ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 травня 2007 р.
№ 8/373-9/169-13/403

Вищий  господарський суд  України у складі колегії  суддів:

головуючого –судді
Грека Б.М. –(доповідача у справі)

суддів :
Рибака В.В.
Стратієнко Л.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу
Товариства з обмеженою відповідальністю “КВЕР”

на постанову
Київського апеляційного господарського суду від 26.02.07

у справі
№ 8/373-9/169-13/403

господарського суду
м. Києва

за позовом
Товариства з обмеженою відповідальністю “Техенергобуд”

до
Закритого акціонерного товариства “Будівельної компанії “Прикарпаття і К”

про
стягнення 42393,50 грн.

за участю представників від:

позивача
Варинський З.А. (дов. від 11.01.07)

відповідачів
Козін В.М. (дов. від 01.12.06)

В С Т А Н О В И В :

ЗАТ БК “Прикарпаття і К” звернулось до господарського суду з позовом про стягнення з ТОВ “КВЕР” 45 330,65 грн. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначав, що 11.04.01, сторони уклали договір №8 про дольову участь у будівництві житла, на виконання якого за актами приймання –передачі №20 від 24.04.01, №22 від 20.09.01 відповідачу було передано ряд квартир, загальною вартістю 1077309 грн., за які останній розрахувався не у повному обсязі, а тому залишок заборгованості у сумі 32100 грн., вартість надлишково переданих 11,9 кв.м житла, що складає 10293,50 грн. та 2937,15 грн. неустойки позивач просив стягнути на його користь. Заявою від 06.06.05 позивач доповнив свої вимоги і додатково просив стягнути на його користь 6500,50 грн. на відшкодування втрат від знецінення коштів внаслідок інфляції, 1799,6 грн. відсотків та 2937,15 грн. неустойки.

Останнім рішенням господарського суду м. Києва від 16.06.05 (суддя Євдокимов О.В.), залишеним без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 26.02.07 (колегія суддів у складі: головуючого-судді Вербицької О.В., суддів: Коваленка В.М., Пантелієнка В.О.)  з відповідача на користь позивача стягнено 32100 грн. заборгованості з оплати квартир, 6580,5 грн. на відшкодування втрат від знецінення коштів внаслідок інфляції, 1799,6 грн. річних та 2277,78 грн. пені, судові витрати покладено на відповідача. Судові акти мотивовані наявністю у відповідача перед позивачем непогашеної заборгованості, на яку нараховані штрафні санкції, річні та інфляційні.

Не погоджуючись з рішенням та постановою, відповідач звернувся до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою, в якій просить їх скасувати, прийняти нове рішення, судові витрати покласти на відповідача. Касаційна скарга мотивована тим, що при визначенні розміру заборгованості, судами невірно розраховано розмір загальної площі переданих відповідачу квартир. Так, зокрема, внаслідок невірного обрахування площі лоджій, суди прийшли до висновку, що розмір переданої площі складає 1260,6 кв. м. на суму 1077309,00 грн., в той час, як передано 1181,45 кв. м. на суму 1009751,75 грн.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників сторін, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи касаційної скарги, судова колегія вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

За умовами договору №8 від 11.04.01, позивач зобов’язався по завершенні будівництва житлового будинку №2 по вул. Кармелюка у

м. Івано-Франківську передати відповідачу шістнадцять квартир загальною площею 1260,60 кв.м. Актами №20 від 24.04.01 та №22 від 20.09.01 позивач передав відповідачу шість квартир, загальною площею 437 кв.м на суму 364895 грн. та десять квартир, загальною площею 823,60 кв.м на суму

712414 грн. відповідно.

Приймаючи рішення про стягнення з відповідача 32100 грн. заборгованості з оплати квартир, 6580,5 грн. на відшкодування втрат від знецінення коштів внаслідок інфляції, 1799,6 грн. річних та 2277,78 грн. пені, суди мотивували свої рішення тим, що сума договору, з врахуванням додаткової угоди №1 від 20.09.2001 становила 1077309,00 грн., з яких відповідачем було фактично перераховано позивачу 1045208,55 грн. Таким чином сума недоплати склала 32100,45 грн., на яку нараховані штрафні санкції, річні та інфляційні.

Судами також встановлено, що позовні вимоги про оплату відповідачем 11,9 кв.м зайво переданої житлової площі (порівняно з умовами договору), не обґрунтовані, оскільки в матеріалах справи відсутні дані про таку передачу, так само, як і докази погодження замовником переобладнання лоджій у веранди.

Колегія суддів Вищого господарського суду України погоджується з такими висновками судів попередніх інстанцій, оскільки відсутні докази, що за актами №20 від 24.04.01 та №22 від 20.09.01 відповідачу передано житла на 11,9 кв.м більше, ніж це передбачено договором.

Інші суми, зокрема, 32100 грн. заборгованості з оплати квартир, 6580,5 грн. на відшкодування втрат від знецінення коштів внаслідок інфляції, 1799,6 грн. річних та 2277,78 грн. пені правомірно визнані судом обґрунтованими та доведеними під час неодноразових судових переглядів. Зокрема, метраж жилої площі та її вартість встановлені в договорі та додатках до нього, а також при підписанні актів приймання-передачі, державних актів, технічних паспортів. Дані обставини неодноразово встановлювалися судами під час розгляду справи, отже відсутні правові підстави для сумніву в тому, що встановлені судами обставини не відповідають матеріалам справи.

Враховуючи, що відповідно до статті 1117 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд касаційної інстанції не має права переоцінювати докази у справі, то доводи касаційної скарги не можуть бути прийняті до уваги, а рішення та постанова підлягають залишенню без зміни.

Враховуючи наведені обставини, керуючись ст.ст. 1115, 1117, 11111 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю “КВЕР” залишити без задоволення, рішення господарського суду м. Києва від 16.06.05 та постанову Київського апеляційного господарського суду від 26.02.07 у справі № 8/373-9/169-13/403 залишити без змін.

Головуючий - суддя                                                                      Б. Грек

Судді                                                                                                    В. Рибак

Л. Стратієнко