СЕВАСТОПОЛЬСЬКИЙ  АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ   СУД
Ухвала

Іменем України

02 березня 2007 року

Справа № 2-19/8361.1-2006А

Севастопольський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді                                                  Волкова К.В.,

суддів                                                                      Фенько Т.П.,

Черткової І.В.,

секретар судового засідання                                        Василевська С.В.

за участю представників сторін:

позивача: Катеруше Олександр Миколайович, довіреність №26/05 від                                                         09.01.07;

відповідача: Придатько Олена Олександрівна, довіреність №6047/10/10-0 від                                         20.11.06;

розглянувши апеляційну скаргу Державної податкової інспекції в місті Євпаторії Автономної Республіки Крим на постанову господарського суду Автономної Республіки Крим (суддя  Мокрушин В.І.) від 21.11.2006 року у справі № 2-19/8361.1-2006А

за позовом           Відкритого акціонерного товариства "Будкомплекс" (вул. Будівельників, 5,Євпаторія,97400)

до           Державної податкової інспекції в місті Євпаторії Автономної Республіки Крим (вул. Дм. Ульянова, 2/40,Євпаторія,97416)

про визнання нечинними податкових повідомлень-рішень

ВСТАНОВИВ:

Відкрите акціонерне товариство "Будкомплекс" звернулось до господарського суду Автономної Республіки Крим з позовом про визнання нечинними податкових повідомлень-рішень Євпаторійської об'єднаної державної податкової інспекції в Автономній Республіці Крим №/1, №/1, №/3, №/3, № /3, №/3 про застосування штрафних санкцій на загальну суму 12760,83 грн. за несвоєчасну сплату сум узгоджених податкових зобов’язань.

Постановою господарського суду Автономної Республіки Крим (суддя  Мокрушин В.І.) від 21.11.2006 року у справі № 2-19/8361.1-2006А позов задоволено. Господарський суд першої інстанції виходив з того, що податковою інспекцією був пропущений строк давності для застосування штрафних санкцій, встановлений підпунктом 15.1.1 пунктом 15.1 статті 15 Закону України „Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами”.

Не погодившись з постановою суду, Державна податкова інспекція в місті Євпаторії Автономної Республіки Крим звернулась до Севастопольського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить постанову господарського суду першої інстанції скасувати, у задоволенні позову відмовити.

Апеляційна скарга мотивована тим, що строк давності 1095 днів, застосований судом першої інстанції, не розповсюджується на штрафні санкції за несвоєчасну сплату сум узгоджених податкових зобов’язань.

У судовому засіданні 27.02.2007 року представник податкової інспекції підтримав вимоги апеляційної скарги, представник позивача проти вимог апеляційної скарги заперечував та просив залишити без змін постанову суду першої інстанції.

Після оголошеної перерви 02.03.2007 року представники сторін не з’явились, про час та місце слухання справи повідомлені належним чином. Судова колегія вважає можливим закінчити розгляд спору за відсутністю представників сторін.

Переглянувши постанову суду першої інстанції відповідно до статті 195 Кодексу адміністративного судочинства України, судова колегія встановила наступне.

Євпаторійською об'єднаною державною податковою інспекцією в Автономній Республіці Крим 15.04.2005 року було проведено перевірку Відкритого акціонерного товариства "Будкомплекс" з питання своєчасності сплати узгоджених сум податкових зобов’язань за 2001 рік та за 2002-2004 роки. По результатах перевірки були складені акти від 15.04.2005 року №156/15-3 та №157/15-3.

Під час перевірки було встановлено порушення позивачем підпункту 5.3.1 пункту  5.3 статті 5 Закону України „Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами”, тобто несвоєчасна сплата узгоджених сум податкових зобов’язань.

На підставі актів перевірок податковим органом 19.09.2005 року були прийняті наступні податкові повідомлення-рішення:

-          №/1 про застосування штрафу в розмірі 20% у сумі 187,26 грн. за затримку на 55 календарних днів граничного строку сплати узгодженої суми податкового зобов'язання із збору за спеціальне водокористування в розмірі 936,29 грн.;

-          №/1 про застосування штрафу в розмірі 10% у сумі 187,05 грн. за затримку на 28 календарних днів граничного строку сплати узгодженої суми податкового зобов'язання із збору за спеціальне водокористування в розмірі 1870,50 грн.;

-          №/3 про застосування штрафу у розмірі 20 % у сумі 1014,90 грн. за затримку на 50 календарних днів граничного строку сплати узгодженої суми податкового зобов'язання з комунального податку у розмірі 5074,50 грн.;

-          №/3 про застосування штрафу у розмірі 20% у сумі 97,80 грн. за затримку на 48 календарних днів граничного строку сплати узгодженої суми податкового зобов'язання з земельного податку у розмірі 494,00 грн.;

-          №/3 про застосування штрафу у розмірі 50% у сумі 33149,95 грн. за затримку на 291 календарних днів граничного строку сплати узгодженої суми податкового зобов'язання з земельного податку у розмірі 66299,90 грн.;

-          №/3 про застосування штрафу у розмірі 20% у сумі 8088,51 грн. за затримку на 163 календарних днів граничного строку сплати узгодженої суми податкового зобов'язання з земельного податку у розмірі 25113,97 грн.

Зазначені податкові повідомлення-рішення оспорювались позивачем у судовому порядку лише в частині застосування штрафних санкцій в сумі 12760,83 грн., а саме: №/1 в сумі 124,22 грн., №/1 в сумі 76,85 грн., №/3 в сумі 1014,90 грн., №/3 в сумі 98,80 грн., № /3 в сумі 3357,55 грн., №/3 в сумі 8088,51 грн., оскільки сплинув строк для притягнення до відповідальності за порушення податкового законодавства у вказаній частині.

Вивчивши матеріали справи,  вислухавши представників сторін,  обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права та відповідність висновків суду обставинам справи, судова колегія не вбачає підстав для скасування оскаржуваної постанови суду першої інстанції у зв’язку з наступним.

В апеляційній скарзі відповідач не оспорює того факту, що ним було застосовано штрафні санкції після спливу строку у 1095 днів, але податковий орган вважає, що строк давності, встановлений підпунктом 15.1.1 пункту 15.1 статті 15 Закону України „Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами”, не розповсюджується на застосування штрафних санкції за порушення граничних строків сплати узгоджених сум податкових зобов’язань.

Проте, судова колегія не може погодитись з зазначеним висновком податкової інспекції та зазначає наступне.

Відповідно до підпункту 15.1.1 пункту 15.1 статті 15 Закону України „Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами” податковий орган має право самостійно визначити суму податкових зобов'язань платника податків у випадках, визначених цим Законом, не пізніше закінчення 1095 дня, наступного за останнім днем граничного строку подання податкової декларації, а у разі, коли така податкова декларація була надана пізніше, - за днем її фактичного подання. Якщо протягом зазначеного строку податковий орган не визначає суму податкових зобов'язань, платник податків вважається вільним від такого податкового зобов'язання, а спір стосовно такої декларації не підлягає розгляду в адміністративному або судовому порядку.

Пунктом 1.2 статті 1 Закону встановлено, що податкове зобов'язання - зобов'язання платника податків сплатити до бюджетів або державних цільових фондів відповідну суму коштів у порядку та у строки, визначені цим Законом або іншими законами України.

Згідно з підпунктом 17.1.7 пункту 17.1 статті 17 Закону у разі коли платник податків не сплачує узгоджену суму податкового зобов'язання протягом граничних строків, визначених цим Законом, такий платник податку зобов'язаний сплатити штраф.

При цьому пунктом 17.3 статті 17 Закону встановлено, що сплата (стягнення) штрафних санкцій, передбачених цією статтею, прирівнюється до сплати (стягнення) податку та оскарження їх сум.

Таким чином, судова колегія дійшла висновку, що застування податковою інспекцією штрафних санкцій на підставі підпункту 17.1.7 пункту 17.1 статті 17 Закону є по суті визначенням податкового зобов’язання, строк визначення якого встановлено у підпункті 15.1.1 пункту 15.1 статті 15 Закону та складає 1095 днів з дати, з якої платник податків повинен був виконати певне зобов’язання.

Враховуючи викладене, судова колегія не знаходить підстав для задоволення апеляційної скарги Державної податкової інспекції в місті Євпаторії Автономної Республіки Крим та вважає постанову суду першої інстанції такою, що підлягає залишенню без змін.

Керуючись статтею 195, пунктом 1 частини 1 статті 198, статтею 200, пунктом 1 частини 1 статті 205, статтями 206, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

1. Апеляційну скаргу Державної податкової інспекції в місті Євпаторії Автономної Республіки Крим залишити без задоволення.

2. Постанову господарського суду Автономної Республіки Крим від 21.11.2006 року у справі № 2-19/8361.1-2006А залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту оголошення.

Ухвалу може бути оскаржено протягом одного місяця до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя                                                            К.В. Волков

Судді                                                                                          Т.П. Фенько

І.В. Черткова