СЕВАСТОПОЛЬСЬКИЙ  АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ   СУД
Постанова

Іменем України

05 березня 2007 року

місто Севастополь        Справа № 2-11/13731-2006А

Севастопольський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді                                                  Черткової І.В.,

суддів                                                                      Волкова К.В.,

Фенько Т.П.,

секретар судового засідання                                        Василевська С.В.

за участю представників сторін:

позивача: не з'явився;

відповідача: не з'явився;

розглянувши апеляційну скаргу Державної податкової інспекції в Чорноморському районі Автономної Республіки Крим на постанову господарського суду Автономної Республіки Крим (суддя  Цикуренко А.С.) від 13.11.2006 у справі №2-11/13731-2006А

за позовом           Сільськогосподарського виробничого кооперативу "Красна поляна" (вул. Леніна, 5,Красна Поляна, Чорноморський район, АРК,96430)

до           Державної податкової інспекції в Чорноморському районі Автономної Республіки Крим (вул. Щорса, 4,Чорноморське,96400)

про визнання недійсним податкового повідомлення-рішення

ВСТАНОВИВ:

Постановою господарського суду Автономної Республіки Крим від 13.11.2006 у справі № 2-11/13731-2006 А позов Сільськогосподарського виробничого кооперативу "Красна поляна" задоволено.

Визнано нечинним податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції в Чорноморському районі Автономної Республіки Крим № /0 від 17.06.2003.

Постанова господарського суду мотивована тим, що позивач здійснив реалізацію активів за цінами не менше за звичайних, на що він мав право відповідно до підпункту 8.6.1 пункту 8.6 статті 8 Закону України „Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами”.

Не погодившись з вказаною постановою суду, Державна податкова інспекція в Чорноморському районі Автономної Республіки Крим звернулась до Севастопольського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить постанову господарського суду скасувати, в задоволенні позову відмовити.

Апеляційна скарга мотивована тим, що позивач здійснив продаж активів з порушенням підпункту 8.6.1 пункту 8.6 статті 8 Закону України „Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами”, оскільки не узгодив зазначений продаж з податковою інспекцією.

У судовому засіданні 19.02.2007 представник відповідача підтримав свої вимоги.

З причин відпустки судді Дугаренко О.В., на підставі розпорядження першого заступника голови Севастопольського апеляційного господарського суду від 05.03.2007,  здійснено її заміну на суддю Волкова К.В.

Представник позивача у судові засідання 19.02.2007, 05.03.2007 не з’явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, рекомендованою кореспонденцією.

Враховуючи, що чинне законодавство не обмежує коло представників юридичних осіб при розгляді адміністративної справи,  а також те, що згідно з пунктом 4 статті 196 Кодексу адміністративного судочинства України неприбуття у судове засідання сторін або інших осіб, які беруть участь у справі,  належним чином повідомлених про дату, час і місце апеляційного розгляду,  не перешкоджає  судовому  розгляду справи, судова колегія вважає  можливим розглянути скаргу за відсутності нез’явившегося представника позивача.

Переглянувши постанову суду відповідно до статті 195 Кодексу адміністративного судочинства України, судова колегія встановила таке.

17.06.2003 Євпаторійською об’єднаною державною податковою інспекцією була проведена внепланова тематична перевірка СВК „Красна поляна” з питань дотримання вимог статті 8 Закону України „Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами” за період з 01.10.2001 по 31.12.2001, за результатами якої складений акт від 17.06.2003 №67/26-20.

Перевіркою встановлені порушення відчуження активів, що знаходяться у податковій заставі, без попереднього узгодження податкового органу, а також  порушення п.8.6 статті 8 Закону України „Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами” за період з 01.10.2001 по 31.12.2001. Сума реалізації (відчуження) активів, які знаходяться у податковій заставі за період з 01.10.2001 по 31.12.2001 склала 44822 грн.

На підставі акту перевірки №67/26-20 від 17.06.2003, а також відповідно до підпункту 17.1.8 п.17.1 статті 17 Закону України „Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами” за самостійне відчуження активів, які перебувають у податковій заставі та потребують обов’язкової попередньої згоди податкового органу на таке відчуження, Державною податковою інспекцією в Чорноморському районі АРК було винесено податкове повідомлення-рішення № /0 від 17.06.2003 про застосування фінансових санкцій у сумі 44822 грн.

Актом перевірки встановлено, що позивач здійснив розрахунки за договорами оренди земельних паїв, за договорами про придбання товарів (а.с. 11) шляхом передання продавцям та орендодавцям своєї готової продукції (товарів) –пшениці та ячменю на загальну суму 44822,00 грн.

Ці господарські операції позивач здійснив у жовтні-грудні 2001 року, тобто, в період, коли позивач мав заборгованість зі сплати податків, яка на період відчуження перевищувала суму реалізованих товарів. Зокрема, відповідач надав довідку про те, що заборгованість позивача складала:

-          на 01.10.2001 в сумі 104470,38 грн.;

-          на 01.11.2001 в сумі 36525,52 грн.;

-          на 01.12.2001 в сумі 41213,14 грн.;

-          на 31.12.2001 в сумі 41632,66 грн.

Відповідно до абзаців 3 і 4 пункту 8.2 статті 8 Закону України „Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами” право податкової застави виникає з дня, наступного за останнім днем встановлених строків погашення податкового зобов'язання. Ці положення визнанні рішенням Конституційного Суду України у справі № 1-9/2005 від 24.03.2005 такими, що відповідають Конституції України. При цьому, Конституційний Суд України зазначив, що право податкової застави виникає згідно із законом і не потребує письмового оформлення.

Відповідно до пункту 8.3 статті 8 Закону України „Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами” на податковий орган покладається обов’язок зареєструвати податкову заставу, але відповідно до статті 12 Закону України "Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень" реєстрація застави рухомого майна має значення лише у правовідносинах сторін обтяження з третіми особами, тобто, для визначення пріоритету обтяжень. В даному випадку немає доказів того, що будь-які треті особи є обтяжувачами майна позивача, тому відсутність реєстрації у будь-який спосіб не впливає на право застави, яке належить відповідачу.

Відсутність індивідуалізації майна позивача, що перебуває у податковій заставі, також не позбавляє відповідача права застави, оскільки право застави не потребує оформлення, а законодавством не встановлюється вимога індивідуалізації майна, що перебуває у податковій заставі.

Конституційний Суд України у вищеназваному рішенні визнав тільки, що запровадження податкової застави на активи платника податків має здійснюватись у такому розмірі, який би забезпечував відшкодування державі несплачених податків у повному обсязі.

Отже, право застави відповідача на період здійснення відчуження позивачем товарів не могло перевищувати розміру податкового боргу позивача.

Вартість відчужених товарів на загальну суму 44822,00 грн. на періоди відчуження не перевищувало суми податкового боргу позивача.

За таких умов, відповідач правомірно донарахував позивачу фінансові санкції у сумі 44822 грн.

З огляду на викладене, постанова господарського суду міста Севастополя підлягає скасуванню, а апеляційна скарга задоволенню.

Керуючись статтями 195, пунктом 3 частини 1 статті 198, пунктом 1 частини 1 статті 202, частиною 2 статті 205, статтями 207, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Державної податкової інспекції в Чорноморському районі Автономної Республіки Крим задовольнити.

2. Постанову господарського суду Автономної Республіки Крим від 13.11.2006 у справі № 2-11/13731-2006 А скасувати.

3. Прийняти нову постанову.

В задоволенні позову відмовити.

Постанова  набирає   законної  сили  з  моменту  проголошення          і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом одного місяця після набрання нею законної сили.

Головуючий суддя                                                  І.В. Черткова

Судді                                                                                К.В. Волков

Т.П. Фенько