціями, громадянами до Пенсійного фонду України передбачено Законом України „Про загальнообов’язкове державне пенсійне страхування” та  „ Інструкцією про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове   державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України”.

Пунктом 1 статті 11 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" установлено, що загальнообов'язковому державному    пенсійному    страхуванню підлягають:

громадяни України,  іноземці  (якщо  інше  не  встановлено міжнародними  договорами,  згода  на  обов'язковість  яких  надана Верховною Радою України) та особи без громадянства,  які  працюють на підприємствах,  в установах, організаціях, створених відповідно до законодавства України,  незалежно  від  форми  власності,  виду діяльності   та   господарювання,   у   філіях,   представництвах, відділеннях та інших відокремлених підрозділах цих підприємств  та організацій,  в  об'єднаннях громадян, у фізичних осіб - суб'єктів підприємницької діяльності та інших осіб (включаючи  юридичних  та фізичних  осіб - суб'єктів підприємницької діяльності,  які обрали особливий  спосіб  оподаткування   (фіксований   податок,   єдиний податок,   фіксований   сільськогосподарський   податок,  придбали спеціальний  торговий  патент)  на   умовах   трудового   договору (контракту)   або   працюють   на   інших   умовах,   передбачених законодавством,  або виконують роботи на зазначених підприємствах, в  установах,  організаціях  чи  у  фізичних  осіб  за  договорами цивільно-правового характеру;

Відповідно ч.1 ст.14 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" страхувальниками цих осіб є роботодавці, а саме: підприємства, установи і організації,  створені відповідно до законодавства  України,  незалежно  від  форми   власності,   виду діяльності  та  господарювання,  об'єднання громадян,  профспілки, політичні партії (у тому числі філії,  представництва,  відділення та  інші відокремлені підрозділи зазначених підприємств,  установ, організацій,  об'єднань громадян,  профспілок,  політичних партій, які  мають  окремий  баланс  і  самостійно  ведуть  розрахунки  із застрахованими особами),  фізичні особи - суб'єкти підприємницької діяльності  та  інші особи (включаючи юридичних та фізичних осіб - суб'єктів підприємницької діяльності,  які обрали особливий спосіб оподаткування  (фіксований  податок,  єдиний  податок,  фіксований сільськогосподарський  податок,  придбали   спеціальний   торговий патент),   які   використовують  працю  фізичних  осіб  на  умовах трудового договору (контракту) або на інших  умовах,  передбачених законодавством,  або за договорами цивільно-правового характеру, - для осіб, зазначених у пунктах 1, 10, 15 статті 11 цього Закону; ч. 1 ст. 15 вищевказаного Закону передбачено, страхувальники є платниками страхових внесків до солідарної системи. Згідно п. 6 ч. 2 ст.17 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування"   страхувальник зобов'язаний нараховувати,  обчислювати  і  сплачувати  в   установлені строки та в повному обсязі страхові внески.

Відповідно до Закону України "Про Державний бюджет України на 2005 рік", Закону України "Про Державний бюджет України на 2006 рік", Закону України „Про загальнообов’язкове державне пенсійне страхування” розмір страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування для даної категорії осіб становить  32,3% (з 01.01.2006 року 31,8%).

Для роботодавця страхові внески до солідарної системи, згідно до ч.1 ст. 19    Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" нараховуються на суми фактичних витрат  на  оплату  праці (грошового  забезпечення)  працівників,  що  включають  витрати на виплату  основної  і  додаткової   заробітної   плати   та   інших заохочувальних   та   компенсаційних   виплат,   у  тому  числі  в натуральній  формі, які визначаються згідно з нормативно-правовими актами,  прийнятими  відповідно  до  Закону  України  "Про  оплату праці",  виплату  винагород  фізичним  особам   за виконання  робіт (послуг) за угодами цивільно-правового характеру, що підлягають обкладенню податком на доходи фізичних осіб, а також на суми оплати перших п'яти днів тимчасової непрацездатності,  яка здійснюється  за  рахунок  коштів  роботодавця,  та  допомоги   по тимчасовій непрацездатності.

Відповідно до ч.3, ч.4 та ч.6 ст.18 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", страхові  внески є цільовим загальнообов'язковим платежем, який  справляється  на   всій   території   України   в   порядку, встановленому цим Законом. Страхові  внески не включаються до складу податків,  інших обов'язкових платежів,  що складають систему оподаткування.  На ці внески не поширюється податкове законодавство. Законодавством  не   можуть   встановлюватися   пільги   з нарахування  та  сплати  страхових  внесків  або звільнення від їх сплати.

Частина 1 ст. 5 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" передбачає, цей Закон регулює відносини,  що виникають між суб'єктами системи загальнообов'язкового державного  пенсійного  страхування. Дія  інших  нормативно-правових  актів  може  поширюватися  на  ці відносини  лише  у  випадках,  передбачених  цим  Законом,  або  в частині, що не суперечить цьому Закону.

Ставки, механізм справляння та пільги щодо сплати збору на обов'язкове державне пенсійне страхування встановлені Законом України "Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування", яким разом із Законом України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" не встановлено такої пільги, як звільнення від сплати збору на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування для суб'єктів підприємницької діяльності, котрі перейшли на спрощену систему оподаткування.

Аналізуючи наведені правові норми, суд дійшов висновку, що страхові внески на загальнобов'язкове державне пенсійне страхування не входять до системи оподаткування, на них не поширюється податкове законодавство, іншим законодавством не можуть встановлюватися пільги з  нарахування та сплати страхових внесків або звільнення від їх сплати.

Таким чином відносини, що виникають між суб'єктами системи загальнообов'язкового державного  пенсійного  страхування регулюються Законом України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", а сфера дії "Про внесення змін до Декрету Кабінету Міністрів "Про прибутковий податок з громодян" та Закоу України "Про податок з доходів фізичних осіб", поширюється на податкові правовідносини.

Таким чином, беручи до уваги вище викладене суд відмовляє в задоволені позовних вимог, оскільки відповідно до ст. 2 КАС України вимога про сплату боргу №Ю-159 від 30.01.2007 р.  Управління пенсійного фонду України у Балаклійському районі Харківської області винесена на підставі, у межах повноважень відповідача та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано  обгрунтовано та неупереджено.

Відповідно ст. 94 КАС України судові витрати з відповідача не стягуються.

Керуючись 5, 14, 15,17, 18 ,19, 106 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", статтями  4, 8, 17, 50, 86, 87, 94, 138, 143,151-153, 157, 160- 163 , 186, п. 1, 2-1, 7 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України , суд Кодексу адміністративного судочинства України , суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні позову - відмовити.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо таку заяву не було подано.

Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у встановлений строк, постанова або ухвала суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення цього строку.

У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, то вважається, що постанова суду не набрала законної сили.

Заява про апеляційне оскарження та апеляційна скарга подаються до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення.

Заява про апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі - з дня складення в повному обсязі. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Повний текст постанови підписано 16.04.2007 року.

Суддя                                                                                            Здоровко Л.М.