СЕВАСТОПОЛЬСЬКИЙ  АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ   СУД
Ухвала

Іменем України

05 березня 2007 року

Справа № 2-25/16032-2006А

Севастопольський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді                                                  Фенько Т.П.,

суддів                                                                      Волкова К.В.,

Черткової І.В.,

секретар судового засідання                                        Василевська С.В.

за участю представників сторін:

позивача: Коломаченко Г.П.,дов.№10/17 від 16.02.2007

Боркунов А.Ю.,дов.№10/7 від 11.01.2007

відповідача: Денисова Т.Л.,дов.№16/10-0 від 16.07.2006

за участю прокурора - не з'явився

розглянувши апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у місті Феодосії в Автономній Республіці Крим на постанову господарського суду Автономної Республіки Крим (суддя  Маргарітов М.В.) від 20 листопада 2006 року по справі № 2-25/16032-2006А

за позовом           Державного підприємства "Феодосійський морський торговельний порт" (вул. Горького, 14, місто Феодосія,98100)

до           Державної податкової інспекції у місті Феодосії в Автономній Республіці Крим (вул. Кримська, 82-в, місто Феодосія,98100)

за участю  Прокурора Автономної Республіки Крим  (вул. Севастопольська, 21, місто Сімферополь,95000) Прокурора міста Севастополя (вул. Павліченко,1, місто Севастополь)

про визнання нечинними податкових повідомлень-рішень

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся з позовом до господарського суду Автономної Республіки Крим про визнання нечинними податкових повідомлень-рішень № 000261(7643/23-4/2/0) від 07.07.2006 про донарахування суми податкового зобов'язання з ПДВ у розмірі 842702грн. і застосування штрафних санкцій у сумі 384036,60грн., всього 1226738,60грн. та № 000031(7643/23-4/1/0) від 07.07.2006 про зменшення суми бюджетного відшкодування ПДВ в розмірі 245167грн. за березень 2006 та № 000268(7643/23-4/2/1) від 07.09.2006 і № 000036(7643/23-4/1/1) від 07.09.2006.

Постановою господарського суду Автономної Республіки Крим (суддя  Маргарітов М.В.) від 20.11.2006 року у справі №2-25/16032-2006А позов Державного підприємства "Феодосійський морський торговельний порт" до Державної податкової інспекції у місті Феодосії в  Автономній Республіці Крим, за участю прокурора АР Крим про визнання нечинними податкових повідомлень - рішень задоволено.

Суд визнав нечинними податкові повідомлення-рішення № 000261(764323-420) від 07.07.2006, № 000031(764323-410) від 07.07.2006  та № 000268(764323-421) від 07.09.2006 і № 000036(764323-411) від 07.09.2006.

Судом стягнуто з Державного бюджету України на користь Державного підприємства «Феодосійський  морський торговельний порт» 3,40грн. судового збору.

Не погодившись з постановою суду, Державна податкова інспекція у місті Феодосії в  Автономній Республіці Крим  звернулась з апеляційною скаргою, в якій просить постанову господарського суду першої інстанції скасувати.

Апеляційна скарга мотивована тим, що портом порушенний строк подання реєстраційної заяви для його перереєстрації та заміни Свідоцтва платника податку на додану вартість, встановленого п. 21 Положення про реєстрацію платників податку на додану вартість, затвердженого наказом ДПА України від 01.03.2000 № 79. Більш того, в акті перевірки зазначається, що в період з 20 грудня 2005 року, тобто по закінченню 10-денного строку з дати державної реєстрації змін до Статуту порту, Свідоцтво № 00417962 видане Феодосійському морському торговельному порту 30 вересня 1997 року, є недійсним. На підставі цього, відповідач дійшов висновку, що з 19 грудня 2005 року до дати видачі нового Свідоцтва № 00443063 від 14.02.2006 позивач здійснював свою діяльність без свідоцтва про реєстрацію платника податку на додану вартість., отже, у порушення п.п.7.2.4. п.7.2. ст.7 Закону "Про податок на додану вартість" безпідставно відносив до складу податкового кредиту суми податку, підтверджені податковими накладними, які були оформлені протягом зазначеного періоду.

Заявник вважає, що податкові накладні повинні бути датований періодом отримання продавцем грошових коштів. Тому на адресу господарського суду АР Крим 17.10.2006 було направлено клопотання про направлення матеріалів справи в прокуратуру АР Крим для дачі ним правової оцінки відповідно до статті 97 КПК України. Проте, судом першої інстанції дане клопотання не було розглянуто.

Ухвалою від 19.02.2007 справа була відкладена на 05.03.2007.

В судове засідання  після відкладення слухання справи прокурор не з'явився, про місце та час судового засідання був повідомлений належним чином. Судова колегія вважає можливим розглянути апеляційну скаргу у відсутність прокурора, що не з'явився.

Розглянувши справу у порядку, передбаченому статтею 195 Кодексу адміністративного судочинства України, судова колегія встановила наступне.

Державне підприємство «Феодосійський морський торговельний порт»перереєстровано як суб'єкт підприємницької діяльності - юридична особа рішенням виконкому Феодосійської міської ради від 09.12.2005 та є правонаступником Феодосійського морського торгівельного порту, зареєстрованого виконкому Феодосійської міської ради 19.05.1993 № 2972 та взято на податковий облік у ДПІ в місті Феодосії, яка стала правонаступником Феодосійської МДПІ  на підставі наказу ДПА в АРК № 150 від 24.03.2006.

Державна податкова інспекція у місті Феодосії здійснила перевірку з питань достовірності нарахування суми бюджетного відшкодування ПДВ за березень 2006, про що було складено акт № 15823-401125577 від 23.06.2006, який з'явився підставою для прийняття податкових повідомленнь-рішеннь №000261764323-420 від 07.07.2006 про донарахування суми податкового зобов'язання по ПДВ у розмірі 1226738,60грн. та № 000031764323-410 від 07.07.2006  про  зменшення суми бюджетного відшкодування ПДВ в розмірі 245167грн. за березень 2006.

Позивач звернувся відповідно до підпункту 5.2.2 пункту 5.2 статті 5 Закону України „Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами” до відповідача зі скаргою про перегляд спірних податкових повідомлень-рішень. 06.09.2006 року у задоволенні цієї скарги було відмовлено, а рішення залишено без змін. За наслідками розгляду скарги відповідач 07.09.2006 прийняв податкові повідомлення-рішення № 000268764323-421 від 07.09.2006 і № 000036764323-411 від 07.09.2006.

Ухвалою Севастопольського апеляційного господарського суду від 19.02.2007 були витребувані  від позивача документи підтверджуючи договірні відносини з ДО “Укрморпорт”і його контрагентами. Пояснення у разі наявності розбіжностей в податкових накладних, які надані ДПІ та що знаходяться в справі. Від відповідача були витребувані копії податкових накладних вилучені у позивача при проведенні перевірки.

Судова колегія  вивчивши надані додаткові документи, вважає за необхідне залучити їх до матеріалів справи.

Суть спору полягає в тому, що відповідач не визнав за портом права на включення до податкового кредиту сплачених ним сум податку на додану вартість (надалі - «ПДВ», «податок») за податковими накладними, які були оформлені в період переоформлення портом Свідоцтва про реєстрацію платника ПДВ (надалі - «Свідоцтва»). В ході судового розгляду справи було з'ясовано, що перереєстрація та заміна Свідоцтва здійснювались портом у зв'язку зі зміною його найменування, зокрема, включенням до найменування порту відомостей про його організаційну-правову форму (Державне підприємство). При цьому не було змінено ані ідентифікаційний код ЄДРПОУ порту, ані його індивідуальний податковий номер.

Проте, на думку заявника скарги, всі 143 податкові накладні на загальну суму 2816851,54 грн., які були оформлені контрагентами порту у цей період, не відповідають вимогам, встановленим п.п.7.2.1. п.7.2. ст.7 Закону України «Про ПДВ», а тому суми ПДВ за цими накладними нібито безпідставно включені портом до складу податкового кредиту. При цьому до переліку спірних податкових накладних увійшли як податкові накладні, оформлені з урахуванням змін, внесених до найменування порту (ДП «Феодосійський морський торговельний порт»), так й податкові накладні, при оформлені яких не були враховані зазначені зміни.

Підставою для цього висновку з'явилось прострочення портом строку подання реєстраційної заяви для перереєстрації та заміни Свідоцтва, встановленого п. 21 Положення про реєстрацію платників податку на додану вартість, затвердженого наказом ДПАУ від 01.03.2000 № 79. Враховуючи зазначене, відповідач стверджує, що в період з 20 грудня 2005 року, тобто по закінченню встановленого 10-денного строку з дати державної реєстрації змін до Статуту порту, до дати видачі нового Свідоцтва № 00443063 - 14 лютого 2006 року позивач здійснював свою діяльність без свідоцтва про реєстрацію платника податку на додану вартість, отже, у порушення п.п.7.2.1., 7.2.4., 7.2.6. п.7.2. ст.7 Закону "Про ПДВ" безпідставно відносив до складу податкового кредиту суми податку, підтверджені податковими накладними, які були оформлені протягом зазначеного періоду.

Однак, судом першої інстанції було з'ясовано, що прострочення терміну повідомлення податкових органів про внесення змін, зокрема, до найменування платника податку, не є підставою для визнання виданого йому Свідоцтва про реєстрацію платника податку на додану вартість недійсним. Зокрема, проаналізувавши вимоги діючого законодавства господарський суд дійшов вірного висновку, що датою анулювання старого Свідоцтва №00417962 від 30.09.1997 є дата видачі нового Свідоцтва № 00443063 від 14.02.2006, тобто 14 лютого 2006 року. Оскільки порт не був виключений з Реєстру платників ПДВ, його реєстрація не була ані скасована, ані анульована, видане порту Свідоцтво № 00417962 від 30.09.1997 не визнавалось недійсним, не було відізвано або анульовано, суд визнав висновок відповідача про здійснення позивачем діяльності в період з 20 грудня 2005 року по 13 лютого 2006 року без Свідоцтва про реєстрацію платника податку на додану вартість таким, що не відповідає вимогам діючого законодавства та фактичним обставинам справи.

Не підтверджується матеріалами справи й висновок відповідача про невідповідність податкових накладних, суми ПДВ за якими були включені портом до складу податкового кредиту, вимогам, встановленим п.п.7.2.1. п.7.2. ст.7 Закону «Про ПДВ». Зокрема, портом були пред'явлені для огляду суду оригінали та долучені до матеріалів справи належним

чином завірені копії 11 податкових накладних на загальну суму ПДВ 2752321,29 грн., у тому числі податкові накладні №№ 2, 4 від 26.01.2006 ДО «Укрморпорт»; №№ 6, 7 від 31.01.2006 ЗАТ "Южмормонтаж"; № 716/51 від 30.01.2006 ВАТ "Крименерго" Феодосійський РЕС; №№ 40/8, 41/8,    43/8,    44/8 від 10.02.2006 ТОВ "Атан-Крим"; № 1 від 11.01.2006 ЗАТ "Запоріжелектроремонт"; № 34 від 01.02.06. ЗАТ "Морстрой".

Огляд зазначених податкових накладних спростував вищевказаний висновок відповідача та підтвердив їх відповідність вимогам діючого законодавства, зокрема, п.п. "в" п.7.2.1. п.7.2. ст.7 Закону "Про ПДВ", наявність усіх реквізитів, встановлених цією нормою Закону, у тому числі  й найменування порту з урахуванням внесених змін –Державне підприємство "Феодосійський морський торговельний порт" або ДП "Феодосійський порт". Отже, висновок відповідача про неправомірність віднесення портом до складу податкового кредиту сум ПДВ за вищевказаними податковими накладними є безпідставним, оскільки документально спростовується матеріалами справи.

Що стосується решти податкових накладних на загальну суму 64530,25 грн., за якими правомірність включення ПДВ до складу податкового кредиту також не визнається відповідачем, судом було встановлено, що вони були оформлені до дати видачі нового Свідоцтва про реєстрацію платника ПДВ № 00443063 від 14.02.2006, тобто в період дії та відповідно до Свідоцтва № 00417962 від 30.09.1997, яке, як вже зазначалось вище, не було ані анульоване, ані визнано недійсним. Отже, суд дійшов правомірного висновку, що зазначені податкові накладні, виписані з урахуванням реквізитів діючого Свідоцтва, зокрема, щодо найменування порту, відповідають вимогам пп. 7.2.1. п.7.2. ст. 7 Закону "Про ПДВ", що згідно з п.7.4. ст.7 Закону "Про ПДВ" надало порту право включити суми ПДВ за цими накладними до складу податкового кредиту.

Таким чином, всі податкові накладні, у тому числі й оформлені з урахуванням реквізитів попереднього Свідоцтва, містять повну або скорочену назву порту, зазначену у статутних документах, а висновок заявника апеляційної скарги щодо їх оформлення з порушенням вимог, встановлених п.п.7.2.1. п.7.2. ст.7 Закону "Про ПДВ", не відповідає фактичним обставинам та діючому законодавству.

Щодо «додаткових фактів», які нібито виявлені відповідачем за результатами зустрічних перевірок та свідчать про відсутність у порта права на податковий кредит по операціям, пов'язаним із придбанням портального крану та отриманням послуг по його монтажу, судова колегія відзначає наступне:

Всі висновки відповідача з цього питання, про які йдеться в апеляційній скарзі, є необгрунтованими. Так, висновок відповідача про невідповідність податкових накладних, відображених в обліку ДО «Укрморпорт», які за ствердженням заявника скарги містять найменування порту з урахуванням внесених змін, та податкових накладних, що були надані порту, які нібито не враховують зазначених змін, спростовується матеріалами справи. Зокрема, портом були пред'явлені для огляду суду оригінали та долучені до матеріалів справи належним чином завірені копії податкових накладних № 2 від 26.01.2006, № 4 від 26.01.2006, оформлені ДО «Укрморпорт»з урахуванням змін, внесених до найменування порту. Це спростовує ствердження відповідача про неідентичність оригіналів податкових накладних, наданих порту, копіям податкових накладних, що залишились у ДО «Укрморпорт». Отже, висновок відповідача про порушення портом п.п.7.2.3. п.7.2. ст.7. Закону України «Про ПДВ»не відповідає фактичним обставинам справи.

Не відповідає дійсності й ствердження відповідача про відсутність на податковій накладній № 4 від 26.01.2006 печатки ДО «Укрморпорт». Це підтверджується матеріалами справи, зокрема, копією цієї накладної, а також оригіналом податкової накладної, яку порт пред'являв для огляду місцевому господарському суду та готов пред'явити апеляційному суду.

Крім того, в ході судового розгляду справи був з'ясований та документально підтверджений факт здійснення господарської операцій порту з ДО "Укрморпорт" із придбання портального крану, у тому числі перерахування коштів в оплату портального крану, отримання портального крана, здійснення робіт (послуг) з монтажу портального крану та ввід його в експлуатацію.

За клопотанням порту до матеріалів справи були залученні податкові декларації з ПДВ основних контрагентів порту, у тому числі ДО «Укрморпорт», що підтверджують відповідність фактично нарахованих постачальниками (продавцями) сум податку на додану вартість у вигляді податкових зобов'язань сумам податку на додану вартість, які були віднесені портом  до складу податкового кредиту.

Щодо п.п.7.3.1. п.7.3. ст.7 Закону України «Про ПДВ», на порушення якого також посилається відповідач, судова колегія зауважує, що зазначена норма встановлена для продавців товарів (робіт, послуг) та не має відношення до предмету спору.

Не відповідає фактичним обставинам справи й ствердження заявника скарги про безпідставне відхилення (навіть ігнорування) судом  його клопотання про направлення матеріалів справи до прокуратури для    перевірки    в    порядку    статті 97    Кримінально-процесуального кодексу України. Так, в ході судового розгляду справи був з'ясований факт здійснення дослідницької  перевірки відповідачем, за результатом якої 23 липня 2006 року була прийнята постанова про відмову у порушенні кримінальної справи у зв'язку з відсутністю складу злочину, що підтверджується залученим до матеріалів справи листом в.о. начальника Феодосійського відділу податкової міліції від 31.07.2006 вих. № 7/3/10/2650. Крім того, справа розглядалась за участю Прокуратури АРК.

Також не відповідає вимогам діючого законодавства, й ствердження відповідача про порушення судом норм процесуального права, а саме, ст.ст.7, 9, 49, 51, 158, 160 КАС України. Зокрема, постановляючи оскаржуване рішення, судом не було порушено принципи адміністративного судочинства, у тому числі принцип верховенства права (п.п.1 п.1 ст.7 КАС України), законності (ст.9 КАС України), змагальності сторін, диспозитивності та офіційного з'ясування всіх обставин справи (п.п.4 п.1 ст.7 КАС України). Відносно процесуальних прав, наданих сторонам, іншим учасникам справи відповідно до ст.ст.49, 51 КАС України, судова колегія зауважує, що надання однієї стороні права заявляти клопотання не позбавляє іншу сторону права заперечувати проти цього клопотання. Приймаючи постанову з цього приводу, суд оцінив докази, надані обома сторонами, та прийняв законне та обґрунтоване  рішення. Щодо порядку прийняття постанови, його форми, встановлених ст.160 КАС України, суд відзначає, що п.4 цієї статті встановлений перелік питань, при вирішенні яких ухвала суду оформлюється окремим документом. До речі, цей перелік не містить порушеного у клопотанні питання про направлення матеріалів справи до прокуратури для дачі їм правової оцінки. При розгляді інших питань закон не встановлює вимог щодо оформлення ухвали окремим документом, зокрема, п.6 ст.160 КАС України передбачає занесення ухвал секретарем судового засідання до журналу судового засідання.

За наведених обставин постанова господарського суду Автономної Республіки Крим від 20 листопада 2006 року у справі № 2-25/16032-2006А прийнята при повному з’ясуванні обставин справи, з дотриманням норм матеріального та процесуального права, підстав для її скасування не вбачається.

Керуючись статтями  24, 195, 198, 205, 206 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у місті Феодосії в  Автономній Республіці Крим залишити без задоволення.

Постанову господарського суду Автономної Республіки Крим від 20 листопада 2006 року у справі № 2-25/16032-2006А залишити без змін.

Ухвалу може бути оскаржено до Вищого Адміністративного суду України  протягом одного місяця з дня складення ухвали в повному обсязі.

Головуючий суддя                                        Т.П. Фенько

Судді                                                                      К.В. Волков

І.В. Черткова