СЕВАСТОПОЛЬСЬКИЙ  АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ   СУД
Постанова

Іменем України

11 травня 2007 року

Справа № 2-27/6628-2006А

Севастопольський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді                                                  Заплава Л.М.,

суддів                                                                      Антонової І.В.,

Котлярової О.Л.,

секретар судового засідання                                        Суровикіна М.С.

за участю представників сторін:

представник позивача - Руденко Віктор Павлович, довіреність № 4 від 09.01.2007 - державне підприємство "Кримське республіканське протизсувне управління";

представник відповідача - не з'явився - виконавчий комітет Кореїзька селищна рада;

представник відповідача - не з'явився - Кореїзька селищна Рада;

представник третьої особи - Бритвіна Наталя Василівна, довіреність №  б/н   від 26.03.2007 - товариство з обмеженою відповідальністю  "Морський торговий будинок";

представник третьої особи - Борисюк Ольга Михайлівна (повноваження перевірені),      директор товариства з обмеженою відповідальністю  "Морський торговий будинок";

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Морський торгівельний будинок" на постанову господарського суду Автономної Республіки Крим (Воронцова Н.В.) від 21 грудня 2006 року,

за позовом Державного підприємства "Кримське республіканське протизсувне управління" (вул. Горького, 30, м. Ялта, 98600)

до           Виконавчого комітету Кореїзької селищної ради (Севастопольське шосе, 27, Кореїз, м. Ялта, 98670)

Кореїзської селищної ради (Севастопольське шосе, 27, Кореїз, м. Ялта, 98670)

третя особа:  Товариство з обмеженою відповідальністю  "Морський торговий будинок"  (вул. Алупкинское шоссе, 15, літ.Ж 1,Кореїз, м. Ялта, 98670)

про визнання нечинними рішень та скасування акту,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до господарського суду Автономної Республіки Крим з адміністративним позовом та просив поновити строк звернення до суду з адміністративним позовом, визнати нечинним рішення виконавчого комітету Кореїзської селищної ради від 27.11.1996 №271 "Про надання земельної ділянки площею 0,1683га в постійне землекористування для будівництва яхт-клубу підприємству "Морський торгівельний будинок", визначити нечинним в частині пункту 1.7 рішення 9-ої сесії 22-го скликання Кореїзської селищної ради народних депутатів від 18.12.1996 №84 "Про затвердження рішень виконавчого комітету Кореїзської селищної ради з виділення земельних ділянок в смт. Кореїз", скасувати державний акт 1-КМ №003036 від 11.12.1996 на право постійного користування земельною ділянкою площею 0,1683га, виданий підприємству "Морський торгівельний будинок".

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідачами з дійсного спору при прийнятті оспорюваних рішень, були фактично передані в користування товариству з обмеженою відповідальністю "Морський торгівельний будинок" берегозахісні споруди, а саме: буна №2, карта пляжу між буною №2 та буною-пірсом, гідротехнічні стіни 1-го та 2-го ярусів та набережна, які є власністю Автономної Республіки Крим та які із 1976 року знаходяться на балансі державного підприємства "Кримське республіканське протизсувне управління". Отже, при передачі за оспорюваними з дійсного спору рішеннями та актом постійного користування були передані й землі водного фонду (стаття 78 Земельного кодексу України від 18.12.1990, який діяв на час прийняття таких рішень), та які мали передаватися спеціально створеним підприємствам, організаціям, установам із створеними спеціалізованих служб догляду за водними об'єктами, прибережними захисними смугами, тощо.

В обґрунтування клопотання про відновлення строку для звернення до суду із адміністративним позовом про визнання нечинними рішень та скасування акту постійного користування земельною ділянкою, позивач зазначив, що про існування зазначених рішень та акту йому стало відомо після прийнятого господарським судом Автономної Республіки Крим рішення у справі №2-2/13290-2005 від 06-17.10.2005.

Відповідачі у письмових поясненнях по суті спору зазначили, що позовні вимоги державного підприємства "Кримське республіканське протизсувне управління" підлягають задоволенню з тих підстав, що відповідно до статей 58-60 Земельного кодексу України, земельна ділянка, яка передана у користування підприємству "Морський торгівельний будинок" відноситься до земель водного фонду, на яких розташовані берегоукріплювальні споруди, та які є власністю Автономної Республіки Крим. Відповідачі зазначили, що вимоги про скасування акту користування землею не відносяться до категорії публічно-правових спорів та мають розглядатися за нормами господарського судочинства, у зв'язку з чим, просять провадження з дійсного спору  припинити у порядку статті 157 Кодексу адміністративного судочинства України.

У письмових запереченнях на позовні вимоги товариство з обмеженою відповідальністю "Морський торгівельний будинок" визначає, що  позовні вимоги не підлягають задоволенню, оскільки заявлені позовні вимоги не відносяться до категорії публічно-правового спору та мають розглядатися у порядку господарського судочинства, як правовідносини, пов'язані із земельним законодавством. На підставі викладеного, третя особа просила провадження у справі припинити в порядку пунктів 2, 3 статті 157 Кодексу адміністративного судочинства України. Крім того, у додаткових запереченнях, товариство з обмеженою відповідальністю "Морський торгівельний будинок" пояснило, що рішенням господарського суду Автономної Республіки Крим у справі №2-2/3205-2005А, було скасовано рішення виконавчого комітету Кореїзської селищної ради про задоволення протесту прокурора №6446 від 18.11.2005, як таке, що прийнято з порушенням діючого законодавства.

Постановою господарського суду Автономної Республіки Крим від 21 грудня 2006 року позов задоволено частково.

Визнані нечинними рішення від 27.11.1996 виконавчого комітету Кореїзьської селищної ради № 281 "Про надання земельної ділянки площею 0,1683га в постійне користування для будівництва яхт-клубу підприємству "Морський торгівельний будинок" та від 19.12.1996 прийнятого на 9 сесії 22 скликання Кореїзьської селищної ради за № 84 "Про затвердження рішень виконавчого комітету Кореїзьської селищної ради по виділенню земельних ділянок в смт. Кореїз".

Припинено право користування товариства з обмеженою відповідальністю "Морський торгівельний будинок" на підставі державного акту на право постійного користування земельною ділянкою серії І-КМ № 003036 від 11.12.1996 земельною ділянкою, розташованої в смт. Кореїз по Алупкінському шосе, 15-а, площею 0,1683га.

В інший частині - в позові відмовлено.

Не погодившись з даною постановою, Товариство з обмеженою відповідальністю "Морський торгівельний будинок" подало апеляційну скаргу, в якій просить постанову скасувати. На думку заявника апеляційної скарги, постанову господарського суду прийнято при порушенні норм матеріального та процесуального права.

Розглянувши матеріали справи повторно в порядку передбаченому Кодексом адміністративного судочинства України, суд встановив наступне.

27.11.1996 виконавчий комітет Кореїзської селищної ради прийняв рішення № 281 "Про надання земельної ділянки площею 0,1683га в постійне користування для будівництва яхт-клубу підприємству "Морський торгівельний будинок".

Згідно тексту зазначеного рішення, було вирішено надати  земельну ділянку, яка розташована між пляжем ЛОЦ "Ніжний Місхор" та санаторієм "Білорусія" в смт. Кореїз  з видачею державного акту.

У подальшому, 19.12.1996, на 9 сесії 22-го скликання Кореїзської селищної ради було прийнято рішення 384 "Про затвердження рішень виконавчого комітету Кореїзської селищної ради по виділенню земельних ділянок в смт. Кореїз". Пунктом 1.7 резолютивної частини якого було затверджено рішення виконавчого комітету Кореїзської селищної ради від 27.11.1996.

На підставі зазначених рішень, приватному підприємству "Морський торгівельний будинок" було видано державний акт на право постійного користування земельною ділянкою серії І-КМ № 003036 від 11.12.1996. При цьому, як зазначено в акті, останній був виданий на підставі рішення Кореїзської селищної ради від 27.11.1996 за №281, тобто фактично на підставі рішення виконавчого комітету Кореїзської селищної ради.

Позивач у справі просив відновити пропущений строк для пред'явлення позову, посилаючись на те, що йому не було відомо про передачу земельної ділянки товариству з обмеженою відповідальністю "Морський торгівельний будинок".

Судова колегія погоджується з відновленням строків на право звернення до суду з дійсним адміністративним позовом з тих підстав, що зі змісту пункту 1 статті 100 Кодексу адміністративного судочинства України, наслідки пропуску строку позовної давності застосовуються тільки за умовою, якщо на цьому наполягає одна з сторін у справі. Однак, відповідного клопотання від відповідачів до суду не надходило, тому господарський суд правомірно розглянув позов по суті.

Крім того, даний спір підлягає розгляду у порядку адміністративного судочинства, оскільки предметом оскарження є дії, рішення або бездіяльність суб'єктів владних повноважень, до яких відносяться й органи місцевого самоврядування, тобто відповідачі у справі.

Також, господарський суд при прийнятті постанови вийшов за межі позовних вимог, вимоги про припинення права користування земельною ділянкою площею 0,1683га позивачем не пред'являлися.

Так в постанові господарський суд Автономної Республіки Крим посилається на те, що відповідно до статті 162 Кодексу адміністративного судочинства України, суд може прийняти будь-яку постанову, яка б гарантувала захист прав і свобод суб'єктів у сфері публічно-правових відносин і при цьому прийняв постанову, яким припинив право користування земельною ділянкою площею 0,1683га., прийняв постанову за вимогами, які не були предметом розгляду справи і вимог позову.

Відповідно до статей 163, 164 Кодексу адміністративного судочинства України, суд зобов'язаний прийняти постанову по суті позовних вимог.

Згідно частині 2 статті 11 Кодексу адміністративного судочинства України суд не може виходити за межі позовних вимог.

Крім того, статтями 141, 143 Земельного кодексу України передбачені підстави для припинення права користування земельною ділянкою. Такої підстави як припинення за рішенням суду у зв'язку зі скасуванням рішення органу місцевого самоврядування про надання земельної ділянки  в постійне користування, відсутнє.

Вказаний перелік підстав для припинення права користування земельною ділянкою є вичерпним і інші юридичні факти, які в статті не перераховані не можуть розглядатися як підстави для припинення права користування земельною ділянкою, у зв'язку з чим, постанова господарського суду в даній частині підлягає скасуванню.

Відповідачі позов просять задовольнити у зв'язку з тим, що надана третій особі земельна ділянка розташована у прибрежній захисній смузі та складається з невлаштованої території та власне пляжу із буною - 2, 1-го та 2-го ярусів гідротехнічної стіни які є гідротехнічною спорудою.

Зі змісту зміненої апеляційної скарги вбачається, що 3-тя особа просить постанову суду скасувати та позов задовольнити частково, визнати недійсним рішення виконавчого комітету Кореїзської селищної ради від 27.11.1996 №281 "Про надання земельної ділянки площею 0,1683га в постійне користування для будівництва яхт-клубу підприємству "Морський торгівельний будинок" та рішення Кореїзської селищної ради №84 від 19.12.1996 "Про затвердження рішень виконавчого комітету Кореїзської селищної ради по виділенню земельних ділянок в селищі міського типу Кореїз в частині надання земельної ділянки площею 0,08329га.

З матеріалів справи вбачається, що згідно ситуаційному плану місцерозташування земельної ділянки та також технічної устроїтельної документації, земельна ділянка площею 0,1683га, яка надана у користування 3-тій особі, складається з двох частин: 1) неблаустроєної території площею 0,08501га та 2) та пляжної зони площею 0,08329га,  яку неможливо надати у постійне користування для будівництва яхт-клубу, тому позов в даній частині підлягає задоволенню.

Щодо скасування державного акту на право постійного користування земельною ділянкою, то суд зазначає, що державний акт на право постійного користування не є актом нормативного характеру та не віднесений до предметів оскарження, встановлених статтями 17, 18 Кодексу адміністративного судочинства України.

При таких обставинах, судова колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а постанова  підлягає скасуванню, оскільки висновки викладені у постанові суду не відповідають встановленим обставинам справи.

Керуючись статтями 24, 195, пунктом 3 частини 1 статті 198, пунктом 4 частини 1 статті 202, 207 Кодексу адміністративного судочинства України, суд                                                                      ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Морський торгівельний будинок" задовольнити.

Постанову господарського суду Автономної Республіки Крим (Воронцова Н.В.) від 21 грудня 2006 року  скасувати.

Прийняти нове рішення у справі.

1) Позов задовольнити частково.

2) Визнати нечинним рішення виконавчого комітету Кореїзської селищної ради від 27.11.1996 за № 281 "Про надання земельної ділянки площею 0,1683га в постійне користування для будівництва яхт клубу підприємству "Морський торгівельний будинок, та рішення Кореїзьської селищної ради № 84 від 19.12.1996 "Про затвердження рішень виконавчого комітету Кореїзьської селищної ради по виділенню земельних ділянок в смт. Кореїз" прийнятого на 9 сесії 22 скликання в частині надання земельної ділянки площею 0,08329га.

3) У задоволенні позовних вимог в частині скасування державного акту І-км. № 003036 від 11.12.1996 на право постійного користування земельною ділянкою площею 0,1683га виданого підприємству "Морський торгівельний будинок" - відмовити.

Ухвалу або постанову суду апеляційної інстанції може бути оскаржено в порядку та строки, передбачені статтями 211, 212 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя

Судді