ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
АВТОНОМНОЇ РЕСПУБЛІКИ КРИМ
УХВАЛА

27.03.2007
Справа №2-25/3321-2007

За позовом СЗАТ „Крим-Аромат”, м. Бахчисарай, вул.. Сімферопольська, 32,

До відповідача ВАТ „Крименерго” Бахчисарайський район електричних мереж, м. Бахчисарай, вул.. Чекаліна, 3.

Про визнання недійсним акту № 101895 від 25.10.2006р. та скасування протоколу засідання комісії ВАТ „Крименерго” № 837 від 17.01.2007р.

Суддя Копилова О.Ю.

Представники:

Від позивача – Халілова Е.І, предст., дов. пост.

Від відповідача – Ющенко Т.А., ю/к., дов. № 021-Д від 04.01.07р.

Обставини справи:

СЗАТ „Крим-Аромат”, м. Бахчисарай звернулось у господарський суд АРК із позовом до ВАТ „Крименерго” Бахчисарайський район електричних мереж, м. Бахчисарай у якому просить визнати акт № 101895 про порушення правил користування електричною енергію для юридичних та фізичних осіб підприємців від 26.10.2006р. недійсним, скасувати протокол № 847 засідання комісії ВАТ „Крименерго” щодо розгляду актів про порушення ПКЕЕ від 17.01.2007р. у відношенні СЗАТ „Крим-Аромат”, а також стягнути витрати по сплаті державного мита та на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Позовні вимоги обґрунтовані посиланням на те, що оскаржуваний акт укладено з порушенням вимог Правил користування електричною енергією, затверджених постановою НКРЕ від 17.10.2005р. за № 910, а отже він не міг бути прийнятий за основу при складанні протоколу засідання комісії ВАТ „Крименерго” № 837 від 17.01.2007р.

Позивач у судове засідання з’явився, позовні вимоги підтримав, крім того заявлялося усне клопотання про відкладення розгляду справи.

Представник відповідача у судове засідання з’явився, позовні вимоги не визнає та просить суд припинити провадження по справі на підставі п. 1 ст. 80 Господарського процесуального кодексу України, адже оскаржуваний протокол та акт не є актом ненормативного характеру у розумінні ст.. 12 Господарського процесуального кодексу України, оскільки він не має обов’язкового характеру, не може рахуватись документом, який безумовно тягне певні правові наслідки, оскільки підприємство не позбавлено можливості захищати свої інтереси у іншому способі. У тому числі у випадку пред’явлення до нього позову енергопостачальної організації. Господарський суд розглядає заяви про визнання недійсними тільки обов’язкових для виконання рішень державних та інших органів, а також посилається на постанови Вищого господарського суду України у справі 2-6/4771-2005 від 26.10.2005р., 35/73(39/294) від 11.05.2006р.

Щодо заявленого клопотання позивача про відкладення розгляду справи, суд вважає, що його задоволення є недоцільним, адже позивачу було надано достатній термін для підготування до розгляду справи.

Розглянув матеріали справи, заслухав доводи представників позивача та відповідача, суд -

Встановив :

26.10.2006р.  представником ВАТ „Крименерго” в присутності представника СЗАТ „Крим-Аромат” в ході перевірки виявлено, що СЗАТ „Крим-Аромат” яке є споживачем електричної енергії порушено правила користування електричної енергії шляхом порушення пломб державного повірителя на розрахунковому приладі обліку, про що складено акт про порушення Правил користування електричною енергією для юридичних осіб та фізичних осіб підприємців за  № 101895.

17.01.2007р. комісією ВАТ „Крименерго” оформлено протокол № 847 яким ухвалено рішення про проведення перерахунку об’єму  недооблікованої електричної енергії за період з 26.04.2006р. по 26.10.2006р.

Розглянувши надані матеріали суд вважає, що позовні вимоги позивача не підлягають задоволенню,  а провадження по справі підлягає припиненню на підставах п.1 ст. 80 ГПК України.

Відповідно до п.1 ст. 80 Господарського процесуального кодексу України господарський суд припиняє провадження у справі, якщо спір не підлягає вирішенню в господарських судах України.

Згідно з ч.1 ст.4 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд вирішує господарські спори на підставі Конституції України, Господарського процесуального кодексу України, інших законодавчих актів України, міжнародних договорів, згода на обов’язковість яких надана Верховною Радою України.

Як вбачається з матеріалів справи, позовні вимоги заявлені про визнання акту № 101895 про порушення правил користування електричною енергію для юридичних та фізичних осіб підприємців від 26.10.2006р. недійсним та скасування протоколу № 847 засідання комісії ВАТ „Крименерго” щодо розгляду актів про порушення ПКЕЕ від 17.01.2007р. у відношенні СЗАТ „Крим-Аромат”, яким зафіксовані порушення Правил користування електроенергією у вигляді порушення пломб на приладі обліку.

Згідно зі ст..15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Статтею 16 цього  Кодексу передбачені способи захисту цивільних прав та інтересів.

Відповідно до ст..20 Господарського кодексу України держава забезпечує захист прав та законних  інтересів суб’єктів господарювання та споживачів у спосіб та порядок, що визначається цим Кодексом та іншими законами України.

Права та законні інтереси зазначених суб’єктів захищаються шляхом: визнання наявності або відсутності прав; визнання повністю або частково недійсними актів органів державної влади та органів місцевого самоврядування, актів інших суб’єктів, що суперечать законодавству, ущемляють права та законні інтереси суб’єкта господарювання або споживачів; визнання недійсними господарських угод з підстав, передбачених законом; відновлення становища, яке існувало до порушення прав та законних інтересів суб’єктів господарювання; припинення дій, що порушують право або створюють загрозу його порушення; присудження до виконання обов’язку в натурі; відшкодування збитків; застосування штрафних санкцій; застосування оперативно-господарських санкцій;  застосування адміністративно-господарських санкцій; установлення, зміни і припинення господарських правовідносин; іншими способами, передбаченими  законом.

Таким чином, як випливає із приписів даної правової норми, права і законні інтереси суб’єктів господарювання захищаються, зокрема, шляхом визнання повністю або частково недійсними актів органів державної влади та органів місцевого самоврядування, актів інших суб’єктів, що суперечать законодавству, ущемляють права та законні інтереси суб’єкта господарювання або споживачів. Отже, у даній правовій нормі йдеться мова про акти юридичні, волевиявлення в яких обов’язкові для виконання.

Відповідно до ст. 12 Господарського процесуального кодексу України, господарським судам підвідомчі: 1)  справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні господарських договорів та з інших підстав, а також у спорах про визнання недійсними актів з підстав, зазначених у законодавстві, крім: спорів, що виникають при погодженні стандартів та технічних умов; спорів про встановлення цін на продукцію (товари), а також тарифів на послуги (виконання робіт), якщо ці ціни і тарифи відповідно до законодавства не можуть бути встановлені за угодою сторін; інших спорів, вирішення яких відповідно до законів України, міждержавних договорів та угод віднесено до відання інших органів; 2) справи про банкрутство, 3) справи за заявами органів Антимонопольного комітету України, Рахункової палати з питань, віднесених законодавчими актами до їх компетенції; 4) справи, що виникають з корпоративних відносин у спорах між господарським товариством та його учасником, який вибув, а також між учасниками (засновниками, акціонерами) господарських товариств, що пов’язані із створенням, діяльністю, управлінням, та припиненням діяльності цього товариства, крім трудових спорів.

Оскаржуваний акт та протокол не є актами ненормативного характеру в розумінні ст..12 Господарського процесуального кодексу України, оскільки вони не мають обов’язкового характеру, не може рахуватись документами, які безумовно тягнуть певні  правові наслідки, оскільки  підприємство не позбавлено можливості захищати свої інтереси у іншому способі, у тому числі у випадку пред’явлення до нього позову  енергопостачальної організації.

Господарський суд розглядає заяви про визнання недійними тільки обов’язкових для виконання рішень державних та інших органів.

Цієї ж думки підтримується Вищий господарський суд України у Постанові від 11.05.2006р. у  справі № 35/73(39/294). Крім того дані обставини викладені в ухвалі господарського суду АРК від 22.01.2007р. по справі № 2-14/571-2007 яка залишена без змін постановою Севастопольського апеляційного господарського суду.

При зазначених обставинах, провадження по справі підлягає припиненню на підставі п.1 ст.80 ГПК України.

З огляду на викладене, керуючись п.1 ст. 80 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

1.  Провадження по справі припинити.

Суддя Господарського суду

Автономної Республіки Крим                                        Копилова О.Ю.