ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

31.01.07                                                                                           Справа  № 5/1577-13/265А

Львівський апеляційний господарський суд,  в складі колегії:

головуючого-судді:                  Якімець Г.Г.,

суддів:                                        Дубник О.П.,

Орищин Г.В.

при секретарі   Горбач Ю.Б.,

з участю представників:

від позивача –Олексин Л.В.- представник (довіреність у справі)

від відповідача - Мельничук В.А. - представник (довіреність у справі)

розглянувши апеляційну скаргу Приватного підприємства «Три корони»від 25.10.2006 року вих..№22

на постанову господарського суду Львівської області від 17.10.2006 року, суддя Станько Л.Л,

у справі №5/1577-13/265А,

за позовом Приватного підприємства «Три корони», м.Львів

до відповідача Державної податкової інспекції у Шевченківському районі м.Львова

про визнання недійсним податкового повідомлення-рішення від 30.01.2004 року №/0/985, стягнення 826,90 грн. сплачених штрафних (фінансових) санкцій

Особам, які беруть участь у справі, права і обов’язки, передбачені ст.49, 51, 59 Кодексу адміністративного судочинства України, роз’яснено.

Постановою господарського суду Львівської області від 17.10.2006 року по справі №5/1577-13/265А в позові ПП «Три корони»про визнання недійсним податкового повідомлення-рішення від 30.01.2004 року №/0/985, стягнення 826,90 грн. сплачених штрафних (фінансових) санкцій відмовлено повністю.

Не погоджуючись з даною постановою, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову господарського суду Львівської області від 17.10.2006 року по справі №5/1577-13/265А скасувати, прийняти нову постанову, якою позов ПП «Три корони»задоволити.

Зокрема позивач вказує, що податкові накладні виписані відділенням „Львівавтогаз” та ВАТ „Львівське автотранспортне підприємство 24662”, ПДВ за якими включено до податкового кредиту в січні, березні, квітні, травні, червні, серпні, вересні та жовтні 2001 року, відповідають вимогам п.п.7.2.1. п.7.2. ст.7 Закону України “Про податок на додану вартість”, оскільки містять всі необхідні реквізити. Висновки акту перевірки відповідача щодо того, що спірні податкові накладні заповнені з порушенням встановленого порядку є неправомірними, оскільки зазначена норма Закону вказує лише про обов’язковість заповнення відомостей „місце розташування юридичної особи або місце податкової адреси фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість” стосується лише продавця. Крім того, позивач в своїх доповненнях до апеляційної скарги наполягає на тому, що документальною перевіркою за 1999 - 2001 роки порушення порядку формування податкового кредиту за спірними податковими накладними не встановлено, що вказує про неправомірність накладення штрафних санкцій.

Представник позивача вимоги наведені у апеляційній скарзі підтримала, просила постанову господарського суду Львівської області від 17.10.2006 року по справі №5/1577-13/265А скасувати, прийняти нову постанову, якою позов ПП «Три корони»задоволити.

Представник відповідача в судовому засіданні проти доводів апеляційної скарги заперечив та просив залишити оскаржувану постанову без змін.

В процесі розгляду апеляційної скарги, судом встановлено наступне.

30.01.2004 року відповідачем за результатами камеральної перевірки складено акт від 23.01.2004 року. За результатами даної перевірки Шевченківському районі м.Львова прийнято податкове повідомлення-рішення № /0/985 від 30.01.2004р., яким позивачу донараховано суму податкового зобов’язання з податку на додану вартість 661,52 грн. та застосовано штрафні санкції в сумі 165, 38 грн.. Підставою для прийняття спірного податкового повідомлення-рішення став встановлений перевіркою факт включення до складу податкового кредиту сум ПДВ за податковими накладними, які заповнені з порушенням порядку встановленого п.п.7.2.1. п.7.2. ст.7 Закону України “Про податок на додану вартість” на загальну суму ПДВ 828,01 грн. (сторінки 2-3 акту перевірки). У зв’язку із цим відповідачем прийнято податкове повідомлення-рішення форми „В” № /0/1989 від 30.01.2004р. про зменшення бюджетного відшкодування з ПДВ на 166,59 грн. та спірне повідомлення форми „Р” про визнання суми податкового зобов’язання.

В процесі розгляду справи судом першої інстанції також встановлено факт подання позивачем уточнюючих декларацій із подальшим включенням до складу податкового кредиту наступних зменшених спірним податковими повідомленням сум ПДВ:

52,13 грн. –уточнююча за квітень 2001 року (подана 20.05.2004 року);

111,05 грн. –уточнююча за травень 2001 року (подана 18.06.2004 року);

37,02 грн. –уточнююча за червень 2001 року (подана 09.07.2004 року);

129,57 грн. –уточнююча за серпень 2001 року (подана 10.09.2004 року).

Оцінивши наявні у справі докази, вивчивши фактичні обставини справи та заслухавши пояснення представників сторін, апеляційний господарський суд дійшов висновку про відсутність підстав скасування оскаржуваної постанови виходячи із наступного.

Підпунктом 7.2.1. п.7.2. ст.7 Закону України “Про податок на додану вартість” встановлено, що платник податку зобов’язаний надати покупцю податкову накладну, що має містити зазначені окремими рядками: порядковий номер податкової накладної; дату виписування податкової накладної; назву юридичної особи або прізвище, ім’я та по-батькові фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість; податковий номер платника податку (продавця та покупця); місце розташування юридичної особи або місце податкової адреси фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість; опис (номенклатуру) товарів (робіт, послуг) та їх кількість (обсяг, об’єм); повну назву отримувача; ціну продажу без врахування податку; ставку податку та відповідну суму податку у цифровому значенні; загальну суму коштів, що підлягають сплаті з урахуванням податку.

Тобто законодавство визначає особливий порядок складання податкових накладних, тому дотримання правил передбачених п.п.7.2.1 п.7.2 ст.7 Закону України „Про податок на додану вартість” є обов’язком платників податків. Стосовно реквізитів податкової накладної, то такі передбачені і Наказом ДПА України № 165 від 30.05.1997 року, яким затверджено Порядок заповнення податкової накладної. Нормами Порядку встановлено форму податкової накладної, чітко визначено її графи (рядки), які підлягають заповненню, а також інформацію, яку вони повинні містити. Тому порушенням порядку заповнення податкової накладної слід вважати не тільки не зазначення будь-якого з реквізитів податкової накладної, але і неналежне їх зазначення всупереч встановлених Порядком вимог.

Як вбачається із акту відповідача, перевіркою встановлено, що Позивачем до податкового кредиту включено ПДВ за податковими накладними, які оформлені з порушенням встановленого порядку, зокрема в податкових накладних на загальну суму ПДВ 828,01 грн. не вказано місця розташування покупця.

Норма п.п.7.2.6 п.7.2 ст.7 Закону України „Про податок на додану вартість” встановлює наслідки порушення заповнення продавцем податкових накладних, які можуть настати для покупця у випадку включення до податкового кредиту ПДВ за такими податковими накладними. Такі наслідки, виходячи із даної норми, настають не лише при невказанні будь-якого з реквізитів, оскільки дана норма Закону говорить про порушення порядку заповнення. Згідно вказаної норми Закону, у разі порушення продавцем порядку виписування податкової накладної, покупець має право звернутися до кінця поточного податкового періоду з відповідною заявою до органу державної податкової служби за своїм місцезнаходженням. До заяви додаються копії товарних чеків або інших розрахункових документів, що засвідчують придбання товарів (робіт, послуг). Частина 2 п.п.7.2.6 п.7.2 ст.7 Закону вказує, що тільки своєчасно подана заява є підставою для включення до податкового кредиту суми податку на додану вартість, сплаченої у зв'язку з придбанням товарів (робіт, послуг). Тобто, при наявності помилок у податковій накладній, покупець не має права включити ПДВ за такою податковою накладною до податкового кредиту. Таке право у платника податку з’являється лише при поданні відповідної заяви до ОДПС. Позивачем не доведено факту звернення до ДПІ у Шевченківському районі м.Львова з заявами про включення до податкового кредиту у відповідних податкових періодах ПДВ за податковими накладними в сумі 828,01 грн., в яких не вказано місця розташування покупця.

Враховуючи аргументи позивача, які полягають у тому, що відомості „місце розташування юридичної особи або місце податкової адреси фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість” стосується лише продавця, слід вказати про правильність висновку суду першої інстанції про те, що відомості про місце розташування юридичної особи стосуються зареєстрованого платника податку на додану вартість, яким є і продавець і покупець.

Крім того, судом апеляційної інстанції взято до уваги той факт, що суми податкового кредиту, які зменшені податковим повідомленням-рішенням форми „В” № /0/1989 від 30.01.2004р. та спірним податковим повідомленням, позивачем повторно відображені в коригуючих деклараціях з податку на додану вартість: 52,13 грн. –уточнююча за квітень 2001 року (подана 20.05.2004 року); 111,05 грн. –уточнююча за травень 2001 року (подана 18.06.2004 року); 37,02 грн. –уточнююча за червень 2001 року (подана 09.07.2004 року); 129,57 грн. –уточнююча за серпень 2001 року (подана 10.09.2004 року). Враховуючи даний факт можна вказати на необґрунтованість позовних вимог ПП „Три корони” ще і з тих підстав, що їх задоволення може призвести до подвійного включення до податкового кредиту 330,56 грн..

Враховуючи наведене, апеляційний господарський суд не вбачає підстав для скасування постанови суду першої інстанції та задоволення апеляційної скарги.

Постанова місцевого суду прийнята у відповідності з вимогами  діючого законодавства.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206 КАС України, суд,

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу ПП «Три корони»залишити без задоволення.

Постанову господарського суду Львівської області від 17.10.2006 року по справі №5/1577-13/265А залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку.

Матеріали справи  повернути в місцевий господарський суд.

Головуючий-суддя:                                                                            Якімець Г.Г.

Судді:                                                                                             Дубник О.П.

Орищин Г.В.