ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
м.Донецьк, вул.Артема, 157, тел.381-88-46
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

10.05.07 р.
Справа № 43/181пн

Суддя господарського суду Донецької
області І.А.Бойко

при секретарі судового
засідання
О.М. Якименко

розглянув у відкритому судовому
засіданні господарського суду справу

за позовом: Прокурора м. Маріуполя
в інтересах держави в особі Маріупольської міської ради м. Маріуполь Донецької
області

до відповідача: приватного
підприємця ОСОБА_1 м. Маріуполь Донецької області

за участю третьої особи:
Маріупольського міського управління земельних ресурсів м. Маріуполь Донецької
області

про: звільнення самовільно зайнятої
земельної ділянки, зобов'язання привести земельну ділянку в придатний для
використання стан

за зустрічним позовом    приватного підприємця ОСОБА_1 м. Маріуполь
Донецької області

до відповідача  Маріупольської міської ради м. Маріуполь
Донецької області

про   визнання права користування об'єктом оренди
та зобов'язання продовжити строк дії договору оренди НОМЕР_1.

За участю представників  сторін:

від позивача за первісним позовом
(відповідач за зустрічним позовом): Ботман О.О. - головний спеціаліст -
юрисконсульт (довіреність № 047-158  від
27.04.2006);

від третьої особи: не з'явився;

від відповідача за первісним
позовом (відповідач за зустрічним позовом):
ОСОБА_2 - представник (довіреність НОМЕР_2)

В засіданні приймали участь Кілійчук
Т.В. - прокурор відділу прокуратури Донецької області (посвідчення № 2373)

Прокурор м. Маріуполя звернувся
до господарського суду Донецької області в інтересах держави в особі
Маріупольської міської ради м. Маріуполь Донецької області до приватного
підприємця ОСОБА_1 м. Маріуполь Донецької області про звільнення самовільно
зайнятої земельної ділянки, зобов'язання привести земельну ділянку в придатний
для використання стан.

Рішенням господарського суду
Донецької області від 30.06.2005р. по справі 43/181пн позовні вимоги були
задоволені в повному обсязі.

Не погодившись з вказаним рішенням,
відповідач звернувся з касаційною скаргою до Вищого господарського суду
України.

Постановою  від 30.11.2005р. Вищий господарський суд
України рішення господарського суду Донецької області від 30.06.2005р. по
справі № 43/181пн скасував, а справу направив на новий розгляд.

При новому розгляді справи
відповідачем заявлено зустрічний позов до Маріупольської міської ради м.
Маріуполь про визнання  права користування
спірною земельною ділянкою площею 16м2
по АДРЕСА_1, та зобов'язання позивача продовжити строк дії договору  оренди НОМЕР_1.  на тих самих умовах та на той же строк.

Рішенням господарського суду
Донецької області від 11.07.2006р. по справі 43/181пн позовні вимоги викладені
в первісному позові були задоволені в повному обсязі, в задоволені зустрічного
позову - відмовлено.

Не погодившись з даним рішенням,
відповідач звернувся з апеляційною скаргою до Донецького апеляційного
господарського суду.

Постановою Донецького апеляційного
господарського суду від 09.10.2006р. рішення господарського суду скасовано, у
задоволені первісного позову відмовлено,
зустрічний позов задоволено частково в частині визнання права користування
СПД - фізичної особи ОСОБА_1  земельною
ділянкою площею 16м2 по АДРЕСА_1, в період дії поновленого договору на право
тимчасового користування землею від 05.05.1999, укладеного між Маріупольською
міською радою та ПП ОСОБА_1; щодо зобов'язання продовжити строк дії договору
оренди за тими саме умовами та на той саме строк провадження по справі
припинено по п. 1-1 ст. 80 ГПК України.

Не погодившись з постановою
Донецького апеляційного господарського суду від 09.10.2006р., Маріупольська
міська рада звернулася з касаційною скаргою до Вищого господарського суду
України.

27.12.2006р. Вищим  господарським судом України  винесено постанову, відповідно до якої  рішення господарського суду від 11.07.2006р.
в частині відмови в задоволені зустрічного позову та постанова Донецького
апеляційного господарського суду від 09.10.2006р. в частині часткового
задоволення зустрічного позову і припинення провадження щодо частини
зустрічного позову   були скасовані, а
справа № 43/181пн  в цій частині передана
на новий розгляд господарському суду Донецької області.

При новому
розгляді справи (суддя Бойко І.А.) сторонами були подані додаткові пояснення та
документи, відповідно до яких  позивач та
відповідач настоюють на своїх позиціях.

Так, Маріупольська міська рада в
додаткових поясненнях (вих. № 179 від 08.02.2007) зазначила, що строк дії
договору НОМЕР_1 закінчився саме 05.05.2002, що підтверджується актами,
протоколами, постановами, що містяться в матеріалах справи. У відповідності до
цих документів ПП ОСОБА_1 зобов'язаний був або оформити правовстановлюючі
документи на земельну ділянку, або звільнити її. Правовстановлюючі документи ПП
ОСОБА_1 не оформив, земельну ділянку не звільнив.

ПП ОСОБА_1 поясненнями  (вих. № б/н від 08.02.2007) наголошує на
тому, що  рішення про відмову в
переоформленні договору оренди Маріупольською міською радою не прийнято;
повідомлення про припинення дії договору оренди на адресу ПП ОСОБА_1 або
заперечень щодо продовження користування майном направлено не було. Отже, у
зв'язку з відсутністю зі сторони
орендодавця будь-яких повідомлень про припинення права користування
земельною ділянкою ПП ОСОБА_1 не позбавлений права оренди і користування
спірною земельною ділянкою. Також, відповідачем за первісним позовом надані
копії  квитанцій в підтвердження внесення
орендних платежів за землю у 2006 році, що говорить про належне виконання
останнім своїх зобов'язань (див. пояснення вих. № б/н від 26.02.2007).

Ухвалою від 06.03.2007 суд за
письмовим клопотання сторін продовжив строк розгляду справи на два місяці
відповідно до ст. 69 Господарського процесуального кодексу України.

Поясненнями в порядку ст. 22 ГПК
України, наданими представником ПП ОСОБА_1 в судовому засіданні 10.05.2007,
зазначено, що торговий павільйон, розташований на спірній земельній ділянці, є
об'єктом тимчасової установки, та не пов'язаний з земельною ділянкою
фундаментом.

Представник Маріупольської районної
ради в засіданні суду 10.05.2007 надав копію постанови Донецького апеляційного
господарського суду від 24.04.2007 по справі № 40/9пд, яка судом розглянута та
долучена до матеріалів справи.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши пояснення представників сторін, господарським судом ВСТАНОВЛЕНО.

З урахуванням постанови Вищого
господарського суду України від 27.12.2006 справа розглядається в межах
заявленого зустрічного позову.

Виконавчим комітетом Маріупольської
міської ради 17.03.1999 було прийнято рішення № 110/6 “Про припинення приватним
підприємцем ОСОБА_3 права користування земельною ділянкою і про надання
приватному підприємцю ОСОБА_1 земельної ділянки в Жовтневому районі м.
Маріуполя”.

Відповідно до п.  3 зазначеного рішення приватному підприємцю
ОСОБА_1 було  надано у тимчасове
користування на умовах оренди строком на 3 роки земельну ділянку площею 16 м2
для обслуговування торгового павільйону, розташованого на АДРЕСА_1.

На підставі вказаного рішення між
Маріупольською міською радою (Орендодавець) та приватним підприємцем ОСОБА_1
(Орендар) 05.05.1999 був укладений договір НОМЕР_1на право тимчасового
користування землею (в тому числі на умовах оренди).

Умовами вказаного договору оренди
передбачено, що Маріупольська міська рада надає, а приватний підприємець
ОСОБА_1 приймає в тимчасове користування земельну ділянку, загальною площею
0,0016 га. Земельна ділянка надається на умовах оренди строком на 3 роки  для обслуговування торгового павільйону,
розташованого на АДРЕСА_1.

Підпунктом а) пункту 3.1. договору
встановлено, землекористувач має право господарювати на землі, після закінчення
строку тимчасового користування звернутися у міську раду з клопотанням про
продовження строку користування.

У відповідності до ч. 1, 2 ст. 125
Земельного кодексу України право
власності  та  право
постійного  користування  на земельну
ділянку  виникає  після
одержання  її   власником
або користувачем  документа,  що
посвідчує  право  власності чи право постійного
користування  земельною  ділянкою,
та  його  державної реєстрації.

Право  на оренду земельної ділянки виникає після
укладення договору оренди і його державної реєстрації.

На момент закінчення передбаченого
договором оренди НОМЕР_1від 05.05.1999 строку його дії відносини найму (оренди)
регулювались главою 25 ЦК УРСР, зокрема ст. 260 передбачала, що в разі
продовження користування майном після закінчення строку договору при
відсутності заперечень з боку наймодавця договір вважається поновленим на
невизначений строк і кожна з сторін вправі в будь-який час відмовитись від
договору, попередивши про це другу сторону за один місяць.

Крім того, ст. 2 ЦК УРСР
передбачала, зокрема, що земельні відносини регулюються земельним
законодавством. Згідно зі ст. 3 та ч. 6 ст. 93 ЗК України земельні відносини
регулюються Конституцією України, цим Кодексом, а також прийнятими відповідно
до них нормативно-правовими актами; відносини, пов'язані з орендою землі,
регулюються законом.

Згідно зі ст. 17 Закону України
“Про оренду землі” (в редакції на момент закінчення передбаченого договором
оренди строку його дії) термін договору оренди земельної ділянки (у тому числі
й до настання певної умови) визначається за погодженням сторін, але не більш як
на п'ятдесят років. В силу п. 1 ст. 26 цього закону договір оренди земельної
ділянки припиняється, зокрема, в разі закінчення терміну, на який було укладено
договір.

Щодо поновлення договору оренди
земельної ділянки Закон України “Про оренду землі” містить положення, які не є
тотожними відповідним нормам ЦК УРСР.

Стаття 27 вказаного Закону
передбачала, що після закінчення строку, на який було укладено договір, орендар,
який належно виконував обов'язки відповідно до умов договору, має за інших
рівних умов переважне право на поновлення договору. У разі продовження договору
оренди на новий строк його умови можуть бути змінені за згодою сторін.

Статтею 33 Закон України “Про
оренду землі” (в редакції Закону України від 02.10.03 №1211-IV) закріплено, що
після закінчення строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар,
який належно виконував обов'язки відповідно до умов договору, має за інших
рівних умов переважне право на поновлення договору. У разі поновлення договору
оренди землі на новий строк його умови можуть бути змінені за згодою сторін. У
разі якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення
строку договору оренди, то за відсутності письмових заперечень орендодавця
протягом одного місяця після закінчення строку договору він підлягає поновленню
на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором.
Письмове заперечення здійснюється листом-повідомленням.

Зазначеними нормами цього закону,
які регулювали правовідносини щодо поновлення договору оренди земельної ділянки
в різні періоди, не передбачений порядок автоматичного поновлення такого
договору в разі відсутності заперечень з боку сторін, а лише встановлено переважне
право орендаря на поновлення цього договору.

Відповідно до п. 34 ст. 26, п. 2
ст. 77 Закону України “Про місцеве самоврядування в Україні” питання
регулювання земельних відносин (у тому числі надання земельної ділянки в оренду
та поновлення договору оренди земельної ділянки) вирішується на пленарному
засіданні ради - сесії, а спори про поновлення порушених прав юридичних і
фізичних осіб, що виникають в результаті рішень, дій чи бездіяльності органів
або посадових осіб місцевого самоврядування, вирішуються в судовому порядку.

Таким чином, законодавством
передбачено, що способом волевиявлення ради, яка здійснює право власності від
імені відповідної територіальної громади, щодо регулювання земельних відносин є
прийняття рішення сесії, а вже на підставі відповідного рішення сесії
укладається договір оренди або приймається рішення про відмову в укладенні
договору оренди та, відповідно, в продовженні строку користування земельною
ділянкою.

Як вбачається з матеріалів справи,
Маріупольська міська рада рішення про поновлення договору оренди спірної
земельної ділянки або про відмову в поновлені договору оренди спірної земельної
ділянки не прийняла.

В свою чергу, приватний підприємець
ОСОБА_1 продовжує користуватись цією земельною ділянкою, вносить орендні
платежі, які  рада приймає. Так,
відповідно довідки фінансового управління Маріупольської міської ради (вих. №
03-8/622 від 26.03.2007) останній платіж по оренді за землю поступив від ПП
ОСОБА_1 06.03.2007.

Враховуючи фактичні відношення, які
склалися між Маріупольською міською радою та приватним підприємцем ОСОБА_1, а
саме: рада рішення щодо  відмови у
поновленні  строку дії договору оренди
НОМЕР_1від 05.05.1999 не прийняла; ПП ОСОБА_1 продовжує користуватись земельною
ділянкою, що є об'єктом даного договору оренди, своєчасно та в повному обсязі
вносить орендні платежі за землю, які рада приймає в якості  оплати саме за оренду земельної ділянки,
вимоги позивача за зустрічним позовом щодо визнання  права користування спірною земельною ділянкою
площею 16м2  по АДРЕСА_1, підлягають
задоволенню.

Окрім вимоги щодо визнання права
користування земельною ділянкою, позивач за зустрічним позовом   просить визнати за ним   право користування спірною земельною
ділянкою площею 16м2  по АДРЕСА_1,
протягом всього строку дії  продовженого
договору оренду НОМЕР_1.

З цього приводу суд зазначає
наступне.

Як зазначено вище, для поновлення
строку дії договору оренди  існує певна
процедура, зокрема, це  подання орендарем
(користувачем) до міської ради
клопотання про продовження строку користування земельною ділянкою та
поновлення дії договору оренди, прийняття рішення  на сесії ради, на підставі якого поновлюється
строк дії договору оренди або відмовляється у поновлені строку дії.

Враховуючи, що рішення  про поновлення договору оренди спірної
земельної ділянки або про відмову в поновлені договору оренди спірної земельної
ділянки Маріупольської міською радою не прийнято, право користування спірною
земельною ділянкою площею 16м2  по
АДРЕСА_1 за ПП ОСОБА_1 визнається до прийняття радою відповідного рішення.

Щодо вимог позивача за зустрічним
позовом про зобов'язання  Маріупольської
міської ради продовжити строк дії договору
оренди НОМЕР_1.  на тих самих
умовах та на той же строк, суд зазначає наступне.

Як вже зазначалося, згідно п. 34
ст. 26, ч. 2 ст. 77 Закону України "Про місцеве самоврядування в
Україні" питання регулювання земельних відносин (у тому числі надання
земельної ділянки в оренду та поновлення договору оренди земельної ділянки)
вирішується на пленарному засіданні ради - сесії.

Статтею 116 Земельного кодексу
України визначено, що громадяни та юридичні особи набувають права власності та
права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної
власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування
в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом.

В силу ст. 124 Земельного кодексу
України передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або
комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу
виконавчої влади або органу місцевого самоврядування шляхом укладення договору
оренди земельної ділянки.

Отже, питання щодо поновлення
строку дії договору оренди вирішується на пленарному засіданні ради - сесії
і  прийняття рішень з цього приводу є
виключним правом органів державної влади та органів місцевого
самоврядування,  в межах, визначених  та захищених Конституцією.

З огляду на викладене, з
урахуванням приписів перелічених статей нормативно-правових актів, суд дійшов
висновку про відмову ПП ОСОБА_1 в вимогах щодо зобов'язання  Маріупольської міської ради продовжити строк
дії договору  оренди НОМЕР_1.  на тих самих умовах та на той же строк.

Таким чином, з урахуванням
зазначеного, зустрічні позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Витрати по сплаті державного мита
та на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу  за подання зустрічної позовної заяви у
відповідності до ст.ст. 44, 49 Господарського процесуального кодексу України
покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підставі вищенаведеного,  згідно
ст. ст. 93, 116, 124, 125
Земельного кодексу України, ст. 33 Закону України „Про оренду землі”,
ст. ст. 26, 77 Закону України „Про місцеве самоврядування в Україні”, керуючись
ст. ст. 22, 33, 43, 44, 49, 60, 69, 77, 82-85 Господарського  процесуального кодексу  України суд

В И Р І Ш И В:

Зустрічні позовні вимоги суб'єкта
підприємницької діяльності - фізичної особи ОСОБА_1 м. Маріуполь до
Маріупольської міської ради про визнання за СПД - фізичною особою ОСОБА_1 права
користування об'єктом оренди - земельною ділянкою площею 16м2 по АДРЕСА_1
протягом всього строку дії продовженого договору оренди НОМЕР_1 та зобов'язання
Маріупольську міську раду продовжити строк дії договору оренди від 05.05.1999р.
НОМЕР_1за тими саме умовами та на той саме строк з моменту набрання рішенням
господарського суду Донецької області законної чинності за зустрічним позовом,
задовольнити частково.

Визнати  за
суб'єктом підприємницької діяльності - фізичною особою ОСОБА_1
(АДРЕСА_2; ідентифікаційний НОМЕР_3, свід-во про державну реєстрацію НОМЕР_4,
паспорт ІНФОРМАЦІЯ_1)  право користування
земельною ділянкою площею 16м2 по АДРЕСА_1 до
прийняття Маріупольською міською радою відповідного рішення.

В вимогах щодо зобов'язання
Маріупольську міську раду продовжити строк дії договору оренди від 05.05.1999р.
НОМЕР_ 1за тими саме умовами та на той саме строк з моменту набрання рішенням
господарського суду Донецької області законної чинності за зустрічним позовом,
відмовити.

Стягнути з Маріупольської міської
ради (87500, м. Маріуполь Донецької області, пр-т Леніна, 70, ) на користь суб'єкта підприємницької діяльності - фізичної особи
ОСОБА_1 (АДРЕСА_2; ідентифікаційний НОМЕР_3, свід-во про державну реєстрацію
НОМЕР_4, паспорт ІНФОРМАЦІЯ_1) держмито в сумі 42грн.50коп. та витрати на
інформаційно-технічне забезпечення судового процесу у сумі  59грн.00коп.

Повний текст рішення по справі №
43/181пн оголошений суддею у судовому засіданні 10.05.2007.

Рішення суду набирає чинності
після  закінчення  десятиденного
строку з дня  його  прийняття.

Рішення може бути оскаржено
через  господарський суд  Донецької області в апеляційному порядку
протягом десяти днів з дня прийняття рішення або у касаційному порядку протягом
одного  місяця з дня набрання рішенням
чинності.

Видати наказ  після набрання рішенням законної сили.

Суддя