ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 лютого 2007 р.
№ 20/107

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого
суддів:
М. Остапенка,
Є. Борденюк, В. Харченка,

розглянувши у відкритому судовому засіданні

касаційну
скаргу
Відкритого акціонерного товариства (ВАТ) "Донецькобленерго"
в особі Донецьких західних електричних мереж

на постанову
від 06.12.2006 року

Донецького апеляційного господарського суду

у справі
№ 20/107

за позовом
ВАТ "Донецькобленерго" в особі Донецьких західних електричних мереж

до
Комунального підприємства (КП) "Служба єдиного замовника"

про
стягнення 57 283,27 грн.

В судове засідання прибули представники сторін:

позивача
Бибікова Т.І. (дов. від 27.12.2006 року)

Заслухавши суддю-доповідача –Є. Борденюк пояснення представника позивача та перевіривши матеріали справи, Вищий господарський суд України

ВСТАНОВИВ:

ВАТ “Донецькобленерго” в особі структурного підрозділу “Донецькі західні електричні мережі” звернулося до господарського суду з позовом про стягнення з КП “Служба єдиного замовника” заборгованості за укладеним між сторонами договором № 251 від 28.04.2005 року про розстрочку виконання договірних зобов’язань в частині погашення заборгованості за спожиту електроенергію, що станом на 01.12.2005 року складає 55 991,00 грн., посилаючись в обґрунтування позовних вимог на те, що за умовами вищевказаного договору заборгованість відповідача на користь позивача за спожиту електричні енергію станом на 01.02.2005 року складає 223 967,55 грн., яку відповідач зобов'язується сплачувати у період з 31.03.2005 року по 28.02.2008 року шляхом щомісячного перерахування на розрахунковий рахунок позивача 6 221,32 грн. (п. 1. 1.).

Крім того, позивачем до стягнення заявлено, виходячи з п. п. 3. 1., 3. 2. договору, ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України 558,90 грн. річних, 340,55 грн. пені та 391,94 грн. інфляційних.

Рішенням господарського суду Донецької області від 19.07.2006 року у справі № 20/107 (колегія суддів: О. Донець, М. Мальцев, О. Марченко) у задоволенні позовних вимог ВАТ “Донецькобленерго” в особі структурного підрозділу “Донецькі західні електричні мережі” відмовлено.

Постанову Донецького апеляційного господарського суду від 30.11.2006 року (колегія суддів: О. Стойка, Г. Діброва, Т. Шевкова) рішення господарського суду Донецької області від 19.07.2006 року у справі № 20/107 залишено без зміни.

При винесенні судових рішень у справі господарські суди  попередніх інстанцій виходили з наступних обставин, встановлених в ході судового розгляду.

Відповідно до п. п. 2. 1., 2. 3. статуту КП "Служба єдиного замовника", що зареєстрований розпорядженням міського голови Авдіївської міської ради                 № 220 від 16.04.2003 року, та затверджений виконавчим комітетом Авдіївської міської ради рішенням №122 від 26.03.2003 року, відповідач є юридичною особою, має самостійний баланс, розрахунковий рахунок і інші рахунки в установах банків, печатку зі своїм найменуванням, штамп; підприємство відповідає за своїми обов'язками закріпленим за ним майном, якщо інше не встановлено законодавчими актами; підприємство не відповідає по зобов'язаннях держави, Авдіївської міської ради, Авдіївського міськвиконкому, а вони не відповідають по зобов'язаннях підприємства.

Розпорядженням Авдіївського міського голови № 21р від 19.01.2004 року «Про передання кредиторської заборгованості»житлово-комунальний відділ Авдіївської міської ради зобов'язано передати, а КП "Служба єдиного замовника" прийняти кредиторську заборгованість в сумі 273 942,00 грн., у зв'язку з тим, що останнє з 2004 року буде виступати замовником по виконанню робіт з благоустрою міста і ремонту шляхів.

Розпорядженням Авдіївського міського голови № 518р від 14.12.2005 року проведено списання з балансу відповідача кредиторської заборгованості (за електроенергію за березень 2002 року) перед Авдіївським РЄС в сумі 40 890,89 грн. у зв'язку зі спливом строку позовної давності.

Розпорядженням Авдіївського міського голови № 339р від 23.08.2005 року проведено списання з балансу відповідача кредиторської заборгованості (за електроенергію за 2001 - серпень 2002 р.р.), зокрема, перед Авдіївським РЄС в сумі 186 276,63 грн. у зв'язку зі спливом строку позовної давності.

Враховуючи наведене, зроблений висновок про те, що позовні вимоги ґрунтуються лише на договорі, оскільки фактичного постачання електричної енергії позивач відповідачу не здійснював, а інших доказів наявності зобов'язання відповідача погасити спірну заборгованість позивачем не надано.

Виходячи з положень ч. 2 ст. 207 Цивільного кодексу України, правочин, який вчинила юридична особа підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства, та скріплюється печаткою. Згідно з ч. 1, 3 ст. 92 ЦК України юридична особа набуває цивільних прав та обов'язків і здійснює їх через свої органи, які діють відповідно до установа документів та закону. Орган або особа, яка відповідно до установчих документів юридичної особи чи закону виступає від її імені, зобов'язана діяти в інтересах юридичної особи добросовісно і розумно та не перевищувати своїх повноважень.

Текст наданого позивачем тексту договору свідчить, що зі сторони позивача він підписаний заступником директора - Сидоренко А.А., однак, особа, яка його підписала з боку відповідача, не зазначена, разом з  тим, наявний відбиток печатки КП "Служба єдиного замовника". У зв'язку з зазначеним, господарськими судами встановлено, що з боку відповідача договір підписаний заступником директора з економіки Баєвою Н.І., яка в письмових поясненнях зазначила, що договір підписано нею із необережності, помилково, за усним розпорядженням директора підприємства, який на дату підписання договору - 28.04.2005 року знаходився на своєму робочому місці.

Відповідно до ст. 241 ЦК України правочин, вчинений представником перевищенням повноважень, створює, змінює, припиняє цивільні права та обов'язки особи, як він представляє, лише у разі наступного схвалення правочину цією особою. Правочин вважається схваленим зокрема у разі, якщо особа, яку він представляє, вчинила дії, що свідчать про прийняття його до виконання. Наступне схвалення правочину особою, яку представляють, створює, змінює і припиняє цивільні права та обов'язки з моменту вчинення цього правочину.

Враховуючи вищевикладене, господарські суди зазначають, що договір з боку відповідача підписано його представником з перевищенням повноважень, оскільки ані статутом, ані посадовою інструкцією заступника директора з економіки КП "Служба єдиного замовника" не передбачені права даної посадової особи підписувати господарські та інші договори за присутності на робочому місці керівника підприємства.

При цьому, встановлені обставини справи, на думку господарських судів першої та апеляційної інстанції, свідчать, що наступного схвалення спірного правочину у відповідності до вимог ст. 241 ЦК України відповідачем не проводилось, і факту виконання договору або вчинення дії, що свідчать про прийняття його до виконання відповідачем, позивачем не доведено.

Посилання позивача як на доказ наступного схвалення договору відповідачем на направлення в його адресу останнім листа від 04.05.2005 року                          № 01-14/230 за підписом директора КП "Служба єдиного замовника" про внесення змін до договору та направлення протоколу розбіжностей, не прийнято до уваги господарськими судами, оскільки наведене не оцінене як дії, що свідчать про схвалення спірного договору.

Так в даному листі ВАТ "Донецькобленерго" в особі Донецьких західних електричних мереж попереджений про незгоду керівника КП "Служба єдиного замовника" із наявною редакцією договору та його можливу недійсність, на думку відповідача, а протокол розбіжностей, направлений відповідачем позивачу, не містить даних про договір, дату його складання, дату складання протоколу та особу, яка його підписала.

Клопотання позивача про направлення до органів Авдіївської міської прокуратури відповідних матеріалів для проведення перевірки з метою наступного прийняття рішення про порушення кримінальної справи залишено господарським судом першої інстанції без задоволення, оскільки позивачем не надано переконливих доводів щодо порушення працівниками КП „Служба єдиного замовника" законності, що містять ознаки дії, переслідуваної у кримінальному порядку, а також, посилання на відповідні статті Кримінального кодексу України, за якими, на думку позивача, можливо кваліфікувати дії робітників підприємства відповідача.

Звертаючись до суду з касаційною скаргою, ВАТ "Донецькобленерго" в особі Донецьких західних електричних мереж посилається на порушення господарськими судами першої та апеляційної інстанції при винесенні оскаржуваних судових рішень норм права.

Перевіряючи юридичну оцінку встановлених судом фактичних обставин справи та їх повноту, Вищий господарський суд України дійшов висновку, що касаційна скарга не підлягає до задоволення, виходячи з такого.

Відповідно до п. п. 1. 1., 1. 2., 1. 3., 1. 7. статуту КП "Служба єдиного замовника", що зареєстрований розпорядженням міського голови Авдіївської міської ради № 220 від 16.04.2003 року, та затверджений виконавчим комітетом Авдіївської міської ради рішенням № 122 від 26.03.2003 року, відповідач є комунальним підприємством, яке створено відповідно до чинного законодавства на підставі рішення Авдіївської міської ради № 4/8-210 від 20.03.2003 року; підприємство утворене для здійснення управлінської діяльності, спрямованої на задоволення потреб наймачів і власників житла в міському житловому фонді, у частині надання житлово-комунальних послуг, обслуговування об'єктів благоустрою й інженерної інфраструктури міста; засновником підприємства є Авдіївська міська рада; основною метою діяльності підприємства є задоволення потреби населення м. Авдіївки з надання житлово-комунальних послуг та перевод житлово-комунальних послуг господарства міста на самофінансування.

Згідно зі ст. 17 Закону України "Про місцеве самоврядування" відносини органів місцевого самоврядування з підприємствами, установами та організаціями, що перебувають у комунальній власності відповідних територіальних громад, будуються на засадах їх підпорядкованості, підзвітності та підконтрольності органам місцевого самоврядування.

До делегованих повноважень виконавчих органів сільських селищних, міських рад в галузі в галузі житлово-комунального господарства, побутового, торговельного обслуговування, громадського харчування, транспорту і зв'язку належить, зокрема, здійснення відповідно до законодавства контролю за належною експлуатацією та організацією обслуговування населення підприємствами житлово-комунального господарства, торгівлі та громадського харчування, побутового обслуговування, транспорту, зв'язку, за технічним станом, використанням та утриманням інших об'єктів нерухомого майна усіх форм власності, за належними, безпечними і здоровими умовами праці на цих підприємствах і об'єктах; прийняття рішень про скасування даного ними дозволу на експлуатацію об'єктів у разі порушення нормативно-правових актів з охорони праці, екологічних, санітарних правил, інших вимог законодавства (пп.2 п. "б" ч. 13 ст. 30 Закону України "Про місцеве самоврядування").

Як вбачається з матеріалів справи, у зв'язку з тим, що КП "Служба єдиного замовника" з 2004 року буде виступати замовником по виконанню робіт з благоустрою міста і ремонту шляхів розпорядженням Авдіївського міського голови № 21р від 19.01.2004 року «Про передання кредиторської заборгованості»житлово-комунальний відділ Авдіївської міської ради зобов'язано передати відповідачу кредиторську заборгованість в сумі 273 942,00 грн. за спожиту у 2001-2002 р.р. електроенергію. Предметом договору № 251 від 28.04.2005 року про розстрочку виконання договірних зобов’язань в частині погашення заборгованості за спожиту електроенергію є передана за розпорядженням Авдіївського міського голови кредиторська заборгованість.

Відповідно до положень ст. 520 ЦК України боржник у зобов'язанні може бути замінений іншою особою (переведення боргу) лише за згодою кредитора. Форма правочину щодо заміни боржника у зобов'язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов'язання (ст. ст. 521, 513 ЦК України).

Договір про розстрочку виконання зобов'язання є зміною умови договору щодо виконання боржником зобов'язання з оплати.

Зважаючи на те, що договір про розстрочку виконання грошового зобов'язання не містить посилань на правочин, на підставі якого виникло зобов'язання первісного боржника, його особи, підстав правомірності переведення боргу, факту його наявності, погодження первісним та новим боржником умов такого переведення, Вищий господарський суд України дійшов висновку, що договір про розстрочку виконання грошового зобов'язання не підтверджує наявність у відповідача самого зобов'язання щодо оплати боргу.

Розпорядження Авдіївського міського голови про переведення боргу на відповідача не містить перелічених вище ознак, а тому не може бути оціненим як правова підстава переведення боргу і є таким, що прийняте в порушення положень ч. 2 ст. 19 Конституції України, відповідно до яких органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені                         Конституцією та Законами України.

Керуючись ст. ст. 1115, 1117, 1119-11112 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ВАТ "Донецькобленерго" в особі Донецьких західних електричних мереж залишити без задоволення.

Постанову Донецького апеляційного господарського суду від 30.11.2006 року у справі № 20/107 залишити без зміни.

Головуючий, суддя                                                                 М.Остапенко

Судді                                                                                              Є.Борденюк

В.Харченко