Харківський апеляційний господарський суд
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" травня 2007 року                                                       Справа № 49/176-06

Колегія суддів у складі:

головуючий суддя Істоміна О.А., судді Горбачова Л.П. , Гончар Т.В.

при секретарі Андросовій О.В.

за участю представників сторін:

позивача - Юрченко І.М. ( дов. № 78/35 від 30.03.2007р. ), Мар*їна І.О. ( дов. № 77/35 від 30.03.2007р. )

відповідача -  Ващенко Т.Д. ( дов. № 38-134/209юр від 18.01.2006р. )

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу позивача - ДК "Газ України" НАК "Нафтогаз України", м. Київ (вх. № 1142Х/2) на рішення господарського суду Харківської області від 27 лютого 2007 року по справі № 49/176-06

за позовом ДК "Газ України" НАК "Нафтогаз України", м. Київ

до Комунального підприємства "Харківські теплові мережі", м. Харків

про стягнення 112966188,61 грн., -

встановила:

У листопаді 2006 року позивач, ДК "Газ України" НАК "Нафтогаз України", звернувся до господарського суду Харківської області з позовною заявою про стягнення з КП "Харківські теплові мережі" заборгованості за поставлений газ в розмірі 94158995,54 грн., пені в розмірі 8952703,34 грн., три відсотки річних в сумі 2027496,80 грн. та  інфляційні витрати в розмірі 7826992,93 грн. ( а.с. 2 - а.с. 7 ).

В ході розгляду справи в суді першої інстанції відповідач, КП "Харківські теплові мережі", позовні вимоги визнав частково та просив, у відповідності до статті 83 Господарського процесуального кодексу України, зменшити розмір штрафних санкцій на 88 % та надати розстрочку виконання рішення на 24 місяця рівними частинами ( а.с. 54 - а.с. 55 ).

Рішенням від 27.02.2007р. господарський суд Харківської області (суддя Кононова О.В. ) по справі № 49/176-06 позовні вимоги позивача задовольнив частково. Стягнув з відповідача на користь позивача  заборгованість за поставлений газ в сумі 84447338,78грн, пеню в розмірі 1154898,73 грн., інфляційні витрати в сумі 7826992,93 грн. та три відсотки річних в сумі  2027496,80 грн.  Також господарський суд надав відповідачу розстрочку на шість місяців зі сплатою суми боргу в розмірі 95456727,24 грн. рівними частками до 13.01.2008р. та зобов’язав виконувати його в такому порядку: до 13.04.2007р. - 9545672,72 грн. ( основний борг ); до 13.05.2007р. - 9545672,72 грн. ( основний борг ); до 13.06.2007р. - 9545672,72 грн. ( основний борг ); до 13.07.2007р. - 9545672,72 грн. ( основний борг ); до 13.08.2007р. - 9545672,72 грн. ( основний борг ); до 13.09.2007р. - 9545672,72 грн. ( основний борг ); до 13.10.2007р. - 9545672,72 грн. ( основний борг ); до 13.11.2007р. - 9545672,72 грн. ( основний   борг ); до 13.12.2007р. - 8081957,02 грн. ( основний борг ); до 13.01.2008р. - 1154898,73 грн. пені, 7826992,93 грн. інфляційних витрат, 2027496,80 грн. трьох відсотків річних. В частині задоволення позовних вимог щодо стягнення з відповідача основного боргу у розмірі 15876390,77 грн. провадження у справі припинив ( а.с. 81 - а.с. 83 ).

Позивач з рішенням суду першої інстанції не погодився та звернувся до апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати оскаржуване рішення в частині надання відповідачу розстрочки його виконання та прийняти в цій частині нове рішення, яким відмовити у наданні відповідачу розстрочки виконання рішення, вважає що рішення в цій частині суд першої інстанції прийняв з порушенням норм процесуального права. В обґрунтування посилається на те, що господарський суд повинен був дослідити, чи вжив відповідач заходів щодо недопущення виникнення заборгованості, чи наявний причинно-наслідковий зв’язок між заборгованістю та підприємницькою діяльністю відповідача, чи звертався відповідач з відповідними позовами до своїх боржників з приводу повернення коштів за виготовлену теплову енергію. На думку позивача, такі дії судом першої інстанції не були  виконані, що призвело до порушення господарським судом норм статті 43 Господарського процесуального кодексу України. Також посилається і на інші обставини викладені в апеляційній скарзі, зокрема, на те, що несплата коштів боржників позивачу може призвести до неможливості закупки природного газу у країн постачальників та подальшої реалізації природного газу споживачам на території України ( а.с. 90 - а.с. 92 ).

У судовому засіданні представник позивача підтримав апеляційну скаргу за підстав викладених в ній. Просить апеляційний господарський суд апеляційну скаргу задовольнити, скасувати рішення суду першої інстанції в частині надання розстрочки виконання рішення відповідача та прийняти в цій частині нове рішення, яким відмовити відповідачу в задоволенні надання розстрочки виконання рішення господарського суду.

Відповідач проти апеляційної скарги заперечує, вважає її безпідставною та необґрунтованою. Посилається на те, що основною причиною невиконання зобов’язань за договором № 06/05-2265-ТЕ-31 є скрутне фінансове становище підприємства, КП "Харківські теплові мережі", так на момент винесення  рішення судом першої інстанції по даній справі заборгованість споживачів перед відповідачем склала 353900000 грн. Також посилається на те, що до 15.10.2006р. були дійсні тарифи, які не покривали фактичні витрати відповідача на виробіток теплової енергії і на даний час ці витрати повністю невідшкодовані за рахунок субвенцій з державного бюджету і тому,  негайне виконання рішення суду першої інстанції по даній справі може призвести до припинення фінансово-господарської діяльності відповідача.

У судовому засіданні представник відповідача підтримав заперечення на апеляційну скаргу, просить рішення суду першої інстанції залишити без змін, а апеляційну скаргу позивача без задоволення.

Перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, надання юридичної оцінки обставинам справи, розглянувши доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення представників сторін, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

30.12.2005р. між позивачем та відповідачем було укладено договір № 06/05-2265-ТЕ-31 на постачання природного газу для вироблення теплової енергії для потреб населення, бюджетних установ та організацій.

Позивач свої зобов'язання за договором виконав в повному обсязі, передав відповідачу природний газ протягом січня - липня 2006 року в обсязі 537884,775 тис. куб. м. на загальну суму 173765043,46 грн., що підтверджується актами приймання - передачі природного газу.

Відповідач не виконав належним чином свої зобов'язання  покладені на нього умовами договору в частині своєчасної та належної оплати, лише частково оплатив надані позивачем послуги, внаслідок чого, станом на 01.11.2006 року, у відповідача утворилась заборгованість перед позивачем з оплати за договором постачання природного газу в сумі 101338995,54 грн.

На підставі вищевикладеного, позивач просив суд першої інстанції стягнути з відповідача заборгованість за поставлений газ в розмірі 94158995,54 грн., пені в розмірі 8952703,34 грн., три відсотки річних в сумі 2027496,80 грн. та  інфляційні витрати в розмірі 7826992,93 грн.

В відзиві на позовну заяву відповідач визнав позовні вимоги в сумі 84447338,78 грн. і просив господарський суд зменшити розмір штрафних санкцій на 87,1 % та надати йому розстрочку виконання рішення на 24 місяця.

До матеріалів справи долучені копії платіжних доручень, відповідно яких, відповідач з 22.11.2006 року по 30.11.2006 року сплатив 15876390,77 грн. заборгованості та за період з 04.12.2006 року по 18.12.2006 року сплатив 1015266 грн. заборгованості за січень - липень 2006 року.

Рішенням  господарський суд Харківської області позовні вимоги позивача задовольнив частково. Стягнув з відповідача на користь позивача  заборгованість за поставлений газ в сумі 84447338,78грн, пеню в розмірі 1154898,73 грн., інфляційні витрати в сумі 7826992,93 грн. та три відсотки річних в сумі  2027496,80 грн. В частині задоволення позовних вимог щодо стягнення з відповідача основного боргу у розмірі 15876390,77 грн. провадження у справі припинив.

Як в судовому засіданні в суді апеляційної інстанції, так і в апеляційній скарзі  позивач не оскаржує судове рішення в цій частині.

Разом з тим, колегія суддів, дослідивши матеріали справи дійшла висновку, що судом першої інстанції обґрунтовано та законно позовні вимоги задоволені частково.

Оскільки, по-перше, відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та умов цього Кодексу і тому вимога позивача про стягнення з відповідача заборгованості у розмірі 84447338,79 грн. за спожитий природний газ підлягає задоволенню.

По-друге, матеріалами справи підтверджується сплата відповідачем заборгованості в сумі 15876390,77 грн., а позовна заява була надана позивачем до поштового відділення для відправки до господарського суду 22.11.2006 року, тобто відповідач здійснив погашення вказаної суми після подачі позову до суду, то господарським судом обґрунтовано і законно припинено провадження у справі в частині стягнення зазначеної суми.

У відповідності до статті 625 Цивільного кодексу України, боржник який прострочив виконання зобов'язання, за вимогою кредитора повинен сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції та трьох відсотків річних з простроченої суми боргу за весь час прострочення.

Отже, позовні  вимоги позивача про стягнення з відповідача 7826992,93 грн. інфляційних витрат та 2027496,80 грн. трьох відсотків річних також обґрунтовані і підлягають задоволенню.

Колегія суддів вважає, що судом першої інстанції також обґрунтовано та законно задоволено клопотання відповідача і у відповідності до п. З статті 83 Господарського процесуального кодексу України, зменшено розмір пені на 87,1 % та стягнуто з відповідача  1154898,73 грн. пені.

Також, рішенням господарський суд надав відповідачу розстрочку його виконання  на десять місяців зі сплатою суми боргу в розмірі 95456727,24 грн. рівними частками до 13.01.2008р. та зобов’язав виконувати його в такому порядку: до 13.04.2007р. - 9545672,72 грн. ( основний борг ); до 13.05.2007р. - 9545672,72 грн.             ( основний борг ); до 13.06.2007р. - 9545672,72 грн. ( основний борг ); до 13.07.2007р. - 9545672,72 грн. ( основний борг ); до 13.08.2007р. - 9545672,72 грн. ( основний борг ); до 13.09.2007р. - 9545672,72 грн. ( основний борг ); до 13.10.2007р. - 9545672,72 грн. ( основний борг ); до 13.11.2007р. - 9545672,72 грн. ( основний борг ); до 13.12.2007р. - 8081957,02 грн. ( основний борг ); до 13.01.2008р. - 1154898,73 грн. пені, 7826992,93 грн. інфляційних витрат, 2027496,80 грн. трьох відсотків річних.

Як вбачається з рішення, а саме, з мотивувальної частини, то  господарський суд зазначив, що обставини справи свідчать про неможливість на момент винесення рішення  відповідачем виконати його в повному обсязі і тому суд вважає необхідним частково задовольнити клопотання відповідача та розстрочити виконання рішення на 10 місяців зі сплатою суми боргу рівними частками до 13.01.2008р.

В резолютивній же частині рішення господарський суд вирішив надати відповідачу розстрочку виконання даного рішення на шість місяців зі сплатою суми боргу в розмірі 95456727,24 грн. рівними частками до 13.01.2008р.

У відповідності до статті 121 Господарського процесуального кодексу України,  при наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, за заявою сторони, державного виконавця, за  поданням прокурора чи його заступника або за своєю ініціативою господарський  суд  може  відстрочити  або  розстрочити  виконання рішення,   ухвали,   постанови,   змінити  спосіб  та  порядок  їх виконання.

Як вбачається з матеріалів справи,  на момент розгляду апеляційної скарги у відповідності до оскаржуваного рішення,  відповідач повинен був вже сплати позивачу до 13.04.2007р. - 9545672,72 грн. ( основний борг ) та  до 13.05.2007р. - 9545672,72 грн.( основний борг ).

Однак, з пояснень, наданих у суді апеляційної інстанції  відповідачем, вбачається, що він не виконує рішення суду та не сплачує позивачу заборгованість на виконання рішення суду. Доказів в підтвердження сплати до 13.04.2007р. - 9545672,72 грн.  основного боргу  та  до 13.05.2007р. - 9545672,72 грн.  основного боргу, відповідачем суду апеляційної інстанції не надано.

Також, задовольняючи клопотання відповідача про розстрочення виконання рішення господарський суд посилався на те, що матеріали справи свідчать про те, що відповідач не може виконати рішення на момент його винесення.

Колегія суддів, перевіривши матеріали справи, встановила, що крім посилання відповідача в відзиві на позовну заяву на його скрутне фінансове становище, інших доказів того, що відповідач не має можливості виконати рішення суду в матеріалах справи не має.

Також судом першої інстанції не враховано той факт, що позивач є підприємством державної власності, яке створено відповідно до Указу Президента України від  25.02.1998р. № 151/98 , постанови Кабінету Міністрів України від 25.05.1998р. № 747 і статутом позивача та Указом Президента України від  25.02.1998р. № 151/98 передбачено, що позивач виконує функції по забезпеченню природним газом всіх категорій споживачів України. Таким чином, позивач є єдиним загальноукраїнським державним постачальником природного газу і кошти, що надходять  за поставлений природний газ спрямовуються до державного бюджету та на подальше погашення боргу за природний газ перед  країнами постачальниками природного газу Україні. Тому несплата коштів боржником позивачу може призвести до неможливості закупки природного газу у країн постачальників та подальшої реалізації природного газу споживачам на територію України.

Враховуючи вищевикладене колегія суддів дійшла висновку, що рішення суду першої інстанції в частині надання відповідачу розстрочки винесено при неповному з’ясуванні обставин, що мають значення для справи і підлягає скасуванню, з прийняттям в цій частині нового рішення, яким відмовити відповідачу в задоволенні клопотання про надання розстрочки виконання рішення.

В апеляційній скарзі позивач просить покласти витрати по сплаті державного мита на відповідача. Як вбачається з матеріалів справи, а саме, з платіжного доручення № 986 від 06.03.2007р.  за подання апеляційної скарги позивач сплатив 12750 грн.

У відповідності до частини 2 статті 99 Господарського процесуального кодексу України, апеляційний господарський   суд,   переглядаючи   рішення   в апеляційному порядку,  користується правами,  наданими суду першої інстанції.

Згідно зі статтею 45 Господарського процесуального кодексу України, позовні  заяви,  заяви  про вжиття запобіжних заходів і заяви про   оскарження   рішень,  ухвал,  постанов  господарського  суду оплачуються   державним   митом,   крім   випадків,   встановлених законодавством.

Частина 4 статті 49 Господарського процесуального кодексу передбачає, що стороні, на користь якої відбулося рішення, господарський суд відшкодовує мито за рахунок другої сторони і  в  тому  разі,  коли друга сторона звільнена від сплати державного мита.

Враховуючи вищевикладене колегія суддів дійшла висновку, стягнути з відповідача на користь позивача витрати по сплаті державного мита за подання апеляційної скарги в сумі 12750 грн.

Керуючись статтями 91, 99, 101, 102, п.2 статті 103, п. 1 статті 104, статтею 105 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів, -

постановила:

Апеляційну скаргу ДК "Газ України" НАК "Нафтогаз України" задовольнити.

Рішення від 27.02.2007р. господарського суду Харківської області по справі № 49/176-06 скасувати в частині надання відповідачу розстрочки виконання рішення та ф цій частині прийняти нове рішення.

Пункт 3 резолютивної частини рішення від 27.02.2007р. господарського суду Харківської області по справі № 49/176-06 викласти в наступній редакції:

Відмовити КП "Харківські теплові мережі" в задоволенні клопотання про розстрочення виконання рішення на 24 місяця.

В іншій частині рішення від 27.02.2007р. господарського суду Харківської області по справі № 49/176-06 залишити без змін.

Стягнути з комунального підприємства  "Харківські теплові мережі" ( адреса: 64037, м. Харків, вул. Доброхотова, 11, р/р  8 в першій ХФ АКБ «Базіс», м. Харків, МФО 351599, ) на користь дочірнього підприємства "Газ України" Національної акціонерної компанії  "Нафтогаз України" ( адреса: 04116, м. Київ, вул. Шолуденка, 1, р/р 14 в ГОУ ПІБ України, МФО 300012, ) –12750грн. витрат по сплаті державного мита за подання апеляційної скарги.

Зобов’язати господарський суд Харківської області видати відповідний наказ.

Головуючий суддя                                                                    Істоміна О.А.

суддя                                                                    Горбачова Л.П.

суддя                                                                    Гончар Т.В.