ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"07" травня 2007 р.
Справа  № 16-9-30-17/182-03-4318

Господарський суд Одеської області

У складі судді Желєзної С.П.

Секретаря судових засідань Шевченко Г.В.

За участю представників сторін:

Від позивача:    Коєв О.І. по дов. від 05.05.2007р.;

Від відповідача:  Чернокульський С.С. по дов. №2 від 05.01.2007р.;

Від третьої особи: Чернокульський С.С. по дов. №29/55 від 10.01.2007р.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом приватного підприємства „Ефект” до  Управління житлово-комунального господарства Білгород-Дністровської  міської ради за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - Білгород-Дністровської міської ради про усунення перешкод  у користуванні майном, -

ВСТАНОВИВ:

Господарським судом Одеської області за результатами розгляду справи за позовом приватного підприємства “Ефект” (далі по тексту ПП “ Ефект”) до Управління житлово-комунального господарства Білгород-Дністровської міської ради (далі по тексту  Управління ЖКГ Білгород-Дністровської міської ради) за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - Білгород-Дністровської міської ради про усунення перешкод у користуванні майном,  отриманим за договором на утримання житлових будинків і прибудинкових територій міста Білгород-Дністровського від 02.04.2002р., укладеним між ПП “ Ефект” та Управлінням ЖКГ Білгород-Дністровської міської ради, а також за позовом третьої особи –Білгород-Дністровської міської ради до виконавчого комітету Білгород-Дністровської міської ради, приватного підприємства “Ефект” та Управління житлово-комунального господарства Білгород-Дністровської міської ради за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача - Фонду приватизації і управління комунальною власністю Білгород-Дністровської міської ради,   про визнання незаконним і скасування рішення виконавчого комітету Білгород-Дністровської міської ради від 26.02.2002р. №69 „Про порядок передачі функцій Виконавця робіт по утриманню житлових будинків і прибудинкових територій” та визнання недійсним договору від 02.04.2002р. було постановлено ухвалу від 30.08.2006р. Відповідно до зазначеної ухвали господарським судом Одеської області  позов ПП “Ефект” було залишено без розгляду відповідно до п. 5 ст. 80 ГПК України, крім того, в частині позову третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору,  - Білгород-Дністровської міської ради провадження у справі було припинено.

Згідно з постановою Одеського апеляційного господарського суду від 23.11.2006р. ухвалу господарського суду Одеської області від 30.08.2006р. по справі № 9 - 30 - 17 / 182 –03 –4318  скасовано в частині залишення позову приватного підприємства „Ефект” без розгляду, у зв’язку з чим справу направлено до господарського суду Одеської області для  розгляду позову приватного підприємства „Ефект” до Управління житлово-комунального господарства Білгород-Дністровської  міської ради, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - Білгород-Дністровської міської ради про усунення перешкод у користуванні майном.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 05.12.2006р. справу № 9 - 30 - 17 / 182 –03 –4318 було прийнято до розгляду, присвоєно їй № 16 – 9 –30 –17 / 182 –03 –4318.

Під час нового розгляду справи ПП “Ефект”, наполягаючи на позовних вимогах, стверджував про правомірність отримання ним в оперативне управління для цілей спільної діяльності за договором на утримання житлових будинків і прибудинкових територій міста Білгород-Дністровського від 02.04.2002р., укладеним між ПП “Ефект” та Управлінням ЖКГ Білгород-Дністровської міської ради, адміністративної будівлі та складських приміщень, розташованих по вул. Свердлова, 45 в м. Білгород-Дністровському Одеської області, а також техніки і технологічного обладнання та утворення Управлінням ЖКГ Білгород-Дністровської міської ради перешкод у користуванні зазначеним майном.

Відповідачем позовні вимоги заперечувалися з огляду на прийняття  господарським судом Одеської області рішення від 05.08.2005р. по справі №17-16/228-05-4711 за позовом Білгород-Дністровської  міської ради до ПП „Ефект”, виконавчого комітету Білгород-Дністровської  міської ради, Управління ЖКГ Білгород-Дністровської міської ради, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача, -  Фонду приватизації і управління комунальною власністю Білгород-Дністровської міської ради про визнання недійсним рішення виконавчого комітету  Білгород-Дністровської  міської ради, визнання недійсним договору від 02.04.2002р., укладеного між Управлінням ЖКГ Білгород-Дністровської міської ради та ПП „Ефект”, зобов’язання ПП „Ефект”  повернути майно отримане за договором від 02.04.2002р. та авізо №1 техніки та устаткування на суму 91856,31 грн., а також приміщення, що розташовані за адресою: Одеська область, м. Білгород-Дністровський, вул. Свердлова, 52, на загальну суму 106076,12 грн., відповідно до якого, зокрема,  було визнано недійсним договір на утримання житлових будинків і прибудинкових територій міста Білгород-Дністровського від 02.04.2002р., укладений між ПП “Ефект” та Управлінням ЖКГ Білгород-Дністровської міської ради, та зобов’язано ПП „Ефект” повернути Управлінню ЖКГ Білгород-Дністровської  міської ради усе майно, отримане за вказаним договором.

Проаналізувавши матеріали справи, доводи та заперечення сторін, суд дійшов висновку, що позов ПП “Ефект” не  підлягає задоволенню з огляду на наступне.

02.04.2002р. між ПП „Ефект” (Виконавець) та Управлінням ЖКГ Білгород-Дністровської  міської ради (Замовник) було укладено договір на утримання житлових будинків і  прибудинкових територій міста Білгород-Дністровського, відповідно до умов якого Замовник передає Виконавцю функції з утримання житлових будинків та прибудинкових території, надання житлово-комунальних послуг та проведення розрахунків з квартиронаймачами і власниками житлових приміщень.

Відповідно до  п. 4 договору від 02.04.2002р. Замовник зобов’язався передати в оперативне управління  відповідно до акту приймання-передачі виробничі та складські приміщення, техніку, устаткування та обладнання.

04.04.2002р. на виконання п. 4 зазначеного договору Замовник передав на баланс ПП „Ефект” адміністративну будівлю та складські приміщення, розташовані за адресою: м. Білгород-Дністровський, вул. Свердлова, 52, вартістю 106076,12 грн., техніку та обладнання на загальну суму 91856,31 грн., про що був складений акт приймання-передачі зазначеного майна та авізо №1, які були підписані уповноваженими представниками ПП „Ефект” та Управління ЖКГ Білгород-Дністровської  міської ради.

Посилаючись на утворення Управлінням ЖКГ Білгород-Дністровської  міської ради перешкод у користуванні зазначеним майном, ПП „Ефект” звернулось до господарського суду Одеської області з даним позовом.

Згідно ст.ст. 32, 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. В свою чергу, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Згідно із ст. 321 ЦК України право  власності  є  непорушним.  Ніхто   не   може   бути протиправно   позбавлений   цього   права   чи  обмежений  у  його здійсненні.

Відповідно до ст. 391 ЦК України власник  майна  має  право  вимагати  усунення  перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

У відповідності до ч. 1, 2 ст. 48 Закону України “Про власність” від 07.02.1991р. №697-ХХІІ  (з наступними змінами та доповненнями) Україна законодавчо забезпечує громадянам, організаціям та іншим власникам рівні умови захисту права власності.  Власник може вимагати усунення будь-яких порушень його права, хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння, і відшкодування завданих цим збитків.

Згідно з ч. 5 ст. 48 Закону України “Про власність” від 07.02.1991р. №697-ХХІІ  (з наступними змінами та доповненнями) положення щодо захисту права власності поширюються також на особу, яка хоч і не є власником, але володіє майном на праві повного господарського відання, оперативного управління, довічного успадковуваного володіння або на іншій підставі, передбаченій законом чи договором. Ця особа має право на захист свого володіння також від власника.

Як вбачається з п. 7,8 Листа Вищого арбітражного суду України від 31.01.2001 р. N 01-8/98  „Про деякі приписи законодавства, яке регулює питання, пов'язані із здійсненням права власності та його захистом” відповідно до пунктів 2 і 5 статті 48 Закону України “Про власність” від 07.02.1991р. №697-ХХІІ  (з наступними змінами та доповненнями) власник може звернутися з позовом про усунення будь-яких порушень свого права, не пов'язаних з неправомірним позбавленням володіння (негаторний позов). Для подання такого позову не вимагається, щоб перешкоди до здійснення права користування й розпорядження були результатом винних дій відповідача чи спричиняли збитки. Достатньо, щоб такі дії (бездіяльність) об'єктивно порушували права власника і були протиправними. Позовна давність до відповідних вимог не застосовується, оскільки правопорушення триває у часі. Якщо ж на момент подання позову воно припинилося, то підстав для задоволення позову немає. При цьому підприємство чи організація, яка не є власником майна, але володіє ним на праві повного господарського відання, оперативного управління чи з інших підстав (наприклад, на підставі адміністративного акта), має такі ж права на захист свого права, як і сам власник, а також право на захист свого володіння від власника (пункт 5 статті 48 Закону).

В свою чергу, відповідно до п. 9 Листа Вищого арбітражного суду України від 31.01.2001 р. N 01-8/98  „Про деякі приписи законодавства, яке регулює питання, пов'язані із здійсненням права власності та його захистом”, вирішуючи спори, пов'язані з визнанням права власності чи усуненням перешкод у користуванні майном, арбітражні суди повинні мати на увазі, що підтвердженням наявності такого права можуть бути насамперед правовстановлювальні документи.

В процесі нового розгляду справи, позивачем в обґрунтування своєї позиції покладено, передусім, посилання на односторонню відмову Управління ЖКГ Білгород-Дністровської  міської ради від виконання умов договору на утримання житлових будинків і  прибудинкових територій міста Білгород-Дністровського від 02.04.2002р., відповідно до якого ним було отримано в оперативне управління майно, вимоги про усунення перешкод у користуванні яким є предметом судового розгляду у даній справі.

Однак, як вбачається з матеріалів справи, 05.08.2005р. господарським судом Одеської області за результатами розгляду справи №17 –16 / 228 –05 –4711  за позовом Білгород-Дністровської  міської ради до ПП „Ефект”, виконавчого комітету Білгород-Дністровської  міської ради, Управління ЖКГ Білгород-Дністровської міської ради, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача - Фонду приватизації і управління комунальною власністю Білгород-Дністровської міської ради про визнання недійсним рішення виконавчого комітету  Білгород-Дністровської  міської ради, визнання недійсним договору від 02.04.2002р., укладеного між Управлінням ЖКГ Білгород-Дністровської міської ради та ПП „Ефект”, зобов’язання ПП „Ефект”  повернути майно, отримане за договором від 02.04.2002р. та авізо №1 було постановлено рішення, яким позовні вимоги  Білгород-Дністровської  міської ради були задоволені частково.

Зокрема, відповідно до зазначеного рішення було визнано недійсним на майбутнє договір на утримання житлових будинків і прибудинкових територій міста Білгород-Дністровського від 02.04.2002р., укладений між ПП „Ефект” та Управлінням ЖКГ Білгород-Дністровської міської ради, на який позивач посилається як на підставу заявлених вимог у межах даної справи, крім того, зобов’язано ПП „Ефект” повернути Управлінню ЖКГ Білгород-Дністровської  міської ради усе майно, отримане за договором від 02.04.2002р. та авізо №1.

Ухвалою Одеського апеляційного господарського суду від 31.01.2006р. рішення господарського суду Одеської області у справі №17 –16 / 228 –05 –4711  було залишено без змін.  Вищим адміністративним судом України касаційну скаргу ПП „Ефект” було залишено без задоволення, а рішення господарського суду Одеської області від 05.08.2005р. та ухвалу Одеського апеляційного господарського суду від 31.01.2006р.  –без змін.

Враховуючи, що договір на утримання житлових будинків і  прибудинкових територій міста Білгород-Дністровського від 02.04.2002р. визнаний у судовому порядку недійсним на майбутнє та ПП „Ефект” зобов’язано повернути Управлінню ЖКГ Білгород-Дністровської  міської ради усе майно, отримане за договором від 02.04.2002р., суд доходить висновку щодо відсутності у позивача права оперативного управління на адміністративну будівлю та складські приміщення, розташовані за адресою: м. Білгород-Дністровський, вул. Свердлова, 52, вартістю 106076,12 грн., техніку та обладнання на загальну суму 91856,31 грн., що, в свою чергу,  свідчить про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог про усунення перешкод у користуванні ПП „Ефект” вказаним майном, у зв’язку з чим, у задоволенні позову приватному підприємству „Ефект” про усунення перешкод у користуванні ним адміністративною будівлею та складськими приміщеннями, розташованими по вул. Свердлова, 45 в м. Білгород-Дністровському Одеської області, а також технікою і технологічним обладнанням, переданим позивачу за  договором на утримання житлових будинків і  прибудинкових територій міста Білгород-Дністровського від 02.04.2002р., слід відмовити.

У судовому засіданні 07.05.2007р. представником позивача було заявлено клопотання про зупинення провадження у справі № 16 - 9 - 30 - 17 / 182 –03 –4318 до розгляду Верховним Судом України касаційної скарги ПП „Ефект”  на рішення господарського суду Одеської області від 05.08.2005р., ухвалу Одеського апеляційного господарського суду від 31.01.2006р. та ухвалу Вищого адміністративного суду України від 23.01.2007р. по справі №17 –16 / 228 –05 –4711.

Враховуючи, що позивачем не було надано суду доказів порушення Верховним Судом України провадження за скаргою ПП „Ефект”  на рішення господарського суду Одеської області від 05.08.2005р., ухвалу Одеського апеляційного господарського суду від 31.01.2006р. та ухвалу Вищого адміністративного суду України від 23.01.2007р. по справі №17 –16 / 228 –05 –4711, господарським судом було відмовлено ПП „Ефект” у задоволенні клопотання про зупинення провадження у даній справі.

Судові витрати по держмиту, витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу слід покласти на позивача, згідно зі ст.ст. 44, 49 ГПК України.

Керуючись ст. ст. 44, 49,  82-85 ГПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. У позові відмовити.

Рішення набирає законної сили в порядку, передбаченому ст. 85 ГПК України.

Рішення підписане 22.05.2007р.

Суддя