суд
----------------------------------------
м. Житомир, майдан Путятинський, 3/65, '481-620
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Від "08" травня 2007 р.

Справа № 3/1665"НМ"

Господарський суд Житомирської області у складі:

Головуючого судді

судді Машевської О.П.

судді

за участю представників сторін

від позивача не з'явився

від відповідача Мельник С.Г., дов. № 7 від 06.04.07., Жила
О.А. - директор

Розглянув справу за позовом Відкритого акціонерного товариства
"Промінь" (с.Іванівка Житомирського району)

до Приватного підприємства "Експрес-Сервіс" (с.Іванівка
Житомирського району)

за участю третьої особи - Житомирської обласної ради

про звільнення займаного приміщення

Суддя Машевська О.П. прийняла справу № 3/1665 «НМ» до свого
провадження ухвалою від 12.03.2007 року на підставі розпорядження голови суду №
159 від 26.02.07р. про зміну складу суду.

У судовому засіданні 10.04.07р. розгляд справи було відкладено до
08.05.2007 року на підставі п.п.1, 3 ч.1 ст.77 ГПК України у зв'язку з неявкою
у судове засідання представника позивача та необхідністю ознайомлення з
матеріалами справи № 5/3 «Д» господарського суду Житомирської області.

У судове засідання 08.05.2007 року представник позивача не
з'явився, витребувані   судом докази не
подав, хоча про час та місце судового засідання був повідомлений належним чином
(ухвала господарського суду від 10.04.2007 року була надіслана рекомендованим з
відміткою про вручення) . Підстави для відкладення розгляду справи в даному
засіданні були відсутні.

Відповідно до статті 74 ГПК України справу розглянуто за наявними
в ній матеріалами та з використанням матеріалів справи № 5/3 "Д"
господарського суду Житомирської області.

ВАТ «Промінь» звернулось до господарського суду Житомирської
області з позовом до відповідача - Приватного підприємства «Експрес-Сервіс» про
звільнення займаного приміщення кафе-їдальні загальною площею 104,7 м2 , яке
знаходиться за адресою: Житомирська область, Житомирський район, с. Іванівна,
пров. Шкільний, 5А. В обґрунтування позову посилається  на те, що Договір оренди від 27.03.2002 року
є неукладеним, а відтак, користування відповідачем переданим в оренду майном є
безпідставним. Як правову підставу позову зазначає ст..ст. 4,151, 153 ЦК УРСР
1963 року, ст.ст. 48, 50 ЗУ «Про власність», ст..10 Закону України «Про оренду
державного та комунального майна», ст.ст. 1212 та 1213 ЦК України.

Відповідач у відзиві  на
позов заперечує останній, посилаючись на п.п. 5.1 та 5.2 договору оренди,
відповідно до яких позивач підтвердив своє право власності на об'єкт оренди,
яким відповідач користується правомірно та сплачує орендну плату.

Ухвалою господарського суду від 02.11.2005 року залучено в якості
третьої особи без самостійних вимог на предмет спору Житомирську обласну раду.
У поясненнях третя особа зазначає, що об'єкт оренди є майном комунальної
власності, тому Договір оренди укладено між сторонами без будь-яких законних
підстав, в тому числі отримання позивачем орендної плати в сумі 8500 грн.

Ухвалою господарського суду від 13.01.2006 року відповідно до ч.1
ст.79 ГПК України було зупинено провадження у справі у зв'язку з неможливістю
її розгляду до вирішення пов'язаної з нею справи № 5/3 «Д» господарського суду
Житомирської області за позовом заступника прокурора Житомирської області в
інтересах держави в особі Житомирської обласної ради до ВАТ «Промінь» та ПП «
Експрес-Сервіс» про визнання недійсним договору оренди.

Ухвалою господарського суду від 12.03.2007 року провадження у
справі поновлено у зв'язку з вирішенням справи № 5/3»Д» господарським судом
Житомирської області.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши представників
відповідача, ознайомившись з матеріалами справи № 5/3 «Д», господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

27.03.2002 року між позивачем ВАТ «Промінь» та відповідачем ПП
«Експрес-Сервіс» був укладений Договір оренди кафе-їдальні (далі -Договір), що
знаходиться по вул.Шкільній 5А в селі Іванівці Житомирського району загальною
площею 104.7 м2  для здійснення орендарем
торгової діяльності (а.с. 7 Т.І).

У п.3.1 Договору сторони обумовили строк дії договору - до
01.04.2007 року.

У п.5.1 Договору зазначено, що до його укладення об'єкт оренди є
власністю орендодавця, нікому не відчужений,
не обтяжений заставою, не знаходиться в оренді та під арештом.

У п.5.2 Договору додатково зазначено, що орендодавець підтверджує,
що всі юридичні і фізичні особи, які мають право на цей об'єкт не заперечують
проти передачі його в оренду відповідно до цього договору.

Пред'являючи позов 31.10.2005 року в період дії Договору, позивач
зазначає, що відповідно до рішення Житомирської обласної ради від 29.07.2004
року    № 470 та листа № р-5-21/945 від
09.09.2005 року Житомирської обласної ради об'єкт оренди - кафе -їдальня, є
об'єктом  спільної власності
територіальних громад сіл, селищ, міст області і перебуває на балансі ВАТ
«Промінь» (а.с. 8, 11. Т.І).

Наведене, як зазначає позивач,
свідчить, що Договір  мав
відповідати нормам Закону України «Про оренду державного та комунального майна»
в частині наявності всіх істотних ознак такого договору. Оскільки Договір не
містить всіх істотних ознак, його слід вважати неукладеним. В свою чергу,
неукладений договір не породжує ніяких прав та обов'язків, тому користування
об'єктом оренди є безпідставним.

Наслідки безпідставного користування майном визначені Цивільним
кодексом України, і зокрема ст.ст. 1212 та 1213 ЦК України.

Додатковою  правовою
підставою позову позивач вказує ст.48 Закону України «Про власність» положення
якої поширюються на захист права власності, повного господарського відання,
оперативного управління, довічного успадковуваного володіння, а також на захист
права володіння, яке виникло на підставі закону або договору. Позивач є
балансоутримувачем об'єкту оренди.

До матеріалів позову позивачем також надано  лист Житомирської обласної ради від
09.09.2005 року № р-5-21/946, у якому зазначено про незаконність редакції п.5.1
Договору про те,  що ВАТ «Промінь» є
власником даного об'єкту та про безпідставне отримання ним орендної плати у
розмірі 8143,39 грн. від ПП «Експрес-Сервіс» (а.с.9-10 Т.І).

Відповідач у відзиві на позовну заяву заперечує проти вимог
позивача, оскільки вважає укладений договір оренди таким, що відповідає нормам
ЦК УРСР 1963 року та Цивільного кодексу України. Посилається на пункти 5.1 та
5.2 Догвору, а також зазначає, що незважаючи на те, що приміщення не увійшло до
статутного фонду, однак, перебуваючи на балансі позивача, є власністю
останнього, а не комунальною чи державною. У зв'язку з цим, рішення Житомирської
ради щодо розпорядження приміщенням їдальні юридичної сили не мають,
користування ним ПП "Експрес-Сервіс" є законним, тому підстави для
задоволення позову відсутні.

В процесі розгляду справи, відповідач неодноразово уточнював зміст
своїх заперечень проти позову. Зокрема, у додаткових запереченнях від
08.12.2005 року № 26 відповідачем наведено мотиви, за якими слід вважати, що
приміщення їдальні в комунальну власність не передавалось (а.с. 49 Т.І.); в
запереченнях від 20.12.2005 року № 30 йдеться про те, що внаслідок набуття
позивачем приміщення -їдальні у власність 04.11.2005 року згідно нотаріально
посвідченого договору купівлі-продажу підстави, зазначені в позовній заяві
змінилися, а відтак  є безпідставними; в
запереченнях від 12.01.2006 року № 3 зазначено про те, як балансоутримувач
майна, позивач мав право користування майном, в тому числі , право здавати його
в оренду; враховуючи, що майно має площу до 200 кв.м, то згоди ФДМУ чи органів
комунальної власності на здачу його в оренду не потрібно (а.с. 74 Т.І.).

Третя особа -  Житомирська
обласна рада у поясненнях до позову ( від 12.01.2006 року № р-5-19/37)
зазначає, що у 1992 році відбулося розмежування майна державної і комунальної
власності, внаслідок чого Житомирський відгодівельний радгосп ( в подальшому
(ВАТ "Промінь"), до основних засобів якого належала їдальна в
с.Іванівка Житомирського району, був включений до переліку об'єктів комунальної
власності Житомирської області ( а.с. 123 Т.І). У 1995 році Житомирський
відгодівельий радгосп включений до переліку підприємств обласної комунальної
власності, які підлягали приватизації у цьому році (а.с.119 Т.І). Оскільки
приватизація радгоспу не відбулася, розпорядженням голови обласної державної
адміністрації від 18.06.96 № 369 «Про виконання Указу Президента України  від 19.03.96 року № 194/96 орендне
підприємство "Житомирське"/відгодівельний радгосп в с. Іванівка
включене до переліку об'єктів, які підлягали приватизації у 1996 році ( а.с.
113 Т.І). В процесі приватизації даного підприємства було створено ВАТ
"Промінь", до статутного фонду якого не була включена їдальня як
об'єкт соціально-культурного призначення та залишились на балансі товариства як
майно спільної власності територіальних громад області (комунальної власності).
Лише рішенням Житомирської обласної ради від 29.07.2004 року № 479 було
включено приміщення їдальні, що перебувала на балансі ВАТ "Промінь"
до об'єктів групи А, що підлягають приватизації шляхом викупу (а.с. 140 Т.І.)

У матеріалах справи є також документи, які підтверджують процес
приватизації позивача, в тому числі місять інформацію про об'єкт оренди -
приміщення їдальні.

Зокрема,  зміст наявних
доказів свідчить, що ВАТ «Промінь» було утворено відповідно до Закону України
«Про приватизацію майна державних підприємств
та Декрету КМУ від 17.05.1993 року № 51/93 «Про особливості приватизації
майна в агропромисловому комплексі» (а.с. 13 Т.І.)

У розділі ІІ плану приватизації державного майна орендного
підприємства «Житомирське» від 31.01.1996 року ( ВАТ «Промінь») зазначено, що
приміщення їдальні (об'єкт оренди) як об'єкт соціально-культурного призначення,
що створений за рахунок коштів фонду соціального розвитку передається
безоплатно  відповідно до п.2 ст.24
Закону України « Про приватизацію майна державних підприємств». У розділі VІІ
плану приватизації "Порядок і умови використання об'єктів, що не включені
в статутний фонд акціонерного товариства" зазначено, що об'єкти
соціально-побутового призначення передаються у комунальну власність органам
місцевого самоврядування та фінансуються відповідно до законодавства (а.с.
14-17 Т.І.).  У переліку нерухомого
майна, переданого у власність ВАТ «Промінь», приміщення їдальні відсутнє (лист
регіонального відділення по Житомирській області від 19.02.2003 року № 04/471
(а.с. 22 Т.І).

На виконання вимог ухвали господарського суду від 17.11.2005
року  Регіональним відділенням Фонду
державного майна України по Житомирській області у листі              № 03/4410 від 07.12.2005 року,
зазначено, що  їдальня була залишена на
балансі товариства як спільна власність територіальної громади сіл, селищ,
міст, області. А також здійснено посилання на пункт 1.4 Положення про
управління державним майном, яке не увійшло до статутних фондів господарських
товариств у процесі приватизації, але перебуває на їх балансі , затверджене
наказом ФДМУ та Міністерством економіки України від 19.05.1999 року № 908/68,
зареєстроване в Міністерстві юстиції України 24.06.1999року № 414/3707,  яким встановлено способи управління державним
майном, пріоритетним з яких є приватизація (а.с. 34-35 Т.І).

До  матеріалів справи  також долучено:

- наказ Регіонального відділення ФДМУ по Житомирській області №
185 від 31.05.2005 року про прийняття рішення про приватизацію об'єкта групи А
спільної власності територіальних громад, сіл, селищ. міст області - приміщення
їдальні, що перебуває на балансі ВАТ «Промінь» шляхом викупу (а.с. 43 Т.І.) з
посиланням на  рішення Житомирської
обласної ради від 29. 07.2004 року № 470 щодо прийняття рішення про
приватизацію об'єкту їдальні за клопотанням ВАТ «Промінь» ( а.с. 44 Т.І.).

- Свідоцтво про право власності територіальних громад сіл, селищ,
міст Житомирської області на будівлю їдальні, видане виконкомом Іванівської
сільської ради  24.10.2005 року (а.с.
46-47 Т.І.).

- Договір купівлі-продажу окремого індивідуально визначеного майна
спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міс області, що підлягає
продажу шляхом викупу  - приміщення
-їдальні загальною площею 107,70 кв.м., що перебуває на балансі ВАТ «Промінь»,  укладений між регіональним відділенням ФДМУ
по Житомирській області та товариством 24.11.2005 року (а.с. 63 Т.І.);  акт передачі цього майна від 07.12.2005 року
( а.с. 65 Т.І.).

Відповідно до ухвали  від
10.04.2007 року, господарський суд ознайомився з матеріалами справи № 5/3
"Д" господарського суду Житомирської області про визнання Договору
оренди від 27.03.2002 року недійсним, у зв'язку з чим визнав за необхідне
долучити до матеріалів цієї справи наступні документи:

- рішення Житомирської обласної ради від 09.12.99 року "Про
хід виконання рішення обласної ради від 23.12.1997 року щодо ефективності
використання об'єктів спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст
області", яким   делеговано
облдержадміністрації  функції орендодавця
нерухомого майна (будівель, споруд, приміщень) , що перебувають  у спільній власності територіальних громад,
сіл , селищ, міст та визначено власні повноваження  щодо такого майна (продаж, приватизація,
безоплатна передача та обмін майна спільної власності (а.с. 43 Т.І. справи №
5/3 "Д");

- заяву ВАТ "Промінь" про визнання позову  ( а.с. 69 Т.І. справи № 5/3 "Д");

- пояснення Житомирської обласної ради від 15.03.2006 року №
р-5-19/281 про те, що з 13.01.93 року по 23.12.03 року повноваження по
управлінню майном спільної власності територіальних громад, сіл, селищ, міст
області здійснювались обласною державною адміністрацією (а.с. 72-73 Т.І справи
5/3 "Д").;

- акт прийому передачі кафе-їдальні від 27.03.2002 року між ВАТ
"Промінь" та ПП "Експерес-Сервіс" ( а.с. 98 Т.І справи 5/3
"Д" );

-  лист КП "Житомирське
обласне міжміське бюро технічної інвентаризації" від 21.03.2006 року № 557
про те, що факти виникнення, зміни та припинення права власності на будівлю
їдальні, що розташована за адресою с.Іванівка , провул. Шкільний, 5-а відбулися
у 2005 році .( а.с. 131 Т.І справи № 5/3 "Д");

- рішення господарського суду від 18.08.2006 року про прийняття
відмови позивача в частині визнання недійсним Договору оренди від 23.03.2002
року та задоволення позову в частині стягнення з ВАТ "Промінь"  8500 грн. безпідставно отриманих коштів у
вигляді орендної плати від ПП "Експрес-Сервіс" ( а.с. 3 Т.ІІсправи №
5/3 "Д");

- постанову Житомирського апеляційного господарського суду від
28.11.2006 року  про залишення в силі
рішення господарського суду залишено без змін
(а.с. 6 Т.ІІ справи 5/3 "Д").

Заслухавши представників відповідача, оцінивши наявні в матеріалах
та досліджені у судовому засіданні докази, господарський суд прийшов до
висновку, що позовні вимоги задоволенню не підлягають з наступних підстав.

Згідно з пунктом 4 Прикінцевих та Перехідних положень Цивільного
кодексу України, останній застосовується до тих прав і обов'язків, що
продовжують існувати після набрання ним чинності. Оскільки відносини щодо
укладання  Договору  оренди від 23.03.2002 року виникли до
01.01.2004 року, а правовідносини щодо звільнення займаного приміщення - після
набрання чинності Цивільним кодексом України, господарський суд оцінює
відносини сторін щодо укладення Договору оренди та набуття відповідачем права
користування спірним приміщенням кафе-їдальні відповідно до діючого на момент
їх виникнення законодавства, в тому числі ЦК УРСР 1963 року, а до правовідносин
щодо звільнення займаного приміщення 0 відповідно до діючого законодавства, в
тому числі ЦК України 2003 року.

Відповідно до статті 13 ЦК УКраїни, цивільні права, в тому числі
право на захист судом, особа здійснює у межах, наданих їй договором або актами
цивільного законодавства. При здійсненні своїх прав особа зобов'язана
утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб. Не допускаються
дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також
зловживання  правом в іншій формі.

Враховуючи викладене, особа має право на захист свого дійсного
цивільного права судом (як немайнового, так і майнового), яке є порушеним,  невизнаним
або оспореним Суд може відмовити у захисті цивільного права особи в разі
порушення нею положень ч.2 -5 ст.13 цього Кодексу ( ст.ст.15, 16 ЦК України).

У статті 16 Цивільного кодексу України зазначено, що окрім
визначених способів захисту цивільних прав, останні можуть бути захищені іншим
способом, встановленим договором  або
законом.

Позивачем заявлено позов про звільнення займаного приміщення, що є
речово- правовим способом захисту порушеного права власності, який передбачено
у статті 391 Цивільного кодексу України. Зокрема, у наведеній нормі зазначено,
що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права
користування та розпорядження своїм майном. Оскільки стаття 48 Закону України
"По власність " є чинною та поширює цей спосіб захисту також на
особу, які  хоч і не є власником, але
володіє  майном  на
праві повного господарського відання, оперативного управління, довічного
успадковуваного  володіння  або
на  іншій  підставі, передбаченій законом чи договором,
то право на подання негаторного позову, в тому числі і до власника майна , має
також титульний володілець.  У статті 49
Закону України "Про власність"
зазначено, що володіння майном вважається правомірним, якщо  інше
не  буде встановлено судом,
третейським судом. Наведене свідчить, що особливістю негаторного позову є
відсутність спору з приводу належності
позивачеві майна на праві власності чи іншому титулі.

Окрім того,  негаторний  позов - це позадоговірна вимога власника
(титульного володільця), що володіє річчю, до третьої особи про усунення
перешкод у здійсненні правомочностей користування та (або) розпорядження
майном.

Перешкодою у здійсненні правомочностей власника (титульного
володільця) є неправомірні (протиправні) дії порушника цих прав. Отже, умовою
пред'явлення негаторного позову є те, що власник (титульний володілець) має
майно у своєму володінні, але протиправна поведінка інших осіб перешкоджає йому
здійснювати право користування та розпорядження цим майном, а умовою
задоволення негаторного позову є встановлення судом факту протиправної дії
відповідача.   Обов'язок доведення
правомірності своєї поведінки лежить на особі, яку, власник (титульний
володілець) вважає порушником.

Як зазначено у листі ВАСУ від 31.01.2001 року № 01-8/98 "Про
деякі приписи законодавства, яке регулює питання, пов'язані із здійсненням
права власності та його захистом" (з наступними змінами та доповненнями),
якщо  в разі порушення третьою особою
права користування і розпорядження майном власник і титульний володілець цього
майна набувають однорідного права на подання позову , то  слід виходити з того, кому з них належить
право володіння цим  майном на момент
пред'явлення позову (власнику чи володільцю).

Окрім того, як роз'яснює Вищий господарський суд України, баланс
підприємства не визначає підстав знаходження майна у власності (володінні)
підприємства. Одним з критеріїв визначення законності володіння майном і
відображення його на балансі підприємства є передача підприємству у володіння
майна безпосередньо власником (уповноваженим ним органом).

Таким чином, предметом доказування у цій справі є встановлення
обставин:

- наявності у позивача статусу власника або титульного володільця
приміщенням (кафе-їдальнею, яке зайняте відповідачем);

- відсутності договірних відносин між сторонами:

- порушення  права позивача
відповідачем - ПП "Експрес-Сервіс";

- вчинення останнім протиправних дій.

При цьому господарський суд виходить з імперативних приписів статт
33 ГПК України, відповідно до яких кождна сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Як свідчать обставини справи, позивач ВАТ "Промінь" на
момент укладення Договору оренди від 23.03.2002
року власником приміщення -їдальні не був, а також не був титульним
володільцем, оскільки не володів об'єктом на праві господарського відання,
оперативного управління  або на іншій
підставі, передбаченій законом чи договором, наприклад, на підставі договору
оренди, схову тощо.

Матеріалами справи підтверджується, що по відношенню до об'єкту
оренди  - приміщення -їдальні, позивач
був лише балансоутримувачем, тоді як законним володільцем (власником)  цього майна була Житомирська обласна рада,
яка   рішенням Житомирської обласної ради
від 09.12.99 року "Про хід виконання рішення обласної ради від 23.12.1997
року щодо ефективності використання об'єктів спільної власності територіальних
громад сіл, селищ, міст області"
делегувала правомочності щодо управління цим майном ( користування та
розпорядження) Житомирській облдержадміністрації, в тому числі бути  орендодавцем нерухомого майна (будівель,
споруд, приміщень) , що перебувають  у
спільній власності територіальних громад, сіл , селищ, міст та не увійшли до
статутного фонду господарських товариств.

Водночас господарський суд вважає за необхідне зазначити, що
приймає до уваги зміст п.2 розділу ІІ плану приватизації ВАТ
"Промінь"  та роз'яснення
Регіонального відділення ФДМУ по Житомирській області від 07.12.2005 року №
03/4410 про те, що кафе-їдальня, як об'єкт
права спільної власності територіальної громади сіл, селищ, міст,
області залишилась обліковуватись на балансі позивача та  була безоплатно передана йому у користування
(а.с.14, 34 Т.І).

Однак, як вже зазначено судом,
право на негаторний позов виникає лише у власника або  титульного володільця, який володіє майном на
законних чи договірних підставах, а не у користувача цим майном.

Оскільки власником об'єкту оренди, і це не заперечує позивач, на
момент звернення з позовом була
Житомирська обласна рада, а позивач, в свою чергу,  не довів свого права титульного володільця на
об'єкт оренди, то наведене спростовує правомірність вимоги позивача  на застосування судом при вирішенні спору
вимог       ст. 48 Закону України
"Про власність". Посилання у позовній заяві на статтю 50 Закону
Ураїни "Про власність" не приймаються до уваги, оскільки предметом її
регулювання є вимога неволодіючого власника до незаконного володільця про
витребування майна.

Таким чином, судом не встановлено наявність права позивача на
звернення з неготорним позовом. В свою чергу, відсутність права виключає
можливість його порушення, а відтак  -
судового захисту.

Обгрунтованість позовних вимог спростовується також іншими
мотивами суду, і зокрема.

Як вже було зазначено, негаторний
позов -  це завжди позадоговірна
вимога власника (титульного володільця).

Зі змісту позовних вимог вбачається, що позивач доводив
відсутність договірних відносин з ПП "Експрес-Сервіс" шляхом
посилання на статті 153 ЦК УРСР та ст.10 Закону України "Про оренду
державного та комунального майна" про те, що Договір оренди від 27.03.2007
року є неукладеним, отже правова підстава користування об'єктом оренди -
приміщенням їдальні у ПП "Експрес-Сервіс" - відсутня. У зв'язку з
цим, як правову підставу обгрунтованості позовних вимог щодо звільнення
приміщення зазначив ст.ст. 1212 та 1213
ЦК України, які визначають загальні положення про зобов'язання у
зв'язку  з набуттям, збереженням  майна без достатньої правової підстави.

Здійснюючи оцінку предмету позову про звільнення приміщення
їдальні та підстав його подання в цій частині, господарський суд вважає за
необхідне зазначити.

Як свідчать матеріали справи № 5/3 "Д" господарського
суду Житомирської області, Договір оренди від 27.03.2002 року не був визнаний
недійсним у зв'язку з відмовою позивача - Заступника прокурора Житомирської
області в інтересах держави в особі Житомирської обласної ради від позову в цій
частині ( а.с. 85 Т.ІІ справи 5/3 "Д").

У цій справі вимоги позивача про те, що Договір оренди від
27.03.2002 року слід вважати неукладеним,
господарський суд оцінює за правилами ст.43 ГПК України з врахуванням
приписів статті 153 ЦК УРСР, яка діяла на момент  його укладення.

Зокрема, у статті 153 ЦК УРСР було зазначено, що Договір
вважається укладеним, коли між сторонами в
потрібній у належних випадках формі досягнуто згоди по всіх істотних
умовах. Істотними є ті умови договору, які визнані такими за  законом або необхідні для договорів даного
виду, а  також  всі
ті  умови, щодо яких за заявою
однієї з сторін повинно бути досягнуто згоди.

Зміст Договору оренди від 27.03.2007 року в цілому свідчить, що
при його укладенні сторони виходили з розуміння того, що ВАТ
"Промінь" є власником  об'єкту
оренди як суб'єкт права приватної власності ( а.с. 13 Т.І справи № 5/3
"Д") та не обумовили про застосування / незастосування до договірних
відносин положень Закону України "Про оренду державного комунального
майна", тому господарський суд при здійсненні оцінки наявності усіх
істотних умов цього Договору керується главою 25 ЦУ УРСР 1963 року "
Майновий найом", відповідно до якої
істотними для даного виду договорів були умови щодо предмету
оренди,  плати за його користування та
форми договору. Щодо наведених обов'язкових умов даного договору сторони  дійшли згоди. Відповідно до ст.258 ЦК УРСР
1963 року визначили строк дії Договору - до 01.04.2007 року.  Більше того, прийняли його до виконання, про
що свідчить акт прийому  передачі
кафе-їдальні від 27.03.2002 року ( а.с. 98 Т.І справи 5/3 "Д") між
ВАТ "Промінь" та ПП "Експерес-Сервіс" та докази сплати
останнім на користь позивача орендної плати ( а.с. 75-112 Т.І та а.с. 99 -125
Т.І справи 5/3 "Д").

Наведене спростовує доводи позивача про те, що Договір оренди від
27.03.2002 року є неукладеним. Вимога про недійсність цього Договору в порядку
статті 48 ЦК УРСР 1963 року, чинної на момент виникнення договірних відносин,
позивачем  в межах цього позову   не заявлялась. Наведене свідчить, що
оскільки  правовідносини з укладення
договору оренди виникли у період дії ЦК УРСР, то його недійсність
(невідповідність вимогам закону, зокрема, Закону України " Про оренду
державного та комунального майна") могла бути встановлена лише судом,
як  оспорюваного договору. В свою чергу,
існування правової підстави, в даному випадку, Договору оренди від 27.03.2002
року,  на момент звернення з позовом
виключає правомірність застосування статтей 1212 та 1213 ЦК України до спірних
правовідносин. Тим більше, як зазначено у частині 3 статті 1212 ЦК України,
положення глави 83 ЦК України застосовуються також до вимог про повернення
виконаного за недійсним правочином, витребування майна власником із чужого
незаконного володіння, повернення виконаного однією із сторін у зобов'язанні
тощо,  тобто у тих випадках, коли йдеться
про повернення майна власнику (титульному володільцю), яке вибуло з їх
володіння.

Тому,  норми глави 83 ЦК
України не можуть бути правовою підставою негаторного позову, яким здійснюється
захист права власності (титульного володіння) від порушень, не пов'язаних із
позбавленням володіння.

Як вже було зазначено, існування договірних відносин  оренди
на момент звернення з позовом також спростовує обгрунтованість подання
ВАТ "Промінь" негаторного позову, оскільки вимога повинна бути
позадоговірною. Позадоговірний характер відносин між сторонами негаторного
позову вказує на те, що мають місце неправомірні дії порушника цих прав, які
власник (титульний володілець) вимагає припинити в судовому порядку. Однак
позивачем не доведено, що  користування
об'єктом оренди ПП "Експрес-Сервіс" є неправомірним та порушує його
права як власника або титульного володільця.

В свою чергу, відповідачем доведено правомірність користування
об'єктом оренди, зокрема, з посиланням на Договір оренди від 27.03.2002 року
та  шляхом подання доказів сплати
орендної плати за весь періолд користування цим об'єктом.

Окрім наведеного, господарський суд вважає за необхідне зазначити,
що набуття ВАТ "Промінь" об'єкту оренди -приміщення їдальні у
власність 04.11.2005 року згідно нотаріально посвідченого договору оренди не
впливає на суть вирішення спору, оскільки не свідчить про  факт припинення договірних відносин між
сторонами на дату набуття майна у власність, так само як не впливає на суть
вирішення спору факт переходу права власності на це майно до ОСОБА_1 згідно
нотаріально посвідченого  договору
30.12.2005 року та закінчення строку дії договору на дату прийняття рішення
господарським судом. зазначити, ДоговорВ свою чергу, відповідачем доведено
правомірність  користування об'єктом
оренди шляхом подання доказів здійснення оплати за

У відповідності до ст. 49 Господарського процесуального кодексу
України судові витрати (державне мито та витрати на інформаційно-технічне
забезпечення судового процесу) необхідно покласти на позивача.

Керуючись ст.ст. 13-16, 391 Цивільного кодексу УКраїни, ст.ст. 48,
49 Закону України "Про власність" та ст.ст. 44, 49 та 82 -84 ГПК
України, господарський суд

ВИРІШИВ:

У позові Відкритого акціонерного товариства "Промінь" до
Приватного підприємства  "Експрес
-Сервіс" про звільнення займаного приміщення відмовити.

Суддя

Машевська О.П.

Віддрукувати:

1 - в справу

2 - позивачу

3- відповідачу

4- Житомирській обласній раді