ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

25.04.2007
Справа № 30/45-07

Дніпропетровський апеляційний
господарський суд у складі колегії суддів
:

головуючого
Логвиненко А.О. (доповідач)

суддів:
Чус О.В., Павловського П.П.

при
секретарі судового засідання
Мацекос І.М.

з
участю представників сторін :

позивача
-Кононенко О.В.

відповідача
-ОСОБА_3

розглянувши апеляційну скаргу товариства з обмеженою
відповідальністю “Агро-торговий дім “Дніпровський” на рішення господарського
суду Дніпропетровської області від 26.02.2007р. у справі

за позовом     Товариства з обмеженою відповідальністю
“Агро-торговий дім “Дніпровський”, м. Дніпропетровськ

до відповідача Суб'єкта підприємницької діяльності - фізичної
особи ОСОБА_1, м. Кривий ріг Дніпропетровської області

про стягнення 34600,05гр.

В С Т А Н О В И В :

21.12.2006р. до
господарського суду Дніпропетровської області надійшов позов товариства з
обмеженою відповідальністю “Агро-торговий дім “Дніпровський” (далі Торговий
дім) про стягнення з суб'єкта підприємницької діяльності - фізичної особи
ОСОБА_1 34600,05гр. Свої вимоги позивач обґрунтував тим, що сторони уклали у
2005р. договір, за яким відповідач повинен був здійснити хімічну обробку полів
позивача. Але внаслідок неналежного виконання умов договору ОСОБА_1 знищив
посіви соняшнику ОСОБА_2 Для відшкодування завданої шкоди Торговий дім
перерахував ОСОБА_2 8225гр.

крім того, 16.08.2006р.
сторони уклали інший договір на обробку полів, на підставі якого позивач
перерахував ОСОБА_1 в якості передплати 5000гр. Але відповідач до виконання
робіт не приступив, внаслідок чого Торговий дім поніс збитки в сумі 11003,3гр.
при знятті ваги вологого соняшнику та 10371,75гр. на сушку соняшнику. На цій
підставі позивач просив стягнути з відповідача 34600,05гр. та судові витрати.

Рішенням господарського
суду Дніпропетровської області від 26.02.2007р. (суддя Євстигнєєва Н.М.) в
задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись з
рішенням Торговий дім звернувся з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на
неправильне застосування судом матеріального та процесуального права, просило
рішення скасувати та прийняти нове рішення про стягнення з відповідача збитків.
При цьому апелянт зазначив, що висновки суду не відповідають обставинам справи.

У своєму відзиві  ОСОБА_1 зазначив, що рішення суду є законним
та обґрунтованим.

Дослідивши матеріали
справи, вислухавши пояснення представників сторін, обговоривши доводи
апеляційної скарги, перевіривши у відповідності до ст. 101 ГПК України
законність і обґрунтованість рішення у повному обсязі, колегія суддів вважає,
що скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав :

Судом першої інстанції
повно та всебічно досліджено матеріали справи, правильно встановлено фактичні
обставини, яким дана належна правова оцінка, а висновки суду ґрунтуються на
залучених до справи доказах та відповідають приписам закону. При цьому колегія
суддів враховує таке.

З матеріалів справи
вбачається, що на протязі 2005-2006р. між сторонами було укладено ряд
договорів, предметом яких було виконання відповідачем робіт по хімічній обробці
полів позивача.

Стверджуючи, що при
виконанні одного із договорів, укладених у 2005р., відповідач завдав збитків
гр. ОСОБА_2на суму 8225гр. які в подальшому було відшкодовано Торговим Домом,
позивач, в порушення приписів ст. 33,34 ГПК України, не надав суду необхідних
доказів в підтвердження зазначеної обставини, оскільки залучений до справи
розрахунок (а.с.33) не може бути визнано доказом, якій дає підстави для
задоволення регресних вимог позивача, а посилання на необхідність допиту в
якості свідка ОСОБА_2 безпідставно, в зв'язку з тим, що Господарський
процесуальний Кодекс України не передбачає можливості допиту свідків.

Також безпідставними є
твердження позивача на те, що відповідач не виконав умови договору від
16.08.2006р. Умовами п2.1 зазначеного договору (а.с.8) передбачено, що Торговий
Дім повинен надати відповідачу затверджені останнім карти-схеми із зазначенням
номерів та фактичної площі полів, що потребують обробку. Матеріали справи не
містять доказів виконання позивачем вказаного зобов'язання, що в свою чергу
унеможливлює початок виконання ОСОБА_1 обумовлених договором робіт. З огляду на
це обґрунтованими є посилання суду першої інстанції на ст.612,613 ЦК України,
які унеможливлюють задоволення позову в цій частині.

Відповідає обставинам
справи і висновок суду про те, що сплачена позивачем сума в розмірі 5000гр. не
є передплата за договором від 16.08.20006р.
Так, в своєму платіжному дорученні від 15.08.2006р. (а.с.34) позивач не
посилався на те, що вказаний платіж здійснюється на підставі рахунку від
2.09.2005р. Крім того, колегія суддів враховує, що з тексту залученої до справи
копії постанови Дніпропетровського апеляційного господарського суду від
5.03.2007р. по справі №30/379 вбачається, що судами при розгляді зазначеної
справи встановлено, що платіж в суму 5000гр. було здійснено позивачем на
виконання умов договору від 20.08.2005р., а тому на цю суму судами було
зменшено розмір грошових зобов'язань Торгового дому перед ОСОБА_1

За таких обставин
колегія суддів не вбачає передбачених ст.104 ГПК України підстав для касування
чи зміни рішення суду.

Керуючись ст. 101, 103
-105 ГПК України суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу
товариства з обмеженою відповідальністю “Агро-торговий дім “Дніпровський”
залишити без задоволення, рішення господарського суду Дніпропетровської області
від 26.02.2007р. -без змін.

Головуючий
А.О. Логвиненко

Суддя
О.В. Чус

Суддя
П.П. Павловський