ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М      У К Р А Ї Н И

"24" квітня 2007 р.                                                           Справа № 11/145-АП-07

Господарський суд Херсонської області у складі судді  Чернявського В.В. при секретарі Муравльовій Г.М. за участю представників сторін:

від позивача: Іпатова В.В. - уповн.пред., дор. № 611/10 від 21.03.2007р.; Букацель Л.І. - уповн. предст, дор. № 605/10 від 21.03.2007р.

від  відповідача: Тосік Н. І.- гол. держ. подат. інсп., пост. дов. № 3/9/10-026 від 09.01.2007р.; Петрової Н.Л. - гол.держ. подат. ревізор-інспектора, дов.№ 4105/9/10-105 від 23.04.2007р.

розглянув у відкритому судовому засіданні справу

за позовом Відкритого акціонерного товариства "Херсонський комбінат хлібопродуктів", м. Херсон

до Державної податкової інспекції у м.Херсоні, м. Херсон

про  визнання нечинними податкових повідомлень-рішень

Провадження у справі здійснюється  за позовами про визнання нечинними кількох податкових повідомлень-рішень, якими контролюючий орган за результатами перевірки дотримання позивачем податкового законодавства та розгляду апеляційних скарг платника податків у процедурі апеляційного узгодження податкового зобов'язання зменшив позивачу-платнику податків загалом на 296201 грн. суму бюджетного відшкодування з податку на додану вартість (ПДВ) та в кожному з податкових повідомлень-рішень визначив строк для зменшення суми бюджетного відшкодування за карткою особового рахунку платника податків.

Спір стосується розміру ставки оподаткування ПДВ супутніх послуг при експорті товарів.

Позивач у спорі тлумачить чинне законодавство так.

За термінологією Закону України "Про податок на додану вартість" (далі - Закон про ПДВ) - п.1.14 ст.1 Закону про ПДВ супутніми послугами є послуги, вартість яких включається до митної вартості товарів відповідно до митного законодавства. Статтею 274 Митного кодексу України до митної вартості товарів, що вивозяться (експортуються), включаються фактичні витрати, якщо вони не були раніше до неї включені, в т. ч. послуги щодо навантаження, вивантаження, перевантаження, транспортування, страхування до митного кордону України, комісійні та брокерські винагороди, ліцензійні та інші платежі за використання об'єктів права інтелектуальної власності, які покупець повинен прямо чи побічно здійснити як умову продажу (експорту) товарів, які оцінюються.

Оскільки вартість таких послуг відноситься до митної вартості в будь-якому разі, незалежно від того, чи є виконавцем послуг безпосередньо експортер, а чи інша особа, то за п.6.2 ст.6 Закону про ПДВ при експорті цих послуг і в тому, і в іншому випадку застосовується нульова ставка ПДВ.

На підставі цих міркувань позивач вважає, що застосування контролюючим органом при перевірці 20-відсоткової, а не нульової ставки ПДВ щодо вартості супутніх по суті послуг, які надавались позивачем експортеру, є неправильним.

Відповідач позови не визнав, надав письмові заперечення проти позовних вимог, навівши наступне тлумачення чинного законодавства при обґрунтуванні розміру ставки оподаткування ПДВ супутніх при експорті товарів.

За загальними правилами передбаченими п.п.3.1.1 ст.3 та п.п.6.1.1 ст.6 Закону про ПДВ об'єктом оподаткування є операції платників податків з поставки товарів та послуг, місце яких знаходиться на митній території України, а ставка податку складає 20% від бази оподаткування та додається до ціни товарів (робіт, послуг).

Відповідно до п.6.2 ст.6 Закону про ПДВ при експорті товарів та супутніх такому експорту послуг ставка ПДВ становить "0" відсотків від бази оподаткування.

За умовами договору позивача з компанією "W.J.GREIN Ltd" (Угорщина) позивач не має статусу експортера щодо робіт з приймання, перевалки та зберігання зернових вантажів від постачальників "W.J.GREIN Ltd". Позивач здійснював обслуговування товарів, що експортуються іншими підприємствами, та не здійснює безпосередньо експорт таких товарів.

Таким чином, ці послуги підлягають оподаткуванню за загальними правилами, виходячи з їх місця поставки.

Згідно з п.6.5. ст.6 Закону про ПДВ місцем поставки послуг вважається місце, де фактично надані послуги у сфері діяльності, допоміжній транспортній, такій як навантаження, розвантаження, перевантаження, складська обробка товарів та інші аналогічні види робіт.

Право на застосування нульової ставки ПДВ щодо наданих послуг, місцем поставки яких є митна територія України, у позивача відсутнє.

С у д    в с т а н о в и в:

Податковим повідомленням-рішенням № /0 від 13.10.2006р. ДПІ у м. Херсоні зменшила ВАТ “Херсонський комбінат хлібопродуктів” на 21098грн. суму бюджетного відшкодування ПДВ за липень 2006р. За результатами розгляду органом державної податкової служби  адміністративної скарги платника податку у процедурі апеляційного узгодження податкового зобов’язання йому додатково зменшено суму бюджетного відшкодування ПДВ за липень 2006р. на 4219,60грн. податковим повідомленням-рішенням № /1 від 07.11.2006р.

Податковим повідомленням-рішенням № /0 від 19.12.2006р. ДПІ у м. Херсоні зменшила ВАТ “Херсонський комбінат хлібопродуктів” на 225736грн. суму бюджетного відшкодування ПДВ за вересень 2006р. За результатами розгляду органом державної податкової служби адміністративної скарги платника податку у процедурі апеляційного узгодження податкового зобов’язання йому додатково зменшено суму бюджетного відшкодування ПДВ за вересень 2006р. на 45147,40грн. за податковим повідомленням-рішенням № /1 від 22.01.2007р.

Податковими повідомленнями-рішеннями № /1 від 07.11.2006р., № /2 від 16.01.2007р., № /3 від 28.03.2007р., № /1 від 24.11.2006р., № /2 від 16.01.2007р., № /3 від 28.03.2007р., № /1 від 22.01.2007р., № /2 та № /2 від 27.03.2007р. ДПІ у м. Херсоні підтверджено суми зменшення бюджетного відшкодування, встановлено нові строки фактичного зменшення сум відшкодування за карткою особового рахунку платника податків за результатами розгляду адміністративних скарг платника податків у процедурі апеляційного узгодження податкового зобов’язання.

Перелічені оспорювані податкові повідомлення - рішення контролюючим органом мотивовані застосуванням п.п.”б”, п.п.4.2.2 ст.4 Закону України “Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами” (Закон № 2181), п.3.1 ст.3, п.п.6.1.1, 6.2.1 ст.6 Закону про ПДВ та посиланням на обставини, встановлені за актами ДПІ у м. Херсоні № 3028/23-6/00952367 від 04.10.2006р. “Про результати виїзної позапланової документальної перевірки з питань достовірності нарахування суми бюджетного відшкодування ПДВ ВАТ “Херсонський комбінат хлібопродуктів” (код 00952367) за період: липень 2006р.” та № 3726/23-7/952367 від 19.12.2006р. щодо такої ж перевірки за вересень 2006р.

Позовні вимоги підлягають задоволенню у зв’язку з наступним.

Встановлені контролюючим органом при перевірках обставини, що стали підставами для зменшення товариству “Херсонський комбінат хлібопродуктів” бюджетного відшкодування ПДВ та їх кваліфікація в якості порушень за вказаними актами викладено таким чином: “Перевірками встановлено  порушення п.3.1. ст.3, п.6.1.1, п.п. 6.2.1.п.6.2. ст.6 Закону про ПДВ внаслідок чого було занижено суму податкових зобов'язань на 195131,00 грн.

ВАТ "Херсонський комбінат хлібопродуктів" на підставі "Договору о перевалке, храненинии зерновых грузов" № 010704 від 01.07.2004 укладеному з компанією "W.J.GREIN Ltd" Угорщина виконувало послуги з приймання, перевалки та зберіганню зернових вантажів W.J/Group, що підтверджено актами виконаних робіт за липень, вересень 2006 року, але ВАТ "Херсонський комбінат хлібопродуктів" неправомірно застосував «0»ставку по податку на додану вартість по наданим послугам на суму 1170786 грн.,  в т.ч. ПДВ 195131грн. та 1758470грн., в т.ч. 293078грн. ПДВ, відповідно, порушивши п.6.2. ст.6 Закону про ПДВ, яким передбачено: "При експорті товарів та супутніх такому експорту послуг ставка податку обчислюється «0»відсотків до бази оподаткування".

Згідно із п.1.14. ст.1 Закону "Супутні послуги" - це послуги, вартість яких включається відповідно до норм митного законодавства до митної вартості товарів, що експортуються або імпортуються. Митна вартість товарів, що вивозяться (експортуються) з України, визначається згідно із ст.247 Митного Кодексу України, і включає в себе ряд фактичних витрат, які поніс платник податку - експортер у зв'язку зі здійсненням  експорту таких товарів.

Згідно із Наказом "Про затвердження Інструкції про порядок оформлення та використання дозволів (висновків) на право здійснення вивезення, ввезення та транзиту товарів, що відповідно до законодавства підлягають або не підлягають експортному контролю" від 03.08.1998 р. №163, "Експортер - український (іноземний суб'єкт зовнішньоекономічної діяльності, який виступає стороною зовнішньоекономічного контракту (договору) і планує здійснити вивезення за межі митної території своєї країни товару", тому, за даними бухгалтерського та податкового обліку, ВАТ "Херсонський комбінат хлібопродуктів" здійснює обслуговування товарів, що експортуються іншими підприємствами, а не здійснює безпосередньо експорт таких товарів. Зазначені послуги підлягають оподаткуванню за правилами, встановленими Законом про ПДВ, згідно з яким оподаткування при наданні послуг визначається, виходячи з їх місця поставки.

Згідно із п.3.1. ст.3 Закону: "Об'єктом оподаткування ПДВ є операції з поставки товарів та послуг, місце надання яких знаходиться на митній території України ..."

Згідно із абзацем "г" п.6.5. ст.6 Закону «Місцем поставки послуг вважається місце де фактично надані послуги у сфері діяльності допоміжній транспортній, такій як навантаження, розвантаження, перевантаження, складська обробка товарів та інші аналогічні види робіт".

Таким чином, ВАТ "Херсонський комбінат хлібопродуктів", надаючи  послуги з приймання, перевалки та зберіганню зернових вантажів, здійснювало обслуговування товарів, що експортуються, а не здійснює безпосередньо  експорт таких товарів, тому право на застосування нульової ставки по ПДВ, щодо наданих послуг, місце поставки яких згідно із  вищевказаними правилами визначено на митній території України, відсутнє."

Основним питанням, від відповіді на яке залежить результат вирішення спору, є питання про розмір ставки оподаткування податком на додану вартість господарських операцій з перевалки (перевантаження) зернових вантажів при експорті цих вантажів, у випадку, коли експортером є інша особа, ніж та, що вчинює перевалку вантажів. Це питання щодо змісту законодавства вирішується на користь висновку про нульову ставку оподаткування таких операцій (тобто на користь позиції платника податку у спорі): ця ставка застосовується і у випадку, коли експортер безпосередньо вчинює таку супутню експорту роботу як перевантаження вантажу так і у випадку, коли таку послугу щодо супутньої експорту по суті послуги експортеру надає інша особа, а вартість послуги і в тому, і в іншому разі відноситься до складу митної вартості товару.

Нульова ставка щодо цих же по суті супутніх послуг у разі, якщо вони вчинюються експортером (позивач був і експортером  товарів, і особою, що здійснювала їх перевалку) визнається як правильна органом державної податкової служби, що слідує з результатів розгляду первинної адміністративної скарги платника податків ДПІ у м. Херсоні при апеляційному узгодженні податкового зобов'язання.

Суд повністю погоджується з тезою позивача, наведеною за текстом позовної заяви, про те, що чинні законодавчі акти не містять жодного застереження щодо суб'єктного складу учасників операції по поставці супутніх експорту товарів послуг, для оподаткування при визначенні розміру ставки податку не має значення: хто саме виконує такі послуги - безпосередній експортер, що реалізує товар, чи інший суб'єкт господарювання за угодою з покупцем - нерезидентом.

Відповідно до п.6.2 ст.6 Закону про ПДВ в редакції Закону України № 2505 від 25.03.2005р. при експорті товарів та супутніх такому експорту послуг ставка податку становить "0" відсотків до бази оподаткування, а супутніми послугами за п.1.14 ст.1 цього Закону є послуги, вартість яких включається відповідно до норм митного законодавства до митної вартості товарів, що експортуються або імпортуються.

Визначення митної вартості товарів, що експортуються (вивозяться) з України у митному законодавстві регулюється статтею 274 Митного кодексу України. За цією статтею до митної вартості товарів, що вивозяться (експортуються), також включаються фактичні витрати, якщо вони не були раніше до неї включені, зокрема витрати на навантаження, вивантаження, перевантаження, транспортування та страхування до пункту перетинання митного кордону України.

Таким чином, витрати з перевантаження вантажу до перетинання митного кордону України  і відносяться до складу митної вартості товару, і являються супутніми щодо експорту товару. Супутність при цьому розуміється як категорія, спричинена природою експорту певних товарів, і ця спричинена природою експорту товарів категорія має місце і підпадає під одне й теж законодавче визначення і у випадку вчинення послуги експортером, і у випадку вчинення послуги іншою особою у відносинах з покупцем - нерезидентом. В обох випадках ставка оподаткування ПДВ однакова - "0".

Інше тлумачення законодавства органом державної податкової служби крім того, що суперечить викладеному однозначному змісту норм ще й фактично мало б результатом безпідставне збільшення договірної вартості по суті супутніх послуг у відносинах суб'єктів господарювання, що (певна примусовість збільшення ціни) є порушенням принципу свободи договору.

Розуміючи  формально не визнану прецедентність права на Україні, та все ж приймаючи до уваги:

а) що різна судова практика застосування одних і тих же нормативних актів у аналогічних справах є підставою за ст.237 Кодексу адміністративного судочинства України для перегляду Верховним Судом України постанов Вищого адміністративного суду України (така ж по суті процесуальна норма є і в господарському процесі);

б) прецедентною є практика Європейського суду з прав людини, а за ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" національні суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права -

- суд обґрунтовано вважає, що застосування одних і тих же нормативних актів у аналогічних справах має бути однаковим - правильним.

При цьому суд констатує, що розуміння у  цій справі змісту нормативних актів щодо розміру ставки оподаткування супутніх експорту зернових культур послуг у аналогічних спірним відносинах співпадає з таким же їх застосуванням при вирішенні аналогічного питання у постанові Верховного Суду України від 12.09.2006р. щодо розгляду касаційної скарги ДП "Іллічівський морський торгівельний порт" на постанову Вищого господарського суду України від 06.04.2006 р. у справі за позовом  ДП "Іллічівський морський торгівельний порт" до СП ТОВ "Транс Балк Термінал".

Задовольняючи позов суд відносить на Державний бюджет України судовий збір у справі, витрати позивача з судового збору підлягають компенсації йому з Державного бюджету України.

Керуючись ст. 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

постановив:

1. Позовні вимоги задовольнити.

2. Визнати нечинними податкові повідомлення-рішення № /0 від 13.10.2006р., № /1 від 07.11.2006р., № /2 від 16.01.2007р., № /3 від 28.03.2007р., № /1 від 07.11.2006р., № /1 від 24.11.2006р., № /2 від 16.01.2007р., № /3 від 28.03.2007р., № /0 від 19.12.2006р., № /1 від 22.01.2007р., № /2 від 27.03.2007р., № /1 від 22.01.2007р., № /2 від 27.03.2007р.

3.Стягнути з Державного бюджету України (Уповноважений територіальний орган - Головне управління Державного казначейства України у Херсонській області, м. Херсон, вул. Комсомольська, буд. 21, ) на користь ВАТ "Херсонський комбінат хлібопродуктів" (. м. Херсон, вул. Порт-елеватор, буд.5, рахунок № 260056906, Обл.дирекція "Райффайзен банк Аваль", м. Херсон, код банку 352093) 44грн. 20коп. витрат зі сплати судового збору.

Виконавчий лист видати за зверненням позивача після набрання постановою законної сили.

4. Заява про апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня  складення постанови у повному обсязі. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження. Апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

5. Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання заяви на апеляційне оскарження, якщо такої заяви не буде подано. Якщо заяву про апеляційне оскарження буде подано, але апеляційної скарги у визначений строк подано не буде, постанова набирає законної сили після закінчення цього строку. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя                                                                  В.В. Чернявський

У повному обсязі постанову

складено 27.04.2007р.