СЕВАСТОПОЛЬСЬКИЙ  АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ   СУД
Ухвала

Іменем України

8 травня 2007 року

м. Севастополь     Справа № 2-10/18981-2006А

Севастопольський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді                                                  Заплави Л.М.,

суддів                                                                      Антонової І.В.,

Ткаченка М.І.,

секретар судового засідання                                        Суровикіна М.С.

за участю представників:

позивача: Узлякова М.С., довіреність №290/131318 від 04.04.07;

відповідачів: не з'явились;

третьої особи: не з'явився;

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи  за апеляційною скаргою Кримського республіканського підприємства "Виробниче підприємство водопровідно-каналізаційного господарства м. Керчі" на постанову господарського суду Автономної Республіки Крим (суддя Тітков С.Я.) від 19 грудня 2006 року

за позовом Кримського республіканського підприємства "Виробниче підприємство водопровідно-каналізаційного господарства м. Керчі" (вул. Години, 2в, Керч, 98303)

до Відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби Автономної Республіки Крим (вул. Київська, 81, Сімферополь, 95000)

Державної виконавчої служби Автономної Республіки Крим (вул. Чернишевського, м. Сімферополь, 95034)

третя особа:  Управління Пенсійного фонду України у місті Керч  Автономної Республіки Крим  (шосе Героїв Сталінграду, 60/1, Керч, 98312)

про скасування постанови

ВСТАНОВИВ:

Постановою господарського суду Автономної Республіки Крим від 19 грудня 2006 року у справі №2-10/18981-2006А провадження у відношенні відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби Автономної Республіки Крим припинено, у позові Кримському республіканському підприємству "Виробниче підприємство водопровідно-каналізаційного господарства м. Керчі" до Державної виконавчої служби про скасування постанови про відкриття виконавчого провадження, відмовлено.

Постанова суду мотивована тим, що постанова відповідача від 20 жовтня 2006 року про відкриття виконавчого провадження по примусовому виконанню вимоги Управління Пенсійного фонду України в м. Керчі №Ю130/4/с є законною та обґрунтованою, у зв'язку з тим, що відповідно до пунктів 3, 4 статті 106 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" вимога про сплату недоїмки є виконавчим документом і може бути пред'явлена, у випадках передбачених законом, до державної виконавчої служби, яка повинна  бути прийнята та виконана.

Не погодившись з даною постановою, позивач звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить постанову скасувати, у зв’язку з тим, що вона була прийнята при неповному з'ясуванні обставин, що мають значення для справи; при порушенні та неправильному застосуванні норм матеріального права.

Від Державної виконавчої служби Автономної Республіки Крим та Управління Пенсійного фонду України в м. Керчі надійшли заперечення на апеляційну скаргу, в яких вони просять апеляційну скаргу залишити без задоволення, постанову господарського суду залишити без змін.

Під час розгляду справи Севастопольський апеляційний господарський суд встановив таке.

Кримське республіканське підприємство "Виробниче підприємство водопровідно-каналізаційного господарства м. Керчі" звернулось до господарського суду Автономної Республіки Крим з позовом про скасування постанови відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби Автономної Республіки Крим про відкриття виконавчого провадження.

Позов мотивований тим, що відділ примусового виконання рішень Державної виконавчої служби Автономної Республіки Крим неправомірно прийняв постанову про відкриття виконавчого провадження у зв’язку з тим, що вимога Управління Пенсійного фонду України в м. Керчі, на підставі якої відкрито виконавче провадження, не входить у перелік виконавчих документів вказаних у статті 3 Закону України „Про виконавче провадження” на підставі яких відкривається виконавче провадження, та не підлягає примусовому виконанню органами державної виконавчої служби.

Господарський суд Автономної Республіки Крим залучив до участі у справі у якості другого відповідача–Державну виконавчу службу Автономної Республіки Крим на підставі того, що позов пред’явлений до відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби Автономної Республіки Крим, який є структурним підрозділом Державної виконавчої служби Автономної Республіки Крим.

Як вбачається із матеріалів справи, 18 вересня 2006 року Управління Пенсійного фонду України в м. Керчі звернулось у  відділ примусового виконання рішень Державної виконавчої служби Автономної Республіки Крим з заявою про прийняття до виконання вимоги від 24 липня 2006 року №Ю-130/4/с про стягнення з Кримського республіканського підприємства "Виробниче підприємство водопровідно-каналізаційного господарства м. Керчі" недоїмки по сплаті страхових внесків на загальнообов’язкове державне пенсійне страхування в сумі 115560, 90 грн.

Згідно зі статтею 24 Закону України "Про виконавче провадження" державний виконавець зобов'язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред'явлення виконавчого документа до виконання і цей документ відповідає вимогам, передбаченим цим законом, та пред'явлений до органу державної виконавчої служби за належним місцем виконання рішення.

Постанова про відкриття виконавчого провадження по примусовому виконанню вищевказаної вимоги про сплату боргу була винесена 20 жовтня 2006 року, та в ній вказано строк для добровільного виконання рішення до 28 жовтня 2006 року.

4 грудня 2006 року виконавче провадження було завершено та винесена постанова про повернення виконавчого документа стягувачу, у зв'язку з відсутністю у боржника грошових коштів.

Примусове виконання рішень державною виконавчою службою здійснюється на підставі виконавчих документів, визначених статтею 3 Закону України "Про виконавче провадження", втім перелік виконавчих документів наведений у даній статті не є вичерпним.

Пункт 9 статті 3 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що державною виконавчою службою підлягають виконанню "рішення інших органів державної влади у випадках, якщо за законом їх виконання покладено на державну виконавчу службу".

За своїм змістом даний пункт 9 статті 3 Закону України "Про виконавче провадження"  є відсильною нормою.

Пункт 3 статті 18 Закону України "Про виконавче провадження" посилається на наявність інших випадків для відкриття виконавчого провадження, які встановлені законом.

Відповідно до частин 3, 4 статті 106 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" вимога про сплату боргу є виконавчим документом та виконується державною виконавчою службою в порядку, встановленому законом.

Оскільки Пенсійний фонд України відноситься до органів державної влади і відповідно з законом виконання вимог його територіальних управлінь про стягнення недоїмки  по сплаті страхових внесків покладено у тому числі і на державну виконавчу службу, слід визнати, що ці вимоги підпадають під дію пункту 9 частини 2 статті 3 Закону України "Про виконавче провадження",  а виконавче провадження має порушуватися на підставі пункту 3 статті 18 зазначеного закону.

Таку правову позицію викладено у Постанові Верховного Суду України від 14 червня 2006 року у справі по скарзі Відкритого акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Київоблгаз" про перегляд за винятковими обставинами судових рішень у справі за скаргою Відкритого акціонерного товариства "Київоблгаз" на рішення державного виконавця відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві.

При таких обставинах, судова колегія дійшла висновку, що постанова відповідача від 20 жовтня 2006 року про відкриття виконавчого провадження по примусовому виконанню вимоги Управління Пенсійного фонду України в м. Керчі №Ю-130/4/с є законною та обґрунтованою, та відповідає Закону України "Про виконавче провадження".

З урахуванням вищевикладеного, господарський суд правомірно відмовив у позові, підстав для скасування постанови господарського суду немає, оскільки вона відповідає чинному законодавству.

Керуючись  пунктом 3 статті 24, статтями  195, 198 (частина 1 пункт 1), 200, 205 (частина 1 пункт 1), 206 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Кримського республіканського підприємства "Виробниче підприємство водопровідно-каналізаційного господарства м. Керчі" залишити без задоволення.

Постанову господарського суду Автономної Республіки Крим від 19 грудня 2006 року у справі №2-10/18981-2006А залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до адміністративного суду касаційної інстанції.

Касаційна скарга на судові рішення подається протягом одного місяця після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції.

Головуючий суддя

Судді