ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Кіровоградської області
ПОСТАНОВА

"15" лютого 2007 р.
Справа №  2/311

Господарський суд Кіровоградської області у складі судді Деревінська Л.В. розглянув у відкритому судовому засіданні  справу № 2/311

за позовом: Долинської міжрайонної державної податкової інспекції, м.Долинська Кіровоградської області

до відповідача:    Приватного підприємства "Омега-центр", м. Кіровоград

та Приватного підприємства "Тобол-сервіс", м. Долинська Кіровоградської області

про визнання недійсним договору на надання послуг від 15.04.2004р. № 6/04 укладений між відповідачами; зобов'язання відповідача -1 повернути відповідачу -2 кошти одержані в якості оплати за надані послуги по договору в сумі 34410,93 грн. та стягнення з відповідача - 2 на користь держави кошти в сумі 34410,93 грн.

Секретар судового засідання Галушко М.О.

ПРЕДСТАВНИКИ:

від позивача - участі не брав, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином;

від відповідача - 1 - участі не брав, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином;

від відповідача - 2 - Турчанов О.В., довіреність № 37  від 31.01.07;

Час прийняття постанови –14:45.

Долинською міжрайонною державною податковою інспекцією подано позов про визнання недійсним договору на надання послуг від 15.04.2004р. № 6/04 укладений між відповідачами; зобов'язання відповідача -1 повернути відповідачу -2 кошти одержані в якості оплати за надані послуги по договору в сумі 34410,93 грн. та стягнення з відповідача - 2 на користь держави кошти в сумі 34410,93 грн.

Відповідач - 1 позов не заперечив, витребувані документи не подав.

Відповідач - 2 у відзиві на позов від 01.02.2007р. заперечив позовні вимоги мотивуючи тим, що позивачем не надано доказів вчинення господарського зобов'язання з метою, яка завідомо суперечить інтересам держави і суспільства. На час укладення спірного договору, в період його виконання сторонами та на час звернення з позовом до суду ПП "Омега-центр" з ЄДРПОУ не виключено має повний обсяг цивільної правоздатності і вправі набувати права та обов'язки від свого імені. Крім того, відповідач -2 не отримував грошових коштів від відповідача - 1, відтак вимога позивача про стягнення з відповідача -2 грошових коштів на користь держави суперечить ч.1 ст. 208 ГК України і не підлягає задоволенню.

Розглянувши наявні матеріали справи, заслухавши пояснення представника відповідача – 2, господарський суд, –

В С Т А Н О В И В :

Між відповідачами 15.04.2004р. підписано договір N 6/04 на надання послуг. Згідно умов п. 1. вказаного договору  виконавець / відповідач – 1 по справі/ зобов’язаний  виконати замовлені послуги, а замовник / відповідач =- 2 по справі/ прийняти і оплатити послуги згідно акта виконаних робіт. Даний договір укладено на строк до 31.12.2004р.

Виконання оспорюваного договору, за твердженням позивача,  підтверджено податковими накладними, виписаними відповідачем – 1 від 30.06.2004р. на суму 1620 грн. за оренду вантажного крану; на суму 5292 грн. 71 коп. за навантаження-розвантаження вантажу; на суму 1655 грн. 75 коп. за перевезення металолому; від 30.09.2004р. на суму 2340 грн. за допорізку металолому; від 29.10.2004р. на суму 1620 грн. за оренду вантажного крана; на суму 5464 грн. за навантаження-розвантаження вантажу; від 24.12.2004р. на суму 1759 грн. 67 коп. за навантаження розвантаження вантажу; від 31.12.2004р. на суму 4658 грн. 81 коп. за послуги навантаження та оренду крана від 28.02.2005р. на суму 10000 грн. за порізку металолому.

В зазначених накладних посилання на  спірний договір відсутні. Доказом оплати вказаних податкових накладних на суму 34410 грн. 93 коп. є акт  документальної перевірки позивачем ПП “Тобол-сервіс”  від 20.02.2006р.

Позивач вважає договір від 15.04.2004р. недійсним як такий, що  укладений з метою  завідомо суперечною інтересам держави і суспільства, оскільки  рішенням  Кіровського районного суду м. Кіровограда від 13.06.06р. по цивільній справі за позовом прокурора Кіровського району м. Кіровограда в інтересах держави від імені якої виступає ДПІ у м. Кіровограді до приватного підприємства „Омега-Центр”, громадянина Полякова О.М., третя особа –виконавчий комітет Кіровоградської міської ради про визнання установчих документів та свідоцтва платника податку на додану вартість приватного підприємства „Омега-Центр” недійсними, позовні вимоги задоволені повністю. Визнані недійсними установчі документи приватного підприємства „Омега-Центр” та свідоцтво платника податку на додану вартість приватного підприємства „Омега-Центр” з моменту перереєстрації на Полякова Олександра Миколайовича, тобто з 25.12.2003 року.

Отже, за твердженням позивача, надання послуг за спірними договором від 15.04.2004р. вчинено  відповідачем – 1 ПП “ Омега-Центр” з метою ухилення від сплати податків, обов’язок сплати яких передбачено ст. 67 Конституції України, а значить вказаний договір вважається таким, що порушує публічний порядок, якщо він був спрямований на порушення конституційних прав і свобод людини, знищення, пошкодження майна держави…

Наявність наміру відповідача- 1 на вчинення господарського зобов’язання  з метою, завідомо  суперечною інтересам держави і  суспільства, а саме несплати податків,   є відповідно до ст. 207 ГК України  підставою для  визнання такого господарського зобов’язання недійсним та стягнення відповідно до ст. 208 ГК України  з відповідача – 1 на користь відповідача – 2 одержаних за договором 34410 грн, 93 коп., а з відповідача – 2 в доход держави  вартість послуг  на суму 34410 грн. 93 коп.

Дослідивши матеріали справи та доводи сторін, суд приходить до висновку, що       позов задоволенню не підлягає, виходячи із наступного.

Відповідно до ст. ст. 71, 72 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до частин 2, 3, 4 чт. 180 ГК України господарський договір вважається укладеним, якщо між сторонами у передбачених  законом порядку та формі досягнуто згоди щодо  усіх його істотних умов. При укладені господарського договору сторони  зобов’язані у будь-якому разі погодити предмет, ціну та строк дії договору. Умови про предмет у господарському договорі повинні визначати  найменування / номенклатуру, асортимент/ та кількість продукції / робіт, послуг/, а також вимоги до їх якості.

В спірному договорі про надання послуг відсутній предмет та ціна договору. В матеріалах справи акти виконаних робіт, передбачених п. 1 спірного договору, відсутні. Також відсутнє в  податкових накладних, наданих позивачем, як доказ виконання умов спірного договору, посилання на договір про надання послуг від 15.04.2004р., як умову надання таких послуг. Тим більше, що надані позивачем податкові накладні свідчать про  наявність між сторонами і орендних відносин, що взагалі не є  наданням послуг.

Згідно ч. 8 ст. 181 ГК України, у разі якщо сторони не досягли згоди з усіх істотних умов господарського договору, такий договір вважається  неукладеним / таким, що не відбувся /.

За викладених обставин, враховуючи вимоги названого діючого законодавства, спірний договір між відповідачами від 15.04.2004р. є неукладеним.

Зважаючи на те, що недійсною може бути визнана лише укладена угода, тобто така, щодо якої сторонами досягнуто згоди з усіх істотних умов, а також неукладенність спірного договору від  15.04.2004р., в задоволенні позову необхідно відмовити.

Ненадання позивачем укладеного договору від 15.04.2004р. чи документів на підствердження його виконання унеможливлює задоволенню позовних вимог,  оскільки такі вимоги належними та допустимими доказами не підтверджені.

Враховуючи викладене та матеріали справи, підстави для задоволення позову, за обставин, викладених в позовній заяві,  відсутні.

Керуючись ч. 2,3, 4 ст. 180, ч. 8 ст. 181, ст.ст. 207, 208 Господарського кодексу України,  ст.ст. 94, 160 - 163, 167, 186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, п. 6 "Прикінцевих та перехідних положень" Кодексу адміністративного судочинства України, господарський суд,-

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні позову відмовити.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження або апеляційної скарги в порядку, встановленому ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України. Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку та в строки, встановлені ст. 186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя

Л. В. Деревінська