ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД  УКРАЇНИ
УХВАЛА

18 квітня 2007 р.

№ 2/277-05

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого - судді
суддів

Кривди Д.С. -(доповідач у
справі),  Жаботиної Г.В., Уліцького
А.М.,

перевіривши матеріали касаційної
скарги

ВАТ “Херсонський
целюлозно-паперовий комбінат”

на  постанову

Запорізького апеляційного
господарського суду від 14.02.2007

у справі

№2/277-05 господарського суду
Херсонської області

за позовом

Виноградівської сільської ради

до

1)          ВАТ “Херсонський
целюлозно-паперовий комбінат”  2)          ТОВ “Орман-Транзит” 3)          Приватного підприємця ОСОБА_1.

треті особи

1)          Цюрупинська районна рада 2)          ДП Великопанівське лісомисливське
господарство 3)          Херсонське
обласне управління лісового господарства

про

стягнення збитків,

ВСТАНОВИВ:

Касаційна скарга ВАТ “Херсонський
целюлозно-паперовий комбінат” від 07.03.2007р. №53 не відповідає вимогам ст.111
Господарського процесуального кодексу України з наступних підстав.

Згідно ч.1 ст. 46 ГПК України
державне мито сплачується в доход державного бюджету в порядку і розмірі,
встановлених законодавством України. Порядок і розмір сплати державного мита в
Україні встановлено Декретом Кабінету Міністрів України “Про державне мито”.

У відповідності до п.2 ст.3
зазначеного Декрету державне мито із
апеляційних і касаційних скарг на рішення та постанови, а також заяв про
перегляд їх за нововиявленими обставинами сплачується у розмірі 50 відсотків
ставки, що підлягає сплаті при поданні позовної заяви, а із спорів майнового
характеру -50 відсотків ставки, обчисленої виходячи з оспорюваної суми. Із
позовних заяв майнового характеру державне мито справляється у розмірі 1
відсоток ціни позову, але не менше 6 неоподатковуваних мінімумів доходів
громадян і не більше 1500 неоподатковуваних
мінімумів доходів громадян.

Як вбачається з матеріалів справи,
предметом даного спору є вимога про стягнення
збитків у розмірі 450107,40грн.

Враховуючи, що ВАТ “Херсонський
целюлозно-паперовий комбінат”  оскаржує
постанову Запорізького апеляційного господарського суду в повному обсязі,
касаційна інстанція зазначає, що додане до касаційної скарги платіжне доручення
№9 від 06.03.2007 про перерахування 256,62грн. не може бути належним доказом
сплати державного мита у встановленому законодавством розмірі, оскільки
сплачено державне мито в меншому розмірі, ніж встановлено, а відтак не
відповідає наведеним вимогам.

У зв'язку з цим  вказане платіжне доручення не може вважатися
належним доказом, що підтверджує сплату державного мита у встановленому
порядку.

Вказані недоліки, допущені
скаржником при поданні касаційної скарги, згідно пункту 4 ч.1 ст.1113
Господарського процесуального кодексу України є підставою для повернення
касаційної скарги без розгляду.

Після усунення зазначеного недоліку
відповідач не позбавлений можливості подати належно оформлену касаційну скаргу
у порядку, встановленому розділом ХІІ1 Господарського процесуального
кодексу України.

Керуючись ст.ст.86, 111, п.4 ч.1
ст.1113 Господарського процесуального кодексу України, Вищий
господарський суд України -

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу ВАТ “Херсонський целюлозно-паперовий
комбінат” на постанову Запорізького апеляційного господарського суду від  14.02.2007 року у справі №2/277-05 повернути
скаржнику без розгляду.

Головуючий
Д.Кривда

Судді
Г.Жаботина

А.Уліцький