ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  міста КИЄВА
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М    У К Р А Ї Н И

№ 3/81
22.02.07

За позовом    Закритого акціонерного товариства «Індустріальні та дистрибуційні

системи»

До                       Товариства з обмеженою відповідальністю «Український Торговий

Союз»

Про                        стягнення 31 969,69 грн.

Суддя Хілінська В.В.

Представники:

Від позивача              Куцак О.В. –по дов. № 30 від 12.10.2006

Від відповідача             не з’явились

В засіданні приймали участь

Обставини справи :

На розгляд Господарського суду міста Києва передані вимоги  Закритого акціонерного товариства «Індустріальні та дистрибуцій ні системи»про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Український Торговий Союз»29 186,36 грн. основного боргу та 2 783,33 грн. пені за неналежне виконання взятих на себе останнім зобов’язань згідно договору № 7356 від 01.01.2005.

Відповідач в засідання суду не з’явився, письмовий відзив на позов не надав, не виконав вимог суду викладених в ухвалі про порушення провадження у справі від 15.01.2007 та ухвалі від 08.02.2007.

Відповідач належним чином повідомлений про призначення справи до розгляду в засіданні господарського суду, про час і місце його проведення.

Особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце її розгляду судом, якщо ухвалу про порушення провадження у справі надіслано за поштовою адресою, зазначеною в позовній заяві. (роз’яснення Президії Вищого Арбітражного суду України від 18.09.97 № 02 - 5/289 із змінами «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України»).

Про поважні причини неявки в судове засідання повноважного представника відповідача суд не повідомлений. Клопотань  про відкладення розгляду справи від відповідача не надходило.

Відповідно до ст. 75 Господарського процесуального кодексу України справа розглядається за наявними в ній матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника  позивача, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

01.01.2005 між Закритим акціонерним товариством «Індустріальні та дистрибуційні системи»(продавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Український Торговий Союз»(покупець) було укладено договір купівлі-продажу № 7356.

Відповідно до п. 1.1. договору позивач продає, а покупець купує та сплачує товар згідно рахунків-фактур або накладних, які є невід’ємною частиною даного договору.

Згідно п. 1.2. кількість, асортимент та ціни на товари встановлюються в специфікаціях, які є невід’ємною частиною цього договору.

Як вбачається з матеріалів справи позивач поставив, а відповідач отримав по накладним № РН-КФ-00003860 від 24.05.2005 та № РН-МФ-00000723 від 04.06.2005, товар  на загальну суму 32 459,70 грн.

Згідно п. 3.4. договору відповідач зобов’язався здійснювати оплату товару шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок позивача протягом 14 календарних днів.

Однак, відповідач в порушення умов договору, не виконав свого обов’язку покупця, плату за отриманий товар повністю не вніс, в результаті чого виникла заборгованість і яка, як вбачається з наданого позивачем і не оспореного відповідачем розрахунку, складає  29 186,36 грн.

Згідно п. 1 ст. 193 Господарського кодексу України суб’єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов’язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов’язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до п. 7 ст. 193 Господарського кодексу України не допускаються одностороння відмова від виконання зобов’язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов’язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Згідно ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов’язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов’язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог –відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 525 Цивільного кодексу України встановлено, що одностороння відмова від зобов’язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Таким чином, вимоги позивача в частині стягнення з відповідача суми боргу в розмірі 29 186,36 грн. обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Згідно п. 5.2. договору  в разі несвоєчасної сплати за триманий товар відповідач сплачує позивачу пеню в розмірі 0,5% вартості несплаченого товару за кожен день прострочки, але не більшої суми з розрахунку подвійної облікової ставки НБУ.

Відповідно до ст. 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов’язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов’язання за кожен день прострочення виконання.

Частина 2 ст. 551 Цивільного кодексу України визначає, що якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Сторони можуть домовитись про зменшення розміру неустойки, встановленого актом цивільного законодавства, крім випадків передбачених законом.

Відповідно до ст. 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов’язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом зокрема сплата неустойки.

При укладанні договору № 7356 від 01.01.2005 сторони визначили розмір відповідальності за порушення зобов’язання щодо оплати поставленого  товару.

В зв’язку з тим, що взяті на себе зобов’язання по сплаті товару відповідач не виконав, він повинен сплатити позивачу, крім суми основного боргу, пеню відповідно до п. 5.2. договору оренди, розмір якої за розрахунками суду становить 71,96 грн.  Вимоги позивача в частині стягнення пені в сумі 71,96 грн. обґрунтовані і підлягають задоволенню.

Отже, в частині стягнення суми пені в розмірі 2 711,37 грн. позовні вимоги задоволенню не підлягають з огляду на те, що при здійсненні розрахунку суми пені позивач безпідставно застосував Закон України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов’язань»та проігнорував пункт 5.2. договору.

Згідно з ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідач доказів на спростування обставин, повідомлених позивачем, не надав.

Зважаючи на вищевказане, вимоги позивача є обґрунтованими та такими що підлягають задоволенню частково.

Витрати по державного мита та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу, відповідно до ст. 49 ГПК України,  підлягають стягненню з відповідача на користь позивача пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись  ст. 49, ст. ст. 82-85  ГПК України,-

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Український Торговий Союз»(м. Київ, пр-т Гагаріна, 13, код 31244759) на користь Закритого акціонерного товариства «Індустріальні та дистрибуцій ні системи»(м. Київ, вул. Марка Вовчка, 18-А, код 24364528) 29 186 (двадцять дев’ять тисяч сто вісімдесят шість) грн. 36 коп. основного боргу, 71 (сімдесят одну) грн. 96 коп. пені, 292 (двісті дев’яносто дві) грн. 58 коп. витрат по сплаті державного мита та 118 (сто вісімнадцять) грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

3. В іншій частині в позові відмовити повністю.

Суддя
В.В. Хілінська