СЕВАСТОПОЛЬСЬКИЙ  АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ   СУД
Постанова

Іменем України

16 квітня 2007 року

Справа № 2-5/2679-2006

Севастопольський
апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді                                                  Видашенко
Т.С.,

суддів                                                                      Заплава
Л.М.,

Маслової З.Д.,

за участю представників сторін:

боржника: не
з'явився, Сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю
"Завєтноє";

арбітражного керуючого:
не з'явився, Арбітражний керуючий ОСОБА_1;

арбітражного керуючого:
не з'явився, Арбітражний керуючий ОСОБА_2

розглянувши апеляційну скаргу
Арбітражного керуючого ОСОБА_1 на ухвалу господарського суду Автономної
Республіки Крим (суддя    Гаврилюк М.П.)
від 19 жовтня 2006 року у справі № 2-5/2679-2006

за заявою боржника:
Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю
"Завєтноє" (вул. Шевченка, 20, Завіт-Ленінський, Джанкойський р-н,
96126)

Арбітражний керуючий:
Арбітражний керуючий ОСОБА_1

(АДРЕСА_1)

(АДРЕСА_2)

Арбітражний керуючий: Арбітражний
керуючий ОСОБА_2 (АДРЕСА_3)

про порушення справи про
банкрутство

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду
Автономної Республіки Крим від 19 жовтня 2006 року у справі № 2-5/2679-2006
(суддя Гаврилюк М.П.) припинені повноваження ліквідатора боржника -
арбітражного керуючого ОСОБА_1. Ліквідатором боржника - Сільськогосподарського
товариства з обмеженою відповідальністю „Завєтноє” - призначений арбітражний
керуючий ОСОБА_2.

Не погодившись з ухвалою суду,
арбітражний керуючий ОСОБА_1 звернувся до Севастопольського апеляційного
господарського суду з апеляційною скаргою, у якій просить скасувати ухвалу
господарського суду першої інстанції.

Доводи апеляційної скарги
мотивовані посиланням на порушення норм матеріального права, а також вказується
на те, що оскаржувана ухвала прийнята
при неповному з'ясуванні обставин, що мають значення для справи.

Розпорядженням першого заступника
голови Севастопольського апеляційного господарського суду від 13 березня 2007
року здійснена заміна судді Лисенко В.А. на суддю Маслову З.Д.

Строк розгляду справи був
продовжений у порядку статті 69 Господарського процесуального кодексу України.

Слухання справи неодноразово
відкладалось, в судові засідання учасники судового процесу не з'явилися, про
місце і час розгляду апеляційної скарги були повідомлені належним чином. Таким
чином, учасники судового процесу не скористалися своїм процесуальним правом у
справі на участь свого представника в засіданні суду апеляційної інстанції. Суд
вважає можливим розглянути апеляційну скаргу у відсутність учасників судового
процесу за наявними у справі доказами, оскільки згідно статті 101
Господарського процесуального кодексу України апеляційний господарський суд не
зв'язаний доводами апеляційної скарги (подання) і перевіряє законність і
обґрунтованість  рішення місцевого
господарського суду у повному обсязі.

Судова колегія, повторно в порядку
статті 101 Господарського процесуального кодексу України розглянувши матеріали
справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає апеляційну скаргу
підлягаючою задоволенню, виходячи з наступного.

Ухвалою господарського суду
Автономної Республіки Крим від 19 лютого 2004 року заява боржника
сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю „Завєтноє”
прийнята до розгляду.

Постановою господарського суду
Автономної Республіки Крим від 02 березня 2004 року боржник
-сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю „Завєтноє”
-визнаний банкрутом. Відносно боржника відкрита ліквідаційна процедура строком
до 02 вересня 2004 року. Ліквідатором боржника - сільськогосподарського
товариства з обмеженою відповідальністю „Завєтноє” -призначений арбітражний
керуючий ОСОБА_1.

В подальшому ухвалами
господарського суду Автономної Республіки Крим строк ліквідаційної процедури
неодноразово продовжувався. Ухвалою господарського суду Автономної Республіки
Крим від 03 липня 2006 року строк ліквідаційної процедури
сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю „Завєтноє” та
повноваження ліквідатора ОСОБА_1 були продовжені до 01 жовтня 2006 року.

У вересні 2006 року ліквідатор
ОСОБА_1 звернувся до господарського суду Автономної Республіки Крим з
клопотанням про продовження строку ліквідаційної процедури у зв'язку із
наявністю непогашеної вимоги у розмірі 1615,05 грн.

Ухвалою господарського суду Автономної
Республіки Крим від 19 жовтня 2006 року припинені повноваження ліквідатора
боржника - арбітражного керуючого ОСОБА_1. Ліквідатором боржника -
Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю „Завєтноє” -
призначений арбітражний керуючий ОСОБА_2.

Оскаржувана ухвала господарського
суду Автономної Республіки Крим мотивована тим, що з моменту призначення
ліквідатором боржника ОСОБА_1 не надано суду звітів про пророблену роботу під
час проведення ліквідаційної процедури. На підставі вказаних обставин
господарський суд Автономної Республіки Крим дійшов висновку про можливість
застосування положення частини 9 статті 31 Закону України “Про
відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом” від 14
травня 1992 року № 2343-ХІІ, відповідно до якої невиконання або неналежне
виконання обов'язків, покладених на арбітражного керуючого згідно з цим
Законом, за відсутності наслідків, передбачених цією статтею, може бути
підставою для усунення арбітражного керуючого від виконання ним своїх обов'язків,
про що господарський суд виносить ухвалу.

Однак, з даним висновком
господарського суду Автономної Республіки Крим
не можна погодиться, оскільки розділом VI Закону України “Про
відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом”
визначаються особливості банкрутства окремих категорій суб'єктів
підприємницької діяльності.

Відповідно до статті 41 Закону
України “Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його
банкрутом” відносини, пов'язані з банкрутством містоутворюючих, особливо
небезпечних, сільськогосподарських підприємств, страховиків, інших категорій
суб'єктів підприємницької діяльності, регулюються цим Законом з урахуванням
особливостей, передбачених цим розділом.

Отже, регулювання процедури
банкротства до боржника, що ліквідується власником, здійснюється згідно з
нормами статті 51 Закону України “Про відновлення платоспроможності боржника
або визнання його банкрутом”, однак до відносин, які не врегульовані даною
статтею, застосовуються загальні норми Закону України “Про відновлення
платоспроможності боржника або визнання його банкрутом”.

Статтею 51 Закону України “Про
відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом” визначено,
що за результатами розгляду заяви про порушення справи про банкрутство
юридичної особи, майна якої недостатньо для задоволення вимог кредиторів,
господарський суд визнає боржника, який ліквідується, банкрутом, відкриває
ліквідаційну процедуру, призначає ліквідатора. Обов'язки ліквідатора можуть
бути покладені на голову ліквідаційної комісії (ліквідатора) незалежно від
наявності в нього ліцензії. Тобто зазначеною статтею врегульоване питання
призначення ліквідатора боржника, однак статтею не визначені підстави для
припинення повноважень ліквідатора.

Загальною нормою, а саме частиною
13 статті 30 Закону України “Про відновлення платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом” встановлено, що у разі невиконання або неналежного
виконання ліквідатором своїх обов'язків господарський суд за клопотанням
комітету кредиторів може припинити повноваження ліквідатора і, за пропозицією
комітету кредиторів, призначає нового ліквідатора.

На підставі системного аналізу
положень Закону України “Про відновлення платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом” апеляційний суд дійшов висновку, що для припинення
повноважень ліквідатора боржника потрібне відповідне клопотання кредиторів,
якого як вбачається з матеріалів справи заявлено не було.

Враховуючи, що господарський суд
першої інстанції не з'ясував всі фактичні обставини справи, а також неправильно
застосував норми матеріального права, судове рішення у справі не можна вважати
обґрунтованим.

Відтак, судова колегія вважає, що
рішення суду першої інстанції прийнято з порушенням норм матеріального і
процесуального права та підлягає скасуванню.

Керуючись статтями 101, пунктом 2
статті 103, пунктом 1 та 4 частини 1 статті 104, статтею 105, статтею 106 Господарського
процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Арбітражного
керуючого ОСОБА_1 задовольнити.

2. Ухвалу господарського суду
Автономної Республіки Крим від 19 жовтня 2006 року у справі № 2-5/2679-2006
скасувати.

3. Матеріали справи направити в
господарський суд Автономної Республіки Крим.

Головуючий суддя
Т.С. Видашенко

Судді
Л.М. Заплава

З.Д.
Маслова