ЛУГАНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД
м. Луганськ, вул. Коцюбинського, 2
____________________________________________________________________________________П О С Т А Н О В А
26.03.2007 року                                                Справа № 8/764н-ад
Луганський апеляційний господарський суд колегією суддів у складі :
головуючого судді                        Іноземцевої Л.В.
суддів                                            Бородіної Л.І.
Склад судової колегії призначено розпорядженням першого заступника голови Луганського апеляційного господарського суду від 12.02.2007
судового засідання                               Мартинцевій Н.М.
за участю представників сторін
від позивача          - Блізнюкова Л.М., дов. № 6 від 10.01.2007, представник по
довіреності; Кирилюк А.І., дов. № 452 від 18.12.2006,
представник по довіреності;
від  відповідача –Баранова С.О., дов. № 1 від 09.01.2007, в. о. начальника
юридичного відділу; Прокуда Н.В., дов. № 9 від 09.01.07
Розглянув  матеріали
апеляційної скарги                                         Товариства з обмеженою відповідальністю
„Вуглепромислова фірма „Термоантрацит”,
м.Свердловськ Луганської області
господарського суду                               Луганської області
від                                                             10.01.2007
у справі                                                    № 8/764н-ад (суддя Середа А.П.)
за позовом                                             Товариства з обмеженою відповідальністю
„Вуглепромислова фірма „Термоантрацит”,
м.Свердловськ Луганської області
до відповідача                                          Державної податкової інспекції у
м.Свердловську Луганської області
про                                                           скасування податкового
повідомлення –рішення
Суддя-доповідач Іноземцева Л.В.
Постанова суду з посиланням на Положення про ведення касових операцій в Національній валюті в Україні, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 15.12.2004 № 637, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 13.01.2005 за № 40/10320 ( далі по тексту –Положення 637), Указ Президента України від 12.06.1995 № 436/95 „Про застосування штрафних санкцій за порушення норм з регулювання обігу готівки” (далі  по тексту – Указ 436) мотивовано доведеність матеріалами справи факту порушення позивачем Положення 637, а саме перевищення ліміту залишку готівки в касі. При цьому місцевий суд дійшов висновку, що податковий орган на підставі даних касової книги, первинних документів, журналів –ордерів по рахунку 301 та інших бухгалтерських документів за жовтень, листопад та грудень 2004 року  вірно визначив ліміт залишку готівки у касі підприємства на 2005 рік на рівні 194 грн. 00 коп.

Товариство з обмеженою відповідальністю „Вуглепромислова фірма „Термоантрацит” (ТОВ „ВФ „Термоантрацит”) - позивач у справі не погодилось з прийнятою постановою і подало апеляційну скаргу, в який просить постанову господарського суду скасувати через неповне з’ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права і постановити нове рішення про задоволення позовних вимог у повному обсязі.

На обґрунтування доводів апеляційної скарги вказує наступне.

Згідно статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України (далі по тексту - КАС України) в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо   він   заперечує   проти адміністративного позову.

Проте відповідач ніяким чином не доводив та не довів свій висновок про визначення залишку готівки в касі позивача на рівні 194 грн. 00 коп., та не спростовував позовні вимоги про визначення цієї суми на рівні 749 грн. 65 коп.

Згідно листа Національного   Банку  України від 28.01.2005 № 29/01-2005 перегляд строків видачі готівки і розмір загального ліміта залишків готівки в касі підприємства повинен бути проведений на протязі трьох місяців з дня вступу в дію Положення 637, тобто до 15.05.2005 року. При перерахуванні ліміта залишку готівки в касі відповідно до Положення 637 на підставі розрахунку середньоденної видачі з каси за 4 квартал 2004 року, без урахування виплат, пов"язанних з оплатою труда, пенсій, стипендій і дивідендів - ліміт залишка готівки складає 749 грн. 65 коп., а не 194 грн. 00коп. як вказав відповідач в акті перевірки і з чим погодився місцевий суд.

Відповідачем, в порушення Положення 637, в якому вказаний вичерпний перелік сум, які не враховуються при обчисленні ліміту, не враховані суми поворотної ссуди, що видавались підприємством своїм працівникам.

Державна податкова інспекція у м.Свердловську (ДПІ у м.Свердловську) –відповідач у справі вважає доводи апеляційної скарги необґрунтованими, просить постанову господарського суду залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Заслухавши доповідь судді –доповідача, доводи апеляційної скарги, пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, перевіривши повноту з’ясування місцевим судом обставин справи, апеляційний господарський суд.

В С Т А Н О В И В :

ДПІ у м.Свердловську з 19.04.2006 по 21.04.2006 проведена позапланова виїзна перевірка ТОВ „ВФ „Термоантрацит” з питання дотримання порядку ведення касових операцій в національній валюті України за період з 01.10.2004 по 31.12.2005, про що складено акт від 28.04.2006 № 98-23-21828298 (а. с. 5 –10, т. І).

Перевірка проводилась відповідно до пункту 4 частини 6 статті 11-1 Закону України від 21.04.1990 № 509-ХІІ „Про державну податкову службу в Україні”.

Перевіркою встановлено порушення позивачем пунктів 2.8, 5.2, 5.4 Положення 637, а саме, перевищення ліміту залишку готівки в касі підприємства у 2005 році, понадлімітна сума становить 1434 грн. 00 коп. (1628-194).

Так, в акті перевірки вказано, що ліміт залишку готівки у касі підприємства на 2005 рік встановлено з 01.02.2005 наказом від 28.01.2005 № 29/01-2005 керівника ТОВ „ВФ „Термоантрацит” в сумі 1628 грн. 00 коп. Ліміт каси встановлено з перевищенням граничних розмірів, визначених пунктом 5.4 Положення 637. В ході перевірки податківцями зроблено перерахунок ліміту каси підприємства, який визначено у сумі 194 грн. 00 коп., проведено розрахунок понадлімітних залишків готівки в касі підприємства від ліміту готівки 194 грн. 00 коп. Згідно розрахунку відповідача сума перевищення ліміту залишку готівки в касі підприємства протягом 2005 року склала 62490 грн. 00 коп. (а. с. 8 - 10, 22, т. І).

05.05.2006 ДПІ у м.Свердловську прийнято рішення про застосування штрафних санкцій № /0, яким до ТОВ „ВФ „Термоантрацит” за порушення пунктів 2.8, 5.2, 5.4  Положення 637 на підставі Указу 436 застосовано штрафні санкції в сумі 124980 грн. 00 коп. (у двократному розмірі суми виявленої понадлімітної готівки) (а. с. 11, т. І).

14.11.2006 ТОВ „ВФ „Термоантрацит” подало позов у господарський суд  Луганської області до ДПІ у м.Свердловську про скасування рішення від 05.05.2006 № /0.

На обґрунтування позовних вимог вказувало, що податковий орган невірно перерахував ліміт залишку готівки в касі. Враховуючи вимоги Положення 637, середньоденну видачу готівки з каси по підприємству за жовтень - листопад 2004 року, ліміт повинен становити 749 грн. 65 коп., а не 194 грн. 00 коп., як визначив відповідач в ході перевірки, а тому штрафні санкції нараховані неправомірно.

Постановою господарського суду від 10.01.2007 у задоволенні позову відмовлено.

При з’ясуванні фактичних обставин справи апеляційною інстанцією досліджені:

- акт перевірки від 28.04.06 № 98-23-21828298, податкове повідомлення-рішення, прийняте за результатами перевірки;

- розрахунки встановлення ліміту залишку в касі ТОВ „ВФ „Термоантрацит”, визначені підприємством;

- касову книгу ТОВ „ВФ „Термоантрацит” за період з жовтня по грудень 2004р., витяг з якої приєднаний до матеріалів справи;

- видаткові касові ордери по ТОВ „ВФ „Термоантрацит” за період з жовтня по грудень 2004 року;

- договори про надання займу ТОВ „ВФ „Термоантрацит” своїм працівникам.

При цьому апеляційною інстанцією податково встановлено, що:

- в жовтні 2004 року з каси позивача було видано 18061 грн. 40 коп. готівкових коштів; у тому числі: 4109 грн. 40 коп. на придбання матеріалів, 700 грн. допомога на поховання; 100 грн. 00 коп. надання послуг; 875 грн. 00 коп. –допомога по народженню дитини; 12277 грн. 00 коп. позичка (ссуда працівникам);

-  в листопаді 2004, з каси позивача було видано 14303 грн. 39 коп. готівкових коштів, у тому числі: 2340 грн. 30 коп. на придбання матеріалів; 100 грн. 00 коп. за подання послуг; 11863 грн. 00 коп. –позичка;

- в грудні 2004 з каси позивача було видано 17111 грн. 85 коп., готівкових коштів, у тому числі: 4800 грн. 85 коп. на придбання матеріалів; 12311 грн. 00 коп. позичка.

Загальна сума виданих готівкових коштів за жовтень-грудень 2004 року становить 49476 грн. 64 коп.

Ліміт залишку готівки в касі позивача на 2004 рік був встановлений Свердловським відділенням  Промінвестбанку в сумі 1426 грн. 00 коп.

Ліміт залишку готівки в касі на 2005 рік визначено позивачем в сумі 1628 грн. 00 коп. згідно наказу від 28.01.05.

При розрахунку ліміта залишку готівки в касі на 2005 рік податковою інспекцією із загальної суми видачі готівки з каси позивача в період з жовтня по грудень 2004 рік не враховані суми позичок, виданих позивачем своїм працівникам в загальній сумі 36551 грн. 00 коп. Ліміт визначений від суми 12825 грн. 64 коп. і становить 194,32 (12825,64:66).

Із загальної суми готівкових коштів виданих з каси позивача за період з жовтня-грудень 2005р., враховуючи суми позичек, ліміт становить 749 грн. 65 коп. (49476,64 :66).

Перевіривши матеріали справи, правильність їх юридичної оцінки та застосування місцевим судом норм законодавства, апеляційний господарський суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з огляду на наступне.

Відповідно до пункту 5.2 Положення про ведення касових операцій в Національній валюті в Україні установлення ліміту каси прово диться підприємствами самостійно на підставі розрахунку встановлення лімі ту залишку готівки в касі, що підписується головним (старшим) бухгалтером та керівником підприєм ства (або уповноваженою ним осо бою). До розрахунку приймається строк здавання підприємством готів кової виручки (готівки) для її зарахуван ня на рахунки в банках, визначений відповідним договором банківського рахунку. Для кожного підприємства та його відокремленого підрозділу скла дається окремий розрахунок встанов лення ліміту залишку готівки в касі.

За правилами пункту 5.3 Положення про ведення касових операцій в Національній валюті в Україні ліміт каси підприємства встановлюють на підставі розрахунку се редньоденного надходження готівки до каси або її середньоденної видачі з каси, за рішенням керівника підпри ємства або уповноваженої ним особи.

При цьому для підприємств, ліміти яким установлюються згідно з фактичними витратами готівки (крім виплат, пов’язаних з оплатою праці, стипендій, пенсій, дивідендів), - не більше розміру середньоденної видачі готівки (за три будь-які місяці  поспіль з останніх дванадцяти).

Як свідчать обставини справи загальна сума готівкових коштів, що видані з каси позивача у жовтні –грудні 2004 року становить 49476 грн.,  ліміт залишку готівки, обчислений з цієї суми –749 грн. 65 коп.

Спір між позивачем і податковою інспекцією виник з приводу неврахування податківцями при обчисленні ліміту сум позики, що видавались позивачем своїм працівникам. Місцевий суд при вирішенні спору погодився з доводами Свердловської ДПІ, що ліміт залишку готівки в касі позивача на 2005 рік слід визначити на рівні 194 грн. 00 коп., як вказано в акті перевірки, при його обчисленні видані суми позичок не враховувати.

Апеляційна інспекція вважає даний висновок суду таким, що не відповідає чинному законодавству, зокрема, Положенню про касові операції, у пункті 5.4 якого вказано вичерпний перелік витрат, які не враховуються при підрахунку ліміта каси, а саме виплати пов’язані з оплатою праці, стипендії, пенсії, дивіденди.

Податкова інспекція підставно вказує, що касові ордери на видачу позик мають недоліки (на зазначені паспортні дані осіб, що отримували готівку), втім місцевий суд зважаючи на ці доводи відповідача дійшов помилкового висновку щодо позбавлення їх доказової сили. Положення про касові операції визначаючи вимоги до організації готівкових розрахунків встановлює, що для виведення залишку готівки в касі не приймаються видаткові касові ордери або видаткові відомості, в яких видача готівки з каси не підтверджене підписом одержувача.

Видача позик працівникам підприємства не заборонена чинним законодавством, порядок укладення договору позику врегульовано статтями 1046-1052 Цивільного кодексу України. Відповідно до статті 1046 ЦК України договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених індивідуальними ознаками, що спростовує доводи відповідача щодо відсутності на договорах позики дати укладання.

Видача готівкових коштів з каси підтверджується видатковими касовими ордерами. Відповідачем  не подано доказів того, що грошові кошти в якості позик позивачем не видавались.

Таким чином апеляційна інстанція вважає, що ліміт залишку готівки в касі позивача на 2005 рік повинен бути  визначений на рівні 749 грн. 65 коп., ліміти, що визначені позивачем (1628 грн. 00 коп.), відповідачем (194 грн. 00 коп.) є невірними.

Виходячи з ліміту залишку готівки 749 грн. 65 коп., позивачем у 2005 році допущено перевищення зазначеного ліміту, понадлімітний залишок з 16.02.05 по 25.09.05 становить 13925 грн. 06 коп. (а.с. 42-46, т. ІІ). Штрафні санкції розраховані від суми перевищення відповідно до пункту 1 Указу 436, становлять 27850 грн. 12 коп. Спірним рішенням позивачу нараховані штрафні санкції в сумі 124980 грн. 02 коп.

Враховуючи викладене, апеляційна інспекція вважає, що апеляційна скарга ТОВ ВФ «Термоантрацит»підлягає задоволенню частково, постанова  господарського суду по даній справі скасованню з постановленням нового рішення про часткове задоволення позовних вимог, рішення ДПІ у м. Свердловську від 05.05.06 № /0 підлягає скасуванню в частині застосування штрафних санкцій в сумі 97129 грн. 90 коп. (124980,02-27850,12).

Відповідно до статті 94 КАС України судовий збір в сумі 3 грн. 96 коп. сплачений при подачі позову і апеляційної скарги пропорційно розміру задоволених позовних вимог в сумі 3 грн. 96 коп. підлягає поверненню позивачу з Державного бюджету України.

В судовому засіданні оголошені лише вступна та резолютивна частини постанови.

Повний текст постанови виготовлений та надісланий сторонам у п”ятиденний строк.

Керуючись ст. ст. 195, 196, п. 3 ч. 1 ст. 198, п. 2, 4 ч. 1 ст. 202, ч. 2 ст. 205, 207, ч. 5 ст. 254, п. 6 р. /ІІ Прикінцевих та перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України, Луганський апеляційний  господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю „Вуглепромислова фірма „Термоантрацит”  на постанову господарського суду Луганської області від 10.01.2007 у справі  № 8/764н-ад  задовольнити частково.

2. Постанову  господарського суду Луганської області від 10.01.2007 у справі                № 8/764н-ад скасувати.

3. Позов задовольнити частково.

4. Скасувати податкове повідомлення-рішення ДПІ у м. Свердловську від 05.05.06 № /0 в частині нарахування штрафних санкцій в сумі 97129 грн. 90 коп.

5. У решті позовних вимог відмовити.

6. Повернути Товариству з обмеженою відповідальністю „Вуглепромислова фірма „Термоантрацит”, ідентифікаційний код 21828298, юридична адреса: Луганська область, м. Свердловськ, АБК шахти №71 з Державного бюджету України судовий збір у сумі 3 грн. 96 коп.

7. Доручити місцевому господарському суду Луганської області за заявою сторони видати відповідний виконавчий лист.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення.

Постанова може бути оскаржена безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом одного місяця після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції.

Головуючий суддя                                                                  Іноземцева Л.В.

Суддя                                                                                         Бородіна Л.І.

Суддя                                                                                         Лазненко Л.Л.