СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

22 березня 2007 р.

Справа № А-17/49

Господарський суд
Івано-Франківської області у складі судді Неверовської Л.М. при секретарі
судового засідання Нестеренко А.В., розглянувши у відкритому судовому
засіданні  адміністративну справу

за позовом:

Державної податкової інспекції в
м. Івано-Франківську, м. Івано-Франківськ, вул. Незалежності, 20.

до відповідача:

Підприємця  ОСОБА_1, АДРЕСА_1

про

стягнення 554  грн. 04 коп. податкового боргу за рахунок
активів

За участю представників:

Від позивача:

Харів О.С.-державний податковий
інспектор відділу погашення прострочених податкових зобов"язань
(довіреність №45377/10/24-1-205  від
06.12.2005 року).

Від відповідача:

ОСОБА_2-головниий державний
податковий ревізор-інспектор відділу оподаткування фізичних осіб (довіреність
НОМЕР_1 від 13.07.2006 року ).

встановив:  заявлено позов про  стягнення 554 грн. 04  коп. податкового боргу за рахунок активів
відповідача.

Позивач заявлені вимоги підтримав.

Відповідач  в
судове засідання  не з”явився,
відзиву на позов не подав. За наведених обставин, справа розглядається за наявними
матеріалами відповідно до ст.128 КАС
України.

Розглянувши матеріали справи,
вислухавши представника позивача, суд встановив, що Підприємець  ОСОБА_1, АДРЕСА_1 є платником  податків.

Як вбачається з позовної заяви та
доданих до неї документів, відповідач має заборгованість перед бюджетом
внаслідок несвоєчасного подання звітності по податку на додану вартість.

Відповідно до ст. 2 Закону України
"Про  податок на додану
вартість" відповідач являється платником податків на додану вартість та
відповідно до ст. 5 Закону України "Про порядок погашення зобов"язань
платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами"
зобов"язаний  здійснювати проплату
податкового зобов"язання  в строки,
визначені вищезгаданим законом.

Відповідно до  пунктів 1, 2 ст.ст. 9 Закону України «Про
систему оподаткування» від 25.06.1991 р. №1251-ХІІ платники податків і зборів
(обов'язкових платежів) зобов'язані: вести бухгалтерський облік, складати
звітність про фінансово-господарську діяльність і забезпечувати її зберігання у
терміни, встановлені законами; подавати до державних податкових органів та
інших державних органів відповідно до законів декларації, бухгалтерську
звітність та інші документи і відомості, пов'язані з обчисленням і сплатою
податків і зборів (обов'язкових платежів).

В порушення
зазначеної норми даного Закону Підприємець
ОСОБА_1, АДРЕСА_1 не  своєчасно
звітує до Державної податкової інспекції в м. Івано-Франківську. Так,
проведеною перевіркою своєчасності подання податкової звітності, встановлено
факт несвоєчасного подання відповідачем до Державної податкової інспекції
податкової декларації з податку на додану вартість за  травень, серпень 2005 року та І квартал 2006
року.

За
результатами даної перевірки, по податку надодану вартість складено акти
перевірок:  № 17-0/57 від 16.02.2006 року
та НОМЕР_2, на підставі яких винесено
податкові  повідомлення-рішення
НОМЕР_3 від 13.06.2006 року на суму 170 грн. та НОМЕР_4 від 16.02.2006
року  на суму  340 грн.

Вказані
повідомлення-рішення відповідачем не оскаржені, а отже податкове зобов»язання є
узгодженим.

У
відповідності із підпунктом 16.1.1 пункту 16.1 ст.16 Закону України “Про
порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними
цільовими фондами” після закінчення встановлених строків погашення узгодженого
податкового зобов'язання на суму податкового боргу нараховується пеня. Розмір
пені визначений пунктом 16.4 - 120 відсотків річних облікової ставки НБУ діючої
на день виникнення податкового боргу або на день його (його частини) погашення,
за кожний календарний день прострочення у його сплаті. Сума стягуваної пені,
згідно з поданим позивачем розрахунком, в даному випадку складає 44 грн. 04  коп.

Згідно зі ст. 67 Конституції України кожен
зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених
законом.

Органами, уповноваженими здійснювати
заходи з погашення податкового боргу є виключно податкові органи, а також
державні виконавці у межах їх компетенції (підпункт 2.3.1 пункту 2.3 статті 2
Закону України N 2181-III від 21.12.2000 року).

Право податкових органів на звернення
до суду з позовом про стягнення заборгованості перед бюджетом і державними
цільовими фондами передбачене пунктом 11 статті 10 Закону України "Про
державну податкову службу".

Відповідно до підпункту 5.4.1 пункту
5.4 статті 5 Закону України "Про порядок погашення зобов'язань платників
податків перед бюджетами та державними цільовими фондами" узгоджена сума
податкового зобов'язання, не сплачена платником податків у встановлені строки,
визнається сумою податкового боргу платника податку.

Відповідно до ст. 9 Закону України
"Про систему оподаткування" платники податків і зборів зобов'язані
сплачувати відповідну суму податків
і  зборів  в
установлені законом строки.

Так відповідно до п.5.3.1. ст.5
Закону України "Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед
бюджетами та державними цільовими фондами" боржник зобов"язаний  сплачувати в бюджет протягом 10 календарних
днів, наступним за  останнім днем
граничного строку для подання  відповідної
податкової декларації, або протягом 10 календарних днів з дня  отримання
податкового повідомлення-рішення. Однак
платник  не виконав вимоги даного
Закону і не погасив  узгоджені суми
податкових зобов"язань.

Згідно пункту 1.2 статті 1 Закону
України "Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед
бюджетами і державними цільовими фондами" податковим зобов'язанням є
зобов'язання платника податку сплатити до бюджету відповідну суму коштів у
порядку та у строки, визначені цим Законом або іншими законами України.

Податковим боргом  в розумінні п. п. 1.3 ст.1 Закону України
„Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та
державними цільовими фондами»є податкове зобов'язання (з урахуванням штрафних
санкцій), самостійно узгоджене платником податків або узгоджене в
адміністративному або судовому порядку, але не сплачене  у встановлений строк, а також пеня,
нарахована на суму такого податкового зобов'язання.

Відповідно до пп. 6.2.1 ст. 6 Закону
України "Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед
бюджетами та державними цільовими фондами", у разі коли платник податків
не сплачує узгоджену суму податкового зобов'язання в установлені законом
строки, податковий орган надсилає такому платнику податків податкові вимоги.

Наявність податкового боргу
відповідача також підтверджується довідкою-розрахунком  ДПІ НОМЕР_5 станом  на
16.01.2007 року.

Відповідно до п.3.1.ст.3  Закону України «Про порядок погашення
зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими
фондами»активи платника податків можуть бути примусово стягнені в рахунок
погашення його податкових зобов»язань виключно за рішенням суду. Активами
платника податків в розумінні п.1.7. ст.1 вказаного закону є  -
кошти,  матеріальні  та нематеріальні цінності, що належать
юридичній або фізичній особі за правом власності або повного господарського
відання.

Доказів, які б свідчили про
виконання відповідачем зобов'язання щодо сплати податкового боргу в сумі 554
грн. 04 коп., або ж спростували доводи позивача про наявність такої
заборгованості  суду не подані.

За наведених обставин, суд вважає
вимоги позивача обґрунтованими, а тому позов підлягає задоволенню.

На
підставі  викладеного  та керуючись ст.124 Конституції України,
Законом України  «Про порядок погашення
зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими
фондами»,  п.4. ст.94, ст.ст.158-163
Кодексу адміністративного судочинства України, суд

постановив :

позов задоволити.

Стягнути за рахунок активів
підприємця  ОСОБА_1, АДРЕСА_1
(ідентифікаційний код НОМЕР_6) в дохід бюджету 554 грн. 04 коп.,  про що в порядку ст. 258 Кодексу
адміністративного судочинства України видати виконавчий лист після набрання
постановою  законної сили.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження. Заява  про
апеляційне  оскарження  постанови
суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її складення
у повному обсязі відповідно до статті 160
Кодексу адміністративного судочинства України. Апеляційна скарга на
постанову суду першої інстанції подається протягом двадцяти днів після подання
заяви про апеляційне оскарження.

Суддя
Неверовська Л.М.

Постанова
виготовлена в повному обсязі та підписана
27.03.2007 р.

Документ
виготовлено в  АС
"Діловодство".

Боднарчук
М.Б.