ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М      У К Р А Ї Н И

13.03.2007                                                               Справа №  15/55-ПН-07

Господарський суд Херсонської області у складі судді  Клепай З.В. при секретарі О.С.Бєловій, розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом Приватного підприємства "Юрма"

до Відкритого акціонерного товариства "Новокаховський завод плавлених сирів"

про    узгодження меж землекористування та відновлення становища, що існувало до порушення права

за участю

представників сторін:

від позивача: Єгорушкін В.В. - представник, дор. від 08.08.06р.

від  відповідача- Гуртовий С.А. - директор

Позивач - приватне підприємство "Юрма" звернувся з позовом до господарського суду, в якому просить зобов'язати відповідача - ВАТ "Новокаховський завод плавлених сирів" узгодити межі землекористування з приватним підприємством "Юрма" згідно з графічною схемою №1 та зобов'язати відповідача відновити становище, яке існувало до порушення права приватного підприємства "Юрма" в користуванні комплексом нежитлових виробничих приміщень, що розташований за адресою вул. Промислова,4-а, м. Таврійськ, шляхом перенесення паркану на межі землекористування з приватним підприємством "Юрма" №1.

Відповідач проти позову заперечує на тій підставі, що  спірна земельна ділянка зареєстрована БТІ за ним у складі придбаного ним за договором купівлі - продажу об'єкту нерухомості від 08.05.01р. На день придбання об'єкту нерухомості він значився за адресою вул. Зелена, 2, яка перейменована  у вул. Промислову і зараз ця адреса визначається  як вул. Промислова, 2.

Відповідачем заявлений зустрічний позов до позивача по первісному позову, в якому він просить зобов'язати позивача по первісному позову та відповідача по зустрічному позову узгодити межі землекористування по його графічній схемі №1 та заборонити приватному підприємству "Юрма" здійснювати заходи по знесенню паркану на межі землекористування між ПП "Юрма" та ВАТ "Новокаховський завод плавлених сирів".

Відповідач по зустрічному позову  проти позову заперечує на тій підставі, що  спір між сторонами виник внаслідок не визнання з боку позивача по зустрічній позовній заяві за відповідачем по зустрічній позовній заяві права власності на тарний склад літера Ш, що розташований за адресою м. Таврійськ, вул. Промислова, 4, який належить йому на праві власності.

Розглянувши матеріали справи та вислухавши представників сторін, суд-

в с т а н о в и в:

ТОВ  „Торговий дім „Сири Таврії" продало приватному підприємству „Юрма" комплекс не житлових виробничих приміщень розташований в місті Тарійськ, Херсонської області по вулиці Промисловій, № 4-а, загальною площею 396,9 що складається з будівель та споруд позначених на плані літерами: „АГ, „А2", „АЗ", "а", "а1" - адміністративно - побутова будівля, прибудова, гараж, тамбур, ґанок; „С1, "С 2" - прохідна магазин, прибудови; „С2", „с'2", „с2", під „с2" - клуб, тамбур, ґанок, підвал; „СЗ", „сЗ" - сауна - готель, ґанок, сходи; „П4", „П5", „П6" - цеха; „П8" - цех; - склад.

Рішенням  Таврійської міської ради №221 від 27.01.04р. позивачу надано дозвіл на розробку відводу земельної ділянки. Рішенням №269 від 19.07.04р. доповнено п.1  вказаного раніше рішення  та дозволено розробку  відведення земельної ділянки в оренду позивачу по вул. Промисловій  під розміщення та обслуговування  бази, інженерних та інших  споруд.

Позивач стверджує, що на момент прийняття рішень Таврійською міською радою фактичне землекористування позивача склалося  в межах графічної схеми №1, а відповідач в порушення землекористування позивача, що фактично склалося, переніс паркан за межі землекористування позивача, чим порушив його охоронювані законом права та інтереси.

Згідно з нормами ст. 47 Закону України «Про землеустрій»від 22 травня 2003 року N 858-1У, п. 9 Постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Порядку розроблення проектів землеустрою з організації та встановлення меж територій природно-заповідного фонду, іншого природоохоронного, оздоровчого, рекреаційного та історико-культурного призначення» від 25 серпня 2004 р. № 1094, проект землеустрою повинен бути погоджений з суміжними землекористувачами. У випадку відмови суміжного землекористувача від узгодження меж землекористування цей спір розглядається у судовому порядку.          Відповідно до ст.158 Земельного кодексу України земельні спори вирішуються судами, органами місцевого самоврядування та органами виконавчої влади з питань земельних ресурсів.

Виключно судом вирішуються земельні спори з приводу володіння, користування і розпорядження земельними ділянками, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб, а також спори щодо розмежування територій сіл, селищ, міст, районів та областей.

Органи місцевого самоврядування вирішують земельні спори у межах населених пунктів щодо меж земельних ділянок, що перебувають у власності і користуванні громадян, та додержання громадянами правил добросусідства, а також спори щодо розмежування меж районів у містах.

Органи виконавчої влади з питань земельних ресурсів вирішують земельні спори щодо меж земельних ділянок за межами населених пунктів, розташування обмежень у використанні земель та земельних сервітутів.

У разі незгоди власників землі або землекористувачів з рішенням органів місцевого самоврядування, органу виконавчої влади з питань земельних ресурсів спір вирішується судом.

Як вбачається із рішень Таврійської міської ради №221 від 27.01.04р. та №269 19.07.04р. позивачу надано дозвіл на розробку відведення  земельної ділянки в оренду  під розміщення та обслуговування промислової бази, інженерних та інших споруд. Площа земельної ділянки, яка повинна передаватись в оренду, цим рішенням не визначена.

Відповідно до п. 34 ст. 25 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" до виключної компетенції міських рад відноситься вирішення відповідно до закону питань регулювання земельних відносин. Таким чином вирішуючи питання про надання згоди на дозвіл розробку відведення земельної ділянки в оренду під розміщення та обслуговування промислової бази, інженерних та інших споруд Таврійська міська рада повинна була вирішити питання про її розмір, в межах розміру цієї земельної ділянки може бути вирішено земельний спір між сторонами по узгодженю межі земельної ділянки з урахуванням процедури, передбаченої ст. 158 Земельного кодексу України. Самостійно встановлювати невизначеної розміром площі земельної ділянки не входить до компетенції господарського суду.

За таких умов підстав для задоволення позову не вбачається.

Відповідачем по справі поданий зустрічний позов, в якому він просить зобов'язати позивача по первісному позову та відповідача по зустрічному позову узгодити межі землекористування по його графічній схемі №1 та заборонити приватному підприємств "Юрма" здійснювати заходи по знесенню паркану на межі землекористування між ПП "Юрма" та ВАТ "Новокаховський завод плавлених сирів".

Із матеріалів справи вбачається, що позивач по  зустрічному позову

продав позивачу об'єкти нерухомості в місті Таврійськ, Херсонської області по вулиці Промисловій, № 4-а, загальною площею 396,9 що складається з будівель та споруд позначених на плані літерами: „АГ, „А2", „АЗ", "а", "а1" - адміністративно - побутова будівля, прибудова, гараж, тамбур, ґанок; „С1, "С 2" - прохідна магазин, прибудови; „С2", „с'2", „с2", під „с2" - клуб, тамбур, ґанок, підвал; „СЗ", „С З" - сауна - готель, ґанок, сходи; „П4", „П5", „П6" - цеха; „П8" - цех; - склад.

05 вересня 2006 року рішенням Таврійської міської ради №70  йому було надано дозвіл на розробку технічної документації щодо складання державного акту на право власності на земельну ділянку площею 3,6130га по вул. Промислова, 2 для обслуговування  бази та інженерних споруд на землях промисловості.

За твердженням позивача по зустрічному позову на момент прийняття відповідних рішень фактичне землекористування позивача складалося в межах графічної схеми-плану № 1, що міститься у акті узгодження зовнішніх меж землекористування . Технічна документація була розроблена "ПП Науково-виробнича фірма "Нові технології - ГІС".                                                  Відповідно до ст.158 Земельного кодексу України Земельні спори вирішуються судами, органами місцевого самоврядування та органами виконавчої влади з питань земельних ресурсів.

Виключно судом вирішуються земельні спори з приводу володіння, користування і розпорядження земельними ділянками, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб, а також спори щодо розмежування територій сіл, селищ, міст, районів та областей.

Органи місцевого самоврядування вирішують земельні спори у межах населених пунктів щодо меж земельних ділянок, що перебувають у власності і користуванні громадян, та додержання громадянами правил добросусідства, а також спори щодо розмежування меж районів у містах.

Органи виконавчої влади з питань земельних ресурсів вирішують земельні спори щодо меж земельних ділянок за межами населених пунктів, розташування обмежень у використанні земель та земельних сервітутів.

У разі незгоди власників землі або землекористувачів з рішенням органів місцевого самоврядування, органу виконавчої влади з питань земельних ресурсів спір вирішується судом.

Доказів того, що позивачем дотримано вказаний порядок урегулювання спору, він не представив, тому підстав для задоволення позову не вбачається.

Керуючись ст.ст.82, 83, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

в и р і ш и в:

1.У задоволені первісного позову відмовити.

2.У задоволені зустрічного позову відмовити.

Суддя                                                                                      З.В. Клепай

Дата підписання рішення  19.03.07р.

відповідно до вимог ст. 84 ГПК України