ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" квітня 2007 р.                                                            Справа № 44/359-06

вх. № 12262

Суддя господарського суду Дюкарєва С.В.

при секретарі судового засідання Аврамова Т.М.

за участю представників сторін:

прокурора - Кріцина Н.Г. посв. № 116 від 27.09.2001 року позивача - Биков Д.В. дов. № 1392/08-11  відповідача - Падалко Т.В. дов. № 44 від 21.09.2006 року

розглянувши справу за позовом  Прокурор м. Харкова  в особі Харківська міська Рада, м. Харків

до  ВАТ Завод "Березівські мінеральні води" с. Березівське

про звільнення та повернення за належністю земельної ділянки

ВСТАНОВИВ:

Прокурор м. Харкова звернувся до господарського суду з позовом в інтересах держави в особі Харківської міської Ради  щодо зобов"язання відповідача - Відкрите акціонерне товариство Завод "Березівські мінеральні води" зобов"язати звільнити самовільно зайняті земельну ділянку, розташовану по Просп. 50 річчя ВЛКСМ,12  у м. Харкові  площею 24 кв.м., та повернути їх за належністю позивачу з приведенням її у придатний для подальшого використання стан.

В обґрунтування позовних вимог прокурор вказує, що відповідач самовільно зайняв вищезазначену земельну ділянку, на якій розміщено торгівельний кіоск, в порушення ст.125 Земельного кодексу України, без набуття  права  користування земельною ділянкою - укладання договору оренди спірної земельної ділянки.

Прокурор та представник позивача у судовому засіданні підтримують заявлені позовні вимоги в повному обсязі.

Відповідач надав відзив на позов, в якому проти позову заперечує, просить в задоволенні позову відмовити. В обґрунтування своїх заперечень відповідач зазначає, що рішенням Харківської міської ради № 170/05 від 28.09.2005р.  відповідачу надано в оренду земельну ділянку за адресою:по Просп. 50 річчя ВЛКСМ,12  у м. Харкові  площею 24 кв.м., для будівництва тимчасового торговельного павільйону по продажу продукції власного виробництва в межах земельної ділянки згідно акту встановлення та погодження меж земельної ділянки. На підставі зазначеного рішення відповідач здійснює оформлення договору оренди спірної земельної ділянки. Оскільки до теперішнього часу договір оренди не укладено, відповідач не приступав до використання зазначеної земельної ділянки, тобто не здійснював зайняття спірної земельної ділянки для експлуатації та розміщення торговельного павільйону.  Акт обстеження земельної ділянки вважає неналежним доказом по справі, оскільки інформація в ньому є недостовірною, акт складено в односторонньому порядку, без залучення сторонніх організацій.

У судове засідання 10.04.2007р. позивач витребувані документи не надав, долучив до матеріалів справи письмові пояснення, в яких зазначає, що акт обстеження земельної ділянки є належним доказом по справі, участь або присутність представників іншої сторони при складанні зазначеного акту не передбачається.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 26.03.2007р. учасники судового процесу повідомлені, що неявка їх представників у судове засідання не є перешкодою для розгляду справи за наявними в ній матеріалами. За таких обставин справа розглядається згідно ст. 75 Господарського процесуального кодексу України.

Дослідивши  матеріали справи в їх сукупності, оцінивши надані докази, вислухавши пояснення представників  позивача та відповідача, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги прокурора задоволенню не підлягають з огляду на наступне.

Відділом самоврядного контролю за використанням та охороною земель управління земельних відносин Харківської міської ради було проведено перевірку, в результаті якої  встановлено, що на території земель  територіальної громади м. Харкова відповідачем самовільно в порушення ст. 125 Земельного кодексу України без набуття права власності чи права користування земельною ділянкою та встановлення землевпорядними органами меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) самовільно зайнято земельну ділянку  за адресою: по Просп. 50 річчя ВЛКСМ,12  у м. Харкові  площею 24 кв.м., шляхом експлуатації та обслуговування торговельного павільйону.

Згідно з положеннями статті 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

У якості документального обґрунтування самовільного зайняття відповідачем земельної ділянки, розташованої за адресою: по Просп. 50 річчя ВЛКСМ,12  у м. Харкові  для розміщення торговельного павільйону, прокурором до позовної заяви додано акт № 1029/06 обстеження спірної земельної ділянки, складений головним спеціалістом відділу самоврядного контролю за використанням та охороною земель управління земельних відносин Харківської міської ради Андрієнком В.І. 10.07.2006р.

У відповідності до ст. 32 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі  яких господарський   суд   у  визначеному  законом  порядку  встановлює наявність  чи  відсутність  обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими і речовими доказами, висновками  судових експертів; поясненнями представників сторін та інших  осіб,  які  беруть участь  в  судовому процесі. В необхідних випадках на вимогу судді пояснення  представників сторін та інших осіб, які беруть участь в судовому процесі, мають бути викладені  письмово.

Згідно ст. 34 ГПК України обставини справи, які  відповідно  до  законодавства  повинні бути  підтверджені  певними  засобами  доказування,   не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Зазначені акти складені  представниками позивача в односторонньому порядку, без залучення сторонніх юридичних або фізичних осіб, на них відсутні відмітки про ознайомлення з актом відповідача.

Посилання позивача у судовому засіданні на те, що участь або присутність представників іншої сторони при складанні зазначеного акту не передбачається не може бути прийнято судом до уваги, оскільки типовою формою бланку акту обстеження земельної ділянки, затвердженого наказом Департаменту управління містобудування, архітектури та земельних відносин № 20к від 19.12.2006р.   окремим рядком міститься напис “З актом обстеження ознайомлений”, що передбачає ознайомлення з актом обстеження іншої сторони.

Згідно ст. 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Складення акту обстеження земельної ділянки в односторонньому порядку з боку позивача,  відсутність ознайомлення з зазначеним актом іншої сторони (безпосередньо після його складення або шляхом надсилання копії акту поштовою кореспонденцією) позбавляє особу, яка нібито порушила  права законного власника земельної ділянки, на оскарження зазначеного акту, права на захист своїх законних прав та інтересів.

З огляду на викладене, акт обстеження земельної ділянки за адресою: по Просп. 50 річчя ВЛКСМ,12  у м. Харкові  площею 24 кв.м., (№1029/06 від  10.07.2006р.) не може бути прийнятий судом як належний доказ порушення відповідачем земельного законодавства України.

Крім того, зі спірних актів не вбачається, на підставі яких документів особами, що обстежували спірну земельну ділянку, зроблено висновок про те, що земельна ділянка використовується саме ВАТ “Завод “Березівські мінеральні води”, а не іншою особою.

Посилання позивача на те, що оскільки у спірному кіоску здійснюється реалізація продукції відповідача, а тому і кіоск належить відповідачеві, суд вважає безпідставними.

Згідно ст. 43 Господарського процесуального кодексу України  господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об’єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Матеріалами справи не доведено, що кіоск, розташований за адресою: по Просп. 50 річчя ВЛКСМ,12  у м. Харкові , який має напис “Нова Баварія”, належить саме відповідачеві –ВАТ “Завод “Березівські мінеральні води”.

Перевіривши надані докази, вислухавши пояснення представників сторін, суд дійшов до висновку про  те, що прокурором та позивачем не доведено суду факт самовільного зайняття відповідачем земельної ділянки по Просп. 50 річчя ВЛКСМ,12  у м. Харкові  площею 24 кв.м.,  шляхом розміщення на ній торговельного кіоску, а тому і порушення відповідачем вимог чинного законодавства.

З урахуванням обставин справи та вимог чинного законодавства суд приходить до висновку, що, позовні вимоги прокурора не обґрунтовані, не підтверджені належними доказами, а тому задоволенню не підлягають.

Враховуючи викладене та керуючись статтями 6, 8, 19, 55, 124, 129 Конституції України, статтями  1, 4, 12, 32, 33, 34, 43, 47-49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову відмовити.

Повний текст рішення підписано 16.04.2007р.

Суддя                                                                                            Дюкарєва С.В.