ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про закриття провадження у адміністративній справі

18 травня 2007 р.                                                                                          Справа  № 16/92

за позовом          товариства з обмеженою відповідальністю „Гроклін-Карпати”,                        м. Ужгород

до  відповідача      державної податкової інспекції у м. Ужгороді, м. Ужгород

про            визнання протиправними дій податкового органу під час проведення виїздної планової перевірки товариства з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.04.05 по 30.06.06 щодо занесення до акту  перевірки №2512/23-0/10/31791771 від 15.12.06 висновків в частині визначення звичайної ціни та збільшення на підставі цього валового доходу товариства за ІІ-ІV квартали 2005 року на 3924755,08 грн., за І півріччя 2006 року на 5375318,72 грн.

Суддя О.В. Васьковський

Представники:

від позивача –Мітуля Н.І - юрисконсульт (дов. від 17.04.07), Калніболоцька Г.В. –заступник директора з економіки (дов. від 17.04.07)

від відповідача –Товтин М.В. –начальник юридичного відділу (дов. від 10.01.07 №148/9/10), Сакалош Ю.Ю. –старший державний податковий інспектор (дов. від 12.01.07 №452/9/10) Чорба О.В. –інспектор податкової служби посвід. серії УЗК №003821, (у судовому засіданні 11.05.07 –Вароді П.П. –інспектор податкової служби посвідч. серії УЗК №178929)

СУТУ СПОРУ: про визнання протиправними дій податкового органу під час проведення виїздної планової перевірки товариства з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.04.05 по 30.06.06 щодо занесення до акту  перевірки №2512/23-0/10/31791771 від 15.12.06 висновків в частині визначення звичайної ціни та збільшення на підставі цього валового доходу товариства за ІІ-ІV квартали 2005 року на 3924755,08 грн., за І півріччя 2006 року на 5375318,72 грн.

В С Т А Н О В И В:

Відповідач подав заперечення, які мотивує наступним. Позивачем не наведено жодного юридичного факту, які потягнули за собою порушення прав чи інтересів позивача у зв’язку із оформленням  висновків акту перевірки. Податковим органом відповідно до абз.1 ст.11 Закону України „Про державну податкову службу в Україні” здійснено виїздну планову перевірку, за наслідками якої складено акт перевірки. Висновки акту перевірки відображають позицію податкового органу  і не можуть бути визнані протиправними.

Відповідно до п.1 ст.17 Кодексу адміністративного судочинства України компетенція адміністративних судів поширюється на спори фізичних чи юридичних осіб із суб’єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових-актів чи правових актів індивідуальної дії) дій чи бездіяльності.

Як вбачається із предмету позовних вимог, позивач просить визнати протиправними дії податкового органу щодо занесення до акту перевірки висновків в частині визначення звичайної ціни.

У відповідності до п.1 ст.11 Закону України „Про державну податкову службу в Україні” органи державної податкової служби у випадках,  в межах компетенції та у порядку, встановлених  законами  України, мають право, зокрема, здійснювати планові та позапланові виїзні перевірки своєчасності, достовірності, повноти нарахування і сплати податків та зборів (обов'язкових платежів).

Згідно із частиною 2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов’язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституції та законами України.

Позивач не заперечує, що перевірка податкового органу проведена відповідно до законодавства, що регулює повноваження податкового органу у випадку проведення перевірок платників податків. Однак, висновки які зроблені перевіряючим щодо визначення звичайної ціни на послуги, які надає позивач, вважає неправильними а дії по внесенню цих висновків протиправними.

Відповідно до п.1.2. ст.1 Закону України „Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами” від 21 грудня 2000р. №2181-ІІІ (далі –Закон №2181-ІІІ) податкове зобов’язання –зобов’язання платника податків  сплатити в до бюджетів  або державних цільових фондів відповідну суму коштів у порядку та у строки, визначені цим законом або іншими законами України.

Відповідно до ст. ст. 4, 5 Закону України №2181 платник податку самостійно обчислює суму податкового зобов’язання, або визначення податкового зобов’язання здійснюється (розраховується) контролюючим органом.

Як вбачається із матеріалів справи за наслідками перевірки, про що складено відповідний акт, позивачу податкове зобов’язання не визначалося.

Дії службових осіб податкового органу вчинені у процесі перевірки, у тому числі щодо визначення звичайної ціни, не мають обов’язкового характеру і не впливають у даному випадку за перевіряємий період на податкові зобов’язання платника податку. Крім того, дії податкового органу щодо складення акту перевірку та відповідне оформлення висновків не може вважатися неправомірною дією. По суті позивач оскаржує самі висновки акту перевірки. Однак, як вже вказувалося, такі висновки не мають обов’язкового характеру і водночас не можуть кваліфікуватися, як рішення суб’єкта владних повноважень за відсутності вже згадуваної ознаки, а також те, що ці висновки не породжують певних правових наслідків і не спрямовані на регулювання тих чи інших суспільних відносин.

Отже, оскарження вищенаведених дій не може відноситься до компетенції адміністративного суду.

За таких обставин, провадження у справі підлягає закриттю на підставі п.1 ч.1 ст. 157 Кодексу адміністративного судочинства України, оскільки справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

У судових засіданнях 08.05.07, 11.05.07 за згодою сторін, відповідно до ч.2 ст. 150 Кодексу адміністративного судочинства України оголошувалася перерва.

Керуючись ч.3 ст.2, ч.2 ст. 150, п.1 ч.1 ст.157, ст. 165 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

У Х В А Л И В:

закрити провадження у справі.

Копію ухвали надіслати сторонам по справі.

Ухвала набирає чинності та може бути оскаржена у порядку ст. ст. 186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя                                                                                             О.В. Васьковський