ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.05.07
р.
Справа № 29/117пн

12 годин 00 хвилин, м. Донецьк,
вул.Артема157, нарадча кімната
Господарський суд Донецької області у складі  головуючого судді  Гаврищук Т.Г. при секретарі судового
засідання Пашко О.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом - Регіонального
відділення Фонду Державного майна України в Донецькій області м. Донецьк

до відповідача - Державної
податкової інспекції у Пролетарському районі м. Донецька

за участю третьої особи, яка не
заявляє самостійних вимог на предмет спору,
з боку позивача - ДВАТ “Шахта ім..60-річчя Радянської України” м.Донецьк

про зобов'язання прийняти рішення
про звільнення з податкової застави

за участю   представників сторін:

від позивача - Чернишова Т.В. -
юрисконсульт(за довір.)

від відповідача - Кирилюк Н.А. -
нач.юр.відділу  (за довір.)

від третьої особи - Тертишна
М.І.(за довір.)

Позивач, Регіональне відділення Фонду
Державного майна України в Донецькій області, звернувся до господарського суду
Донецької області з позовом до Державної податкової інспекції у  Пролетарському районі м. Донецька про
зобов'язання відповідача прийняти рішення
про звільнення з податкової застави державного майна - об'єкти
незавершеного будівництва - 2 поверхові одноквартирні котеджі №5 та №6, які
розташовані за адресою 83041 м.Донецьк, вул..Неверова, що знаходяться на
балансі ДВАТ “Шахта ім..60-річчя Радянської України” ДХК “Донвугілля” та не
увійшли до статутного фонду товариства в процесі корпоратизації.

Позовні вимоги позивачем обґрунтовані
тим, що наказом Фонду державного майна України від 07.04.98р. №688 до переліку
об'єктів незавершеного будівництва, що підлягають приватизації, включені
об'єкти незавершеного будівництва - 2 поверхові одноквартирні котеджі №5 та №6,
які розташовані за адресою 83041 м.Донецьк, вул..Неверова, що знаходяться на
балансі ДВАТ “Шахта ім..60-річчя Радянської України” ДХК “Донвугілля” та не
увійшли до статутного фонду товариства в процесі корпоратизації.Відповідно до
ст..7 Закону України “Про приватизацію державного майна” у процесі приватизації
державні органи приватизації здійснюють повноваження власника майна, тому з
моменту прийняття рішення щодо приватизації, управління спірним майном перейшло
до органу приватизації.Продаж такого майна здійснюється тільки шляхом
приватизації, відповідно до чинного законодавства про приватизацію, яке
передбачає, що кошти, отримані у результаті приватизації, зараховуються до
Державного бюджету України. Позивач зазначив, що спірне майно не увійшло до
статутного фонду ДВАТШахта ім..60-річчя Радянської України” ДХК “Донвугілля” ,
відноситься до державної власності і тому згідно до вимог п.1.7 ст.1, п.7.3.1
б) ст.7 Закону України "Про порядок погашення зобов'язань платників
податків перед бюджетами та державними цільовими фондами" не може
використовуватись як джерело погашення податкового боргу.

Відповідач проти позову заперечує з
посиланням на ті обставини, що Законом України “Про порядок погашення
зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими
фондами”  передбачені виключні підстави
зупинення податкової застави  стосовно
активів платника податків.Підставою для звільнення активів підприємства з-під
податкової застави та її виключення з державних реєстрів застав рухомого та
нерухомого майна є відповідний документ, що засвідчує  закінчення будь-якої  з подій, визначеної п.п. “а”-“ж” підпунктом
8.7.1 п. 8.7 ст.8 наведеного Закону. Відповідач зазначив, що п.п.8.2.2 ст.8
Закону України №2181-III від 21.12.2000р. встановлено, що право податкової
застави поширюється на будь-які активи
платника податків, які перебували в його власності(повному
господарському віданні) у день виникнення такого права.Відповідач вважає, що
якщо активи платника податків не перебували у власності або у повному
господарському віданні вже під час виникнення права на податкову заставу, то
такі активи і не знаходяться у податковій заставі та , як слідство, на них не
може бути застосовано інститут “зупинення права податкової застави”.

Ухвалою суду від 13.03.2007р. до
участі у справі в якості  третьої особи,
яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору,  з боку позивача, було залучено ДВАТ “Шахта
ім..60-річчя Радянської України” .

Третя особа надала пояснення, у
яких зазначила, що за даними бухгалтерського обліку на балансі підприємства
обліковуються  об”єкти незавершеного
будівництва, а саме:2-х поверхові одноквартирні котеджі №5 та №6, які
розташовані за адресою 83041 м.Донецьк, вул..Невєрова. Дані об”єкти не увійшли
до Статутного фонду підприємства, тому
не можуть бути об”єктом податкової застави.Третя особа зазначила, що у
відповідності до п.7.3.1 б) ст..7 Закону України “Про порядок погашення
зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами”
не можуть використовуватись як джерела погашення податкового боргу активи, які
належать на правах власності іншим особам, та знаходяться у тимчасовому
розпорядженні чи користуванні платника податків, у т.ч. майно, яке не увійшло
до Статутного фонду підприємства.

У судовому засіданні досліджені
надані сторонами, третьою особою письмові докази, що знаходяться в матеріалах
справи .

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши пояснення представників сторін, третьої особи та дослідивши письмові
докази, суд встановив:

ДВАТ “Шахта ім..60-річчя Радянської
України” є юридичною особою, включено до ЄДРПОУ за №00174705 та взятий на облік
платника податків у Державній податковій інспекції у Пролетарському районі
м.Донецька.

ДВАТ “Шахта ім..60-річчя Радянської
України” було засновано відповідно до наказу Міністерства  палива
та енергетики України від 28.06.96р. №309а шляхом  перетворення державного підприємства “Шахта
ім..60-річчя Радянської України”  у
державне відкрите акціонерне товариство відповідно до Указів Президента України
від 15.06.1993р. №210/93, від 07.02.1996р. №116, входило до складу ДХК
“Донвугілля” на правах дочірнього підприємства(наказ Мінвуглепрому України від
09.10.96р.) та вилучено із її складу відповідно до наказу МінпаливенергоУкраїни
№365, підпорядковане Міністерству палива та енергетики України.( п.1 Статуту ).

Відповідачем відповідно до п.6.2
ст.6 Закону України “Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед
бюджетами та державними цільовими фондами” України № 2181-ІІІ від 21.12.2000 р.
було надіслано ДВАТ “Шахта ім..60-річчя Радянської України” ДХК
“Донвугілля”  першу податкову вимогу від
05.07.2002р. №1/213 на суму податкового боргу 4963 грн. та другу податкову
вимогу від 23.09.2002р. №2/275 на суму податкового боргу 4820 грн.Наявність
податкового боргу третьою особою не заперечується.

Підпунктом 7.2.1 п.7.2 ст.7
наведеного Закону встановлено, що джерелами
погашення   податкового   боргу
платника податків за рішенням органу стягнення, які є виконавчими
документами, є будь-які активи платника податків (його філій, відділень, інших
відокремлених підрозділів) з урахуванням обмежень, визначених цим Законом, а
також іншими законами. Не  можуть  бути
використані  як  джерела
погашення податкового боргу платника податків за його самостійним
рішенням або за рішенням органу стягнення: б) активи,  які
належать на правах власності іншим особам та перебувають у тимчасовому
розпорядженні або користуванні платника податків (п.п. 7.3.1 п.7.3 ст.7 цього
Закону).

Згідно до п.8.1, п.8.2 ст.8 Закону
України № 2181-ІІІ від 21.12.2000 р. у разі несплати у встановлені строки суми
податкового зобов'язання,  активи
платника податків, що мають податковий борг, передаються в податкову заставу.
Право податкової  застави  виникає
згідно  із  законом та не потребує письмового оформлення.

За приписами  п.п. 8.2.2 пункту 8.2 статті 8 цього Закону
право податкової застави поширюється на будь-які види активів платника
податків, які перебували в його власності (повному господарському віданні) у
день виникнення такого права, а також на будь-які інші активи, на які платник
податків набуде прав власності у майбутньому, до моменту погашення його
податкових зобов'язань або податкового боргу.

На підставі Рішення Конституційного
суду N 2-рп/2005 від 24.03.2005р. положення наведеної норми визнане
неконституційним в частині поширення права податкової застави на будь-які види
активів платника податків без врахування суми його податкового боргу.

У розумінні п.1.7 ст.1 Закону України № 2181-ІІІ від 21.12.2000 р.
активи платника податків це - кошти, матеріальні та нематеріальні цінності, що
належать юридичній або фізичній особі за правом власності або повного
господарського відання.

Пунктом 3.1 Порядку застосування
податкової застави органами державної податкової служби, затв. наказом
Державної податкової  адміністрації
України
28.08.2001 за № 338, зареєстр. в Міністерстві  юстиції України 3 жовтня 2001р.                                       за N 857/6048,
встановлено, що за умови строку дії податкової застави більш як десять
календарних днів орган державної податкової служби зобов'язаний безоплатно
зареєструвати податкову заставу в державних реєстрах застав нерухомого майна.
Предметами податкової застави можуть бути: 1) рухоме та нерухоме майно, майнові
та немайнові права; 2) майно, яке відповідно до законодавства України може бути
відчужене заставодавцем та на яке може бути звернене стягнення; 3) майно, яке
стане власністю заставодавця після виникнення права податкової застави, у тому
числі продукція, плоди та інші прибутки (майбутній урожай, приплід худоби тощо)
( п.2.1 цього Порядку ).

На виконання наведених вище вимог
відповідачем  15.06.2002р. було зареєстровано
податкову заставу параметрами якої є : дата виникнення - 26.10.2001р., об”єкт
обтяження -  все рухоме майно та майнові
права, що засвідчується відповідним витягом з Державного реєстру обтяжень
рухомого майна, наданим 10.04.2007р. Донецьким міським приватним нотаріусом
ОСОБА_1.

З розшифровки об'єктів, які не
увійшли до статутного фонду шахти ім..60-річчя Радянської України  до п.14 акту оцінки вартості цілісного
майнового комплексу   вбачається, що   незавершене будівництво котеджів №5 та №6 по
вул..Невєрова не увійшли до статутного фонду
ДВАТ “Шахта ім..60-річчя Радянської України” .

Наказом Фонду державного майна
України від 07.04.98р. №688 наведені об”єкти були   включені до Переліку  об”єктів незавершеного будівництва державної
власності, що підлягають приватизації шляхом їх продажу на аукціоні або за
конкурсом.

Згідно до ст.7 Закону України  “Про приватизацію державного майна”  державну політику в сфері приватизації
здійснюють Фонд державного майна України, його регіональні відділення та
представництва у районах і містах, органи приватизації в Автономній Республіці
Крим, що становлять єдину систему державних органів приватизації в Україні.

Пунктом 3. ст.7 цього Закону  встановлено, що повноваження власника
державного майна  у  процесі приватизації здійснюють державні
органи приватизації  .

Регіональним відділенням Фонду
Державного майна України по Донецькій області 28.12.2004р. прийнято накази
№1934 та №1936 про приватизацію об”єктів незавершеного будівництва, а саме:2-х
поверхових одноквартирних котеджів №5 та №6, які розташовані за адресою 83041
м.Донецьк, вул..Невєрова, що знаходяться на балансі           ДВАТ “Шахта ім..60-річчя Радянської
України” ДХК “Донвугілля” . Наказами від 20.10.2005р. №1444 та №1457 прийнято
рішення про їх продаж  на аукціоні за
методом зниження ціни лота.  Наказами
позивача від 14.12.2005р. .№1754 і №1755 та від 22.09.2006р..№1428 і №1429 був
визначений спосіб приватизації наведених об'єктів шляхом продажу під розбирання
на аукціоні та  були виставлені для
продажу під розбирання на аукціоні за методом зниження ціни лота.  Наказами від 06.11.2006р. №1640 та №1641
відносно спірного майна прийнято рішення про проведення аукціону . Наказом від
10.11.2006р. №1651 затверджено протокол аукціону стосовно котеджу №5 та
прийнято рішення про укладання договору купівлі-продажу з переможцем аукціону
ОСОБА_2.

З викладеного вбачається, що
відносно спірного майна повноваження власника здійснює позивач, і це майно не
підпадає під поняття активів платника податків
у розумінні п.1.7 ст.1 Закону України №2181-III від 21.12.2000р.

Слід також зазначити, що згідно до
ст. 177 Цивільного кодексу України об'єктами цивільних прав є речі, у тому
числі гроші та цінні папери, інше майно, майнові права, результати робіт,
послуги, результати інтелектуальної, творчої діяльності, інформація, а також
інші матеріальні і нематеріальні блага.Статтею 190 наведеного Кодексу
встановлено, що майном як особливим об'єктом вважаються окрема річ, сукупність
речей, а також майнові права та обов'язки.

За приписами ст.331 цього Кодексу право
власності на новостворене  нерухоме  майно
(житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення
будівництва (створення майна).. До
завершення   будівництва   (створення
майна)   особа вважається
власником матеріалів, обладнання тощо, які були використані в процесі цього
будівництва (створення майна).

З урахуванням вищевикладеного, суд
вважає, що позивач не довів знаходження спірного майна у податковій заставі .

Відповідно до ст..37  Закону України “Про забезпечення вимог
кредиторів  та реєстрацію обтяжень” від
18 листопада 2003 року N 1255-IV податкова застава належить до публічних
обтяжень. Статтею 38 цього Закону визначені права за публічним обтяженням,
зокрема встановлено, що при публічному обтяженні обтяжувачем є уповноважений
орган. Права і обов'язки суб'єктів публічного обтяження встановлюються законом.

За приписами п.п.8.7.1 п.8.7 ст.8
Закону України "Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед
бюджетами та державними цільовими фондами" активи  платника
податків  звільняються  з податкової застави з дня:  а) отримання податковим органом копії
платіжного документа, завіреного обслуговуючим банком, що засвідчує факт
перерахування до  бюджету повної суми
податкового зобов'язання; б) визнання податкового боргу безнадійним, у тому
числі внаслідок ліквідації платника податків як юридичної особи чи у зв'язку з
недостатністю майна особи, оголошеної банкрутом; г) закінчення строків позовної
давності щодо такого податкового боргу;
д) отримання податковим органом договору поруки на повну суму
податкового боргу платника податків або інших видів його забезпечення,
передбачених податковим законодавством;
е) прийняття рішення про арешт активів платника податків - на строк дії
такого арешту;   є) отримання платником
податків рішення відповідного органу про скасування раніше прийнятих рішень
щодо нарахування суми податкового зобов'язання або його частини (пені та
штрафних санкцій) внаслідок проведення процедури адміністративного або судового
оскарження; ж) прийняття податковим органом рішення про розстрочення,
відстрочення суми податкових зобов'язань (крім податкового боргу) або
досягнення податкового компромісу у разі коли умови, визначені в рішенні про
розстрочення, відстрочення або податковий компроміс, передбачають зупинення
права податкової застави;  з) прийняття
окремого рішення судом у межах процедур, визначених законодавством з питань
банкрутства.

Підставою   для
звільнення   активів   підприємства   з-під податкової застави та її виключення з
державних реєстрів застав рухомого або нерухомого майна є відповідний документ,
що засвідчує закінчення будь-якої з подій, визначених підпунктами "а"
- "ж" підпункту 8.7.1 цього пункту. Перелік відповідних документів
визначається за правилами, встановленими Кабінетом Міністрів України.

Позивач не надав доказів, що
засвідчують наявність наведених вище обставин.

Статтею 19 Конституції України
встановлено, що  органи державної влади
та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на
підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

За правилами п.1 ст.71 Кодексу
адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Суд вважає, що позивач в
даному випадку  не довів знаходження
спірного майна у податковій заставі  та  наявність обставин, на підставі яких чинне
законодавство передбачає звільнення активів
платника  податків з податкової
застави .За таких обставин, вимоги позивача задоволенню не підлягають.

На підставі вищевикладеного,
керуючись ст.1,8 Закону України №2181-ІІІ від 21.12.2000р. “Про порядок
погашення зобов”язань платників податків перед бюджетами та державними
цільовими фондами”, ст.7 Закону України “ Про приватизацію державного майна”
,ст.. 37,38 Закону України “Про забезпечення вимог кредиторів  та реєстрацію обтяжень” та
ст.ст.17-20,69-72,86,94,158-163, 167,185,186,254, п.6,7 розділу V11 Прикінцевих
та перехідних положень  Кодексу
адміністративного судочинства України, господарський суд,

ПОСТАНОВИВ :

Відмовити у задоволенні позову
Регіонального відділення Фонду Державного майна України в Донецькій області до
Державної податкової інспекції у  Пролетарському
районі м.Донецька про зобов'язання прийняти рішення  про звільнення з податкової застави
державного майна - об'єкти незавершеного будівництва - 2 поверхові
одноквартирні котеджі №5 та №6, які розташовані за адресою 83041 м.Донецьк,
вул..Неверова, що знаходяться на балансі ДВАТ “Шахта ім..60-річчя Радянської
України” ДХК “Донвугілля” та не увійшли до статутного фонду товариства в
процесі корпоратизації.

Постанова суду набирає
законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження,
якщо таку заяву не було подано. Якщо заяву про апеляційне оскарження буде
подано, але апеляційна скарга не була подана у зазначений строк, постанова суду
набирає законної сили після закінчення цього строку. У разі подання апеляційної
скарги постанова, якщо її не буде скасовано, набирає законної сили після
закінчення апеляційного розгляду справи.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку .Про апеляційне оскарження постанови суду спочатку
подається заява. Заява про апеляційне оскарження та апеляційна скарга подаються
до адміністративного суду апеляційної інстанції через господарський суд
Донецької області. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка
її подає, до суду апеляційної інстанції. Заява про апеляційне оскарження
постанови суду подається протягом десяти днів з дня її проголошення. Апеляційна
скарга на постанову суду подається протягом двадцяти днів після подання заяви
про апеляційне оскарження. Апеляційна
скарга  може  бути
подана  без  попереднього подання заяви про апеляційне
оскарження, якщо скарга подається у строк, встановлений для подання заяви про
апеляційне оскарження.

У судовому засіданні
проголошено вступну та резолютивну частини постанови.

Суддя

Постанова в повному обсязі
виготовлена 16.05.2007р.

Надрук.4 примір.

1 суду

2 сторонам

1 третій особі