ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" березня 2007 р.                                                                              Справа № 453/3-06

за позовом   Відкритого акціонерного товариства „Тетіївське ремонтно-транспортне

підприємство”, м. Тетіїв

до                  Фермерського господарства „Михайлівка”, с. Михайлівка

про                стягнення 7 040 грн.

Суддя  Коротун О.М.

Представники:

позивача       Арцибарський І.А. –голова правління (паспорт серії СН 736045);

відповідача   не з’явився.

За згодою представника сторони в судовому засіданні 14.03.2007 року було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення на підставі ч. 2 ст. 85 ГПК України.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Відкрите акціонерне товариство „Тетіївське ремонтно-транспортне підприємство” звернулось до господарського суду Київської області з позовом до Фермерського господарства „Михайлівка” про стягнення 7 040 грн. заборгованості, з яких 6 400 грн. –основний борг, 640 грн. штрафних санкцій та позивач просив покласти на відповідача судові витрати.

Позов обґрунтовано нездійсненими розрахунками за виконані роботи у розмірі 6 400 грн., необхідністю стягнення штрафу в зв’язку з простроченням платежу та позивач просив покласти на відповідача судові витрати.

В судовому засіданні 14.03.2007р. позивач позов підтримав з підстав, викладених у позовній заяві.

Ухвалою господарського суду Київської області від 21.11.2006р. було порушено провадження у справі та прийнято позовну заяву до розгляду. Зобов’язано учасників судового процесу подати суду певні документи, вчинити певні дії та направити в судове засідання 30.11.2007р. поважних представників.

Ухвалою господарського суду Київської області від 30.11.2006р. в зв’язку з неявкою представників сторін відкладав розгляд справи на 11.01.2007р.

Судом 30.11.2006р. за власною ініціативою було зроблено запит до Тетіївської районної державної адміністрації.

Через загальний відділ господарського суду Київської області від Тетіївської районної державної адміністрації надійшов лист № 880 від 13.12.2006р., в якій державний реєстратор підтвердив адресу відповідача.

Ухвалою господарського суду Київської області від 11.01.2007р. відкладено розгляд справи на 15.02.2007р.

Ухвалою голови господарського суду Київської області від 11.01.2007р. продовжено строк розгляду спору.

В зв’язку з хворобою судді Коротун О.М. судове засідання 15.02.2007р. не відбулось.

Ухвалою господарського суду Київської області від 03.03.2007р. призначено судове засідання на 14.03.2007р. о 14:30 год.

Відповідач у судове засідання 14.03.2007р. не з’явився, витребуваних судом документів не подав та не обґрунтував суду першої інстанції неможливість виконання вимог суду з причин, що від нього не залежать.

При цьому господарський суд Київської області відзначає, що судом було направлено учасникам судового процесу ухвалу від 21.11.2006р., 11.01.2007р. та 03.03.2007р., про що, зокрема, свідчать відмітки канцелярії суду на зворотних сторонах оригіналів згаданих документів та реєстр вихідної кореспонденції за адресою, вказаною позивачем у позовній заяві та підтвердженою державним реєстратором.

Тому справа розглянута за наявними матеріалами відповідно до статті 75 ГПК України.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника сторони, суд –

ВСТАНОВИВ:

Між Відкритим акціонерним товариством „Тетіївське ремонтно-транспортне підприємство” (далі –позивач) та Фермерським господарством „Михайлівка” (далі –відповідач) була укладена угода від 31.10.2005р. (далі –Угода), відповідно до якої позивач зобов’язується провести збирання сільськогосподарських культур на площах відповідача, а відповідач забезпечити позивача обсягом робіт, передбачених п.п. 2.2.1. даної угоди (табл. № 1) Площі, що підлягають до збирання згідно угоди, повинні відповідати агротехнічним вимогам для прямого комбайнування (п.п. 2.1.1., 2.2.1. Угоди).

Відповідно до Таблиці № 1 позивач зобов’язувався провести збирання кукурудзи на площі 50 га.

Згідно п. 2.1.5. Угоди відповідач зобов’язувався в одноденний строк після закінчення збиральних робіт, підписати акт про виконання робіт.

Позивач виконав зобов’язання по угоді, про що свідчить наряд від 31.10.2005р., наряд від 02.11.2005р., довіреність серії ЯМС № 635038 від 30.11.2006р. та акт виконаних робіт від 02.11.2005р. (оригінал якого оглянуто в судовому засіданні 14.03.2007р.) підписаний та завірений печатками обох сторін угоди.

Згідно акту виконаних робіт від 02.11.2005р. позивач зібрав зернові на площі 40 га, що підтверджується матеріалами справи в їх сукупності.

Відповідно до підпункту „а” пункту 3.1. Угоди оплату за виконанні роботи по збиранню врожаю відповідача проводиться грошовими коштами у розмірі при обмолоті кукурудзи – 160 грн./га.

Згідно п. 4.2. Угоди відповідач зобов’язується проводити розрахунки в період збирання урожаю щоденно у відповідності з намолотом і процентною ставкою розрахунку.

Між позивачем та відповідачем 13.02.2006р. було проведено звірку та підписано акт звірки розрахунків, відповідно до якого відповідач визнав заборгованість у сумі 6 400,69 грн.

Позивач надіслав на адресу відповідача вимогу за № 7 від 12.01.2007р., в якій просив перерахувати заборговані кошти на його рахунок у сумі 7 040 грн. та рахунок фактуру № 1 від 12.01.2007р.

Згідно ч. 2 ст. 530 ЦК України, якщо строк (термін) виконання боржником обов’язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов’язок у семиденний строк від дня пред’явлення вимоги, якщо обов’язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

В силу ст.ст. 11, 509 ЦК України між сторонами у справі виникли цивільні права і обов’язки (зобов’язання), які мають виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до вказівок закону, договору.

Згідно з ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України зобов’язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог –відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; одностороння відмова від зобов’язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч. 2 п. 1 ст. 175 Господарського кодексу України майнові зобов’язання,  які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України  з урахуванням особливостей передбачених цим Кодексом.

Згідно ч. 1 п. 1 ст. 193 Господарського кодексу України суб’єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов’язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов’язання –відповідно до вимог, що у певних  умовах звичайно ставляться.

Суд вважає, що позовні вимоги про стягнення з відповідача заборгованості за Угодою в сумі 6 400 грн. є обґрунтованими, документально підтверджуються, тому підлягають задоволенню.

Відповідно до п. 4.5. Угоди при непроведенні повних розрахунків за надані послуги протягом 3-х днів після дня підписання акта виконаних робіт (13.02.2006 року), відповідач зобов’язується додатково перерахувати на рахунок позивача пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми недоплати за кожен день прострочки, рахуючи з дня підписання акту виконаних робіт, та штрафні санкції в розмірі десяти відсотків від суми заборгованості.

Позивачем нараховано штраф (10%) у відповідності до п. 4.5. Угоди.

Згідно з ч. 2 ст. 218 ГК України учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов’язання. У разі, якщо інше не передбачено законом або договором, суб’єкт господарювання за порушення господарського зобов’язання несе господарсько-правову відповідальність.

Відповідно до ч. 1. ст. 216 ГК України учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

У сфері господарювання згідно з ч. 2 ст. 217 та ч.1 ст. 230 ГК України застосовуються господарські санкції, зокрема, штрафні санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов’язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

З огляду на п.п. „а” п. 3.1., п. 4.5. Угоди вбачається, що відповідач зобов’язаний був сплатити вартість виконаних робіт, оскільки відповідач, як вбачається з акту звірки розрахунків від 13.02.2006р. підтвердив суму боргу та на даний час не сплатив її, а отже сума основного боргу та штраф підлягає до стягнення.

На підставі ст. 49 ГПК України судові витрати покладаються на відповідача.

Керуючись ст. ст. 33, 49, 82-85 ГПК України господарський суд –

вирішив:

1.          Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Фермерського господарства „Михайлівка” (09821, Київська область, Тетіївський район, с. Михайлівна, код 20573560; р/р 26001159 в Тетіївському відділені ОБ № 2885, МФО 320166) на користь Відкритого акціонерного товариства „Тетіївське ремонтно-транспортне підприємство” (09800, Київська область, м. Тетіїв, вул. Ломоносова, 3, код 03744936; р/р 26005962 в Тетіївському відділені ОБ № 2885, МФО 320166) 6 400 грн. (Шість тисяч чотириста грн. 00 коп.) основного боргу, 640 грн. (Шістсот сорок грн. 00 коп.) штрафу, 102 грн. (Сто дві грн. 00 коп.) витрат по сплаті державного мита, 118 грн. (Сто вісімнадцять грн. 00 коп.) витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання.

16.03.2007р.

Суддя                                                                                Коротун О.М.