ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
АВТОНОМНОЇ РЕСПУБЛІКИ КРИМ
ПОСТАНОВА

Іменем України

13.02.2007
Справа №2-19/704-2007А

За позовом – Прокурора м.Судак в інтересах держави у особі

За позовом – Державної податкової адміністрації в АР Крим, м. Сімферополь АР Крим

До відповідача – Судацька міська рада АР Крим, м.Судак АР Крим

Про скасування рішення

Суддя Мокрушин В.І.

Секретар Сидельова І.І.

П Р Е Д С Т А В Н И К И :

Від позивача – Макієнко Н.Ю., представник, довіреність № 118/9/10-2-111 від 24.01.2006 р.

Від відповідача – не з'явився

За участю прокурора – Домнікова М.О.. прокурор, посвідчення № 05364

Суть спору:

Позивач заявив позов до господарського суду АР Крим та просить скасувати рішення 2 сесії 5 скликання Судацької міської ради № 15/2 від 28.04.2006 року «Про введення на території м.Судак збору на розвиток рекреаційного комплексу». Позовні вимоги мотивовані тим, що вказаний збір не входить до переліку податків і зборів, які справляються на території України.

Представник прокуратури позовні вимоги підтримав.

Відповідач правом на участь у судовому засіданні не скористувався, направив до суду клопотання про закриття провадження по справі у зв'язку з тим, що рішення 2 сесії 5 скликання Судацької міської ради № 15/2 від 28.04.2006 року «Про введення на території м.Судак збору на розвиток рекреаційного комплексу» скасовано рішенням 14 сесії 5 скликання Судацької міської ради, а тому втратило чинність.

У процесі розгляду справи представник позивача уточнив позовні вимоги та просив визнати нечинним (недійсним) рішення 2 сесії 5 скликання Судацької міської ради № 15/2 від 28.04.2006 року «Про введення на території м.Судак збору на розвиток рекреаційного комплексу» з моменту прийняття.

Провадження по справі здійснювалося відповідно до вимог Кодексу адміністративного судочинства України.

Представникі сторін відмовилися від послуг перекладача.

Відповідно до ст.9, 10 Конституції України, ст.9 Європейської хартії регіональних мов (ратифікована Законом України від 15.05.2003 року № 802), ст.3 Декларації прав національностей України (від 01.11.1991 року № 1771), ст.10 Закону України «Про судоустрій» (від 07.02.2002 року № 3018), ст.18 Закону України «Про мови» (від 28.10.1989 року № 8312), ст.10, 12 Конституції Автономної Республіки Крим (Закон України від 23.12.1998 року № 350), ст.15 Кодексу адміністративного судочинства України та клопотанням представників сторін вони давали пояснення по справі на російській мові.

Відповідно до ст.41 Кодексу адміністративного судочинства України, п.2-1 Прикінцевих положень  Кодексу адміністративного судочинства України фіксація судового процесу технічними засобами не здійснювалася.

Відповідно до ст.130 Кодексу адміністративного судочинства України перед початком слухання справи представникам сторін була вручена пам’ятка про права та обов’язки сторін.

Розглянув матеріали справи,  суд –

В С Т А Н О В И В :

28.04.2006 року 2 сесією 5 скликання Судацької міської ради прийнято Рішення № 15/2  «Про введення на території м.Судак збору на розвиток рекреаційного комплексу», відповідно до якого встановлено на 2006 рік на території м.Судак збір на розвиток оекреаційного комплексу з неорганизованих та организованих відпочиваючих в Автономній Республіці Крим та затверджено положення про збір.

Згідно із ст.71 Кодексу адміністративного судочинства України (від 06.07.2005 року № 2747 із змінами та доповненнями) кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. Якщо особа, яка бере участь у справі, без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які вона посилається, суд вирішує справу на основі наявних доказів.

Відповідно до п.2 ст.71 Кодексу адміністративного судочинства України (від 06.07.2005 року № 2747 із змінами та доповненнями) в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб’єкта владних повноважень обов’язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Таким чином, особливістю адміністративного судочинства є те, що тягар доказування в спорі покладається на відповідача – орган публічної влади, який повинен надати суду всі матеріали, які свідчать про його правомірні дії.

Позивач просить скасувати рішення 2 сесії 5 скликання Судацької міської ради № 15/2 від 28.04.2006 року «Про введення на території м.Судак збору на розвиток рекреаційного комплексу». Позовні вимоги мотивовані тим, що вказаний збір не входить до переліку податків і зборів, які справляються на території України.

Представник прокуратури позовні вимоги підтримав.

Відповідач правом на участь у судовому засіданні не скористувався, направив до суду клопотання про закриття провадження по справі у зв'язку з тим, що рішення 2 сесії 5 скликання Судацької міської ради № 15/2 від 28.04.2006 року «Про введення на території м.Судак збору на розвиток рекреаційного комплексу» скасовано рішенням 14 сесії 5 скликання Судацької міської ради, а тому втратило чинність.

У процесі розгляду справи представник позивача уточнив позовні вимоги та просив визнати нечинним (недійсним) рішення 2 сесії 5 скликання Судацької міської ради № 15/2 від 28.04.2006 року «Про введення на території м.Судак збору на розвиток рекреаційного комплексу» з моменту прийняття.

Відповідно до ст.10 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» (від 21.05.1997 року № 280 із змінами та доповненнями) Судацька міська рада є органом місцевого самоврядування.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України (від 28.06.1996 року № 254к/96-ВР) органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Таким чином, Судацька міська рада є органом місцевого самоврядування та зобов'язана діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Законом Україи, який встановлює систему оподаткування в Українї є Закон України «про систему оподаткування» (від 25.06.1991 року № 1251 із змінами та доповненнями).

Відповідно до ст.13 Закону України «про систему оподаткування» (від 25.06.1991 року № 1251 із змінами та доповненнями) в Українї справляються загальнодержавні податки і збори та місцеві податки і збори.

Перелік загальнодержавних податків і зборів встановлений ст.14 Закону України «про систему оподаткування» (від 25.06.1991 року № 1251 із змінами та доповненнями).

Перелік місцевих податків і зборів встановлений ст.15 Закону України «про систему оподаткування» (від 25.06.1991 року № 1251 із змінами та доповненнями).

Вказаними статтями (ст.14 та 15) Закону України «про систему оподаткування» (від 25.06.1991 року № 1251 із змінами та доповненнями) не передбачений збір на розвиток рекреаційного комплексу.

Таким чином, встановивши збір на розвиток рекреаційного комплексу Судацька міська рада вийшла за межи своїх повноважень.

22.01.2007 року 14 сесією 5 скликання Судацької міської ради прийнято Рішення № 642/14, відповідно до якого визнано втратившим чинність Рішення 2 сесії 5 скликання Судацької міської ради № 15/2  «Про введення на території м.Судак збору на розвиток рекреаційного комплексу» від 28.04.2006 року. Проте з моменту прийняття Рішення 2 сесії 5 скликання Судацької міської ради № 15/2 до моменту прийняття Рішення 14 сесією 5 скликання Судацької міської ради № 642/14 від 22.01.2007 року Рішення 2 сесії 5 скликання Судацької міської ради № 15/2  «Про введення на території м.Судак збору на розвиток рекреаційного комплексу» від 28.04.2006 року продовжувало діяти та за ним справлялися платежі.

У процесі розгляду справи представник позивача уточнив позовні вимоги та просив визнати нечинним (недійсним) рішення 2 сесії 5 скликання Судацької міської ради № 15/2 від 28.04.2006 року «Про введення на території м.Судак збору на розвиток рекреаційного комплексу» з моменту його прийняття.

Відповідно до ч.2 п.2 ст.162 Кодексу адміністративного судочинства України (від 06.07.2005 року № 2747 із змінами та доповненнями) перелік постанов, які може прийняти суд, не є виключним, оскільки суд також може прийняти іншу постанову, яка б гарантувала дотримання і захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб'єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб'єктів владних повноважень. Тому суд вважає, що позивач може заявити вимоги і про визнання недійсним рішення ради.

З урахуванням уточнення позовних вимог позовна заява підлягає задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст.17,  18, 70, 76, 86, 162 Кодексу адміністративного судочинства України (від 06.07.2005 року № 2747 із змінами та доповненнями), суд

П О С Т А Н О В И В :

·          Адміністративний позов задовольнити.

·          Визнати нечинним (недійсним) Рішення 2 сесії 5 скликання Судацької міської ради № 15/2 від 28.04.2006 року «Про введення на території м.Судак збору на розвиток рекреаційного комплексу» з моменту його прийняття.

·          Постанову направити сторонам замовленою кореспонденцією.

Суддя Господарського суду

Автономної Республіки Крим                                        Мокрушин В.І.