ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

10.04.07 р.                                                                                     Справа № 14/90

Господарський суд Донецької області у складі судді Марченко О.А.

Присекретарі судового засідання Борзих Н.В.

розглянувши скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю „Торговий дім „Вуглеснабзбут”, м.Донецьк на дії Департаменту державної виконавчої служби в особі Відділу примусового виконання рішень по справі №14/90

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю „Торговий дім „Вуглеснабзбут”, м.Донецьк

до відповідача Державного підприємства „Селидіввугілля”, м.Селидове

про стягнення 43 293 913грн.18коп.

В засіданні брали участь представники сторін:

від скаржника: Хохуля В.М. – представник (за дов. №26-03/07 від 26.03.2007р.);

від боржника: не з’явився;

від ДВС: не з’явився;

СУТЬ СПОРУ:

Рішенням господарського суду Донецької області від 04.09.2006р. по справі №14/90 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю „Торговий дім „Вуглеснабзбут”, м.Донецьк до Державного підприємства „Селидіввугілля”, м.Селидове позовні вимоги задоволено частково та стягнуто з відповідача на користь позивача заборгованість в сумі 43 015 621грн.62коп., витрати по сплаті державного мита в сумі 25 336грн.09коп. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в сумі 117грн.24коп.

На примусове виконання даного рішення господарським судом на підставі ст.116 Господарського процесуального кодексу України було видано наказ від 21.09.2006р. по справі №14/90.

Товариство з обмеженою відповідальністю „Торговий дім „Вуглеснабзбут”, м.Донецьк звернулось до господарського суду Донецької області зі скаргою №06-03/2007 від 06.03.2007р. на дії Департаменту державної виконавчої служби в особі Відділу примусового виконання рішень.

Зокрема, скаржник вважає, що Відділом примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби неправомірно винесено постанову про зупинення виконавчого провадження від 24.01.2007р., у зв’язку з чим скаржник просить суд скасувати вказану постанову та зобов’язати Відділ примусового виконання рішень провести виконавчі дії по виконанню наказу суду від 21.09.2006р. по справі №14/90.

Департамент державної виконавчої служби в особі Відділу примусового виконання рішень та боржник - Державне підприємство „Селидіввугілля”, м.Селидове в судове засідання не з’явились, письмових пояснень по суті скарги суду не надали. Поважних причин невиконання вимог суду не представлено.

Розглянувши вказану скаргу, заслухавши пояснення представника скаржника у судовому засіданні, господарським судом встановлено наступне:

Постановою від 19.12.2006р. Відділом примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби було відкрито виконавче провадження по  виконанню наказу господарського суду Донецької області від 21.09.2006р. по справі №14/90.

Постановою від 24.01.2007р. Відділ примусового виконання рішень зупинив виконавче провадження до закінчення терміну дії процедури погашення заборгованості.

В обґрунтування даної постанови Відділ примусового виконання рішень зазначив, що згідно виписці з реєстру Державного підприємства „Енергоринок” №209 від 28.11.2005р. Державне підприємство „Селидівугілля” внесено до реєстру підприємств паливно-енергетичного комплексу, які беруть участь у процедурі погашення заборгованості відповідно до Закону України „Про заходи, спрямовані на забезпечення функціонування підприємств паливно-енергетичного комплексу” від 23.06.2005р. № 2711-ІV.

Розглянувши матеріали справи, суд дійшов до висновку, що скарга Товариства з обмеженою відповідальністю „Торговий дім „Вуглеснабзбут”, м.Донецьк підлягає задоволенню з наступних обставин.

Верховною Радою України було прийнято Закон України „Про заходи, спрямовані на забезпечення функціонування підприємств паливно-енергетичного комплексу” від 23.06.2005р. №2711-ІV, згідно преамбули якого цей Закон визначає комплекс організаційних та економічних заходів, спрямованих на забезпечення сталого функціонування підприємств паливно-енергетичного комплексу. Метою цього Закону є сприяння поліпшенню фінансового становища підприємств паливно-енергетичного комплексу, запобігання їх банкрутству та підвищення рівня інвестиційної привабливості шляхом урегулювання процедурних питань та впровадження механізмів погашення заборгованості, надання суб’єктам господарської діяльності права їх застосування, визначення порядку взаємодії органів державної влади та органів місцевого самоврядування розпорядників бюджетних коштів із суб’єктами господарської діяльності щодо застосування механізмів погашення заборгованості.

Нормами пункту 3.7. статті 3 Закону України від 23.06.2005р. № 2711-ІV на строк участі підприємства паливно-енергетичного комплексу у процедурі погашення заборгованості підлягають зупиненню виконавче провадження та заходи примусового виконання рішень щодо цього підприємства, що підлягають виконанню в порядку, встановленому Законом України „Про виконавче провадження”.

Згідно до норм підпункту 3.1. статті 3 даного Закону, для участі у процедурі погашення заборгованості шляхом застосування механізмів, визначених цим Законом, орган управління підприємства паливно-енергетичного комплексу приймає відповідне рішення. Підприємство паливно-енергетичного комплексу, яке прийняло рішення про участь у процедурі погашення заборгованості підлягає реєстрації шляхом внесення цього підприємства до Реєстру.

Відповідно до норм підпункту 3.2.6. пункту 3.2. статті 3 Закону України від 23.06.2005р. № 2711-ІV Міністерство палива та енергетики України протягом п’яти днів після надання розрахунковим центром переліку підприємств паливно-енергетичного комплексу, які прийняли рішення про участь у процедурі погашення заборгованості, видає наказ про затвердження такого переліку. Наказ Міністерства палива та енергетики України є підставою для внесення до Реєстру підприємств паливно-енергетичного комплексу, визначених переліком.

Отже, після прийняття відповідного наказу Міністерством палива та енергетики України підлягає зупиненню виконавче провадження по стягненню сум з підприємства, внесеного за наказом до Реєстру, на строк участі підприємства у процедурі погашення заборгованості.

Судом встановлено, що Міністерством палива та енергетики України було прийнято наказ „Про затвердження переліку підприємств” №568 від 10.11.2005, яким на виконання підпункту 3.2.6. пункту 3.2. статті 3 Закону України від 23 червня 2005р. № 2711-ІV „Про заходи, спрямовані на забезпечення функціонування підприємств паливно-енергетичного комплексу” затверджено перелік підприємств паливно-енергетичного комплексу, які прийняли рішення про участь у процедурі погашення заборгованості та відповідають вимогам пункту 1.1 статті 1 Закону.

Державне підприємство  „Селидіввугілля” увійшло до переліку, затвердженого наказом Міністерства палива та енергетики України №568 від 10.11.2005р.

Проте, при розгляді цієї скарги суд вважає за необхідне застосувати норми Наказу Президента України „Про державну реєстрацію нормативно-правових актів міністерств та інших органів виконавчої влади” №493/92 від 03.10.1992 та Положення про державну реєстрацію нормативно-правових актів міністерств, інших органів виконавчої влади, органів господарського управління та контролю, що зачіпають права свободи й законні інтереси громадян або мають міжвідомчий характер, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №731 від 28.12.1992р.

Нормами Наказу Президента України „Про державну реєстрацію нормативно-правових актів міністерств та інших органів виконавчої влади” №493/92 від 03.10.1992 встановлено, що з 1 січня 1993 року нормативно-правові акти, які видаються міністерствами, іншими органами виконавчої влади, органами господарського управління та контролю і які зачіпають права, свободи й законні інтереси громадян або мають міжвідомчий характер, підлягають державній реєстрації. Державну реєстрацію нормативно-правових актів міністерств, інших центральних органів господарського управління та контролю здійснює Міністерство юстиції України. Державна реєстрація провадиться в порядку, що визначається Кабінетом міністрів України.

Відповідно до норм пункту 1 Положення про державну реєстрацію нормативно-правових актів міністерств, інших органів виконавчої влади, органів господарського управління та контролю, що зачіпають права, свободи й законні інтереси громадян або мають міжвідомчий характер, державна реєстрація нормативно-правового акта полягає у проведенні правової експертизи на відповідність його Конституції та законодавству України, прийнятті рішення про державну реєстрацію цього акта, присвоєнні йому реєстраційного номера та занесенні до Єдиного державного реєстру нормативно-правових актів.

Відповідно до норм пункту 3 зазначеного Положення, на держану реєстрацію подаються нормативно-правові акти, прийняті уповноваженими на це суб’єктами нормотворення у визначеній законодавством формі та за встановленою законодавством процедурою, що містять норми права, мають неперсоніфікований характер і розраховані на неодноразове застосування, незалежно від строку їх дії (постійно чи обмежені певним часом) та характеру відомостей, що в них містяться, у тому числі з грифами „Для службового користування”, „Особливої важливості”, „Цілком таємно”, „Таємно” та іншими, а також прийняті в порядку експерименту.

Нормами пункту 4 зазначеного Положення державній реєстрації підлягають нормативно-правові акти будь-якого виду (постанови, накази, інструкції тощо), якщо в них є одна або більше норм, що:

а) зачіпають соціально-економічні, політичні, особисті та інші права, свободи й законні інтереси громадян, проголошені й гарантовані Конституцією та законами України, встановлюють новий або змінюють, доповнюють чи скасовують організаційно-правовий механізм їх реалізації;

б) мають міжвідомчий характер, тобто є обов’язковими для інших міністерств, органів виконавчої влади, органів господарського управління та контролю, а також підприємств, установ і організацій, що не входять до сфери управління органу, який видав нормативно-правовий акт.

Проаналізувавши наказ Міністерства палива та енергетики України №568 від 10.11.2005р. суд дійшов до висновку про те що норми зазначеного наказу мають не персоніфікований та міжвідомчий характер, тому що є обов’язковими не лише для юридичних особі, що входять до сфери управління Міністерства палива та енергетики України, а також для органів виконавчої служби. Крім того, є обов’язковими та зачіплюють права та інтереси усіх кредиторів підприємств, які увійшли до затвердженого наказом переліку.

Таким чином, наказ Міністерства палива та енергетики України „Про затвердження переліку підприємств” №568 від 10.11.2005р. підлягає державній реєстрації Міністерством юстиції України. Проте, як встановлено судом відповідна державна реєстрація Міністерством юстиції України не здійснювалась.

Згідно нормам пункту 3 Наказу Президента України №493/92 від 03.10.1992р. встановлено, що нормативно-правові акти, зазначені в статті 1 цього Наказу, набувають чинності через 10 днів після їх реєстрації, якщо в них не встановлено пізнішого строку надання їм чинності.

Відповідно до норм пункту 15 Положення про державну реєстрацію нормативно-правових актів міністерств, інших органів виконавчої влади, органів господарського управління та контролю, що зачіпають права, свободи й законні інтереси громадян або мають міжвідомчий характер міністерства, інші центральні органи виконавчої влади, органи господарського управління і контролю направляють до виконання нормативно-правові акти лише після їх державної реєстрації та офіційного опублікування. У разі порушення зазначених вимог нормативно-правові акти вважаються такими, що не набрали чинності і не можуть бути застосовані.

Враховуючи, що відповідна державна реєстрація наказу Міністерства палива та енергетики України „Про затвердження переліку підприємств” №568 від 10.11.2005р. Міністерством юстиції України не здійснювалась, він є таким, що не набув чинності.

Отже, дії Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби щодо зупинення виконавчого провадження по стягненню заборгованості з Державного підприємства „Селидіввугілля”, м.Селидове за наказом господарського суду Донецької області від 21.09.2006р. по справі №14/90 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю „Торговий дім „Вуглеснабзбут”, м.Донецьк є неправомірними.

У пункті 7 роз’яснення Президії Вищого господарського суду України „Про деякі питання практики рішень, ухвал, постанов господарських судів України” №04-5/365 від 28.03.2002р. зазначено, що за результатами розгляду скарги виноситься ухвала, в якій господарський суд або визнає доводи заявника правомірними і залежно від їх змісту визнає постанову державного виконавця щодо здійснення заходів виконавчого провадження недійсною, чи визнає недійсними наслідки виконавчих дій, або зобов’язує орган Державної виконавчої служби здійснити певні виконавчі дії, якщо він ухиляється від їх виконання без достатніх підстав, або визнає доводи скаржника неправомірними і скаргу відхиляє.

На підставі вищезазначеного, суд дійшов до висновку про обґрунтованість скарги Товариства з обмеженою відповідальністю „Торговий дім „Вуглеснабзбут”, м.Донецьк, а також про необхідність скасування постанови Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби про зупинення виконавчого провадження від 24.01.2007р. та про необхідність зобов’язати Відділ примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби провести виконавчі дії та заходи примусового виконання наказу господарського суду Донецької області від 21.09.2006р. по справі №14/90.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст.86, 121-2 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

У Х В А Л И В:

Скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю „Торговий дім „Вуглеснабзбут”, м.Донецьк на дії Департаменту державної виконавчої служби в особі Відділу примусового виконання рішень – задовольнити.

Скасувати постанову Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби про зупинення виконавчого провадження від 24.01.2007р. №2705021 по виконанню наказу господарського суду Донецької області від 21.09.2006р. №14/90.

Зобов’язати Відділ примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби провести виконавчі дії та заходи примусового виконання наказу господарського суду Донецької області від 21.09.2006р. по справі №14/90 у строки, передбачені Законом України „Про виконавче провадження".

Суддя                                                                                            Марченко О.А.