ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

15 год. 45 хв.                                                                           м.Одеса

"12" березня 2007 р.
Справа  № 28/561-06-13143

Господарський суд Одеської області у складі:

судді                                                Гуляк Г.І.

при секретарі                                  Стадніченко Н.Л.

За участю представників сторін:

від позивача –          Хотін В.Б. –за дорученням;

від відповідача –      Гамар В.І. –за дорученням;

від третьої особи -    Селиванов С.А. –за дорученням, Сажина С.М. –директор;

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом Територіальної громади в особі Шабівської сільської ради до Білгород –Дністровської районної державної адміністрації Одеської області за участю третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача Приватного підприємства „Ніка-2”, про визнання недійсними розпоряджень Білгород –Дністровської районної державної адміністрації Одеської області, суд -

ВСТАНОВИВ:

Територіальна громада в особі Шабівської сільської ради звернулася до суду з позовом до Білгород –Дністровської районної державної адміністрації Одеської області за участю третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача Приватного підприємства „Ніка-2”, про визнання недійсними розпоряджень Білгород –Дністровської районної державної адміністрації Одеської області відповідно до якого просить:

визнати недійсним розпорядження голови Білгород –Дністровської районної державної адміністрації Одеської області:

-          від 27 вересня 2005 року № 1034/2005 „Про внесення земельної ділянки державної власності несільськогосподарського призначення, розташованої на території Білгород –Дністровського району Одеської області, в перелік земельних ділянок, що підлягають першочерговому продажу”;

-          від 23 січня 2006 року № 67/2006 „Про продаж земельної ділянки несільськогосподарського призначення та затвердження її вартості”;

-          від 07 лютого 2006 року № 129/2006 „Про внесення змін та доповнень до розпорядження голови районної державної адміністрації „Про внесення змін та доповнень до розпорядження голови районної державної адміністрації „Про продаж земельної ділянки несільськогосподарського призначення та затвердження її вартості” від 23 січня 2006 року №67/2006”.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 13 грудня 2006 року відкрито провадження в адміністративній справі № 28/561-06-13143А.

Представник відповідача Білгород-Дністровської районної державної адміністрації Одеської області 20 грудня 2006 року за вхідним №28930 надав заперечення на адміністративний позов, згідно яких вимоги позивача не визнає та просить суд у  задоволені адміністративного позову відмовити повністю.

20 грудня 2006 року за вхідним № 28926 третя особа ПП „Ніка-2” надала заперечення на адміністративний позов, в яких вимоги позивача не визнає та просить суд у задоволені позову відмовити повністю.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 15 січня 2007 року закінчено підготовче провадження та справу № 28/561-06-13143А призначено до судового розгляду в засіданні суду на 5 лютого 2007 року.

Ухвалою господарського суду Одеської області  від  12 лютого 2007 року, строк розгляду справи продовжено до 12 березня 2007 року.

Представник позивача позов підтримує та просить суд визнати недійсними розпорядження Білгород-Дністровської районної державної адміністрації від 27 вересня 2005 року № 1034/2005 „Про внесення земельної ділянки державної власності несільськогосподарського призначення, розташованої на території Білгород –Дністровського району Одеської області, в перелік земельних ділянок, що підлягають першочерговому продажу”; від 23 січня 2006 року № 67/2006 „Про продаж земельної ділянки несільськогосподарського призначення та затвердження її вартості”; від 07 лютого 2006 року № 129/2006 „Про внесення змін та доповнень до розпорядження голови районної державної адміністрації „Про внесення змін та доповнень до розпорядження голови районної державної адміністрації „Про продаж земельної ділянки несільськогосподарського призначення та затвердження її вартості” від 23 січня 2006 року №67/2006”.

Представник відповідача вважає позовні вимоги необґрунтованими та безпідставними, у зв’язку з чим просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог, про що зазначено у запереченнях по справі.

Представники третьої особи вважають позовні вимоги необґрунтованими та безпідставними, у зв’язку з чим просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог.

У зв’язку з набранням 01 вересня 2005 р. чинності Кодексом адміністративного судочинства України, господарський суд Одеської області зазначає, що згідно з п. 6 розділу VII Прикінцевих положень Кодексу адміністративного судочинства України, до початку діяльності окружного адміністративного суду адміністративні справи, підвідомчі господарським судам відповідно до Господарського процесуального кодексу України 1991 року, вирішуються відповідним господарським судом за правилами Кодексу адміністративного судочинства України. При цьому підсудність таких справ визначається Господарським процесуальним кодексом України.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши всі письмові докази, які містяться в матеріалах справи, господарський суд встановив наступне.

На підставі договору оренди земельної ділянки від 25 грудня 2001 року Білгород –Дністровська районна рада на підставі рішення сесії Білгород –Дністровської районної ради №536-ХХ111 від 21 грудня 2001 року надало, а  ПП «Ніка-2»прийняло в тимчасове довгострокове користування на умовах оренди, строком на двадцять один рік земельну ділянку із земель запасу Білгород –Дністровської районної ради, загальною площею 1,7323 га, розташовану на Будацькій косі Білгород –Дністровського району, Одеської області, біля селища Затока, між базами відпочинку „Незабудка” та „Лідія”, «Комунальник», згідно з планом (схемою) землекористування, який є невід’ємною частиною договору. Відповідний договір був посвідчений 25 грудня 2001 року приватним нотаріусом Білгород –Дністровського районного нотаріального округу Одеської області та зареєстрований у Білгород –Дністровському районному відділі земельних ресурсів, про що в книзі записів державної реєстрації договорів оренди землі вчинено запис за № 47.

Вказаний договір визначає, що земельна ділянка надана для обслуговування і реконструкції будівель та споруд бази відпочинку «Комунальник», та те що будь які  обмеження і обтяження щодо використання земельної ділянки за цільовим призначенням і права третіх осіб щодо земельної ділянки, яка передається в оренду, відсутні.

У відповідності до пункту 5.2 договору оренди земельної ділянки від 25 грудня 2001 року орендар має право переважного придбання у власність орендованої земельної ділянки у відповідності до закону.

Під час розгляду справи  було встановлено, що з моменту укладення договору оренди земельної ділянки Шабівською сільською радою не було укладено додаткового договору на частину земельної ділянки що надана у користування ПП «Ніка-2»на підставі  договору земельної ділянки від 25 грудня 2001 року чи то договору суборенди відповідної земельної ділянки.

Розпорядженням голови районної державної адміністрації Одеської області від 07 квітня 2003 року №457/2003 «Про надання дозволу Приватному підприємству «Ніка-2»на реконструкцію бази відпочинку «Комунальник»було надано дозвіл на проведення відповідної реконструкції та зобов’язано провести її протягом трьох років.

Рішенням Господарського суду Одеської області від 04 травня 2006 року по справі №22/167-06-3493А, що набрало чинності  право власності на недобудований будинок  «1Е»та артезіанську свердловину належить Приватному підприємству «Ніка-2». Забудова проводилась на підставі дозволів та погоджень відповідних структур.

09 лютого 2006 року між Білгород –Дністровською районною державною адміністрацією Одеської області та Приватним підприємством «Ніка-2»було укладено договір купівлі-продажу земельної ділянки несільськогосподарського призначення, розміщену на землях, що знаходяться у відданні Білгород –Дністровської районної державної адміністрації, розміром 1,7323 га, що відноситься до земель державної власності, яка перебуває в тимчасовому довгостроковому користуванні ПП «Ніка-2»за адресою Будацька коса, Білгород –Дністровського району, Одеської області, біля селища Затока, між базами відпочинку «Незабудка»і «Лідія»на підставі договору оренди земельної ділянки від 25 грудня 2001 року. Пункт 1.3. даного договору визначає, що земельна ділянка, що є предметом договору вільна від будь яких майнових прав та претензій третіх осіб. Вказаний договір посвідчений державним нотаріусом Білгород –Дністровської районної державної нотаріальної контори  та зареєстрований в реєстрі за №577.

Рішенням Господарського суду Одеської області від 11 серпня 2006 року по справі №16/297-06-7760, що набрало чинності  за участю сторін договору було визнано укладеним та дійсним договір купівлі-продажу земельної ділянки несільськогосподарського призначення від 09 лютого 2006 року, що укладений Білгород –Дністровською районною державною адміністрацією Одеської області та Приватним підприємством «Ніка-2».

В даному випадку встановлено, що при продажу земельної ділянки згідно договір купівлі-продажу земельної ділянки несільськогосподарського призначення від 09 лютого 2006 року цільове використання земельної ділянки не було змінено. Тобто і в подальшому повинно використовуватись за цільовим призначенням, що було визначено у договорі оренди земельної ділянки від 25 грудня 2001 року, який є на даний час діючим.

Крім того, суд зазначає, що постановою Одеського апеляційного господарського суду від 22.09.2004 року по справі № „27/175-04-4470 було відмовлено Білгород –Дністровській районній державній адміністрації у задоволенні позову стосовно розірвання договору оренди земельної ділянки від 25 грудня 2001 року.

Згідно рішення Апеляційного суду Одеської області від 23 червня 2005 року по справі №22-1679/2002, що набрало чинності було визнано за Шабівською територіальною громадою Білгород –Дністровського району Одеської області у особі Шабівської сільської ради Білгород –Дністровського району Одеської області право власності на майно бази відпочинку «Комунальник», що знаходиться на території Будацької коси (біля селища Затока). Відповідне рішення не має визначення статусу майна –рухоме, нерухоме, не вказана його вартість та технічний стан і не містить зобов’язання уповноваженим органам, щодо його державної реєстрації.

Згідно Ухвали Одеського апеляційного господарського суду від 13 лютого 2007 року по справі №29/490-06-11827А було залишено Постанову Господарського суду Одеської області від 29 листопада 2006 року по справі №29/490-06-11827А  без змін. Відповідною Постановою було скасовано реєстраційний запис №136391250 від 16.10.2006 року у Державному реєстрі прав власності на нерухоме майно, що протиправно, у відсутність законних підстав, був здійснений Комунальним підприємством «Білгород –Дністровське бюро технічної інвентаризації», щодо реєстрації права власності за Шабівською сільською радою Білгород –Дністровського району Одеської області на усі будівлі бази відпочинку «Комунальник».

Постановою Господарського суду Одеської області від 29 листопада 2006 року по справі №29/490-06-11827А, що набрало законної сили,  було встановлено, що майно яке належить територіальній громаді в особі Шабівської сільської ради на підставі  рішення Апеляційного суду Одеської області від 23 червня 2005 року по справі №22-1679/2002 не є нерухомим. Враховуючи вказану обставину, у відповідності до статті 181 Цивільного кодексу України слід зазначити, що речі поділяються на нерухомі та рухомі. Рухомі речі –це речі, які вільно можна переміщувати у просторі.  Слід розуміти, що в даному випадку внаслідок встановлення відповідних фактів майно на яке визнане право власності на підставі рішення Апеляційного суду Одеської області від 23 червня 2005 року по справі №22-1679/2002 за територіальною громадою в особі Шабівської сільської ради не потребує категоричної прив’язки до земельної ділянки, як того вимагають об'єкти нерухомості.

Частина 1 статті 72 КАС України визначає, що обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказується при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

У відповідності до пункту 2 статті 11 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, і не може виходити за межі позовних вимог.

Досліджуючи матеріали справи, суд  дійшов висновку у прийнятті рішення щодо відмови у задоволенні адміністративного позову повністю, з наступних підстав.

Статтею 119 Конституції України визначено, що місцеві державні адміністрації на відповідній території забезпечують виконання Конституції та законів України, актів Президента України, Кабінету Міністрів України, інших органів виконавчої влади, а також реалізацію інших наданих державою, а також делегованих відповідними радами  повноважень.

Відповідно до ст. 39 Закону України «Про місцеві державні адміністрації», голови місцевих державних адміністрацій очолюють відповідні адміністрації та представляють відповідні адміністрації у відносинах з іншими державними органами, підприємствами і з іншими особами.

Згідно ст. 6 Закону України «Про місцеві державні адміністрації», на виконання Конституції України, законів України, актів Президента, України, Кабінету Міністрів України голова місцевої державної адміністрації в межах своїх повноважень видає розпорядження.

Пункт 2 статті 21 Закону України «Про місцеві державні адміністрації»визначає, що місцева державна адміністрація розпоряджується землями державної власності відповідно до закону.

Стаття 17 Земельного кодексу України визначає, щодо повноважень місцевих державних адміністрацій в області земельних відносин належить розпорядження землями державної власності в межах визначених відповідним Кодексом.

Пункт 12 Розділу Х Перехідні положення Земельного кодексу України визначає, що до розподілу земель державної та комунальної власності повноваження щодо розпорядження землями за межами населених пунктів належить відповідним органам виконавчої влади.

Відповідно до ст. 127 ЗК України, орган державної влади у відповідності до їх повноважень здійснюють продаж земельних ділянок державної власності юридичним особам, що мають право на придбання земельних ділянок у власність.

Згідно ст. 9 Закону України «Про оренду землі», орендар, який відповідно  до  закону  може  мати у власності орендовану земельну ділянку, має переважне право на придбання її у власність в разі продажу цієї земельної ділянки.

Статтею 52 ЗК України передбачено, що землі рекреаційного призначення можуть знаходитись в державній, комунальній та приватній власності.

Припис ст. 128 Земельного кодексу України встановлює порядок продажу земельних ділянок державної власності юридичним особам, за яким продаж проводиться місцевими державними адміністраціями, в межах їх повноважень за заявою зацікавленої особи з наданням необхідних матеріалів.

Пункт 3 Розділу ІХ. Заключні положення Земельного кодексу України встановлює, що закони та інші нормативно-правові акти, що прийнятті до набрання сили відповідного Кодексу, діють в частині що не суперечить відповідному Кодексу.

Указом Президента України від 19 січня 1999 року «Про продаж земельних ділянок несільськогосподарського призначення»встановлюється порядок продажу, категорія земельних ділянок, що підлягають продажу,  перелік учасників та інше.

Пунктом 2 відповідного Указу визначається, що об'єктами  купівлі-продажу є  земельні  ділянки,  на  яких  знаходяться об'єкти нерухомого майна,  в тому числі об'єкти незавершеного  будівництва.

Пункт 4 відповідного Указу визначає, що продавцями земельної ділянки є районні державні адміністрації, а пунктом 5 - що покупцем можуть бути юридичні особи України, до числа яких і належить Приватне підприємство «Ніка-2».

Враховуючи відповідне суд дійшов висновку, що при прийнятті розпоряджень головою Білгород –Дністровської районної державної адміністрації Одеської області від   27 вересня 2005 року № 1034/2005 „Про внесення земельної ділянки державної власності несільськогосподарського призначення, розташованої на території Білгород –Дністровського району Одеської області, в перелік земельних ділянок, що підлягають першочерговому продажу”; - від 23 січня 2006 року № 67/2006 „Про продаж земельної ділянки несільськогосподарського призначення та затвердження її вартості”; - від 07 лютого 2006 року № 129/2006 „Про внесення змін та доповнень до розпорядження голови районної державної адміністрації „Про внесення змін та доповнень до розпорядження голови районної державної адміністрації „Про продаж земельної ділянки несільськогосподарського призначення та затвердження її вартості” від 23 січня 2006 року №67/2006” було дотримано вимог діючого законодавства, що в свою чергу не привело до порушення прав позивача.

На підставі цього у позовних вимогах територіальної громади в особі Шабівської сільської ради  про визнання недійсними розпоряджень голови Білгород –Дністровської районної державної адміністрації Одеської області від 27 вересня 2005 року № 1034/2005 „Про внесення земельної ділянки державної власності несільськогосподарського призначення, розташованої на території Білгород –Дністровського району Одеської області, в перелік земельних ділянок, що підлягають першочерговому продажу”, від 23 січня 2006 року № 67/2006 „Про продаж земельної ділянки несільськогосподарського призначення та затвердження її вартості”, від 07 лютого 2006 року № 129/2006 „Про внесення змін та доповнень до розпорядження голови районної державної адміністрації „Про внесення змін та доповнень до розпорядження голови районної державної адміністрації „Про продаж земельної ділянки несільськогосподарського призначення та затвердження її вартості” від 23 січня 2006 року №67/2006” та покладення судових витрат на позивача слід відмовити повністю.

Відповідно до частини 1 статті 9 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування , їхні посадові  і службові особи зобов’язані діяти лише на підставі, в межах  повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, а згідно частини 3 статті 105 КАС України позивач має право вимагати скасування або визнання нечинним  рішення відповідача –суб’єкта владних повноважень повністю чи окремих його положень.

Відповідно до частини 3 статті 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб’єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та й у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження  надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілям, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

У відповідності до частини 1 статті 162 КАС України при вирішенні справи по суті суд може відмовити в задоволенні позову повністю.

Враховуючи відповідне, вимоги за позовом територіальної громади в особі Шабівської сільської ради до Білгород –Дністровської районної державної адміністрації Одеської області за участю третьої особи про визнання недійсними розпоряджень Білгород –Дністровської районної державної адміністрації Одеської області від 27 вересня 2005 року № 1034/2005 „Про внесення земельної ділянки державної власності несільськогосподарського призначення, розташованої на території Білгород –Дністровського району Одеської області, в перелік земельних ділянок, що підлягають першочерговому продажу”, від 23 січня 2006 року № 67/2006 „Про продаж земельної ділянки несільськогосподарського призначення та затвердження її вартості”, від 07 лютого 2006 року № 129/2006 „Про внесення змін та доповнень до розпорядження голови районної державної адміністрації „Про внесення змін та доповнень до розпорядження голови районної державної адміністрації „Про продаж земельної ділянки несільськогосподарського призначення та затвердження її вартості” від 23 січня 2006 року №67/2006” не є обґрунтованими, що підтверджується матеріалами справи, а тому не підлягають задоволенню повністю.

Керуючись  ст. 161-164 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

У позові відмовлено повністю.

Постанова може бути оскаржена в порядку ст.186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Постанова набирає законної сили у порядку ст.254  Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст постанови складено 13 березня  2007 р.

Суддя                                                                                 Гуляк Г.І.