ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
АВТОНОМНОЇ РЕСПУБЛІКИ КРИМ
РІШЕННЯ

Іменем України

16.02.2007
Справа №2-30/766-2007

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю « Хімрезерв – Сімферополь», м. Сімферополь, 11 км. Московського шосе.

До відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Господарочка», м. Ялта, вул. Українська, буд. 2.

Про стягнення  752,67 грн. заборгованості.

Суддя Ловягіна Ю.Ю.

П Р Е Д С Т А В Н И К И :

Від позивача – Родін, за дов. від 15.11.2006 р. № 07 у справі.

Від відповідача – Михайленко, директор.

Суть спору: позивач – ТОВ «Хімрезерв – Сімферополь» вернувся до господарського суду АР Крим з позовом про стягнення з відповідача - ТОВ «Господарочка» - 752,67 грн. заборгованості, судові витрати та 300,0 грн. витрат на оплату послуг адвоката.

Заявою від 16.02.2007 р. позивач уточнив свої вимоги, просить стягнути з відповідача 600 грн. боргу та 97,8 грн. індексу інфляції, усього просить стягнути 697,8 грн.

Свої вимоги позивач пояснює неналежним виконанням відповідачем своїх зобов’язань по оплаті товару, одержаного по накладній № Хим – 000623 від 30.06.2005 р. на суму 1053,0 грн.

Представник відповідач у відзиві позов визнав в сумі 400,0 грн. та пояснив, що 15.02.2007 р. платіжним дорученням № 25 оплатив заборгованість частково в сумі 200,0 грн.

Розглянув матеріали справи, заслухав доводи представника позивача, суд –

в с т а н о в и в:

Як передбачає ст. 174 Господарського кодексу України господарські зобов’язання можуть виникати з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Відповідно до ст. 11 Цивільного процесуального кодексу України цивільні права та обов’язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства.

По видатковій накладній № Хим – 000623 від 30.06.2005 р. (а.с. 16) відповідач одержав від позивача товар на суму 1053,0 грн. Товар був одержаний Михайленко А.Х. по довіреності ЯЗЯ № 616199 від 24.07.2005 р. (а.с. 17).

У видатковій накладній в графе «умови продажу» зазначено – передоплата. Однак на момент передачі товару відповідач грошові кошти не перерахував, що свідчить про те, що сторони не узгодили порядок розрахунків.

Відповідно до ст. 530 Цивільного кодексу України якщо строк (термін) виконання боржником обов’язку не встановлений або визначений моментом пред’явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов’язок у семиденний строк від дня пред’явлення вимоги, якщо обов’язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Претензією від 26.09.2005 р. № 6 (а.с. 24 – 25) позивач просив оплатити товар до 30.09.2005 р., однак відповідач оплатив товар частково, що підтверджується банківськими виписками від 22.09.2005 р. – на суму 253,0 грн. та 31.10.2005 р. – 200,0 грн (а.с. 8 – 9).

Станом на 01.02.2007 р. борг становив 600,0 грн., що підтверджується актом звірки взаєморозрахунків (а.с. 27).

15.02.2007 р. платіжним дорученням № 25 (а.с. 29) відповідач частково оплатив борг на суму 200,0 грн.

Таким чином, борг відповідача становить 400,0 грн., підтверджується матеріалами справи, визнаний відповідачем (а.с. 28) та підлягає стягненню.

В частині стягнення заборгованості в сумі 200,0 грн. провадження у справі підлягає припиненню по п. 1 – 1 ст. 80 ГПК України.

Відповідно до п. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов’язання, на вимогу кредитора зобов’язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення.

Позивач пред’явив вимоги про стягнення з відповідача індексу інфляції за період з жовтня 2005 р. по жовтень 2006 р. в сумі 97,8 грн., які підлягають задоволенню, оскільки обґрунтовані і підтверджуються матеріалами справи.

Відповідачем також були заявлені вимоги про стягнення 300,0 грн. витрат на оплату послуг адвоката, які не підлягають задоволенню з наступних підстав.

На підтвердження юридичних послуг позивачем представлений договір № 8 від 16.11.2006 р., який укладений позивачем – ТОВ «Хімрезерв – Сімферополь» та фізичною особою – підприємцем – Родіним Р,О., якій діє на підставі свідоцтва про державну реєстрацію В01 № 305134 від 21.06.2006 р.

Склад судових витрат визначається статтею 44 Господарського процесуального кодексу України, згідно з якою, до судових витрат відноситься, зокрема, оплата послуг адвоката.

При цьому, як слідує з пояснень представника позивача та з договору Родін Р.О. не є адвокатом, а тому юридичні послуги у сумі 300,0 грн. не можуть розглядатися як судові витрати в розумінні ст. 44 ГПК України.

Держмито та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу підлягають стягненню з відповідача відповідно до ст. 49 ГПК України пропорційно задоволеним вимогам від суми боргу 600,0 грн., оскільки відповідач частково оплатив заборгованість після звернення позивача з позовом до суду.

Керуючись ст. ст. 44, 49, 82, 84 Господарського процесуального кодексу України, суд –

ВИРІШІВ:

1.          Позов задовольнити частково.

2.          Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Господарочка», м. Ялта, вул. Українська, буд. 2 () на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Хімрезерв – Сімферополь», м. Сімферополь, 11 км. Московського шосе (р/р 4985 у філії КЦО Промінвестбанку, м. Сімферополь, ) 400,0 грн. заборгованості, 97,8 грн. індексу інфляції, 94,56 грн. державного мита та 109,4 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

3.          В частині стягнення заборгованості в сумі 200,0 грн. провадження у справі припинити по п. 1 – 1 ст. 80 ГПК України.

4.          В решті вимог відмовити.

Суддя Господарського суду

Автономної Республіки Крим                                        Ловягіна Ю.Ю.