СУД
СУД
П О С Т А Н О В А

Іменем України

22.05.07                                                                                 Справа № 9/191ад

Суддя Ворожцов А.Г., розглянувши матеріали справи за позовом

Державної податкової інспекції у м. Сєвєродонецьк Луганської області

до Комунального підприємства «Сєвєродонецьккомунсервис», м. Сєвєродонецьк

про звернення стягнення на активи на суму 644874 грн. 42 коп.

в присутності представників:

від позивача –Сухов М.М., ст. держ. подат. рев.-інсп., довіреність № 8725/24-015 від 24.05.07.,

від відповідача –Янтикова М.І. - юрисконсульт, дов. № 360 від 29.03.06.

Суть спору: позивачем  заявлена вимога про звернення стягнення на активи комунального підприємства “Сєвєродонецьккомунсервис” в сумі 644874,42 грн.

Заявою від 21.05.07р. № 8726/24-069 позивач змінив позовні вимоги, оскільки відповідно до підписаного акту звірки станом на 14.03.07р. за відповідачем утворився податковий борг в сумі 688166,71 грн., який складається з ПДВ в сумі 577300,18 грн. та залишку несплаченої пені в сумі 34801,3 грн. і збору за забруднення навколишнього природного середовища в сумі 67396,76 грн. та залишку несплаченої пені в сумі 8668,47 грн.

За таких підстав позивач просить визнати позовні вимоги в загальній сумі 688166,71 грн. за рахунок активів відповідача.

Відповідач у судовому засіданні в усній формі погодився з позовними вимогами, зазначивши, що підписав акт звірки заборгованості.

Крім того, відповідач звернувся до суду з клопотанням від 21.05.07р. № 445 про розстрочку виконання рішення суду.

Щодо клопотання відповідача.

Відповідно до ст. 263 КАС України за наявності обставин, що ускладнюють виконання судового рішення, сторона виконавчого провадження може звернутися із заявою про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення.

Тобто мова йде про відстрочення або розстрочення виконання рішення, яке набрало законної сили та за яким відкрите виконавче провадження. Таким чином відповідач не позбавлений права звернутися до суду з відповідною заявою після набрання законної сили цією постановою.

В обгрунтування позову ДПІ у м. Сєвєродонецьку виклав наступне.

Відповідач, КП «Сєвєродонецьккомунсервис», зареєстрована в якості суб’єкта господарювання виконкомом Сєвєродонецької міської ради 03.11.92р. за № 1  000184 та перебуває на податковому обліку в ДПІ м. Сєвєродонецьку.

Станом на 14.03.07р. за підприємством утворився податковий борг в сумі 644874,42 грн., у т.ч.:

·          з ПДВ в сумі 577300,38 грн., який виник з 01.08.05р., що підтверджується податковими деклараціями, поданими відповідачем до податкового органу за період з 20.01.06р. по 19.01.07р. та податковим повідомленням-рішенням № /0 від 01.02.07р. на суму 176062,08 грн.,

·          зі збору за забруднення навколишнього середовища в сумі 67574,04 грн., що підтверджується розрахунками, наданими відповідачем до податкового органу за період з 27.07.05р. по 20.01.07р. та податковим повідомленням-рішенням № 10 від 05.02.07р. на суму 30600,90 грн.

З метою погашення податкового боргу позивачем було надіслано відповідачу першу податкову вимогу № 1/42 від 23.10.01р. та другу податкову вимогу № 2/248 від 11.12.01р. Всі активи відповідача перебувають у податковій заставі, яку зареєстровано в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна від 23.06.03р. за реєстр. № 749392.

Крім цього до установ банку були направлені платіжні вимоги, які повернуті без виконання.

Оцінивши доводи позивача і надані докази, суд дійшов висновку про обґрунтованість заявлених вимог з огляду на наступне.

Згідно п. 5.3 ст. 5 Закону України «Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами»від 21.12.2000р. № 2181-ІІІ (далі –Закон 2181) платник податків зобов’язаний самостійно сплатити суму податкового зобов’язання протягом десяти календарних днів, наступних за останнім днем відповідного граничного строку.

Узгоджена сума податкового зобов’язання, не сплачена платником податків у строки, визначені цією статтею, визнається сумою податкового боргу.

Відповідно до пп. 3.1.1 п. 3.1 ст. 3 Закону 2181 активи платника податків можуть бути примусово стягнені в рахунок погашення його податкового боргу виключно за рішенням суду.

Відповідно до п. 11 ст. 10 Закону України «Про державну податкову службу в Україні»від 04.12.1990 р. № 509 –ХІІ органи державної податкової служби  наділені функціями з контролю за додержанням законодавства про податки та правильністю їх обчислення і сплати до бюджету.

Факт наявності несплаченого податкового боргу у розмірі 688166,71 грн. у відповідача підтверджується матеріалами справи, у т.ч. актом звірення заборгованості, підписаним відповідачем, тому заявлена сума підлягає стягненню.

Згідно ст. 160 Кодексу адміністративного судочинства України у судовому засіданні, в  якому закінчився розгляд справи, оголошено вступну та резолютивну частини постанови та повідомлено представників сторін про те, що постанову у повному обсязі буде виготовлено протягом 5-денного строку.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 17, 87, 94, 98, 158 - 163 Кодексу адміністративного судочинства України,   суд

п о с т а н о в и в:

1.  Позов задовольнити.

2. Стягнути з відповідача, комунального підприємства «Сєвєродонецьккомунсервіс», , 93400, Луганська обл., м. Сєвєродонецьк, вул. Гагаріна, б. 89, суму податкового боргу у розмірі 688166,71 грн. в доход бюджету шляхом звернення стягнення на активи відповідача.

Постанова  набирає законної сили після  закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження,  встановленого Кодексом адміністративного судочинства України, якщо таку заяву не було подано.

Постанову складено у повному обсязі та підписано 25.05.2007р.

Про апеляційне оскарження рішення  суду  першої  інстанції спочатку  подається  заява.  Обґрунтування  мотивів  оскарження  і вимоги до суду апеляційної інстанції  викладаються  в  апеляційній скарзі.

Заява  про  апеляційне  оскарження  та  апеляційна  скарга подаються до адміністративного суду  апеляційної  інстанції  через суд  першої  інстанції,  який  ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно  надсилається  особою,  яка  її подає, до суду апеляційної інстанції.

Заява  про  апеляційне  оскарження  постанови  суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення,  а в разі   складення   постанови  у  повному  обсязі  відповідно  до статті 160 цього Кодексу -  з  дня  складення  в  повному  обсязі. Апеляційна  скарга  на  постанову  суду першої інстанції подається протягом  двадцяти  днів  після  подання  заяви   про   апеляційне оскарження.

Апеляційна   скарга  може  бути  подана  без  попереднього подання заяви про апеляційне оскарження,  якщо скарга подається  у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя                                                                               А.Г.Ворожцов