ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

05.02.07                                                                                           Справа  № 3/16-16/252

Львівський апеляційний господарський суд у складі колегії:

головуючого-судді                                                                                  Краєвської М.В.

суддів:                                                                                                          Юркевича М.В.

Городечної М.І.

розглянувши апеляційну скаргу Промінвестбанку в особі філії –Відділення Промінвестбанку в м.Калуш Івано-Франківської області № 01/837 від 21.12.2006 р.

на рішення Господарського суду Івано-Франківської області від 12.12.2006 р.

у справі № 3/16-16/252

за позовом Промінвестбанку в особі філії –Відділення Промінвестбанку в м.Калуш Івано-Франківської області, м.Калуш Івано-Франківської обл.

до ВАТ “Оріана”, м.Калуш Івано-Франківської обл.

за участю третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача –ТзОВ “Синтра”, м.Калуш Івано-Франківської обл.

про спонукання до виконання зобов”язання, встановленого договором застави майна від 08.10.1998 р., на суму 8 000 000 грн.

За участю представників:

від позивача –Пасічник В.Є (керуючий філії, довіреність № 1308 від 17.04.2006 р. в матеріалах справи),

Щеглов Є.С. (начальник відділу правової роботи та банківської безпеки філії, довіреність № 199 від 26.01.2006 р. в матеріалах справи, а.с.139),

Боднар Н.Я. (старший юрисконсульт філії, довіреність вих. № 01/097 від 29.01.2007 р. в матеріалах справи);

від відповідача –Кузів В.С. (юрисконсульт юридичного відділу, спеціальна довіреність №8 від 01.01.2005 р.);

від третьої особи –Ляшко О.В. (представник, довіреність вих. № 726 від 24.11.2006 р. в матеріалах справи)

Представникам сторін і третьої особи роз”яснено їх права й обов”язки, передбачені ст.ст.22, 27 ГПК України. Заяв про відвід суддів не поступало.

Оскільки жодна з сторін не заявляла клопотання про здійснення технічної фіксації судового процесу, то протокол судового засідання ведеться з дотриманням вимог ст.81-1 ГПК України без забезпечення повного фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Розпорядженням голови суду від 05.02.2007 р. проведено зміни в складі колегії суддів (знаходиться в матеріалах справи).

Рішенням Господарського суду Івано-Франківської області від 12.12.2006 р. у справі № 3/16-16/252 (суддя Калашник В.О.) відмовлено повністю у задоволенні позовних вимог Промінвестбанку в особі філії –Відділення Промінвестбанку в м.Калуш Івано-Франківської області до ВАТ “Оріана” щодо передачі останнім у заставу замість втраченого майна іншого вартістю 8 млн. грн., а саме: майнових прав ВАТ “Оріана” на частку в статутному фонді або ТзОВ “Вінісін” або ТзОВ “Синтра”, або ЗАТ “Лукор” на цю суму шляхом укладення нового (додаткового) договору застави.

Рішення суду мотивоване тим, зокрема, що стосовно відповідача  Господарським судом Івано-Франківської області порушена справа про банкрутство ВАТ “Оріана” (№ Б-11/283), провадження по якій не завершено, позивач є кредитором боржника, майнові права включені до ліквідаційної маси (7 009 537, 28 грн. і додатково 3 199 250 грн. пені як вимоги, що забезпечені заставою в порядку І та ІУ черги). Отже, зміна предмету застави повинна розглядатись у справі про банкрутство боржника.

Позивач з даним рішенням не погодився, подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення місцевого господарського суду скасувати та прийняти нове рішення, яким позов задоволити повністю, з підстав неправильного застосування норм матеріального права та невідповідності висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи. Свої вимоги скаржник обгрунтовує тим, зокрема, що вирішення питання щодо розгляду даного предмету спору в справі про банкрутство не може бути підставою для відмови в задоволенні позову, а є підставою для передачі іншій судовій колегії (яка розглядає справу про банкрутство); предметом даного спору не є майнові (грошові) зобов”язання, а спонукання до внесення змін до договору застави та заміни втраченого заставленого майна іншим, що передбачено п.2 договору застави від 08.10.1998 р. та п.2 ст.587 ЦК України; Закон України “Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом” регламентує процедуру задоволення за рахунок майна боржника грошових вимог кредиторів, але ніяким чином не внесення змін до правочину –договору застави, що регулюється ЦК України та ГК України і ін.

У відзиві на апеляційну скаргу та в судовому засіданні відповідач просить рішення суду першої інстанції залишити без змін, а апеляційну скаргу –без задоволення з підстав, викладених у ньому.

У поясненні по суті апеляційної скарги та в судовому засіданні третя особа просить рішення Господарського суду Івано-Франківської області від 12.12.2006 р. у справі № 3/16-6/252 залишити без змін, а апеляційну скаргу Промінвестбанку в особі філії –Відділення Промінвестбанку в м.Калуш Івано-Франківської області –без задоволення з підстав, викладених у ньому.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що 05.01.1998 р. між Промінвестбанком в особі філії –Відділення Промінвестбанку в м.Калуш Івано-Франківської області та ВАТ “Оріана” укладено кредитний договір № 1, згідно з п.1.1 якого позичальнику відкрито кредитну лінію шляхом видачі позички в сумі 5 000 000 грн.

08.10.1998 р. між сторонами в справі в забезпечення кредитного договору № 1 укладено договір застави майна –соди каустичної в кількості 10 840, 1 т на суму 8 000 000 грн., яка знаходиться в м.Калуш.

Відповідно до п.2 договору застави в разі зменшення вартості заставленого майна в міру його фізичного чи морального зношення або інших причин заставодавець зобов”язаний передати заставодержателю додаткове право застави на майно, еквівалентне вартості втраченого від первинного внеску в заставу.

Листом № 10-350 від 10.12.2001 р. ВАТ “Оріана” повідомило позивача про відсутність у нього предмета застави з лютого 2001 року.

Оскільки відповідачем заставлене майно втрачене, то позивач звернувся з позовом до господарського суду про зобов”язання відповідача виконати умови договору застави шляхом передачі йому в заставу іншого майна вартістю 8 000 000 грн.

Так як відповідач є власником майнових прав на частку в статутних фондах підприємств, створених за його майновою участю, а саме: ТзОВ “Вінісін” і ТзОВ “Синтра”, позивач просить передати належну відповідачу частку статутних фондів вказаних товариств на суму 8 000 000 грн. в майнову заставу шляхом укладення нового договору застави.

Рішенням Господарського суду Івано-Франківської області від 04.04.2005 р. у справі № 3/16 позов задоволено повністю, зобов”язано відповідача передати позивачу в заставу замість втраченого майна майнові права ВАТ “Оріана” на частку в статутному фонді ТзОВ “Синтра” на суму 8 000 000 грн.; внесено зміни в п.2 договору застави майна від 08.10.1998 р. на умовах наданої позивачем додаткової угоди (а.с.52-53, Том 1/Всього - 2).

Постановою Львівського апеляційного господарського суду від 26.01.2006 р. у даній справі № 3/16 дане рішення залишено без змін (а.с.119-121, Том 1/Всього - 2).

Постановою Вищого господарського суду України від 30.05.2006 р. у справі № 3/16 постанову Львівського апеляційного господарського суду від 26.01.2006 р. та рішення Господарського суду Івано-Франківської області від 04.04.2005 р. у даній справі скасовано, справу передано на новий розгляд до Господарського суду Івано-Франківської області з вказівкою про врахування порушення провадження у справі № Б-7-11/283 про банкрутство ВАТ “Оріана” і про здійснення задоволення вимог кредиторів, забезпечених заставою, за правилами, встановленими Законом України “Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом” (а.с.143-146, Том 1/Всього 2).

Розглянувши апеляційну скаргу, вивчивши матеріали справи, оцінивши наявні в ній докази, заслухавши пояснення представників сторін і третьої особи, колегія Львівського апеляційного господарського суду вважає, що апеляційну скаргу Промінвестбанку в особі філії –Відділення Промінвестбанку в м.Калуш Івано-Франківської області слід задоволити частково, рішення Господарського суду Івано-Франківської області від 12.12.2006 р. у справі № 3/16-16/252 скасувати і припинити  провадження в справі № 3/16-16/252 на виконання постанови Вищого господарського суду України від 30.05.2006 р. у справі № 3/16.

При цьому колегія виходила з наступного.

Позивач звернувся з позовом до господарського суду про зобов”язання відповідача передати замість втраченого майна майнові права на частку статутного фонду ТзОВ “Синтра” на суму 8 000 000 грн. та укласти додаткову угоду про внесення змін до договору застави майна від 08.10.1998 р., тобто позивач у такий спосіб намагається забезпечити виконання договору кредитування, укладеного між сторонами 05.01.1998 р.

Однак, як встановлено в судовому засіданні, що 18.09.2002 р. Господарським судом Івано-Франківської області порушена справа про банкрутство ВАТ “Оріана” за № Б-11/283, провадження по якій не завершено.

Відповідно до ч.3 ст.12 Закону України “Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом” від 14.05.1992 р. № 2343-ХП з наступними змінами та доповненнями (далі –Закон № 2343-ХП) заходи щодо забезпечення вимог кредиторів діють відповідно до дня введення процедури санації і призначення керуючого санацією, або до винесення постанови про визнання боржника банкрутом, відкриття ліквідаційної процедури і призначення ліквідатора, або до затвердження господарським судом мирової угоди, або до дня винесення ухвали про відмову у визнанні боржника банкрутом.

Позивач Промінвестбанк в особі філії –Відділення Промінвестбанку в м.Калуш Івано-Франківської області є кредитором боржника – ВАТ “Оріана” у справі про банкрутство № Б-11/283, майнові права якого забезпечені заставою згідно з договором застави майна від 08.10.1998 р.

Згідно з ч.1 ст.26 Закону № 2343-ХП усі види майнових активів (майно та майнові права) банкрута, які належать йому на праві власності або повного господарського відання на дату відкриття ліквідаційної процедури та виявлені в ході ліквідаційної процедури, включаються до складу ліквідаційної маси, за винятком об'єктів житлового фонду, в тому числі гуртожитків, дитячих дошкільних закладів та об'єктів комунальної інфраструктури, які в разі банкрутства підприємства передаються в порядку, встановленому законодавством, до комунальної власності відповідних територіальних громад без додаткових умов і фінансуються в установленому порядку.

Таким чином, майнові права відповідача на частку в статутному фонді ТзОВ “Синтра” включені до ліквідаційної маси. Ухвалою Господарського суду Івано-Франківської області від 10.10.2003 р. у справі № Б-11/283 грошові вимоги позивача, які випливають з кредитного договору № 1 від 05.01.1998 р., укладеного між банком і ВАТ “Оріана” в сумі 7 009 537, 28 грн. і додатково 3 199 250, 36 грн. пені визнані судом як грошові вимоги І і ІУ черги та включені до Реєстру вимог кредиторів (а.с.13, Том 1/Всього - 2).

Відповідно до ч.1 ст.111 12 ГПК України вказівки, що містяться у постанові касаційної інстанції, є обов'язковими для суду першої інстанції під час нового розгляду справи.

Так, Вищий господарський суд України в своїй постанові від 30.05.2006 р. у справі № 3/16 при новому розгляді справи вказав на врахування порушення справи про  банкрутство ВАТ “Оріана” і на здійснення задоволення вимог кредиторів, забезпечених заставою, за правилами, встановленими Законом № 2343-ХП (а.с.143-146, Том 1/Всього 2).

Частиною 4 статті 12 Закону № 2343-ХП встановлено, що мораторій на задоволення вимог кредиторів вводиться одночасно з порушенням провадження у справі про банкрутство, про що зазначається в ухвалі господарського суду.

Крім цього, відповідно до положень ст.1 Закону № 2343-ХП мораторій на задоволення вимог кредитопів включає в себе не тільки зупинення виконання боржником грошових зобов”язань, але й припинення заходів, спрямованих на забезпечення виконання цих зобов”язань.

Враховуючи наявність відкритого провадження у справі про банкрутство відповідача, встановлену законом пряму заборону на здійснення заходів щодо забезпечення виконання зобов”язань боржника перед окремими кредиторами, вказівку Вищого господарського суду України в постанові від 30.05.2006 р. у справі № 3/16, колегія суддів вважає, що питання заміни предмету застави взамін втраченого не може розглядатись окремо від провадження у справі про банкрутство, оскільки встановлення в Законі № 2343-ХП особливого порядку задоволення майнових вимог до боржника не припускає задоволення цих вимог в індивідуальному порядку (мораторій на задоволення вимог кредиторів передбачає припинення заходів, спрямованих на забезпечення виконання зобов”язань окремих кредиторів). Тому задоволення майнових вимог кредиторів, які забезпечені заставою, має здійснюватись за правилами, встановленими Законом № 2343-ХП.

За таких обставин суд апеляційної інстанції вважає, що постанова Господарського суду Івано-Франківської області від 12.12.2006 р. у справі № 3/16-16/252 суперечить нормам процесуального права, в зв'язку з чим підлягає скасуванню, а провадження у даній справі припиненню на виконання постанови Вищого господарського суду України від 30.05.2006 р. у справі № 3/16, оскільки стягення на предмет застави не може розглядатись окремо в позовному провадженні, а навпаки одночасно в справі про банкрутство. Місцевий господарський суд всупереч вимогам Закону № 2343-ХП порушив провадження за позовом про спонукання до виконання зобов”язання, встановленого договором застави майна від 08.10.1998 р., на суму 8 000 000 грн., тоді як такий спір не може бути розглянутий у порядку позовного провадження.

Отже, з огляду на вищевикладене, колегія Львівського апеляційного господарського суду вважає, що рішення Господарського суду Івано-Франківської області не відповідає матеріалам справи, не грунтується на чинному законодавстві, а доводи апелянта підлягають частковому задоволенню.

Керуючись п.1-1 ч.1 ст.80, ст.ст.49, 99, 101, 103-105 ГПК України, Львівський апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Промінвестбанку в особі філії –Відділення Промінвестбанку в м.Калуш Івано-Франківської області задоволити частково.

2. Рішення Господарського суду Івано-Франківської області від 12.12.2006 р. у справі № 3/16-16/252 скасувати і припинити провадження в справі № 3/16-16/252 на виконання постанови Вищого господарського суду України від 30.05.2006 р. у справі № 3/16.

3. Судові витрати за розгляд справи в суді першої інстанції та перегляд справи в суді апеляційної інстанції покласти на позивача.

Доручити Господарському суду Івано-Франківської області видати відповідні накази.

4. Постанова може бути оскаржена в касаційному порядку.

5. Справу № 3/16-16/252 передати на розгляд до Господарського суду Івано-Франківської області в справі про банкрутство № Б-11/283.

Головуючий-суддя                                                                                           М.В.Краєвська

Суддя                                                                                                        М.В.Юркевич

Суддя                                                                                                      М.І.Городечна