СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Незалежності, 1 тел. 71-81-84, факс 71-81-98
_________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

"29" травня 2007 р.
Справа №2/2717-А

За  позовом управління  Пенсійного фонду України у м. Хмельницькому

До приватного підприємця
ОСОБА_1 АДРЕСА_1

Хмельницького району

про стягнення 122грн.82коп.

Суддя   Т.В. Дячук

Представники  :

Від позивача
- Жиловська В.В. - представник по довіреності  №1653/07 від 25.04.2007р.

Від відповідача -не з'явився

Суть спору : Позивачем
заявлено вимоги  про стягнення з
відповідача 122грн.82коп. заборгованості по сплаті фіксованого розміру
страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування за 1
квартал 2005 року.

Представник позивача у судовому
засіданні позовні вимоги підтримав, обґрунтовуючи наданими в матеріали справи
доказами.

Відповідач, повідомлений належним
чином про розгляд справи, своїми процесуальними правами не скористався, відзив
на позов не подав, позовні вимоги по суті не оспорив та повноважного
представника в засідання суду не направив.

Розглядом   матеріалів
справи   встановлено   наступне:

Статтею 45 Закону України „Про
державний бюджет України на 2005 рік” №2285 від 23.12.2004 року встановлено
фіксований розмір страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування для фізичних осіб -суб'єктів підприємницької діяльності , які
обрали особливий спосіб оподаткування (фіксований податок, єдиний податок), та
членів сімей зазначених фізичних осіб, які беруть участь у провадженні ними
підприємницької діяльності, у розмірі мінімального страхового внеску,
визначеного Законом України „Про загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування".

Законом України „Про внесення змін
до Закону України „Про державний бюджет України на 2005 рік" та деяких
інших законодавчих актів" №2505-4 від 25.03.2005р. визначено, що сплата та
зарахування до бюджетів і державних цільових фондів сум єдиного та фіксованого
податку для суб'єктів малого підприємництва здійснюється в порядку та на
умовах, які діяли до ІНФОРМАЦІЯ_1 року. Зазначена норма набрала чинності з
31.03.2005 року.

За період з ІНФОРМАЦІЯ_1 року по
ІНФОРМАЦІЯ_2 року ОСОБА_1 АДРЕСА_1 Хмельницького району  як фізична особа -суб'єкт підприємницької
діяльності, яка обрала особливий спосіб оподаткування, відповідно до статті 45
Закону України „Про державний бюджет України на 2005 рік" №2285-4 від
23.12.2004 року (редакція якого була чинна до 31.03.2005 року) зобов'язана була
сплатити до Пенсійного фонду України фіксований розмір страхових внесків за
ІНФОРМАЦІЯ_3р.,  із розрахунку 83 грн.84
коп. на місяць (262 грн.*32%=83,84 грн.), та ІНФОРМАЦІЯ_4 року із розрахунку
81грн.14коп.

З 14 квітня 2006 р. набрав чинності
Закон України „Про вирішення питання щодо заборгованості суб'єктів
господарської діяльності, які застосовують особливі умови оподаткування, обліку
та звітності, у зв'язку з неперерозподілом Державним казначейством України
частини податків до ПФУ, фонду соціального страхування з тимчасової втрати
працездатності, Фонду соціального страхування на випадок безробіття протягом
2004 року -1 кварталу 2005 року” №3583 від 16.03.06р., який врегулював питання
сплати фіксованої ставки на рівні різниці між встановленою ставкою внеску - та
частиною єдиного або фіксованого податку, що не надійшли до Пенсійного фонду у
зв'язку з застосуванням Державним казначейством України норм діючого на той час
Закону України „Про державний бюджет України на 2005 рік" від 23.12.2004
року №2285-4.

Управлінням ПФУ у м. Хмельницькому
відповідно до п.33 ст.106 Закону, було пред'явлено до боржника вимогу про
сплату боргу від ІНФОРМАЦІЯ_5 р..НОМЕР_1 на суму 122 грн.82 коп., яку надіслано
на адресу боржника. Отримання відповідачем даної вимоги  підтверджується  повідомленням про вручення ІНФОРМАЦІЯ_6 р.

Досліджуючи   надані
докази   та   оцінюючи
їх   у   сукупності,
судом  до  уваги

приймається  наступне:

З 01 січня 2004 року набрав
чинності Закон України від 09.07.2003 р. №1058-4 „Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування” , яким передбачено перехід від системи пенсійного
забезпечення до системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування
і встановлення прямої залежності розмірів пенсій від страхового стажу й
заробітку, з якого були фактично обчислені та сплачені внески до Пенсійного
фонду. Відносини, що виникають між суб'єктами системи загальнообов'язкового
державного пенсійного страхування регулюються вищезазначеним Законом.
Положеннями ст.5 вказаного Закону встановлено, що визначення платників
страхових внесків, порядок нарахування, обчислення і сплати страхових внесків
регулюються виключно цим Законом.

Відповідно до п.5 ст.14 та п.1
ст.15 Закону страхувальниками та платниками страхових внесків є фізичні
особи-суб'єкти підприємницької діяльності, в тому числі ті, які обрали
особливий спосіб оподаткування (фіксований податок, єдиний податок, фіксований
сільськогосподарський податок, придбали спеціальний торговий патент), та члени
сімей зазначених фізичних осіб, які беруть участь у провадженні ними
підприємницької діяльності.

Згідно п.п. 4 та 6 пункту 2 статті
17 Закону №1058-4 від 09.07.2003 р. відповідач як страхувальник - фізична особа
-суб'єкт підприємницької діяльності зобов'язаний подавати звітність
територіальному органу Пенсійного фонду України у строки, в порядку та за
формою, встановленими Пенсійним фондом, а також зобов'язаний нараховувати,
обчислювати і сплачувати в установлені строки та в повному обсязі страхові
внески.

Відповідно до п.п. 4 пункту 8
Прикінцевих положень Закону №1058-4 фізичної особи -суб'єкти   підприємницької  діяльності,
які    обрали    особливий
спосіб   оподаткування            (фіксований податок, єдиний
податок, придбали спеціальний торговий патент), та члени сімей зазначених
фізичних осіб, які беруть участь у провадженні ними підприємницької діяльності,
на період дії законодавчих актів з питань особливого способу оподаткування,
сплачують страхові внески в порядку, визначеному цим Законом у фіксованому
розмірі.

Відповідно до статті 1 Закону
№1058-4 від 09.07.2003 року мінімальний страховий внесок - це сума коштів, що
визначається як добуток мінімального розміру заробітної плати на розмір
страхового внеску, встановлених законом на день отримання заробітної плати
(доходу).

Згідно п.п.8 п.3 ст. 106 Закону, у
разі, якщо страхувальник, який одержав вимогу органу Пенсійного фонду про
сплату недоїмки і протягом 10 робочих днів після її отримання не сплатив
зазначену у ній суму, то орган Пенсійного фонду звертається в установленому
законом порядку і подає вимогу про сплату недоїмки до відповідного підрозділу
державної виконавчої служби. Крім того, орган Пенсійного фонду також має право
звернутися до суду з позовом про стягнення недоїмки.

На підтвердження позовних вимог
позивачем  надано необхідні докази про
наявність заборгованості у відповідача та вжиття заходів її стягнення,
відповідно до вимог Закону України “Про загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування”  від 09.07.2003р.

Позовні вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості по
сплаті фіксованого розміру страхових внесків на загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування  у сумі
122грн.82коп.   відповідають чинному
законодавству та фактичним обставинам справи, обґрунтовані матеріалами справи
та підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст.6, 14, 71, 86, 94, 104, 105, 158-163, 167, 254-259, п.п.
3, 6-7 Розділу 7 „Прикінцеві та перехідні положення” Кодексу адміністративного
судочинства України, суд ,-

П О С Т А Н О
В И В :

Позов
управління  Пенсійного фонду
України у м. Хмельницькому  до приватного
підприємця ОСОБА_1 АДРЕСА_1 Хмельницького району про стягнення 122грн.82коп.
задоволити.

Стягнути з приватного підприємця
ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 Хмельницького району, код НОМЕР_2) на користь управління
Пенсійного фонду у м. Хмельницькому ( м. Хмельницький, вул. Театральна, 12, код
01526313) заборгованість по сплаті фіксованого розміру страхового внеску в сумі
122грн.82коп. (сто двадцять дві гривні 82 коп.)

Згідно ст.ст. 185-186 КАСУ сторони
та інші особи, які беруть участь у справі мають право оскаржити в апеляційному
порядку Постанову повністю або частково. Заява про апеляційне оскарження
подається протягом 10 днів з дня проголошення, апеляційна скарга подається
протягом 20 днів після подання заяви про апеляційне оскарження. Подаються до
Львівського апеляційного господарського суду через суд першої інстанції.

Згідно ст. 254 КАСУ Постанова, якщо
інше не встановлено КАСУ, набирає законної сили після закінчення строку подання
заяви про апеляційне оскарження, якщо таку заяву не було подано. Якщо було
подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у
строк, постанова або ухвала суду першої інстанції набирає законної сили після
закінчення цього строку. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо
його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду
справи.

Суддя

Віддрук.  прим. :

- до справи,

- позивачу,

- відповідачу.