ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 березня 2007 р.
№ 22/478-18/164

Вищий  господарський суд  України у складі колегії  суддів:

головуючого
Карабаня В.Я.

суддів :
Ковтонюк Л.В., Чабана В.В.

у відкритому судовому засіданні за участю представників

Гаражно-будівельного кооперативу "Мечта"
Мельник С.А., Майоров І.В.

Київської міської ради
Глобенко Л.В.

Управління державного архітектурно-будівельного контролю КМДА
Остапенко М.Н.

ТОВ "УкоінвестБуд"
Коваленко С.О.

розглянувши касаційні скарги
Київської міської ради
та
Гаражно-будівельного кооперативу "Мечта"

на  постанову
Київського апеляційного господарського суду від 21.12.2006

у справі
№ 22/478-18/164

господарського суду
м. Києва

за позовом
Гаражно-будівельного кооперативу "Мечта"

до
ТОВ "УкоінвестБуд"

третя особа
1)          Київської міської ради;
2)          Управління державного архітектурно-будівельного контролю КМДА

про
розірвання договору

Постанова приймається 19.03.2007 у зв'язку з тим, що ухвалою Вищого господарського суду України від 05.03.2007 розгляд справи було відкладено.

Рішенням господарського суду м. Києва (суддя Мандриченко О.В.) від 21.09.2006 первісний позов задоволено.

У задоволенні зустрічного позову відмовлено.

Київський апеляційний господарський суд (судді: Шипко В.В., Алданова С.О., Борисенко І.В.) переглянув вказане рішення і постановою від 21.12.2006 скасував його. Позов Гаражно-будівельного кооперативу "Мечта" залишив без розгляду. А за зустрічним позовом провадження у справі припинив на підставі п. 1-1 ст. 80 ГПК України.

Гаражно-будівельний кооператив "Мечта" та Київська міська рада постанову Київського апеляційного господарського суду вважають такою, що прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права, тому просить її скасувати, а рішення господарського суду м. Києва, як законне та обґрунтоване - залишити без змін.

Перевіривши матеріали справи, заслухавши представників сторін, Вищий господарський суд України

ВСТАНОВИВ:

06.12.2004 Гаражно-будівельним кооперативом "Мечта" заявлено позов до Товариства з обмеженою відповідальністю "УкоінвестБуд" про розірвання інвестиційного контракту № 87 від 19.09.2003, укладеного між сторонами.

Обґрунтовуючи свої вимоги, позивач послався на те, що йому рішенням Київської міської ради від 21.10.1999 за № 63/565 відведено земельну ділянку для будівництва багатоповерхового гаража по вул. Харківське шосе, 19 у Дніпровському районі м. Києва. При цьому стверджує позивач, його було попереджено, що нецільове використання згаданої ділянки тягне за собою припинення права користування.

За твердженням позивача, для будівництва багатоповерхового гаража, він уклав з відповідачем інвестиційний контракт № 87 від 19.09.2003, однак останній, замість будівництва передбаченого договором об'єкту, здійснює будівництво житлового будинку.

Враховуючи вказані обставини, позивач просить розірвати згаданий договір.

Товариством з обмеженою відповідальністю "УкоінвестБуд" заявлено зустрічну вимогу до Гаражно-будівельного кооперативу "Мечта" про визнання інвестиційного контракту № 87 від 19.09.2003 недійсним. Ця вимога ґрунтується на тому, що від імені кооперативу спірний договір підписаний неуповноваженою особою.

До розгляду справи по суті судом залучено до участі у справі в якості третьої особи без самостійних вимог Київську міську раду та Управління державного архітектурно-будівельного контролю КМДА.

Дослідивши подані сторонами докази та заслухавши представників сторін, господарський суд м. Києва встановив, що між Гаражно-будівельним кооперативом "Мечта" та ТОВ "УкоінвестБуд" було укладено інвестиційний контракт за № 87 від 19.09.2003, предметом якого було будівництво багатоповерхового гаража по вул. Харківське шосе, 19 в м. Києві. Господарським судом також встановлено, що замість будівництва гаража, ТОВ "УкоінвестБуд" ведеться будівництво двадцятичотирьохрівневого квартирного будинку, тобто, без згоди іншої сторони фактично було змінено об'єкт будівництва.

За таких обставин, місцевий суд дійшов висновку про обґрунтованість первісного позову.

Стосовно зустрічної позовної вимоги, то суд перевіривши доводи на яких вона ґрунтується, дійшов висновку про її безпідставність та необґрунтованість, оскільки інвестиційний контракт № 87 від 19.09.2003 від імені Гаражно-будівельного кооперативу "Мечта" підписано уповноваженою особою.

Скасовуючи рішення місцевого господарського суду та залишаючи без розгляду первісний позов, апеляційна інстанція послалась на те, що позовна заява від імені Гаражно-будівельного кооперативу "Мечта" підписана не уповноваженою особою.

Що стосується зустрічного позову, то в постанові зазначено, що в спірному договорі відсутні всі істотні умови такого виду угод, тому провадження в цій частині слід припинити на підставі пункту 1-1 ст. 80 ГПК України, тобто –за відсутністю предмету спору.

На обґрунтування відсутності повноважень на підписання позовної заяви у особи, яка її підписала, апеляційна інстанція послалась на протокол загальних зборів членів Гаражно-будівельного кооперативу "Мечта" від 15.11.2004, який залучений до матеріалів справи.

В матеріалах справи дійсно є ксерокопія такого протоколу, але вона подана відповідачем і не відповідає вимогам ст. 36 ГПК України, оскільки не завірена належним чином, тому вона не може бути прийнята судом як доказ (т. 2, а.с. 132).

Крім того, місцевий суд при дослідженні цього питання врахував надану позивачем засвідчену копію статуту Гаражно-будівельного кооперативу "Мечта", підпис керівника на якому засвідчений нотаріусом 09.12.2004, тобто після складання протоколу від 15.11.2004 за № 15/11 (т. 1, а.с. 104).

Враховуючи вказану обставину та, враховуючи, що апеляційною інстанцією не витребувані відповідні докази, підстав для залишення позову без розгляду не було.

Слід зазначити, що відповідно до ст. 63 ЦК УРСР, в редакції на день укладення цього договору, угода, укладена від імені другої особи особою, не уповноваженою на укладення угоди або з перевищенням повноважень, створює, змінює і припиняє цивільні права і обов'язки для особи, яку представляють, лише в разі дальшого схвалення угоди цією особою. Наступне схвалення угоди особою, яку представляють, робить угоду дійсною з моменту її укладення.

Вжиті Гаражно-будівельним кооперативом "Мечта" заходи по припиненню незаконного будівництва житлового будинку та виконанню умов інвестиційного контракту № 87 від 19.09.2003, у тому числі заявлення позову і подання касаційної скарги, свідчать про те, що (якщо від імені кооперативу було спірний договір підписано не уповноваженою особою) згадана угода в подальшому була схвалена кооперативом.

Скасовуючи рішення місцевого господарського суду в частині відмови у зустрічному позові та припиняючи в цій частині провадження у справі, апеляційна інстанція виходила з того, що спірний договір фактично є неукладеним, оскільки у ньому відсутні істотні умови такого виду угод. На обґрунтування зазначеного апеляційна інстанція послалась на те, що Гаражно-будівельний кооператив "Мечта" не надав доказів виконання умов спірного договору, зокрема доказів передачі товариству проектно-кошторисної документації та доказів про узгодження строків початку і закінчення будівництва.

Як вбачається із змісту зустрічної позовної заяви, її предметом є визнання спірної угоди недійсною у зв'язку з тим, що ця угода підписана від імені Гаражно-будівельного кооперативу "Мечта" неуповноваженою особою.

Місцевий господарський суд повно дослідив вказану обставину і дійшов висновку, що спірний договір підписано від імені кооперативу уповноваженою особою.

Що стосується визнання спірної угоди недійсною з інших підстав, то такі вимоги не були заявлені позивачем, а отже не були предметом дослідження місцевого господарського суду.

Згідно ч. 4 ст. 101 ГПК України, в апеляційній інстанції не приймаються і не розглядаються вимоги, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Слід зазначити, що апеляційна інстанція не вимагала у позивача докази виконання умов спірного договору, які за висновком апеляційного суду, позивач не виконав.

З огляду на зазначене, апеляційна інстанція безпідставно скасувала рішення місцевого господарського суду в частині відмови у задоволенні зустрічного позову.

Стосовно тверджень ТОВ "УкоінвестБуд", викладених у відзиві на касаційну скаргу про те, що рішенням Київської міської ради від 24.11.2005 за № 479/2940 було змінено цільове призначення земельної ділянки (яка була відведена Гаражно-будівельному кооперативу "Мечта" для будівництва багатоповерхового гаражу), яким товариству дозволили будівництво житлово-офісного комплексу, то колегія суддів відзначає, що намагання легалізувати незаконне будівництво не є підставою для відмови у задоволенні обґрунтованого позову.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 1115, 1117, п. 6 ст. 1119, ст.ст. 11110-11112  ГПК України, Вищий господарський суд України,

П О С Т А Н О В И В :

1.          Касаційні скарги Київської міської ради та Гаражно-будівельного кооперативу "Мечта" задовольнити.

2.          Постанову Київського апеляційного господарського суду від 21.12.2006 у справі № 22/478-18/164 скасувати, а рішення господарського суду м. Києва від 21.09.2006 залишити без змін.

Головуючий  суддя                                                                  В.Карабань

Судді                                                                                           Л.Ковтонюк

В.Чабан