ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Чернігівської області
м.Чернігів                                                                                                                      тел.7-99-18
Просп.Миру,20                                                                                                             тел.178-853
Р І  Ш  Е  Н  Н  Я

15 травня  2007р.                                                                                  Справа № 8/68

За позовом: Відділу державної служби охорони при УМВС України в Чернігівській області, вул..І.Франка, 4А, м.Чернігів

До відповідача: Акціонерного комерційного промислово-інвестиційного банку (закрите акціонерне товариство), провул.Шевченка,12, м.Київ, 01001 (Філія “Чернігівське Центральне відділення Промінвестбанку”,  пр.Перемоги,133, м.Чернігів)

Про  розірвання договору

Суддя   Т.Г.Оленич

ПРЕДСТАВНИКИ   СТОРІН:

від позивача: Ніколаєнко С.В. –пров.спеціаліст, довір.пост. №16/91 від 10.01.07р.

від відповідача: Зінченко С.В. –начальник юр.відділу, довір.пост. від 12.02.07р.

У судовому засіданні за згодою сторін оголошені вступна та резолютивна частини рішення.

СУТЬ СПОРУ:

Позивачем заявлено позов про  розірвання договору  №112/2165-05 від 01.09.05р. про охорону установи банку Державною службою охорони при МВС України, укладеного між відділом Державної служби охорони при УМВС України в Чернігівській області та Промінвестбанком в особі керуючого філією “Чернігівське центральне відділення Промінвестбанку”. Мотивуючи свої вимоги позивач зазначає, що у зв’язку з прийняттям Закону України “Про Державний бюджет України на 2007 рік” зумовлено підвищення цін на послуги з охорони, тобто виникли обставини, яких сторони не могли передбачити при укладенні договору, а відповідач відмовляється привести умови договору в частині вартості послуг з охорони у відповідність до реального розміру витрат, в зв’язку з чим є підстави для дострокового розірвання договору на вимогу однієї із сторін.

Відповідач проти позову заперечує, стверджуючи, що позивачем не надані докази наявності одночасно всіх умов, передбачених ч.2 ст.652 Цивільного кодексу України. Крім того відповідач зазначає, що існує протокольне рішення спільного засідання Правління Промінвестбанку  та керівництва ДСО при МВС України, яким мають керуватися сторони при визначенні вартості послуг з охорони.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення та доводи представників сторін, з’ясувавши обставини справи, оцінивши надані сторонами докази, суд ВСТАНОВИВ:

1 вересня 2005 р. між  сторонами у справі укладений договір № 112/2165-05 про охорону установи банку Державною службою  охорони при МВС України, відповідно до умов якого позивач зобов’язувався здійснювати охорону відокремлених приміщень, що зазначенні у Дислокації, яка є невід’ємною частиною  даного договору,  і які знаходяться у м.Чернігові, пр.Перемоги,133, а також охорону матеріальних цінностей, що знаходяться у цих приміщеннях. Відповідач зобов’язувався своєчасно здійснювати оплату послуг з охорони на у мовах і в порядку, встановлених  договором.

Аналіз змісту даного договору показує, що своєю правовою природою він є договором про надання послуг, правовідносини за яким регулюються главою63 Цивільного кодексу України.

Відповідно до ст.901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона зобов’язується за завданням другої сторони надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов’язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.  В силу ст.905 ЦК України строк договору про надання послуг встановлюється за домовленістю сторін, якщо інше не встановлено законом або іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно до п.12.1 договору сторони встановили, що   даний договір укладається на 1 рік і набуває чинності з дня його підписання сторонами. Згідно з п.12.2 договору у разі якщо жодна із сторін за один місяць до закінчення строку дії договору не заявить про його припинення або перегляду у письмовій формі, договір вважається продовженим на тих же умовах на кожен наступний рік. Враховуючи, що сторонами не надано суду доказів повідомлення  другій стороні про намір припинити дію договору, суд приходить до висновку, що строк дії договору продовжений до 01.09.07р.

Порядок розірвання договору про надання послуг передбачений ст.907 Цивільного кодексу України, згідно з якою договір   може бути розірваний, у тому числі шляхом односторонньої відмови від договору, в порядку та на підставах, встановлених цим Кодексом, іншим законом або за домовленістю сторін. Порядок та наслідки розірвання договору про надання послуг визначаються домовленістю сторін або законом.

У розділі 11 договору від 01.09.05р. визначено, що одностороння відмова від договору не допускається, а дострокове розірвання договору допускається за згодою сторін або при істотній зміні обстановки. При цьому сторони лише визначили, що у випадку розірвання договору сторонами в обов’язковому порядку складається Акт зняття установи банку з-під охорони (п.11.3.).

В силу ст.652 Цивільного кодексу України, у разі істотної зміни обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору, договір може бути змінений або розірваний за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті зобов’язання. Зміна обставин є істотною, якщо вони змінилися настільки, що, якби сторони могли це передбачити, вони не уклали б договір або уклали б його на інших умовах. При цьому Кодексом визначається, що у уразі недосягнення сторонами згоди щодо приведення договору у відповідність з обставинами, які істотно змінились, або щодо його розірвання, договір може бути розірваний за рішенням суду на вимогу заінтересованої сторони за наявності одночасно таких умов: в момент укладення договору сторони виходили  з  того,  що така зміна обставин не настане;  зміна  обставин  зумовлена  причинами,  які заінтересована сторона  не  могла  усунути   після   їх   виникнення   при   всій турботливості та обачності, які від неї вимагалися;  виконання  договору  порушило  б  співвідношення  майнових інтересів сторін і позбавило б заінтересовану сторону того,  на що вона розраховувала при укладенні договору;  із суті договору або звичаїв ділового обороту не випливає, що ризик зміни обставин несе заінтересована сторона.

Як  стверджує позивач в обґрунтування своїх вимог, після прийняття Закону України  “Про Державний бюджет України на 2007 рік”, якім передбачені положення щодо оподаткування доходів працівників міліції, за рахунок коштів, за які утримуються відповідні  категорії працівників, збільшилися реальні витрати на утримання особового складу, внаслідок чого збільшилася вартість послуг по охороні об’єктів міліцією ДСО. В зв’язку з цим, як вбачається із матеріалів справи, позивач листом №10/164 від 15.12.06р. звернувся до керуючого філією “Чернігівське Центральне відділення Промінвестбанку”,  з проханням підписати в новій редакції розрахунки вартості послуг  до договорів. Листом №13-26/75  від 25.12.06р. керуючий філією повідомив позивача, що питання  збільшення плати за послуги охорони вирішується на рівні заступника Голови Правління банку. Доказів узгодження та  підписання  розрахунків, які складені позивачем з урахуванням збільшеної вартості послуг, сторонами суду не надані. Листом №10/64 від 17.01.07р. позивач повідомив  керуючого філією “ЧЦВ Промінвестбанку” що в разі відмови від підписання нових розрахунків за договором №112/1235 від 01.09.05р. послуги по охороні надаватися не будуть, а договір вважається розірваним. У відповіді на зазначений лист філія банку повідомила позивача, що керуючому філії юридичною особою заборонено вчиняти  дії по підписанню угод про підвищення цін на послуги з охорони та про вирішення даного питання у Промінвестбанку в м.Київ.

Саме відмова відповідача від внесення змін до договору в частині зміни вартості послуг з охорони є, за думкою позивача, підставою для достроково розірвання договору у в зв’язку з істотною зміною обставин.

Виходячи із змісту ч.2 ст.652 Цивільного кодексу України  договір може бути розірваний на вимогу заінтересованої сторони за рішенням суду  з підстав істотної зміни обставин лише у випадку відсутності згоди сторін щодо приведення цього договору у відповідність з новими обставинами, або відсутності згоди щодо його розірвання. Тобто законом визначається, що зверненню заінтересованої сторони до суду з вимогою розірвати в судовому порядку договір з підстав зміни обставин має передувати процедура приведення договору у відповідність з обставинами, які істотно змінилися. Порядок внесення змін до договору встановлений чинним законодавством, зокрема ст.188 Господарського кодексу України та ст.651 Цивільного кодексу  України.

Аналіз матеріалів справи показує, що сторонами  договору від 01.09.05р. є відділ Державної служби охорони при УМВС України в Чернігівській області, який в силу  Положення про Державну службу охорони при Міністерстві внутрішніх справ, затвердженого  постановою Кабінету Міністрів України від 10.08.93р. №615 (у редакції                             постанови Кабінету Міністрів України від 15.08.01 р. №1053) має статус юридичної особи та безпосередньо  підпорядковується Департаменту Державної служби охорони, а також “Промінвестбанк”, від імені якого діяв керуючий філією “Чернігівське Центральне відділення Промінвестбанку”. При цьому філія “Чернігівське Центральне відділення Промінвестбанку” є структурним підрозділом Акціонерного комерційного промислово-інвестиційного банку (закрите акціонерне товариство) й діє на підставі Положення.

12 вересня 2005р. з метою підвищення рівня взаємодії Державної служби охорони та Промінвестбанку по охороні установ банку, було проведено  спільне засідання Правління Промінвестбанку та керівництва Державної служби охорони при МВС України, про що складений протокол №1543. Згідно із п.3 цього протоколу керівникам установ Промінвестбанку дозволено переукладати нові договори   на фізичну охорону установ банку по цінах,  вказаних в додатку. При цьому, дане протокольне рішення не містить будь-яких застережень щодо строку його дії.

Відповідно до п.1 статті 4 Положення про філію “Відділення Промінвестбанку в м.Чернігів”, затвердженого спільним рішенням Спостережної Ради та Правління Акціонерного комерційного промислово-інвестиційного банку (закрите акціонерне товариство) від 25.01.07р. №140/2,  права, обов’язки та відповідальність керуючого філією визначаються трудовим договором, Положенням та іншими нормативно-правовими документами Промінвестбанку, до яких в тому числі можна віднести вищезазначене спільне протокольне рішення від 12.09.05р.

Пунктом 4.6. договору  про охорону установи банку від 01.09.05р. визначено, що у разі змін норм витрат “Охорони” (на підставі нормативно-правових актів), що викликають зміну суми витрат на її утримання, ціни на послуги “охорони” переглядаються  сторонами у встановленому законом порядку шляхом підписання відповідного Протоколу узгодження ціни за здійснення заходів охорони та Розрахунку вартості наданих послуг.

Проаналізувавши розрахунок вартості  послуг по охороні на 2007р., який був наданий позивачем для узгодження та підписання відповідачу (а.с.35), суд  приходить до висновку, що запропонований розмір вартості фізичної охорони (16,16грн. за одну годину) значно перевищує ціни на охорону установ Промінвестбанку  в м.Чернігові і Чернігівській області (8,5грн. –9,3грн. за 1 годину охорони), що встановлені спільним протоколом № 1543 від 12.09.05р. Тому, враховуючи, що рішенням, прийнятим на рівні керівництва Промінвестбанку керівникам установ банку було дозволено укладати договори на охорону лише по цінах, визначених спільним рішенням Правлінням банку та керівництва ДСО при МВС України (а.с.61-63), суд вважає, що у керівника філії “Відділення Промінвестбанку в м.Чернігові”  були відсутні повноваження для узгодження нових цін та підписання змін до договору охорони від 10.09.95р. Тому,  оскільки стороною договору є Промінвестбанк як юридична особа, а у керівника філії були відсутні повноваження на підписання змін до договору, позивач, виходячи із вимог чинного законодавства, яке регулює порядок внесення змін до договорів, повинен був звернутися з пропозицією щодо врегулювання питань про збільшення вартості послуг з охорони саме до юридичної особи.

В силу ст.33 Господарського процесуального кодексу України на сторони покладений обов’язок доказування тих обставин, на які вони посилаються як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказів звернення до Промінвестбанку, як юридичної особи, що є стороною у договорі, з пропозиціями про приведення договору у відповідність з обставинами, які істотно змінилися,   позивач суду не надав, що свідчить про недотримання позивачем вимог чинного законодавства з питань внесення змін  до договорів, а також про порушення ним вимог ч.2 ст.652 Цивільного кодексу України. До того ж, позивачем до юридичною особи –Промінвестбанку -  не заявлялися вимоги про дострокове розірвання договору з вищезазначених підстав.

Отже, суд приходить до висновку, що на момент звернення до суду у позивача були відсутні правові підстави ставити питання про дострокове розірвання договору про охорону установи банку Державною службою охорони при МВС України.

З огляду на вищезазначене, позов є безпідставним, необґрунтованим, а тому задоволенню не підлягає.

Відповідно до ст.49 Господарського процесуального кодексу України судові витрати в повному обсязі покладаються на позивача.

Керуючись ст.188 Господарського кодексу України, ст.ст.651,652 Цивільного кодексу України, ст.ст.33,49,82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

В  И  Р  І  Ш  И  В:

В позові відмовити повністю.

Суддя                                                                         Т.Г.Оленич

Повне рішення підписано 17 травня 2007р.

Суддя                                                                         Т.Г.Оленич

17.05.07