КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.05.2007                                                                                           № 8/317/34

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого:                              Капацин  Н.В.

суддів:

при секретарі:

За участю представників:

від позивача: Черненко Н.П., директор

від відповідача: Крачок О.В.  (довіреність  б/н від 04.01.2007)

Швиденко О.С. (довіреність б/н від 07.05.2007)

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Закрите акціонерне товариство "Комбінат громадського харчування "Новий Чернігів"

на рішення Господарського суду м.Києва від 26.03.2007

у справі № 8/317/34

за позовом                               Товариство з обмеженою відповідальністю "НЛД"

до                                                   Закрите акціонерне товариство "Комбінат громадського харчування "Новий Чернігів"

третя особа відповідача

третя особа позивача

про                                                  зобов"язання виконати умови договору

ВСТАНОВИВ:

На розгляд суду передано вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «НЛД»  (далі-позивач) до  Закритого акціонерного товариства „Новий Чернігів” (далі-відповідач)  про зобов'язання відповідача в місячний термін створити робочу групу та підготувати пакет документів для укладення договору купівлі-продажу приміщень загальною площею 137кв.м., що є предметом договору про сумісну діяльність з послідуючим викупом №11/05 від 11.05.2004, та зобов'язання відповідача підготувати, проект договору купівлі-продажу.

Рішенням Господарського суду Чернігівської області  від 26.03.2007 у справі  №8/317/34 позовні вимоги  задоволено, зобов’язано відповідача у місячний термін з моменту набрання рішенням законної сили створити робочу групу, підготувати пакет документів, які необхідні для укладення договору купівлі-продажу об'єктів нерухомості та підготувати проект договору купівлі-продажу нежитлових приміщень: чарочної "Накати" площею 63,9кв.м., букмекерської контори площею 32,6кв.м, зал гральних автоматів "Бармалей" площею, 36,8кв.м, двох зовнішніх туалетів площею 6,5кв., всього загальною площею 138,8кв.м, що знаходяться за адресою: м.Чернігів, вул..П'ятницька, 50, і які є предметом договору про сумісну діяльність з наступним викупом №11/05 від 11.05.2004, укладеного між  сторонами,  та стягнуто з  відповідача на користь позивача 85,00грн. державного мита та 118,00грн.  витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Рішення суду першої інстанції ґрунтується на неналежному виконанні  відповідачем  своїх зобов’язань, передбачених підпунктом 3.2 пункту 3  договору   про сумісну діяльність  з наступним викупом №11/05, укладеного 11.05.2004 між сторонами.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції,   відповідач звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить Київський апеляційний господарський суд скасувати рішення Господарського суду міста Чернігівської області від 26.03.2007 та   прийняти нове рішення, яким  у задоволенні позову  відмовити  повністю.

В апеляційній скарзі  відповідач посилається  на порушення норм  матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду  матеріалам справи. Зокрема, скаржник  посилається на те, що  судом  помилково  зроблено висновок   щодо того, що  укладений між сторонами  договір про сумісну діяльність  з наступним викупом  №11/05 від 11.05.2004  містить елемент  попереднього     договору  щодо укладення в майбутньому  договору купівлі-продажу  орендованих приміщень, оскільки  сторонами не  узгоджено всіх  істотних умов, зокрема ціни, а тому   умова про наміри укласти основний договір купівлі-продажу  орендованих приміщень не породжує для  сторін  будь-яких юридичних наслідків.  Крім того, скаржник наполягає на тому, що  відповідач, в особі своїх органів, до  компетенції яких віднесено питання  про відчуження  нерухомого майна, не надавав згоди  на відчуження  належних йому  приміщень позивачеві, а тому,  підписавши договір  №11/05 від 11.05.2004, з умовою  про відчуження майна,  Голова Правління   відповідача перевищив свої повноваження, проте, суд не застосував  частину третю статті 203 Цивільного кодексу України (далі-ЦК України), що призвело до неправильного рішення.

Розгляд апеляційної скарги  було призначено на  14.05.2007. У  судове засідання апеляційної інстанції   з’явилися  представники сторін. Відповідач підтримав доводи, які були викладені в апеляційній скарзі та просив оскаржуване рішення  скасувати та постановити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити повністю.

Позивач    повністю заперечив проти  доводів,  викладених в апеляційній скарзі, посилаючись на обґрунтованість та  законність прийнятого судом рішення.

Статтею 101 Господарського процесуального кодексу України (далі-ГПК України) встановлено, що в процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі та додатково поданими доказами повторно розглядає справу.

Дослідивши доводи апеляційної скарги, наявні матеріали справи та заслухавши пояснення представників сторін, колегія суддів встановила наступне:

Між позивачем та відповідачем 11.05.2004 було укладено договір сумісної діяльності з наступним викупом №11/05 (далі- договір), відповідно до умов якого відповідач, як орендодавець за договором, зобов'язався надати позивачеві як орендарю, а позивач зобов'язався прийняти в орендне користування приміщення: чарочної "Накати" площею 63,9кв.м., букмекерської контори площею 32,6кв.м, зал гральних автоматів "Бармалей" площею, 36,8кв.м, двох зовнішніх туалетів площею 6,5кв., всього загальною площею 138,8кв.м, а також частину території площею 60кв.м, та обладнання. Відповідно до Витягу з реєстру прав власності на нерухоме майно №13643795 від 21.02.2007 відповідач є власником вищезазначених приміщень.

Факт  виконання  вищезазначеної умови договору  сторонами  підтверджується актом приймання-передачі від 14.05.2004, який підписано  сторонами.

Відповідно до підпункту 3.2.  пункту 3  вищезазначеного договору  відповідач зобов'язувався протягом строку дії договору створити робочу групу, яка повинна підготувати пакет документів для укладення договору купівлі-продажу орендованих приміщень та укласти договір.

Відповідно до приписів статті 173 Господарського кодексу України (далі-ГК України) господарським зобов'язанням є зобов'язання, що виникає між суб'єктами господарювання, в силу якого один суб'єкт зобов'язаний вчинити на користь іншого суб'єкту певну дію, або утриматися від певної дії, а інший суб'єкт має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку. В силу статті 174 ГК України господарські зобов'язання можуть виникати, в тому числі з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать. Аналогічні норми закріплені статтями 11, 509 ЦК України.

Із змісту договору вбачається, що відповідач взяв на себе зобов'язання щодо передачі позивачеві приміщень та обладнання в оренду, а також зобов'язання щодо створення робочої групи для підготовки пакету документів для укладення договору купівлі-продажу приміщень. Судова колегія погоджується з висновком  суду першої інстанції, що зміст цих зобов'язань не суперечить чинному законодавству. Крім того, суду не надано доказів, що  між сторонами  існував спір щодо дійсності укладеного договору  або окремих його положень.

За загальними правилами господарські зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутністю конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов’язання  або одностороння зміна умов не допускається, якщо інше не встановлено  договором або законом (статті 525, 526 ЦК України, 193 ГК України).

Таким чином, належне виконання відповідачем зобов'язань за договором полягало не тільки у передачі в оренду приміщень та обладнання, а також і у створенні робочої групи, яка мала підготувати пакет документів для укладення договору купівлі-продажу приміщень, а також у безпосередньому укладенні такого договору. При цьому укладення договору купівлі-продажу мало проводитися з урахуванням вимог чинного законодавства, яким визначається порядок укладання господарських договорів, зокрема: надіслання оферти, узгодження розбіжностей у випадку їх виникнення.

Як вбачається з матеріалів справи  відповідач свої зобов'язання за договором, передбачені підпунктом 3.2 пункту 3 договору, належним чином не виконав. Наказом №39/1 від 21.05.2004 відповідачем  була створена робоча група в складі 6 осіб, якій доручено підготувати документи, необхідні для укладення договору купівлі-продажу приміщень. Діяльність робочої групи по підготовці пакету документів відображена у протоколах засідання групи від 07.06.2004, 23.06.2004, 25.06.2004, із змісту яких вбачається, що робочою групою приймалося рішення щодо підготовки документів, необхідних для укладення договору купівлі-продажу приміщень, вирішувалися питання щодо участі сторін у спільних витратах по утриманню приміщень, які будуть знаходитися у спільній частковій власності.

Наказом №73 від 30.08.2004 робота робочої групи припинена. Про причини припинення її діяльності у наказі не зазначено.

Відповідач не надав суду доказів підготовки робочою групою та оформлення належним чином документів, які необхідні при укладенні договорів купівлі-продажу об'єктів нерухомості,  а також відповідачем не надані докази підготовки проекту договору купівлі-продажу, надсилання проекту позивачеві та доказів вчинення дій по укладенню договору купівлі-продажу. Таким чином, судова колегія дійшла  висновку, що відповідачем зобов'язання за договором в частині підготовки документів та укладення в подальшому в порядку, встановленому законом, договору купівлі-продажу не виконані.

Твердження відповідача, що підпункт 3.2. пункту 3 договору є недійсним, оскільки відповідач не мав наміру в майбутньому продавати орендареві майно, а також посилання на те, що Голова Правління  відповідача не мав право на укладення договору в частині майбутнього продажу без відповідного рішення Ради товариства, спростовуються матеріалами справи та не грунтуються на вимогах чинного законодавства, оскільки відповідно до підпункту 8.27 пункту 8 Статуту  відповідача в редакції змін та доповнень до Статуту, що зареєстровані розпорядженням Чернігівського міського голови від 22.08.2001 за  №285-р, до компетенції Ради товариства віднесено прийняття рішення про укладення договорів купівлі-продажу, міни дарування, застави транспортних засобів та об'єктів нерухомості. Як вбачається з протоколу №21 засідання Ради Товариства відповідача, Радою товариства прийнято рішення про продаж нежитлових приміщень загальною площею 37кв.м. на першому поверсі ЗАТ КГХ "Новий Чернігів"  Черненко Н.П. за ціною 24849,00грн. (т.1, а.с.54-55). Тобто, фактично в межах своїх повноважень Радою товариства надано згоду на продаж в майбутньому нежитлових приміщень. В Статуті відповідача не міститься вимог, що рішення про укладення договорів купівлі-продажу об'єктів нерухомості має прийматися Радою товариства стосовно конкретного покупця, а тому суд приходить до висновку, що рішенням, яке прийнято на засіданні 30.03.2004, Рада Товариства висловила волевиявлення щодо розпорядженням нежитловими приміщеннями. На підставі вищезазначеного рішення Головою Правління, в силу підпункту 8.33 пункту 8 Статуту, підписано договір від 11.05.2004, в якому відповідач прийняв на себе зобов'язання щодо підготовки необхідних для укладення договору купівлі-продажу документів та  щодо укладення в майбутнього такого договору. Отже, органами управління відповідача, через які юридична особа набуває цивільних прав та обов'язків, було виявлено волю стосовно продажу нежитлових приміщень, а тому договір від 11.05.2004 був спрямований на реальне настання правових наслідків, в зв'язку з чим заперечення відповідача щодо недійсності цього договору є безпідставними.

Посилання  відповідача  на те, що протокол №21 від 30.03.2004 є недійсним,  оскільки  він підписаний лише головою Ради, судовою колегією не приймаються  до уваги, оскільки  відповідач не надав суду  доказів, які підтверджують встановлення порядку ведення засідань Ради товариства та оформлення документів Ради.

Враховуючи, що зобов'язання щодо створення робочої групи, підготовки документів та укладення договору виникло у відповідача з моменту укладення договору, судом не приймається до уваги посилання відповідача на протокол засідання Ради товариства від 06.08.2004, відповідно до якого  було прийнято рішення не укладати договір купівлі-продажу нежитлових приміщень з позивачем, оскільки таке рішення прийнято після виникнення у сторони зобов'язання, і за своєю суттю воно є односторонньою відмовою від виконання договору, що суперечить нормам чинного законодавства.

Крім того, судовою колегією не приймається до уваги посилання відповідача на рішення загальних зборів акціонерів товариства від 03.06.2005, стосовно незатвердження договору, оскільки чинним законодавством правомірність укладених акціонерними товариствами договорів не ставиться у залежність від їх подальшого затвердження загальними зборами акціонерів.

Обов’язок доказування, відповідно до приписів статті 33 ГПК України, розподіляється між сторонами виходячи з того, хто посилається на певні обставини, як на підставу своїх вимог та заперечень.  Це стосується і відповідача, який повинен був  довести факт належного виконання умов договору про сумісну діяльність з наступним викупом №11/05 від 11.05.2004.

Оскільки відповідачем не доведено належними засобами доказування,  що  прийняті зобов’язання в частині підготовки робочою групою документів, які необхідні для укладення договору купівлі-продажу приміщень, які були предметом договору про сумісну діяльність з наступним викупом №11/05 від 11.05.2004, та укладенню  договору відповідачем було  виконано належним чином  та  виходячи із принципу верховенства права, проголошеного в частині І статті 8 Конституції України, який, як зазначається в Рішенні Конституційного суду України від 02.11.2004 у справі №15-рп/2004, полягає у здійсненні правосуддя шляхом забезпечення захисту гарантованих Конституцією України та законами України прав і законних інтересів громадян, юридичних осіб, інтересів суспільства і держави, судова колегія  погоджується з висновком суду першої інстанції, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню у повному обсязі.

За таких обставин та керуючись ст.ст. 99, 101-106, Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд –

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Закритого акціонерного товариства „Комбінат громадського харчування „Новий Чернігів” на рішення Господарського суду  Чернігівської області  від 26.03.2007 у справі №8/317/34  залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду Чернігівської області  від 26.03.2007 у справі №8/317/34  залишити без змін.

3.  Матеріали справи №8/317/34 повернути до Господарського суду                      Чернігівської області.

Головуючий суддя

Судді

18.05.07 (відправлено)