ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
____________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 квітня 2007 р.                                                                                Справа № 9/53-07

Суддя господарського суду Балтак О.О.

при секретарі судового засідання Пилипчак О.І. , розглянувши матеріали справи

за позовом:Управляння Пенсійного фонду України в Ямпільському районі Вінницької області (24500, вул. Піонерська,9, м. Ямпіль, Вінницька область)

до:Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних  захворювань України у Ямпільському районі Вінницької області (24500, вул. Леніна, 81/49, м. Ямпіль, Вінницька область)

про включення до акту щомісячної звірки по особових справах потерпілих

Представники :

позивача     :   Жук Н.М.-представник за довіреністю

Зібровська С.В.-представник за довіреністю

відповідача :   не з"явився

ВСТАНОВИВ :

Заявлено позов управлінням пенсійного фонду України в Ямпільському районі до відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у Ямпільському районі Вінницької області про включення до акту щомісячної звірки витрат по особових справах потерпілих, яким виплачено пенсії по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання кошти на суму 23887 грн. 45 коп. ( з травня 2003р. по жовтень 2006р. включно).

Позов мотивовано тим  що відповідно до п. 5 "Порядку відшкодування Фондом соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України Пенсійному Фонду України витрат, пов’язаних з виплатою пенсій по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання" з травня 2003р. по жовтень 2006р. управлінням Пенсійного фонду у Ямпільському районі  було включено в акти  звірки видатки, пов’язані з виплатою пенсій по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання та пенсій у зв’язку з втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання всього на суму 23887,45 грн.  Дану суму відповідач не визнає, про що свідчать акти звірок.

В силу ст.25 Закону № 1105  відшкодування витрат Пенсійному фонду після призначення та виплати пенсій по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, а також пенсій по втраті годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві і професійного захворювання повинні здійснюватись Фондом соціального страхування від нещасних випадків на виробництві за рахунок його коштів.

Позивач вважає відмову ВВД ФССНВВ та ПЗ України в Ямпільському районі як безпідставну та таку, що суперечить чинному законодавству.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив позов задовольнити.

Відповідач  у відзиві (вх. № 1273 від 25.01.2007р.) позовні вимоги не визнав, вважає їх  безпідставними та необґрунтованими. В підтвердження своєї позиції посилається на те,    що згідно зі ст. 2 Угоди між державами колишнього СРСР “Про взаємне визнання прав на відшкодування шкоди, заподіяної працівнику каліцтвом, професійним захворюванням або іншим ушкодженням здоров’я, які пов’язані з виконанням ним трудових обов’язків” від 09.09.1994 р. відшкодування шкоди, заподіяної працівнику каліцтвом, професійним захворюванням або іншим ушкодженням здоров’я, смерті проводиться роботодавцем сторони, законодавство якої поширювалося на працівника під час отримання каліцтва, іншого ушкодження здоров’я, смерті.

Оскільки, станом на 1 січня 2007 року управління Пенсійного фонду України у Ямпільському районі Вінницької області виплачує пенсії по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання громадянам,  які отримали травми за межами Укрїни, враховуючи положення наведеної вище Угоди,  в задоволенні позову відповідач  просив відмовити.

В судове засідання 17.04.2007р. представник відповідача не з’явився, хоча про час та місце судового засідання повідомлений належним чином, отже суд вважає за можливе розглянути справу без участі представника відповідача відповідно до положень ст. 128 КАС України.

Заслухавши пояснення представників позивача, дослідивши та оцінивши матеріали справи судом вбачається наступне:

З травня 2003 року по жовтень 2006 року включно Пенсійним фондом України в Ямпільському районі було включено в акти звірки видатки, пов’язані з виплатою пенсій по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання та пенсії у зв’язку з втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання на загальну суму 23887 грн. 45 коп.

Спір між сторонами виник стосовно витрат на виплату пенсії по інвалідності наступним громадянам: Волков О.І. – отримав інвалідність  в 1972 році під час роботи в Ростові на Дону; Гуцул І.М.- отримав інвалідність в 1967 році під час роботи  в  Саратовській області; Дабіжа Г.П.- отримав інвалідність в 1968 році; Івакін О.В. – отримав інвалідність  в 1986 році під час роботи  в  Таджикській ССР; Маркітан Ф.Я.- отримав інвалідність в 1989 році під час роботи в Мурманській області; Радіонюк Л.П.- отримала пенсію по інвалідності в Алтайському краї в 1973 році; Водянюк  І.М.- отримав пенсію по інвалідності в 1993 році в Вінницькій області.

Як видно з матеріалів справи спір виник на стадії складання щомісячних актів звірки, внаслідок відмови відповідача визнати свій обов’язок з відшкодування понесених позивачем витрат на виплату пенсій вищезазначеним громадянам.

Доводи відповідача щодо відсутності у нього обов’язку з відшкодування витрат на виплату пенсій по інвалідності названим вище особам, які отримали трудове каліцтво або профзахворювання на підприємствах, розташованих на території інших Незалежних держав (в тому рахунку колишнього СРСР) суд вважає помилковими.

Згідно зі ст. 1 Закону України № 1788 від 05.11.1991 р. “Про пенсійне забезпечення” (далі - Закон № 1788) іноземні громадяни і особи без громадянства, проживаючі в Україні, мають право на пенсію нарівні з громадянами України на умовах, передбачених законодавством або міждержавними угодами.

Відповідно до ст. 85 Закону № 1788 пенсії виплачуються за місцем фактичного проживання пенсіонера, незалежно від прописки.

Згідно зі ст. 7 Угоди  “Про гарантії прав громадян у сфері пенсійного забезпечення” від 03.03.1992 р. при переселенні пенсіонера в межах держав-учасників Угоди виплата пенсії за попереднім місцем проживання припиняється, якщо пенсія того ж виду передбачена законодавством держави за новим місцем проживання пенсіонера.

Відповідно до ст. 3 Угоди про гарантії прав громадян держав учасниць Співдружності Незалежних держав в області пенсійного забезпечення від 13.02.1992 р., всі витрати, які зв'язані із здійсненням пенсійного забезпечення по цій Угоді, несе держава, що надає забезпечення. Взаєморозрахунки не проводяться, якщо інше не передбачено двосторонніми угодами.

Відповідно до ст. 5 Угоди про гарантії прав громадян держав учасниць СНД в області пенсійного забезпечення, ця Угода поширюється на всі види пенсійного забезпечення громадян, які встановлені або будуть встановлені законодавством держав - учасниць Угоди.

Отже, пенсії по інвалідності внаслідок трудового каліцтва або професійного захворювання, якщо страховий випадок стався на території держав учасниць Угоди, визначаються за законодавством України і виплачуються з коштів Пенсійного фонду України.

Таким чином Фонд соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України зобов’язаний відшкодовувати органам Пенсійного фонду України витрати на виплату пенсій, якщо нещасний випадок стався на території держав-учасниць Угоди.

Також, що стосується громадян Волкова О.І., Гуцола І.М., Дабіжа Г.П., Маркітан Ф.Я., Радіонюк Л.П., то положення ст. 2 Угоди від 09.09.1994 р. на них не розповсюджуються, оскільки вони переїхали на територію України до утворення Незалежних Держав.

Крім того після набрання законної сили Законом "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності" обов'язок відшкодування шкоди, заподіяної працівникові внаслідок ушкодження його здоров'я або в разі його смерті при настанні страхового випадку, зокрема, виплати йому або особам, які перебувають на його утриманні пенсій по інвалідності в зв'язку із втратою годувальника покладено на Фонд соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань.

Положення ч.2 п.5 ст. 24 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності" встановлює, якщо після призначення застрахованій особі матеріальної допомоги чи надання соціальних послуг між Фондом соціального страхування від нещасних випадків і страховиками з інших видів соціального страхування виникають спори щодо понесених витрат, виплата здійснюється страховиком, до якого звернувся застрахований. При цьому страховик, до якого звернувся застрахований має право звернутись до відповідного страховика з інших видів соціального страхування щодо відшкодування понесених ним витрат.

З наведеного слідує, що витрати понесені Пенсійним фондом України у зв’язку з виплатою пенсій, передбачених ст. 26  Закону України "Про пенсійне забезпечення", підлягають відшкодуванню Фондом соціального страхування від нещасних випадків на виробництві.

Вказане підтверджується ст.7 Закону України "Про страхові тарифи на загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань, які спричинили втрату працездатності", відповідно до якої органи виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві, починаючи з 1 квітня 2001 року відшкодовують органам Пенсійного фонду України пенсії, сплачені особам, яким призначено пенсії внаслідок нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання та пенсій у зв'язку з втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання.

Сумісною постановою правління Пенсійного фонду України та правління Фонду    соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України від 04.03.2003р. №5-4/4 затверджено "Порядок відшкодування  Фондом соціального страхування від нещасних  випадків  на   виробництві  та  професійних  захворювань  України Пенсійному фонду України витрат, пов'язаних з виплатою пенсій по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання"  ( далі - Порядок), що     встановив  механізм  погодження та відшкодування таких витрат.

Пунктом 5 Порядку визначено, що органи Пенсійного фонду України щомісячно до 10 числа місяця, наступного за звітним на підставі списку осіб яким виплачено пенсії по   інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання та пенсій у зв'язку із втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання та списку померлих осіб, які отримували пенсії по інвалідності внаслідок нещасного випадку па виробництві або професійного захворювання, проводять з відділеннями виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України звірку витрат   по особових справах потерпілих, складають акт щомісячної звірки витрат по особових справах потерпілих, яким виплачено пенсії по інвалідності та до 15 числа місяця наступного за звітним подають його відповідним головним управлінням Пенсійного фонду України і управлінням виконавчої дирекції Фонду на місцях.

Лише на підставі даних особових справ інвалідів, занесених до актів звірки, робочі органи Фонду соціального страхування від нещасних випадків визначають загальну суму витрат, що підлягає відшкодуванню в централізованому порядку.

Відповідно до  ст. ст. 11, 71  Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення,  а суд згідно ст.86 цього Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному,  повному та об‘єктивному дослідженні.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що вимоги позивача є обґрунтованими, відповідають дійсним обставинам та матеріалам справи, а отже підлягають   задоволенню.

Керуючись ст.ст. 70, 71, 79, 86, 94, 128, 158, 162, 163, 167, 255, 257  КАС України, -

ПОСТАНОВИВ :

Позов задовольнити.

Зобов'язати відділення виконавчої дирекції Фондусоціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань  України в Ямпільському районі Вінницької області включити в акт щомісячної звірки витрат по особових справах потерпілих, яким виплачено пенсії по інвалідності внаслідок нещасного випадку  на виробництві або професійного захворювання кошти в сумі 23887 грн. 45 коп. ( за період з травня 2003р. по жовтень 2006р. включно)

Відповідно до ст. 186 КАС України постанова може бути оскаржена протягом 10 днів з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до ст. 160 цього Кодексу - з дня складення в повному обсязі шляхом подачі заяви про апеляційне оскарження. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження. При цьому апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження , якщо скарга подається у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження. Заява про апеляційне оскарження та апеляційна скарга подаються до суду апеляційної інстанції через суд , який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Відповідно до ст. 254 КАС України постанова набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження. Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у строк, встановлений цим Кодексом, постанова або ухвала суду першої інстанції набирає сили після закінчення цього строку.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Постанова складена в повному обсязі відповідно

до ч. 3 ст. 160 КАС України 18.04.2007 р.

Суддя                                                    Балтак О.О.