ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.01.2007                                                                                   Справа № 20/374-06

Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді:  Науменка І.М.(доповідача)

суддів:, Білецької Л.М., Голяшкіна О.В.

при  секретарі: Клименко Ю.І.

за участю представників сторін:

від позивача:  Торхов Дмитро Олександрович юрисконсульт юридичного відділу, довіреність №144-4016  від 27.12.06;

від відповідача-2:  Миронець Олена Василівна юрисконсульт, довіреність №014-2488  від 10.08.06;

від відповідача-1: представник у судове засідання не з"явився, про час та місце судового засідання повідомлений належним чином.

розглянувши матеріали апеляційної скарги відкритого акціонерного товариства „Нікопольський завод феросплавів”, м. Нікополь на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 10.10.06р.  у справі № 20/374-06

за позовом   відкритого акціонерного товариства „Нікопольський завод феросплавів”, м. Нікополь

до В1:   корпорації НВІГ „Інтерпайп”, м. Дніпропетровськ

В2: закритого акціонерного товариства „Єнакієвський коксохімпром”, Донецька область

про  стягнення 3636,42 грн.

ВСТАНОВИВ:

В серпні 2006р. позивач звернувся до господарського суду Дніпропетровської області з позовом до відповідачів про стягнення 3636,42 грн.

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 10.10.06р. у справі №20/374-06 (суддя Пархоменко Н.В.) в позові відмовлено.

Приймаючи оскаржуване рішення суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не доведені підстави на які він посилається.

Не погодившись з рішенням господарського суду від 10.10.06р., позивач звернувся до Дніпропетровського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою в якій просить скасувати рішення господарського суду Дніпропетровської області у справі №20/374-06, позов задовольнити, посилаючись на те, що рішення суду першої інстанції неповне та необ’єктивне, винесене з порушенням норм матеріального та процесуального права, а саме для коксової продукції встановлено інший порядок перевірки ваги нетто, ніж зазначив суд.

Відповідач 2 надав відзив на апеляційну скаргу, в якому вважає рішення суду першої інстанції законним, обґрунтованим та основаним на законі, просить залишити його без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Колегія суддів Дніпропетровського апеляційного господарського суду, дослідивши матеріали справи, вивчивши апеляційну скаргу, заслухавши представників позивача та відповідача 2 вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як видно з матеріалів справи, відповідно до умов договору № У1631/2002/881 від 27.12.2002 року , укладеного між   корпорацією   НВІГ       Інтерпайп"   та   Відкритим      акціонерним   товариством Нікопольський завод феросплавів"   на адресу   позивача   від Закритого акціонерного товариства "Єнакієвський коксохімпром" 19 серпня 2003 року надійшла коксова продукція (кокс домений, коксовий горішок) що підтверджується залізничними накладними. Пунктом 6.1 договору сторони передбачили здійснення приймання продукції по кількості у відповідності з Інструкцією про порядок приймання продукції виробничо-технічного призначення і товарів народного споживання по кількості, затвердженого Держарбітражем при Раді Міністрів СРСР № П-6 від 15.06.1965р. із змінами та доповненнями від 14.11.1974р. (далі Інструкція П-6).

Сторонами узгоджено , що у випадку виявлення нестачі товару при прийманні його вантажоотримувачем (позивачем по справі ) виклик представників продавця (відповідача -1 по справі ) та вантажовідправника ( відповідача -2 по справі ) є обов'язковим.

Із матеріалів справи вбачається , що вантаж прибув по накладній у справному вагоні, без ознак втрати, розкрадання і виданий залізницею в порядку статті 52 статуту Залізниць України без перевірки.

При прийманні вантажу за кількістю позивачем виявлена недостача вантажу з урахуванням норми природної втрати за сухою вагою 1 % склала 5,43 тони на суму 3636,42 грн. ( з урахуванням ПДВ та ж/д тарифом ).

За результатом приймання позивачем вантажу у вагонах № 66169368, 66373267, 64243454, 65732505, 67363507, 67855767,66000043, 67663013, 67654384, 67620930 комісією позивача складений Акт № 3379/1 від 20.08.2003 року,  відповідно до даних цього акту при зважуванні на 100 тонних вагах виявлена недостача вантажу в кількості 9,4 тн. причиною недостачі зазначено неправильне визначення маси вантажу відправником.

Судова колегія вважає, що вина відповідача -1 у недостачі вантажу відсутня оскільки він не є вантажовідправником вантажу.

Також судом першої інстанції правильно відмовлено в позові до відповідача -2, оскільки при дослідженні наданих позивачем доказів , судом встановлено , що позивачем порушені правила приймання продукції за кількістю встановлені Інструкцією П-6. Так в порушення п.І4 Інструкції позивачем не здійснено переваження тари вагону для визначення ваги нетто , згідно якому при неможливості переваження продукції без тари визначення ваги нетто здійснюється шляхом перевірки ваги брутто в момент отримання продукції і ваги тари після звільнення її з під продукції. Результати перевірки оформлюються актами. Визначення ваги нетто шляхом відрахування ваги тари і ваги брутто за даними, зазначеними в транспортних документах , без перевірки фактичної ваги брутто і ваги тари не дозволяється.

В матеріалах справи відсутні докази визначення позивачем ваги нетто вантажу у відповідності з вимогами Інструкції П-6. З акту приймання продукції не вбачається, що позивач визначив вагу нетто вантажу зазначеним в Інструкції способом.

Не можуть бути прийняті до уваги та бути підставою для скасування рішення суду першої інстанції посилання скаржника на ГСТУ 322-12-2-94 " Кокс кам'яновугільний , пековий і термоантрацит Правила приймання" яким встановлений порядок визначення маси нетто по різниці маси навантаженого состава (брутто ) і маси порожніх вагонів (тари) , зазначеній на їх трафаретах, та на 3 ,4 вказаного ГСТУ , за яким допускається використовувати для визначення сухої маси надійшовшої партії коксу масову долю загальної вологи, визначену у постачальника і вказану в документі якості, оскільки пунктом 4.3. ГСТУ 322-12-2-94 передбачено , що відбір проб коксу у споживача повинен здійснюватися за ГСТУ 23083 в момент розвантаження коксу з вагонів. Показник масової долі загальної вологи , що встановлений споживачем, використовують для визначення сухої маси партії коксу.

Неконтрольне переваження маси партії коксу, що надходить до споживача ( в перерахунку на суху речовини)наведена в додатку до ГСТУ 322-12-2-94 , згідно якого масу коксу (нетто ) визначають за різницею маси завантаженого составу (брутто) визначеної зважуванням у споживача, та маси порожніх вагонів-тари, вказаної на їх трафаретах. Для визначення масової долі загальної вологи у коксі від надходження партії відбирають та готують пробу за ГСТУ 22083. Пунктом А.3 додатку А до ГСТУ 322-12-2-94 наведена формула, за якою розраховується маса сухої речовини надходження партії, пунктом А.5- формула, за якою визначається величина розхожості маси сухої речовини коксу, розрахованої за документом про якість та результату контрольної перевірки її у споживача. Пунктом 4.3 ГСТУ 322-12-2-94 також передбачено, що допускається використовувати для визначення сухої маси партії коксу , що надійшла, масову долю загальної вологи, визначеною у постачальника та вказану в документі про якість.

Тобто, посилаючись на п. 4.3. ГСТУ 322-12-2-94 , у випадку виявлення недостачі споживач повинен був здійснити контрольну перевірку масової долі загальної вологи коксу, розрахувати масу сухої речовини або надати обгрунтований розрахунок недостачі продукції у кожному вагоні.

Докази проведення такої перевірки, а також належного розрахунку недостачі кожної партії спірної продукції , відповідних сертифікатів її якості в матеріалах справи також відсутні.

Крім того, як вбачається з матеріалів справи , всупереч вимог договору № У1631/2002/881 від 27.12.2002 року , п.17 Інструкції П-6 якими передбачено обов'язковий виклик представників відповідачів, позивач не викликав належним чином представників відповідача-1, та відповідача-2 для участі у прийманні продукції за кількістю. Надані позивачем копії факсограм не можуть бути належним доказом, оскільки відсутні докази їх отримання представниками відповідачів, та і представники відповідачів заперечують отримання факсограм.

Згідно пункту 16 інструкції П-6 у випадку виявлення недостачі , отримувач продукції зобов'язаний припинити подальше її приймання, забезпечити збереження продукції, а також прийняти заходи щодо запобігання її змішанню з іншою однорідною продукцією.

За таких обставин колегія суддів дійшла висновку, що рішення суду першої інстанції законне та обґрунтоване, а тому підстав для його скасування, передбачених ст.. 104 ГПК України немає.

Керуючись ст.ст.101, 103-105 ГПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Рішення господарського суду Дніпропетровської області від 10.10.06р. у справі №20/374-06  –залишити без змін, а апеляційну скаргу відкритого акціонерного товариства “Нікопольський завод феросплавів”, м.Нікополь –без задоволення .

Постанова може бути оскаржена до Вищого господарського суду України.

Головуючий                                                                                                    І.М. Науменко

Судді                                                                                                                Л.М.Білецька

О.В. Голяшкін

З оригіналом згідно

Помічник судді                                        К.С. Лукінова