СУД
ПОСТАНОВА

"23" квітня 2007 р.

Справа №  4/72

Господарський суд Кіровоградської
області у складі судді Хилька Ю.І. за
участю  секретаря  судового засідання  Волоткевича А.В. розглянув     справу №4/ 72

за позовом: фізичної особи-
суб'єкта  підприємницької діяльності   ОСОБА_1 м.Кіровоград

до відповідача:  Державної виконавчої служби у
Новгородківському  районі  Кіровоградської  області
смт. Новгородка

про
стягнення   ( повернення)  коштів
в  розмірі  3330 грн.

час
прийняття:   12 год  40 хвилин.

Представники сторін:

від позивача - ОСОБА_2, довіреність
№ НОМЕР_1 ;

від відповідача  - участі
не брали. В судовому засіданні
30.03.2007 року   ОСОБА_3.  довіреність
№НОМЕР_2 р. та   ОСОБА_4. довіреність  №НОМЕР_3 р. В судове  засідання
23.04.2007 року надійшло клопотання
відповідача про відкладення
розгляду справи через
хворобу  представника  відповідача
ОСОБА_3.  Вказане клопотання  не підлягає до  задоволення, оскільки  в попередньому засіданні  брали участь
два представники, а до суду не подано будь-яких доказів  про
неможливість їх участі   при
розгляді справи судом.  Суд вважає
за  можливе розглянути справу без участі
представників  відповідача за  наданими до суду  матеріалами.

СУТЬ  СПОРУ:

Подано позов про  зобов'язання
Державної виконавчої служби у Новгородківському районі   повернути позивачу  3330 грн. із
сум, стягнутих по виконавчому провадженню про стягнення  заборгованості з  МПП “Надія”, як  такі, що були
про авансовані позивачем для проведення виконавчих дій.

Розглянувши справу за наявними в
ній матеріалами, заслухавши пояснення представника  позивача,
господарський суд, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач  обґрунтував
свої   вимоги  наступним.

Рішенням господарського суду
Кіровоградської області від 08.02.2005 року по справі  № 11/334 задоволені позовні вимоги та
стягнуто з МПП „Надія" на  користь  позивача 16940 грн. боргу, 222 грн. пені,
4590 грн. штрафу та судові витрати по справі. 23.02.2005 року господарським
судом видані накази про примусове виконання рішення. В ході виконання
зазначеного рішення суду в рамках зведеного виконавчого провадження щодо
стягнення заборгованості з МПП „Надія" було з'ясовано, що у державної виконавчої
служби відсутні кошти необхідні для проведення виконавчих дій пов'язаних з
вилученням, перевезенням та зберіганням арештованого майна.

З метою проведення виконавчих дій
за власний рахунок  стягувачем були
оплачені: послуги  автокрана на суму 600
грн.; послуги по перевезенню вилученого майна на суму 420 грн.; охоронні
послуги на суму 1310 грн.; послуги адвоката на суму 1000 грн. Однак,
постановою   начальника   державної виконавчої служби у
Новгородківському районі,

19.06.2006 року винесена постанова
про відмову у задоволенні  вимог  стягувача
з посиланням  на ст. 43,48 Закону
України „Про виконавче провадження" та запропоновано звернутися до суду 'з
відповідною заявою.

В запереченні  на позов
відповідач , посилаючись  на
положення  ст. 45  Закону України “Про виконавче провадження” не
визнав   позовні вимоги обґрунтованими,
оскільки на його думку   позивачем   не
було дотримано порядку проведення
авансових  проплат для  проведення
виконавчих  дій, що
унеможливлює   виплату  йому
виплат для  компенсації
понесених  затрат. Поряд з цим,
відповідач   погоджується з  фактом
виконання   позивачем дій,
направлених  на проведення
виконавчих  дій  за свій
рахунок і  власними засобами, що
дало можливість  провести  часткове погашення заборгованості  по зведеному виконавчому провадженню за  рахунок реалізованого майна   боржника
МПП “Надія”. Проти
відшкодування  заявленої суми
в  розмірі  1000 грн. на оплату  послуг адвоката  відповідач категорично заперечує, враховуючи,
що вказані затрати  не були
обумовлені  саме  проведенням виконавчих дій.

Проаналізувавши  правовідносини між учасниками спору та
надавши  їм правову оцінку, господарський
суд приходить до переконання, що позовні вимоги
підлягають  до часткового
задоволення, враховуючи  наступне.

За приписом   ст. 45 Закону України „Про виконавче
провадження"  кошти  виконавчого провадження складаються  з авансового внеску стягувачів на проведення
виконавчих дій згідно із статтею 48 цього Закону та інших надходжень, що не
суперечать законодавству. До витрат на організацію та проведення виконавчих дій
належать кошти, витрачені на: 1) перевезення, зберігання і реалізацію майна
боржника; 2) оплату праці експертів, перекладачів та інших осіб, залучених у
встановленому порядку до провадження виконавчих дій; 3) поштовий переказ
стягувачеві стягнених аліментних сум; 4) розшук боржника, його майна або розшук
дитини; 5) оголошення в засобах масової інформації; 6) інші необхідні витрати
для забезпечення належної організації виконання рішень органами державної
виконавчої служби.

Господарський  суд
вважає, що  стягувач   провів
безпосередню оплату  наданих
послуг для проведення виконавчих  дій у
зв'язку з тим, що  всупереч  вимогам
ст. 5 Закону України „Про виконавче провадження" державним  виконавцем
йому  належним  чином не були роз'яснені права і обов'язки,
визначені вказаним законом та  обопільно  державним
виконавцем і  стягувачем  не
виконано  вимоги ст. 48  вказаного
Закону,  згідно якої з метою
забезпечення провадження виконавчих дій стягувач може за погодженням із
державним виконавцем внести на депозитний рахунок відповідного органу державної
виконавчої служби певну грошову суму для здійснення необхідних витрат або для
покриття їх частини, якщо інше не передбачено цим Законом.

Фактично державним виконавцем була
надана згода на фінансування позивачем
проведення виконавчих дій, але внаслідок надання відповідачем помилкової
інформації щодо порядку фінансування витрат виконавчого провадження, стягувачем  були проавансовані такі витрати з порушенням
вимог встановлених ст. 48 Закону України „Про виконавче провадження".

Проведення витрат стягувачем  на проведення
виконавчих дій
підтверджується   договором  транспортування №НОМЕР_4року (а.с.7), актом
виконання охоронних  послуг (а.с.8),
актом приймання виконаних  робіт (а.с.
9),  рахунком №НОМЕР_5 року
(а.с.10),  договором на охорону  матеріальних цінностей  юридичної особи (а.с.11), рахунком  про надання
послуг від ІНФОРМАЦІЯ_1 року (а.с.12), платіжним  дорученням
від  ІНФОРМАЦІЯ_2 року (а.с.13),
квитанцією  від  ІНФОРМАЦІЯ_3 року (а.с.14), квитанцією до
прибуткового касового ордеру
№НОМЕР_6року (а.с.15),
подорожнім  листом автокрана  (а.с.17).

Вимоги позивача  щодо стягнення  за рахунок
затрат на виконавче провадження
600 грн. за послуги автокрана,
420 грн. за  послуги
транспортування та  1310 грн. за послуги
з охорони  матеріальних  цінностей є обґрунтованими і  підлягають до задоволення на загальну суму
2330 грн.

Поряд з  цим, господарський  суд вважає
за необхідне залишити  без задоволення
вимоги  про стягнення 1000 грн., які   були
витрачені  стягувачем на  надання юридичної  допомоги
адвокатом, оскільки    позивач не
надав   обґрунтування підстав для  визнання
цих  витрат   як
обумовлених  проведенням
виконавчих дій. Господарським судом
враховується, що  у зв'язку  з проведенням
реорганізації  відповідача
змінено  його   розрахункові
рахунки з використанням яких
можливо провести   виконання  судового рішення.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 160,163,167 Кодексу адміністративного судочинства України, господарський
суд -

П
О С Т А Н О В И В :

Позовні вимоги   задовольнити частково.

Зобов'язати   Державну виконавчу  службу
у Новгородківському  районі (
відділ  Державної виконавчої служби
Новгородківського районного управління юстиції) м. Новгородка  Кіровоградської  області
вул.Кірова  19  код 33927937
МФО  823016 р/р  03946 ГУДК  в Кіровоградській  області повернути фізичній особі-
суб'єкту  підприємницької діяльності   ОСОБА_1 м.Кіровоград АДРЕСА_1  суму
проавансованих  виплат на
проведення виконавчих дій в розмірі 2330 грн. із сум, стягнутих по виконавчому
провадженню про стягнення заборгованості
з  МПП “Надія”, як  такі, що були проавансовані   позивачем для  проведення
виконавчих дій.

Після набрання судовим рішенням
законної сили, за заявою стягувача, буде виданий  виконавчий лист.

В решті  позовних вимог   відмовити.

Сторони мають право оскаржити   в
апеляційному  порядку постанову
в   порядку і строки  відповідно до ст.   186 Кодексу адміністративного
судочинства  України.  Про
апеляційне  оскарження   рішення
суду     першої  інстанції спочатку   подається заява. Обґрунтування мотивів   оскарження і вимоги до суду апеляційної  інстанції викладаються в   апеляційній скарзі. Заява про апеляційне
оскарження та  апеляційна скарга
подаються до адміністративного суду апеляційної інстанції через   суд першої інстанції, який ухвалив
оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної
скарги одночасно надсилається особою,
яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Заява  про
апеляційне     оскарження   постанови
суду   першої   інстанції
подається  протягом десяти днів з
дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному  обсязі відповідно до статті 160 цього Кодексу
- з дня   складення в повному обсязі.

Апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом двадцяти
днів після подання заяви про апеляційне оскарження. Апеляційна скарга
може бути  подана без попереднього
подання заяви про апеляційне оскарження,
якщо скарга  подається у строк,
встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Заява про апеляційне оскарження
чи    апеляційна скарга, подані після
закінчення  строків,   встановлених       цією
статтею,   залишаються   без
розгляду,   якщо   суд
апеляційної   інстанції  за
заявою   особи,   яка
їх   подала,   не
знайде   підстав  для
поновлення строку, про що постановляється ухвала.

Постанова   набирає
законної   сили   відповідно
до   ст.   254   Кодексу
адміністративного судочинства України. Постанова суду першої інстанції
набирає  законної сили після закінчення
строку подання заяви про апеляційне оскарження,   встановленого цим Кодексом, якщо таку заяву
не було подано. Якщо було подано  заяву про
апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у строк,  встановлений цим Кодексом, постанова  суду
першої  інстанції набирає законної
сили  після закінчення цього строку. У
разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо  його
не  скасовано,   набирає
законної сили   після   закінчення
апеляційного розгляду
справи.   Якщо   строк
апеляційного   оскарження   буде
поновлено,   то  вважається, що постанова чи ухвала суду не
набрала законної сили.

Постанова виготовлена в повному
обсязі  23  квітня
2007 року.

Суддя