Г о с п о д а р с ь к и й  с у д
Чернігівської області
РІШЕННЯ

Іменем України

12 квітня  2007 року                                                                                   Справа № 2/104

За позовом :                       управління Пенсійного фонду України в Надвірнянському районі

Івано-Франківської області

78400, м. Надвірна, майдан Шевченка, 3

до :                               відкритого акціонерного товариства Чернігівське підприємство „Хімволокно”

14011, м. Чернігів, вул. Щорса, 78

про                               стягнення 1232,12  грн.

Суддя Михайлюк С.І

Представники сторін:

Від позивача: не з’явився

Від відповідача: уповноважений представник Гузій Р.Б.

Заявлено позов про стягнення з відповідача   1232,12 грн. в порядку регресу заборгованості по виплаченій пенсії гр. Бірюк Л.Ю. за період з 01.02.1999р. по 01.04.2001р.  Позивач також просить  поновити строк позовної давності по стягненню заборгованості по регресних вимогах.

Позивач повідомлений про час та місце судового засідання, проте участі уповноваженого представника у судовому засіданні не забезпечив.

Позивачем  надіслані документи до справи,  письмові пояснення  (лист від 19.03.2007р. № 13/03/06).  Від позивача надійшло клопотання  про судовий розгляд справи  без участі представника (лист від 06.04.07 № 1618/06). В зазначених листах позивач просить  винести рішення на його користь, незважаючи на пропуск строку позовної давності.

Відповідач надав документи до справи, письмові заперечення на позов. Заперечуючи проти вимог, відповідач зазначає про невірне  посилання позивача на норми законодавства, не наведення ним поважних причин пропуску строку позовної давності, сплату суми коштів, надання відповідей на претензії, не надання позивачем  доказів   зміни прізвища Хмарною Л.Ю. на Бірюк Л.Ю., неправильне найменування відповідача у позовній заяві.  Відповідач вказує, що у зв’язку із закінченням строку зберігання документів надати докази немає можливості.  Відповідач просить у задоволенні позовних вимог відмовити, посилаючись у т.ч. на пропуск строку позовної давності.

Дослідивши матеріали, суд

в с т а н о в и в:

Повним найменуванням відповідача є  відкрите акціонерне товариство „Чернігівське хімволокно”, код 00204048, на що вказує статут, довідка з ЄДРПОУ № 926  від 25.10.2004. Згідно з п. 4.1. статуту  товариство є правонаступником майнових прав та обов’язків ВАТ „Чернігівське Хімволокно-Амтел”, ВАТ „Чернігівське підприємство „Хімволокно” та підприємства „Чернігівське державне виробниче об’єднання „Хімволокно”.

14.08.1987р. Хмарна Любов Юріївна під час виконання трудових обов’язків на підприємстві відповідача  отримала травму правого ока, що підтверджується актом № 27  про нещасний випадок на виробництві за Ф. Н-1.

Виписка із акту огляду у МСЕК  до довідки сер. ВТЭ-22 № 080578 вказує на те, що Хмарній Л.Ю. безстроково   встановлена третя група інвалідності, причиною якої є  трудове каліцтво.

Після одруження 31.10.1987р. Хмарній присвоєне прізвище Бірюк, на що вказує свідоцтво про шлюб ІІ-ЕЛ № 268776 від  31.10.1987р.

Бірюк Л.Ю. довічно призначена пенсія по інвалідності внаслідок трудового каліцтва, що підтверджується розпорядженням 124559 від 18.06.1999р., атестатом від 13.10.1999р.

Згідно з ст. 460 ЦК УРСР, діючого в 1999-2001рр., підприємство, установа,   організація  або  громадянин  зобов'язані за регресною  вимогою  органу соціального страхування або  Пенсійного фонду України відшкодувати суми пенсій, виплачені громадянам, яким відповідачем заподіяно каліцтво або інше  ушкодження  здоров'я,  в тому числі  тим,  за  яких  відповідач  не зобов'язаний сплачувати внески на державне соціальне страхування.

Інструкцією „Про порядок подання регресних вимог підприємствам, установам, організаціям і громадянам  органами Пенсійного фонду України”, що затверджена постановою Правління Пенсійного фонду України від 16.07.1996р. № 9-2 (зареєстровано в Мінюсті України 14.08.1996р. за № 444/1469), яка діяла в 1999-2001рр.(надалі Інструкція), передбачено, що підставою  для  подання  відповідачам  регресних   вимог органами Пенсійного фонду України є, зокрема фактична виплата пенсії,  сума якої підлягає відшкодуванню за  регресною  вимогою,  та  наявність документів, що  стверджують вину відповідача у заподіянні каліцтва чи іншого ушкодження здоров'я. (п.. 2.1.).

В силу  ст.ст. 33, 34           ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень; обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Позивач не подав документів, як б підтверджували фактичну виплату пенсії Бірюк Л.Ю. Додані до позовної заяви довідки відділу соціального захисту населення Надвірнянської районної державної адміністрації Івано-Франківської області  та  (а.с. 9, 11, 13, 14, 15, 16) за своїм змістом  не відповідають довідці, яка є додатком № 2 до вказаної Інструкції та не вказують про фактичну виплату пенсії.  В цих довідках лише зазначається, що Бірюк Л.Ю.  дійсно є пенсіонером по інвалідності (втраті годувальника) від трудового каліцтва (професійного захворювання) і одержує пенсію в певному розмірі за певний місяць. Окрім того довідки  не містять дати видачі, у довідці (а.с.9) не вказано  року місяців лютого та березня, у довідці (а.с. 11)  не вказано року місяців листопада та грудня, у довідці   (а.с.  16) не вказано року місяців липень-вересень.

За таких обставин суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову.

Слід зазначити, відповідно до п. 3.13. Інструкції регресні  вимоги  подаються  у  межах  строків позовної давності.  Строк позовної давності обчислюється з дня початку фактичної виплати пенсії.

Згідно з ст. 76 ЦК УРСР, перебіг строку позовної давності починається з дня виникнення права на позов. Загальний строк для захисту права за  позовом  особи,  право якої порушено (позовна давність), встановлюється в три роки (ст. 71 ЦК УРСР).

Не надання позивачем доказів про фактичну виплату Бірюк Л.Ю. пенсії не дає можливості суду  визначити початок перебігу та закінчення  строків позовної давності.

Разом з тим, доводи відповідача  про своєчасне перерахування коштів позивачеві судом відхиляються, оскільки  у підтвердження викладеного доказів не подано.

Враховуючи викладене, а також керуючись ст.ст. 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

в и р і ш и в:

У позовних вимогах відмовити повністю.

Повний текст рішення підписаний 13.04. 2007р.

Суддя                                                                                      С.І. Михайлюк

13.04.07