СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Львів, вул. Личаківська, 128
РІШЕННЯ

22.03.07
Справа№ 1/31-30/15

За позовом:    Управління
майном  спільної власності Львівської
обласної ради

до відповідача: приватного
підприємця ОСОБА_1, м. Бібрка

Суддя    Н.Мороз

про
стягнення 7258,68 грн.

та  виселення

Представники;

Від
позивача  - Приймич
І.М -спец.ю/к

Від
відповідача  -   ОСОБА_1

Сторонам роз”яснено зміст прав та
обов”язків відповідно до  ст.ст.20,22 ГПК
України.

Суть спору:

Позов заявлено Управлінням
майном спільної власності Львівської обласної ради   до приватного підприємця ОСОБА_1,
м.Бібрка  про стягнення  заборгованості з орендної плати в сумі
7258,68 грн. та виселення.

Для об»єктивного та  всестороннього вирішення спору,   розгляд справи відкладався ухвалами суду від
13.02.2007р., 01.03.2006р.

Позивач в судове засідання подав
уточнення позовних вимог НОМЕР_1 в частині стягнення орендної плати та
клопотання НОМЕР_2 про припинення провадження у справі в частині вимог про
виселення у зв»язку з тим, що відповідач 16.02.2007р. звільнив займані
приміщення.  Позов просить задоволити
відповідно до уточнення та стягнути з останнього 7816,32 грн. заборгованості з
орендної плати.

Відповідач проти позову
заперечив частково.  Зокрема, зазначив,
що у відповідності до ч.1 ст.19 Закону України «Про оренду державного та
комунального майна», річна орендна плата за користування цілісним майновим
комплексом підприємства, його структурним підрозділом не може перевищувати 10%
вартості орендованого майна, а позивачем фактично нараховано орендну плату,
річний розмір якої значно перевищує 10% вартості об»єкта оренди.

Повний текст рішення виготовлено
та підписано  01.04.2007р.

Розглянувши
матеріали справи, оцінивши подані докази, заслухавши  пояснення повноважних представників,  суд встановив:

Між
Відділенням нерухомості при управлінні з питань майна комунальної
власності  Львівської обласної державної  адміністрації (орендодавець) та приватним
підприємцем ОСОБА_1 (орендар), укладено договір оренди нерухомого майна
спільної власності територіальних громад
Львівської області НОМЕР_3.

Згідно рішень Львівської обласної
ради НОМЕР_4 та НОМЕР_5 орендодавцем нежитлових приміщень, які належать до
спільної власності територіальних громад області визначено КП «Нерухомість та
майно». Рішенням Львівської обласної ради від 23.06.2006р. №33 «Про питання
забезпечення управління майном спільної власності територіальних громад
області»та від 20.09.2006р. №76 «Про оренду майна спільної власності
територіальних громад області»управління майном спільної власності Львівської
обласної ради визначено правонаступником орендодавців нежитлових приміщень, які
належать до спільної власності територіальних громад області.

Умовами договору  визначено: предмет договору (нежитлові
приміщення по АДРЕСА_1, заг.площею 257,6 кв.м.), орендна плата (ціна, п.2.1
договору), термін договору оренди (п.10).

Враховуючи, що сторони досягли згоди
по основних істотних умовах та формі договору, суд застосовує до сторін  наслідки договірних зобов"язань та дає
оцінку поданих сторонами доказів в сукупності відповідно до ст.43 ГПК України.

У відповідності до умов договору,
позивач зобов”язався передати визначене
майно в користування (акт приймання-передачі в матеріалах справи), а
відповідач  взяв на себе зобов”язання
прийняти в користування майно та сплачувати за нього орендну плату.

У відповідності до ч.2 ст.26 Закону
України «Про оренду державного та комунального майна»та аналогічними
положеннями Господарського кодексу України, договір оренди припиняється,  зокрема в разі  закінчення строку, на який його було
укладено.

Згідно ч.2 ст.17 вищезазначеного
Закону в контексті з вимогами п.6.3 договору,
в разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення або зміну
договору після закінчення його строку протягом одного місяця, він вважається
продовженим на той  самий термін і на тих
самих умовах, які були передбачені договором.
По припиненні договору,  відповідач   зобов»язаний
повернути майно в 15-денний термін (п.6.4 договору).  Як вбачається з матеріалів справи, термін дії
договору оренди закінчився 30.11.2006р.

Так, в судове засідання позивачем
подано копію листа НОМЕР_6 скерованого
на адресу  відповідача
(докази  належного скерування даного
листа відповідачу додані до матеріалів справи), про припинення договору оренди
по терміну, проведення повного розрахунку з орендної плати та попередження про
звільнення займаних  приміщень.

Згідно п.2.2 договору, орендна плата
перераховується  відповідачем не пізніше
25-го числа поточного місяця. Розмір орендної плати за кожний наступний місяць
визначається шляхом коригування розміру місячної орендної плати за попередній
місяць на індекс інфляції.

Відповідно до
п.5.1 договору, відповідач зобов”язався своєчасно і в повному обсязі сплачувати
орендну плату.

Проте, суд зазначає,  що відповідачем  належним чином  договірні зобов"язання не виконано,
згідно поданого позивачем розрахунку позовних вимог, відповідач допустив
заборгованість по орендній платі  в
розмірі  7816 грн., що підтверджено
довідкою НОМЕР_7 про стан заборгованості з орендної плати (за період з 30.11.2006р.
по 16.02.2007р).

Судом встановлено, що 16.02.2007р.,
тобто після подачі позову до суду, відповідач-орендар повернув майно
позивачу-орендодавцю (акт приймання-здачі приміщення від 16.02.2007р. згідно
договору оренди в матеріалах справи).

Посилання відповідача на той факт, що
орендоване майно  не використовувалось з
червня 2006року,  судом до уваги не
приймається, оскільки дані обставини не звільняють відповідача від
виконання  договірних зобов»язань,
зокрема, в частині сплати орендної плати.
Згідно ст.286 ГК України, орендна плата- це фіксований платіж, який
орендар сплачує  незалежно від
наслідків своєї господарської діяльності.

Суд зазначає,  що відповідач не був позбавлений права  на звернення до суду  з вимогою про дострокове розірвання договору,
проте, своїм правом на захист у встановленому порядку відповідач не
скористався.

Не заслуговують на увагу суду також
посилання відповідача на ч.1 ст.19 Закону України «Про оренду державного
та комунального майна», оскільки у відповідності до  вищезазначеного Закону, цілісним майновим
комплексом є господарський об”єкт з завершеним циклом виробництва продукції
(робіт, послуг) з наданою йому земельною ділянкою, на якій він розміщений,
автономними інженерними комунікаціями, системою водопостачання.

У відповідності до ст.ст.193, 291 ГК
України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо
виконання зобов»язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно
ставляться,  одностороння відмова
від договору оренди не допускається.

В порядку ст. 33 ГПК України, кожна
сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу
своїх вимог та заперечень.

Враховуючи вищенаведене, суд дійшов
висновку, що позов обгрунтований поданими
доказами, не спростований відповідачем
і підлягає до задоволення, відповідно до уточнення. В частині вимог
позивача щодо виселення відповідача із займаних приміщень- провадження
припинити.

Судові витрати покладаються на відповідача,
згідно ст.49 ГПК України.

Керуючись ст.17 ЗУ «Про оренду
державного та комунального майна», ст..ст.193,286,291 ГК України,
ст.ст.25,33,43,49,82,84,85 ГПК України, господарський  суд,-

В И Р І Ш И В:

1.Позов задоволити частково.

2. В частині виселення  із займаних приміщень-провадження припинити.

3.Стягнути з приватного підприємця
ОСОБА_1, АДРЕСА_2 (ідентифікаційний код НОМЕР_8):

- на користь Управління майном
спільної власності Львівської обласної ради, м.Львів, вул.Винниченка,18 (р/р
2609 в УДК у Львівській області, МФО 825014, )-
7816,32 грн. заборгованості, 187 грн. державного мита, 118 грн. витрат на  інформаційно-технічне забезпечення судового
процесу;

- в доход державного бюджету-  19 грн. державного мита.

4.
Накази видати згідно ст.116 ГПК України.

Суддя
Мороз Н.В.