ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД
РІВНЕНСЬКОЇ  ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

"15" травня 2007 р.
Справа №  2/141

Господарський суд Рівненської
області у складі судді Савченка Г.
І. при секретарі судового засідання  Маслову К.Г.
розглянув справу

за
позовом      Суб'єкт підприємницької діяльності-фізична
особа ОСОБА_1

до
відповідача Дубровицька міжрайонна державна
податкова інспекція (Зарічненське відділення)

про                      скасування рішення НОМЕР_1

Представники: від
позивача    -СПД-фізична
особа ОСОБА_1 ;

від відповідача- інспектор
Драка С.І.

Статті 27, 29, 49, 51, 127 Кодексу
адміністративного судочинства України роз'яснені.

ВСТАНОВИВ: Позивач
-Суб'єкт підприємницької діяльності-фізична особа ОСОБА_1,- просить скасувати
рішення Державної податкової інспекції у Зарічненському районі,
правонаступником якої є Дубровицька міжрайонна державна податкова інспекція,
НОМЕР_1про застосування штрафних (фінансових) санкцій в сумі 3.171,00 грн. за
порушення п. 9.13 ст. 3 Закону України «Про застосування реєстраторів
розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг».

Свої позовні вимоги позивач
обгрунтовує тим, що перевірка щодо контролю за здійсненням розрахункових
операцій у сфері готівкового та безготівкового обігу проводилась ІНФОРМАЦІЯ_1 у
приміщенні магазину, кафе «ІНФОРМАЦІЯ_2»в смт. Зарічне Рівненської області.

Перевіряючими не врахований той
факт, що частина приміщення здана в оренду іншому підприємцю ОСОБА_2., який
перебуває на спрощеній системі оподаткування та звітності. Останній не
використовує реєстратор розрахункових операцій. Сума готівки -498,20 грн.,
виявлена податковим органом, належить орендареві, зберігалась в окремому місці.
Перевіряючі незаконно зробили висновок про належність готівки позивачеві.
Готівкові кошти позивача зберігались в іншому місці здійснення розрахунків.

Відповідач -Дубровицька міжрайонна
державна податкова інспекція (правонаступник Державної податкової інспекції у
Зарічненському районі),- позов заперечує.

Свої заперечення обгрунтовує тим,
що перевірка здійснювалась працівниками Державної податкової інспекції в
Рівненській області. Спірне рішення прийнято на підставі акту перевірки від
ІНФОРМАЦІЯ_1:

-
встановлено факт невиконання щоденного друку фіскальних звітних чеків, а
саме  не роздруковано Z-звіт за
ІНФОРМАЦІЯ_3., а також встановлено факт незбереження щоденних    фіскальних
звітних  чеків  в книзі
обліку розрахункових операцій, а саме не збережено Z-звіт НОМЕР_2.

-
встановлено факт незабезпечення відповідності суми готівкових коштів на
місці проведення розрахунків сумі коштів, яка зазначена в поточному звіті
реєстратора розрахункових операцій на суму 498,20 грн.

За наслідками перевірки виявлено
порушення вимог п. 9, 13 ст. З Закону України «Про застосування реєстраторів
розрахункових операцій в сфері торгівлі, громадського харчування та послуг»із
змінами та доповненнями про що складено акт НОМЕР_3 від ІНФОРМАЦІЯ_1.
ІНФОРМАЦІЯ_4 прийнято рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій
НОМЕР_1 на суму 3.171,00 грн.

В судовому засіданні відповідач
уточнив, що сума штрафних санкцій 3.171,00 грн. складається із сум: 340,00 грн.
-за нероздруківку денного звіту за ІНФОРМАЦІЯ_3., 340,00 грн. -за незбереження
щоденних фіскальних звітних чеків в книзі обліку розрахункових операцій та суми
2.491,00 грн. -п'ятикратний розмір від суми виявленої невідповідності суми
готівкових коштів 498,20 грн.

Давши оцінку поясненням сторін,
доказам у справі, господарський суд прийшов до висновку, що позов підлягає
задоволенню в частині скасування спірного
рішення на суму штрафних санкцій -2.491,00 грн., що стосується факту
незабезпечення відповідності суми готівкових коштів на місці проведення
розрахунків сумі коштів, яка зазначена в поточному звіті реєстратора
розрахункових операцій на суму 498,20 грн.

Відповідно до ч. 2 ст. 72 КАС
України податковий орган, як суб'єкт владних повноважень, не довів
правомірності свого рішення в даній частині.

Відповідач, здійснюючи перевірку, в
акті перевірки та у відібраному поясненні у продавця ОСОБА_3 не вказав
конкретно, що являється місцем здійснення розрахунків підприємця ОСОБА_1., де
саме знаходилась виявлена готівка.

Як вбачається з акту перевірки,
позивач використовував реєстратор розрахункових операцій -касовий прилад «Міні
500.02 МЕ». Сам прилад за своїм розміром та належними характеристиками не
містить місця для зберігання готівки.

З наданого відповідачем пояснення
продавця, відібраного під час перевірки, вбачається, що кошти на горілку і
цигарки зберігались окремо. Такі пояснення не конкретизовані та суперечливі, не
містять назв товару, суми коштів, відібрані пояснення написані нечітко.

Надані позивачем пояснення продавця
позивачеві того ж числі, ІНФОРМАЦІЯ_1, свідчать, що виявлена готівка належала
іншому підприємцю -орендарю, з яким продавець перебуває в трудових відносинах.
Готівка зберігалась в окремому місці. Здійснюючи перевірку, податковий орган не
врахував ту обставину, що частина приміщення орендується підприємцем ОСОБА_2.
на підставі договору НОМЕР_4. В договорі не розмежовано місця здійснення
торгівлі та розрахунків. Слід було з'ясувати дані обставини, що дозволило б
об'єктивно здійснити перевірку.

Позивач в судовому засіданні
пояснив, що був присутній під час перевірки, пояснював перевіряючим обставини
щодо готівки, оренди, місць здійснення розрахунків, однак останні не звернули
увагу на пояснення, в акт перевірки не вписали його особи та не ознайомили з
актом.

Розписка продавця на зворотній
стороні денного звіту про те, що сума готівкових коштів на місці проведення
розрахунків становить 516,00 грн., не є належним доказом. Чинними нормативними
актами така процедура розписки на офіційному документі не передбачена. Крім
того, з тексту не вбачається, знову ж таки, чийого місяця стосується проведення
розрахунків .

В решті позовних вимог суд
відмовляє в позові з наступних підстав.

В позовній заяві позивач не
обгрунтовує підстав скасування рішення про застосування штрафних санкцій за
невиконання щоденного друку фіскальних чеків (її передрукування за
ІНФОРМАЦІЯ_3.), а також за незбереження щоденних фіскальних звітних чеків в
книзі обліку розрахункових операцій. Позивач не надав доказів збереження звіту
НОМЕР_2, а також доказів роздруківки звіту за ІНФОРМАЦІЯ_3.

Керуючись статтями 94, 158, 160,
163 Кодексу адміністративного судочинства України, господарський суд ,-

ПОСТАНОВИВ:

1.          Позов задоволити частково.

2.          Визнати нечинним рішення Державної
податкової інспекції у Зарічненському районі (правонаступник -Дубровицька
міжрайонна державна податкова інспекція (Зарічненське відділення)) НОМЕР_1 від
ІНФОРМАЦІЯ_4 в частині застосування штрафних (фінансових) санкцій на суму
2.491,00 грн.

3.          В решті позову -відмовити в
задоволенні.

4.          Присудити позивачеві -  Суб'єкту
підприємницької діяльності-фізичній особі ОСОБА_1
(АДРЕСА_1, ідент.номер НОМЕР_5),- з Державного
бюджету України  3 (три)  грн.   40  коп. витрат по державному миту
(судовому збору).

5.          Видати  виконавчий лист за заявою стягувача після
набрання постановою законної сили.

6.          Сторона, яка не погоджується з
постановою, має право на апеляційне оскарження. Заява про апеляційне оскарження
постанови суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її
проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі, відповідно до ст.
160 КАС України -з дня складення в повному обсязі. Апеляційна скарга на
постанову суду першої інстанції подається протягом двадцяти днів після подання
заяви про апеляційне оскарження.

Суддя
Савченко Г. І.

Постанова
складена в повному обсязі і  підписана
суддею «___» травня 2007 року.