ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Чернігівської області
м.Чернігів,  проспект Миру, 20                                                                                                        тел. 7-99-18,7-44- 62
У  Х  В  А  Л  А

03 травня 2007р.                                                                                                           справа № 14/108

За скаргою стягувача: Відкритого акціонерного товариства „Національна акціонерна компанія „Украгролізинг” в особі Чернігівської філії „Украгролізинг” м.Чернігів, вул.Святомиколаївська,9

До: Відділу державної виконавчої служби Талалаївського районного управління юстиції, смт.Талалаївка, вул.Леніна,9

Боржник: Товариство з обмеженою відповідальністю Агрофірма „Чернецьке ЛТД”, с.Чернецьке, Талалаївський р-н

На рішення органу державної виконавчої служби

Суддя  Книш Н.Ю.

ПРЕДСТАВНИКИ СТОРІН

Від стягувача: Таран Ю.М. радник з питань безпеки, довіреність №16/138-06 від 27.12.06р.

Від державної виконавчої служби:   не з’явився

Від боржника: не з’явився: не з’явився

Відкритим акціонерним товариством “Національна акціонерна компанія “Украгролізинг” в особі Чернігівської філії “Украгролізинг” подано скаргу про визнання незаконною постанови начальника відділу державної виконавчої служби управління юстиції в Талалаївському районі від 29.12.06р. про закінчення виконавчого провадження з примусового виконання наказу господарського суду Чернігівської області від 19.06.06р. у справі №14/108 про стягнення з ТОВ „Агрофірми „Чернецьке ЛТД” на користь ВАТ НАК „Украгролізинг” 5770,47грн. боргу, 356,48грн. пені, 257,70грн. інфляційних та 64,97грн. річних.

В обґрунтування своєї скарги скаржник посилається на те, що рішенням господарського суду Чернігівської області від 06.06.06р. у справі №14/109 лізингоодержувача (боржника) зобов’язано повернути стягувачу предмети лізингу, і чинне законодавство не пов’язує припинення зобов’язання з наявністю судового рішення чи відкриттям виконавчого провадження з його примусового виконання, що за користування предметами лізингу до моменту їх повернення лізингодавцю, боржник повинен сплачувати лізингові платежі, що у відповідності до наведеного графіку 17.09.06р. лізингоодержувач повинен сплатити 6111,09грн, з яких 5820,09грн. –відшкодування вартості техніки та 291, 00грн. - відсотки, що рахунок-фактуру на сплату вказаного лізингового платежу стягувачем направлено лізингоодержувачу 31.08.06р. Стягувач підтверджує перерахування на його рахунок боржником 03.10.06р. платіжним дорученням №329 коштів в сумі 6449,62грн. з призначенням платежу “лізинг.платіж в частині вартості техніки”, та посилається на те, що з огляду на визначене боржником призначення платежу перерахування цих коштів не може вважатися виконанням рішення суду у справі №14/108, і про це було роз’яснено стягувачем органу ДВС у листі від 21.11.06р. за №70-юр. Стягувач зазначає, що предмети лізингу, які боржника зобов’язано повернути лізингодавця, описано та арештовано органом ДВС - 16.10.06р., що ці предмети (гичкозбиральна машина та очисник) і досі перебувають у користуванні ТОВ “Агрофірма “Чернецьке ЛТД”.

Від відділу ДВС Талалаївського районного управління юстиції надійшло пояснення від 28.03.07р., в якому зазначено, що 07.07.06р. на підставі заяви стягувача відкрито виконавче провадження №2186924 з примусового виконання наказу №14/108, загальна сума до стягнення з боржника становить 6449,62грн., що 16.10.06р. від боржника ТОВ АФ „Чернецьке ЛТД” за вх.№01-15/2084 отримано письмове повідомлення про перерахування на користь стягувача коштів в сумі 6449,62грн. згідно платіжного доручення №329 від 03.10.06р., що боржником цілеспрямовано сплачено кошти саме згідно наказу №14/108 про що свідчить направлення вищезазначеного повідомлення до органу державної виконавчої служби та сума коштів перерахованих по платіжному дорученню №329 від 03.10.06р., а саме 6449,62грн., яка з точністю до копійки становить суму загальної заборгованості підприємства боржника згідно наказу №14/108, що зазначене у платіжному дорученні №329 призначення платежу „лізинговий платіж в частині вартості техніки” є просто загальним формулюванням, яке застосовується при перерахуванні коштів і не може свідчити про право стягувача зарахувати отримані кошти виключно на погашення лізингових платежів. Також представник ВДВС вважає, що навіть і в такому випадку стягувач повинен був зарахувати отримані кошти на погашення по графіку заборгованості по лізинговим платежам, яка виникла на час розгляду справи №14/108, тобто 5770,47грн., що стягувач теоретично може ставити питання про невиконання наказу №14/108 в частині стягнення 356,48грн. пені, 257,70грн. інфляції та 64,97грн. три проценти річних, а не стягнення суми лізингових платежів, що нарахувалися після розгляду господарським судом справи №14/108 і відповідно не ввійшли до суми позовних вимог скаржника по справі №14/108 та не можуть бути стягненні на підставі наказу №14/108, у разі визнання судом незаконною постанови про закінчення виконавчого провадження з примусового виконання наказу №14/108, на чому наполягає скаржник. Представник ВДВС стосовно подальшого нарахування скаржником лізингових платежів на підставі продовження використання боржником техніки зазначив, що стягувачу було направлено пропозицію прибути для ідентифікації та отримання майна, що підлягає передачі згідно наказу №14/109, та отримано погодження прибути для отримання зазначеного майна, що строк виконання немайнових рішень становить 2 місяці, а представники стягувача не прибули, строк виконання закінчився і наказ №14/109 було повернуто стягувачу 03.03.07р., постанова про повернення наказу №14/109 в судовому порядку не оскаржувалась. Крім того, пояснено, що несвоєчасне направлення копій постанови про закінчення виконавчого провадження від 29.12.06р. тільки в березні 2007р. викликане помилкою секретаря органу ДВС і ніяким чином не обмежує чи порушує права сторін виконавчого провадження і не має процесуальних наслідків.

Представник стягувача в судовому засіданні надав пояснення від 03.05.07р., в якому зазначив, що згідно п.3.8. Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, реквізит „Призначення платежу” платіжного доручення заповнюється платником так, щоб надавати повну інформацію про платіж та документи, на підставі яких здійснюється перерахування коштів отримувачу, що платник відповідає за дані, що зазначені в реквізиті платіжного доручення „Призначення платежу”, що саме дані, які містяться у реквізиті платіжного доручення „Призначення платежу” дають підстави для зарахування кредитору отриманих коштів як виконання певного зобов’язання.

Від відділу Державного виконавчої служби по факсу надійшло клопотання від 03.05.07. про розгляд справи без участі його представника на підставі наявних документів та доказів. Представник стягувача не заперечував проти клопотання ВДВС. Суд задовольнив клопотання ВДВС про розгляд скарги без участі його представника.

Боржник повноважного представника в судове засідання не направив, заяв та клопотань до суду від боржника не надходило.

Розглянувши подані матеріали, вислухавши пояснення повноважного представника стягувача, з’ясувавши фактичні обставини справи, оцінивши докази, які мають суттєве значення для розгляду скарги по суті, господарський суд встановив:

Відповідно до ст.121-2 Господарського процесуального кодексу України, неявка боржника, стягувача чи представника органу Державної виконавчої служби в судове засідання не є перешкодою для розгляду скарги по суті.

З 16.01.2007р. набрав чинності Закон України “Про внесення змін до законів України “Про державну виконавчу службу” та “Про виконавче провадження” щодо реформування органів державної виконавчої служби” від 22.12.2006р. №521-V, у зв’язку з чим органами державної виконавчої служби є районні відділи державної виконавчої служби відповідних управлінь юстиції. Районні, міські (міст обласного значення), районні в містах відділи державної виконавчої служби є юридичними особами, мають поточні та вкладні (депозитні) рахунки в органах Державного казначейства України, гербову печатку.

Рішенням господарського суду Чернігівської області від 06.06.06р. по справі №14/108 стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю Агрофірма “Чернецьке ЛТД” на користь Національної акціонерної компанії “Украгролізинг” 5770грн.47коп. боргу по лізингових платежах, 356грн.48коп. пені, 257грн. 70коп. інфляції, 64грн. 97коп. три проценти річних, а всього суму 6449,62грн. На виконання вищезазначеного рішення господарським судом Чернігівської області видано наказ від 19.06.06р. по справі №14/108.

Згідно ч.1 ст.5 Закону України “Про виконавче провадження” державний виконавець зобов’язаний вживати заходів примусового виконання рішень, встановлених цим Законом, неупереджено, своєчасно, повно вчиняти виконавчі дії.

07.07.06р. державною виконавчою службою у Талалаївському районі відкрито виконавче провадження про примусове виконання наказу №14/108 від 19.06.06р. та винесена відповідна постанова.

15.07.06р. державною виконавчою службою у Талалаївському районі винесено постанову про стягнення з боржника виконавчого збору. 15.07.06р. державною виконавчою службою у Талалаївському районі винесено постанову про приєднання виконавчого провадження з примусового виконання наказу №14/108 до зведеного виконавчого провадження №1909571.

У відповідності до ст.115 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду, що набрали законної сили, є обов’язковими на всій території України і виконуються у порядку, встановлено Законом України “Про виконавче провадження”.

Як вбачається із поданих стягувачем та ВДВС матеріалів, боржник добровільно згідно платіжного доручення №329 від 03.10.06р. перерахував на рахунок стягувача 6449,62грн. з призначенням платежу „Лізинг.платіж в частині вартості техніки. ПДВ не має”.

16.10.06р. від боржника до державної виконавчої служби у Талалаївському районі надійшло повідомлення №104 від 13.10.06р. про перерахування 6449,62грн. на рахунок стягувача.

ВДВС у Талалаївському районі 23.10.06р. звернулося до стягувача з листом вих.№01-15/1717, в якому повідомлялось, що боржником –ТОВ Агрофірма „Чернецьке” не здійснено передачі майна гичкозбиральної машини БМ-6 та очисник ОГД-6А стягувачу при виконанні наказу господарського суду Чернігівської області по справі №14/109, що 16.10.06р. було проведено огляд, арешт та опис зазначеного майна, яке перебуває у значно розукомплектованому стані. У вказаному листі начальник ДВС просив представників стягувача прибути до боржника для ідентифікації та отримання саме того майна, яке підлягає передачі згідно судового рішення, а також просив стягувача підтвердити погашення ТОВ АФ “Чернецьке” боргу в сумі 6449,62грн. згідно наказу, зазначивши точну суму та дату сплати коштів.

Стягувач листом від 17.11.06р. за №70-юр повідомив ДВС у Талалаївському районі про дійсне перерахування агрофірмою “Чернецьке ЛТД” 6449,62грн. з призначенням платежу “лізинговий платіж в частині вартості техніки”, та зазначив, що сплату суми з вказаним призначенням не можна вважати виконанням рішення суду, про дату приїзду для ідентифікації та отримання арештованої сільгосптехніки повідомить додатково.

29.12.2006р. начальник ДВС у Талалаївському районі склав акт, в якому зафіксував, що станом на 29.12.2006р. представники стягувача –Чернігівської філії НАК “Украгролізинг” для ідентифікації та отримання майна, зазначеного у судовому рішенні, не прибули, що без їх участі таку ідентифікацію та передачу зробити неможливо, строк виконання виконавчого документу вичерпаний і відповідно наказ господарського суду Чернігівської області по справі №14/109 підлягає поверненню стягувачу, що не виключає можливості повторного звернення його до виконання протягом 3-х років.

29.12.2006р. начальником державної виконавчої служби у Талалаївському районі прийнята постанова про повернення виконавчого документа №14/109 від 19.06.06р. стягувачу

У відповідності до постанови від 29.12.2006р. державною виконавчою службою у Талалаївському районі виведено виконавче провадження №2186924 з примусового виконання наказу №14/108 із зведеного виконавчого провадження №1909571.

Згідно постанови начальника державної виконавчої служби у Талалаївському районі від 29.12.06р. закінчено виконавче провадження з примусового виконання наказу №14/108 від 19.06.06р. у зв’язку зі сплатою боржником боргу згідно виконавчого документу безпосередньо на рахунок стягувача.

Аналіз матеріалів справи свідчить, що предметом спору у справі №14/108 була заборгованість відповідача (ТОВ Агрофірма “Чернецьке ЛТД”) перед позивачем (ВАТ НАК “Украгролізинг) згідно договору фінансового лізингу №15 від 17.09.01р. по лізинговим платежам зі строком сплати 17.09.05р. у сумі 3442,50грн. та 17.03.06р. у сумі 2327,97грн. за передану у лізинг сільськогосподарську техніку гичкозбиральну машину БМ-6 у кількості одна одиниця та очисник ОГД-6А у кількості одна одиниця, а всього на суму 5770,47грн., яка була стягнута за рішенням господарського суду Чернігівського області від 06.06.2006р. у справі №14/108.

У відповідності зі ст.35 Господарського процесуального кодексу України, факти, встановлені рішенням господарського суду під час розгляду однієї справи, не доводяться знову при вирішенні інших спорів, в яких беруть участь ті самі сторони.

Як вбачається із матеріалів справи 06.06.2006р. господарським судом Чернігівської області по справі №14/109 прийнято рішення за позовом першого заступника прокурора м. Чернігова в інтересах держави в особі Відкритого акціонерного товариства „Національна акціонерна компанія “Украгролізинг” в особі Чернігівської філії ВАТ НАК „Украгролізинг” до Товариства з обмеженою відповідальністю Агрофірма “Чернецьке ЛТД”, яким зобов’язано Товариство з обмеженою відповідальністю Агрофірма “Чернецьке ЛТД” (с.Чернецьке, Талалаївський район) повернути Національній акціонерній компанії “Украгролізинг” (м. Київ, вул. Мечникова) гичкозбиральну машину БМ-6 у кількості одна одиниця та очисник ОГД-6А у кількості одна одиниця загальною залишковою вартістю 4776грн.27коп.

На виконання вищезазначеного рішення господарським судом Чернігівської області видано наказ від 19.06.06р. по справі №14/109.

Предметом спору між сторонами у справі №14/109 було дострокове повернення відповідачем ТОВ Агрофірма “Чернецьке ЛТД” стягувачу предмету лізингу гичкозбиральної машини БМ-6 у кількості 1шт. та очисник ОГД-6А у кількості 1 шт. у зв’язку з прострочкою сплати боржником двох чергових лізингових платежів 17.09.05р. у сумі 3442,50грн. та 17.03.06р. у сумі 2327,97грн. по договору фінансового лізингу №15 від 17.09.01р. на загальну суму 5770,47грн.

В обґрунтування скарги стягувач посилається на те, що згідно графіку платежів 17.09.06р. боржник повинен був сплатити 6111,09грн., з яких 5820,09грн. відшкодування вартості техніки та 291,00грн. –відсотки, що відповідний рахунок-фактуру на сплату цього лізингового платежу стягувачем направлено лізингоодержувачу 31.08.06р.

Прийнятим рішенням від 06.06.06р. у справі №14/109 зобов’язано боржника повернути стягувачу техніку залишковою вартістю 4776,27грн., у зв’язку з чим стягувачем використане право на захист своїх прав та інтересів саме у спосіб дострокового повернення переданої у лізинг техніки по договору фінансового лізингу №15 від 17.09.01р. Таким чином, вилучення у боржника техніки по залишковій вартості у сумі 4776,27грн. припиняє на майбутнє лізингові правовідносини на підставі договору фінансового лізингу №15 від 17.09.01р. з моменту набрання рішенням господарського суду Чернігівської області від 06.06.06р. у справі №14/109 законної сили.

Виходячи з вище описаного, виставлення стягувачем боржнику рахунку-фактури №ФЛ-0000355 від 30.08.2006р. на суму 6111,09грн. для оплати лізингового платежу в частині відсотків та вартості після прийняття господарським судом Чернігівської області рішення у справі №14/109 від 06.06.06р. про повернення техніки стягувачу за залишковою вартістю - є неправомірним з огляду на відсутність правовідносин у сторін з користування технікою та оплатою в майбутньому лізингового платежу у сумі 6111,09грн. на підставі виставленого рахунку від 30.08.06р., строк сплати якого 17.09.06р. по графіку згідно додатку №1 до договору №15 від 17.09.01р.

За таких обставин, твердження стягувача про зарахування сплачених безпосередньо на його рахунок у добровільному порядку боржником коштів у сумі 6449,62грн. (яка дорівнює сумі стягнутої з боржника на користь стягувача господарським судом по рішенню від 06.06.06р. у справі №14/108) в рахунок лізингового платежу зі строком сплати 17.09.06р. по рахунку-фактурі №ФЛ-0000355 від 30.08.2006р. на суму 6111,09грн., тобто після прийнятого господарським судом рішення від 06.06.06р. у справі №14/109, є необґрунтованими і не приймаються судом до уваги.

Суд при прийнятті рішення враховує, що одним з проявів верховенства права є те, що право не обмежується лише законодавством як однією з його форм, а включає й інші соціальні регулятори. Справедливість-одна з основних засад права, є вирішальною у визначенні його як регулятора суспільних відносин, одним із загальнолюдських вимірів права.

Враховуючи вище викладене, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об’єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин скарги в їх сукупності, суд дійшов висновку, що постанова начальника державної виконавчої служби у Талалаївському районі від 29.12.06р. “Про закінчення виконавчого провадження” з примусового виконання наказу №14/108 від 19.06.06р. є законною, а скарга стягувача безпідставною, а тому задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 3, 5, 7, 85 Закону України “Про виконавче провадження”, ст. 33, 34, 86, 115, 121-2 Господарського процесуального кодексу України суд,

УХВАЛИВ:

У задоволенні скарги відмовити.

Суддя                                                                                                                                  Н.Ю.Книш