СЕВАСТОПОЛЬСЬКИЙ  АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ   СУД
Постанова

Іменем України

19 квітня 2007 року

Справа № 2-14/13055-2006

Севастопольський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді                                                  Щепанської О.А.,

суддів                                                                      Плута В.М.,

Гоголя Ю.М.,

за участю представників сторін:

позивача: Казакової Емми В'ячеславівни, довіреність №35   від 16.04.2007,  закритого акціонерного товариства "Метровагонмаш";

позивача: Пилипчука Андрія Аркадійовича, довіреність №34   від 16.04.2007,  закритого акціонерного товариства "Метровагонмаш";

відповідача: Бєлогуб Галини Борисівни, довіреність №002-Д   від 14.01.2007,  відкритого акціонерного товариства "Крименерго";

розглянувши апеляційну скаргу закритого акціонерного товариства "Метровагонмаш" в особі філії закритого акціонерного товариства "Метровагонмаш" - табору відпочинку дітей "Бригантина" на рішення господарського суду Автономної Республіки Крим (суддя    Курапова З.І.) від 5 грудня 2006 року у справі № 2-14/13055-2006,

за позовом           закритого акціонерного товариства "Метровагонмаш" (вул. Колонцова, 4, м. Митищи, Московська обл., 141009)

в особі філії закритого акціонерного товариства "Метровагонмаш"  табору відпочинку дітей "Бригантина" (Піщане, Бахчисарайський р-н, 98431)

до           відкритого акціонерного товариства "Крименерго" (вул. Київська, 74/6, Сімферополь, 95034)

про стягнення 23732,97 грн.,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Автономної Республіки Крим від 5 грудня 2006 року у справі №2-14/13055-2006 (суддя Курапова З.І.) відмовлено у задоволенні позову закритого акціонерного товариства "Метровагонмаш" в особі філії  закритого акціонерного товариства "Метровагонмаш" - табору відпочинку дітей "Бригантина" до відкритого акціонерного товариства "Крименерго" про стягнення 23732,97грн.

Позивач, не погодившись з рішенням господарського суду, звернувся до Севастопольського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати зазначене рішення місцевого господарського суду.

Сторона посилається на те, що господарським судом при прийнятті рішення було невірно застосовано норми матеріального та процесуального права, висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи.

Позивач вказує на те, що судом неправомірно не досліджено при розгляді справи, що позивач фактично не перевищував договірну величину споживання електроенергетики ані в розрахунковому періоді,  ані в 2005 році. А також судом неправомірно не досліджено, що Правилами користування електричною енергією, Порядком поставки електричної енергії, Законом України „Про електроенергетику” і договором №41 не передбачено оплату п'ятикратної вартості за неоплачену спожиту електроенергію, тим паче, що відповідач отримав суму позову за своїм рахунком-попередженням на розрахунковий рахунок із спеціальним режимом використання, тобто, як за перевищення договірних величин, а не на розрахунковий рахунок санкцій за неоплачену спожиту електроенергію.

Відповідно до частини 6 статті 26 Закону України „Про електроенергетику”, п'ятикратна вартість різниці фактично спожитої договірної величини є відповідальністю за споживання електричної потужності понад договірну величину за розрахунковий період, а не відповідальністю за прострочення оплати спожитої електроенергії і електричної потужності (за порушення терміну оплати договором передбачена відповідальність виді пені).

Згідно з пунктом 8 додатку 4.2 до договору №41 у разі невчасної оплати обумовлених Порядком платежів, постачальник проводить нарахування пені у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку від суми боргу, що діяла в період, за який здійснюються нарахування.

Тому плата в п'ятикратному розмірі, розрахована відповідачем у зв'язку з невчасною оплатою споживачем нарахувань. У тому числі і проведених згідно Правилам користування електричною енергією не відповідає вимогам чинного законодавства і пункту 8 додатку 4.2 до договору №41. укладеному між позивачем і відповідачем.

Розпорядженням заступника голови Севастопольського апеляційного господарського суду від 16.04.2007 року у складі судової колегії було здійснено заміну судді Прокопанич Г.К., у зв'язку з відрядженням, на суддю Гоголя Ю.М.

В судовому засіданні 3 16.04.2007 року по 19.04.2007 року було оголошено перерву.

За клопотанням представників сторін судочинство здійснювалось на російській мові.

На підставі статті 101 Господарського процесуального кодексу України, судова колегія повторно розглянувши матеріали справи, встановила наступне.

Позивач звернувся до господарського суду з позовом про стягнення з відповідача помилково перерахованої суми 23732,97 грн. (а. с. 3-6).

Позивач свої позовні вимоги мотивував тим, що відповідно до договору №41 і на підставі пред'явлених відповідачем рахунків №66-41 позивач платіжним дорученням №210 від 15 червня 2005 року перерахував на поточний рахунок відповідача 562,69грн. за реактивну електроенергію та 7119,89грн. за активну електроенергію у встановлений договором строк. Відповідач платіжним дорученням №318 від 17.06.2005 повернув позивачеві 7119,89грн., про що позивачу надана виписка банку 21.07.2005. У той же день 21.07.2005 позивач знову перерахував на вказаний відповідачем інший рахунок 7119,89грн., однак 21.07.2005 позивач пред'явив новий рахунок №41 на суму 23732,98грн. за перевищення граничної величини енергоспоживання необґрунтовано розрахував, що позивачем несвоєчасно оплачена вартість спожитої електроенергії за поточний період. Платіжним дорученням №329 від 18.08.2005 позивач оплатив відповідачеві 23732,97грн. на підставі рахунку-попередження відповідача №41 від 21.07.2005, однак вважає, що цей рахунок виставлений відповідачем  та перерахована сума 23732,97грн. підлягає поверненню позивачу, як таку, що було перераховано помилково.

Суд першої інстанції у задоволенні позову відмовив. Рішення суду було мотивовано тим, що саме позивач несе відповідальність за правильність оформлення платіжного доручення з оплати за електроенергію на належний рахунок відповідача із спеціальним режимом використання та пунктом 5 додатку № 4.2. до договору №41 від 25.10.2004 було встановлено, що за дату оплати приймається дата ЗАРАХУВАННЯ грошів на поточний рахунок зі спеціальним режимом використання постачальника електроенергії.

Судова колегія розглянувши матеріали справи, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції обставин справи та правильність застосування норм матеріального та процесуального права, дослідивши надані докази, вислухавши пояснення представників сторін, дійшла наступного висновку.

Як вбачається з матеріалів справи, 25.10.2004 відкрите акціонерне товариство "Крименерго" у особі Бахчисарайського району електричних мереж (Постачальник) та закрите акціонерне товариство "Метровагонмаш" у особі філії Табору відпочинку дітей "Бригантина" уклали договір №41 на постачання електричної енергії ( а. с. 21-25), яким сторони визначили, що за усіма питаннями під час виконання договору, а також з усіх питань, які не обумовлені   договором, сторони зобов'язуються керуватися чинним законодавством України, зокрема Законом України "Про електроенергетику" та Правилами користування електричною енергією.

Згідно з пунктами 7.7.,7.8. Правил користування електричною енергією, затверджених  Постановою НКРЕ 31.07.1996 №28 в редакції Постанови від 17.10.2005 №910, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 18.11.2005 №1399М1679, початок та тривалість розрахункового періоду для розрахунку плати за спожиту електричну енергію, терміни здійснення плати проміжних платежів та остаточного розрахунку зазначаються у договорі. Остаточний розрахунок за електричну енергію здійснюється споживачем відповідно до показів розрахункових засобів обліку, які фіксуються у терміни, передбачені договором.

Пунктами  2.2.3., 2.2.4. договору та додатком №4.2. до договору № 41  від 25.10.2004 було визначено, що розрахунки за споживану електроенергію позивач зобов'язаний здійснювати одним  платежем (пункт 1 додатку), розрахункова дата (день, коли споживач представляє  "Акт про   об'єм   переданої      споживачу   (споживаної      споживачем)   електричної   енергії",   а постачальник   виставляє   остаточний   рахунок)   встановлена   12   числа   кожного   місяці, відповідно розрахунковим періодом враховується період з 12 числа місяця до такого ж числа наступного   місяця   (пункт   2   додатку),   розрахунки   за   електричну   енергію   здійснюються споживачем  виключно  грошовими  засобами     на  поточний  рахунок  зі  спеціальним режимом використання постачальника електроенергії, дата оплати   встановлюється до 17 числа кожного місяця, за дату оплати приймається     дата зарахування грошів     на поточний рахунок зі спеціальним режимом використання постачальника електроенергії або дата внесення споживачем грошів у касу (пункт 5 додатку).

В пункті 10 договору вказані банківські реквізити постачальника: поточний рахунок 3880 і рахунок зі спеціальним режимом використання 3880.

Отже,   договором   передбачено,   що   оплату   за  споживану   електроенергію споживач   повинен    здійснювати   на   поточний    рахунок    зі    спеціальним    режимом використання.

З наданих доказів в матеріалах справи вбачається, що 15.06.2005 постачальник - відкрите акціонерне товариство "Крименерго" в особі Бахчисарайського району електричних мереж виставив споживачу рахунки №66-41 на суму 675,23грн. на оплату реактивної електроенергії і №66-41 на суму 7119,89грн. на оплату активної електроенергії (а. с. 48).

У рахунку відповідач здійснив попередження про необхідність сплати боргу у строк до 17.06.2005          (дата   розрахунку   за   договором)   на   підставі   договору   на   користування електроенергією.

Позивач, платіжним дорученням №210 від 15.06.2005  перерахував відповідачеві 675,23грн. і платіжним дорученням №211 від 15.06.2005 - 7119,89грн. на розрахунковий рахунок відповідача.

Згідно з довідкою №121 від 28.04.2006 відділення Ощадбанку №4554 гроші в сумі 7119,89грн. за платіжним дорученням №211 від 15.06.2005 зараховані на рахунок відповідача 15 червня 2005.

Як вбачається з матеріалів справи, платіжним дорученням №318 від 17.06.2005, пред'явленого в банк 16 червня 2005, відповідач повернув позивачеві вказану суму 7119,89грн., яка зарахована на рахунок позивача  21.06.2005.

На підставі виписки Ощадбанку місто Бахчисарай (а. с. 20) позивач платіжним дорученням №211 від 21.06.2005 знову перерахував вартість споживаної електроенергії в сумі 7119,89грн. вже на поточний рахунок зі спеціальним режимом використання відповідача 3880, гроші зараховані відповідачу 22.06.2005.

Пунктом 3 Постанови Національної комісії регулювання електроенергетики України "Про порядок перерахування коштів" від 09 жовтня 2001 року №1086 встановлено, що кошти, які надійшли від споживачів електричної енергії, як плата за електричну енергію, зараховуються виключно на поточний рахунок із спеціальним режимом використання енергопостачальника і беруть участь у розподілі згідно з алгоритмом.

Відповідно до пункту 2.3. "Інструкції про безготівкові рахунки в Україні в національної валюті", затвердженої постановою Національного банку України від 21 січня 2004 року №22 відповідальність за правильність заповнення реквізитів розрахункового документа, в тому числі номерів рахунків і кодів банку, суми Податку на додану вартість і кодів бюджетної класифікації несе особа, яка оформила цей документ і подала його в обслуговуючий банк. Якщо розрахункові документи, у яких перевірені реквізити оформлені з порушенням вимог цієї Інструкції, банк, здійснюючий перевірку, повертає їх без виконання.

Згідно з пунктами 3.1., 3.8. названої Інструкції про безготівкові рахунки в Україні в національної валюті платіжне доручення повинно бути оформлено згідно з вимогами щодо заповнення реквізитів розрахункових документів, реквізит "Призначення платежу" платіжного доручення заповняється платником так, щоб надавати повну інформацію про платіж та документи, на підставі яких здійснюється перерахування коштів отримувачу, платник відповідає за дані, що зазначені в реквізиті платіжного доручення "Призначення платежу".

Статтею 15-1 Закону України від 16.10.1997 №57597-ВР "Про електроенергетику" визначено, що споживачі, які купують електричну енергію у енергопостачальників, вносять плату за поставлену їм електричну енергію виключно на поточний рахунок із спеціальним режимом використання енергопостачальника в уповноваженому банку. У разі перерахування споживачами коштів за електричну енергію на інші рахунки отримувачі повинні повернути ці кошти за заявою споживача або за власною ініціативою в триденний термін з моменту їх отримання. У разі неповернення споживачу у цей термін коштів, сплачених на інші, не на поточні рахунки із спеціальним режимом використання, ці суми підлягають вилученню до Державного бюджету України як санкція за вчинене правопорушення і не зараховуються як оплата електричної енергії. Зарахування коштів до Державного бюджету України не звільняє їх отримувача від повернення цих коштів споживачу електричної енергії.

Судова колегія погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що доводи позивача, що повернені відповідачем платіжним дорученням №318 від 17.06.2005 гроші у сумі 7119,89грн. зараховані на рахунок позивача тільки 21.06.2005, тому що відповідно до довідки Ощадбанку №4554 №15 від 18.08.2005 (а. с. 47) у зв'язку з вихідними і святковими днями 18, 19, 20 червня 2005  відділення Ощадбанку з фізичними та юридичними особами не працював, не можуть бути прийнятими до уваги, оскільки, як було вказано вище, саме позивач несе відповідальність за правильність оформлення платіжного доручення з оплати за електроенергію на належний рахунок відповідача із спеціальним режимом використання.

Крім того, обґрунтовано на думку судової колегії, судом першої інстанції  не  бути прийняті до уваги доводи позивача, що відповідач скоригував вартість електроенергії 21.06.2005 - у день перерахування грошів позивачем, тому що пунктом 5 додатку № 4.2. до договору №41 від 25.10.2004 було встановлено, що за дату оплати приймається дата ЗАРАХУВАННЯ грошів на поточний рахунок зі спеціальним режимом використання постачальника електроенергії.

Отже, сплату за електроенергію, споживану за період з 12.05.2005 по 12.06.2005, позивач здійснив несвоєчасно за своєї провини.

В пункті 5.3. Правил користування електричною енергією (у редакції діючій на момент спірних правовідносин) встановлено, що за результатами розрахункового періоду договірна величина споживання електричної енергії коригується до рівня фактично оплаченої за цей період.

Постановою Кабінету Міністрів України від 09.04.2002 №475 був затверджений Порядок постачання електричної енергії споживачам. Цей порядок передбачає регулювання постачання електричної енергії шляхом встановлення граничних величин споживання та встановлює, що граничні величини її споживання і потужності доводяться споживачем як договірні величини в терміни, обумовлені договорами.

Згідно з пунктом 11 Порядку за підсумками місяця, гранична величина споживання електричної енергії для споживачів коригується за рівнем фактично сплаченої за цей місяць величини її споживання, споживачі у випадку перевищення встановлений, як договірні граничні величини споживання електричної енергії і потужності несуть відповідальність згідно статті 26 Закону України "Про електроенергетику".

Як вбачається з матеріалів справи, актом від 21.06.2005 відповідачу скоригований об'єм споживання електроенергії до "0", у зв'язку з несплатою спожитої електроенергії у встановлений договором строк до 17.06.2005.

Згідно з пунктом 6 додатку №4.2. до договору №41 від 25.10.2004 за підсумками розрахункового періоду договірна величина споживання електроенергії коригується постачальником електричної енергії до рівня фактично оплаченої за цей період величини споживання електричної енергії.

Споживач сплачує постачальнику п'ятикратному вартість величини перевищення відповідно до статті 26 Закону України "Про електроенергетику".

На підставі вказаного, судова колегія вважає правомірним висновок суду першої інстанції про те, що відповідачем правомірно здійснено   коригування договірної величини і  виставлений рахунок №41 від 21.06.2005 у сумі 23732,97грн. за перевищення граничної величини споживання, у зв'язку з чим позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Отже, судова колегія не може прийняти до уваги посилання позивача, які було викладено в апеляційній скарзі, оскільки вони суперечать нормам чинного законодавства та спростовуються доказами наданими в матеріалах справи.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку, що оскаржуване рішення було прийнято з дотриманням норм матеріального та процесуального права та підстави для його скасування відсутні.

Керуючись статтями 101, 103, 105 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1.Рішення господарського суду Автономної Республіки Крим  від 5 грудня 2006 року у справі № 2-14/13055-2006 залишити без змін.

2.Апеляційну скаргу закритого акціонерного товариства "Метровагонмаш" в особі філії закритого акціонерного товариства "Метровагонмаш" - табору відпочинку дітей "Бригантина" залишити без задоволення.

Головуючий суддя                                                  О.А. Щепанська

Судді                                                                                В.М. Плут

Ю.М. Гоголь