СУД
ПОСТАНОВА

Іменем
України

13.02.2007

Справа №2-15/11-2007А

14 годин 00 хвилин

Господарський суд Автономної
Республіки Крим у складі

Судді  Іщенко І.А.

при секретарі Козлової Г.В.

Розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу

За позовом ДПІ у Білогірському
районі АР Крим (97600 м. Білогірськ, вул. Мира, 1)

До відповідача: Суб'єкту
підприємницької діяльності ОСОБА_1, (АДРЕСА_1) і/к НОМЕР_1

Про припинення підприємницької
діяльності фізичної особи-підприємця

За участю представників
сторін:

Від позивача  - Ласков С.Г., довіреність № 141/9/10-0 від
11.08.2006 р. у справі

Від відповідача - не з'явився

Суть адміністративної справи: ДПІ у
Білогірському районі АР Крим звернулася до Господарського суду АР Крим про
припинення підприємницької діяльності суб'єкту підприємницької діяльності
фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, у зв'язку з наданням відповідачем в податкову
інспекцію останніх податкових звітів з 9 лютого 2005 р.

Позовні вимоги мотивовані тим, що
відповідно до вимог пункту 3 статті 110 Закону України «Про державну податкову
службу в Україні» № 2555-12 від 07.07.1992 р. державна податкова інспекція
здійснює контроль за своєчасністю подачі платниками податків бухгалтерських
звітів, податкових декларацій і інших документів, зв'язаних з численням
податків, зборів і інших платежів.

Всупереч вимогам статті пункту 2
статті 11-1 Закону України «Про державну податкову службу в Україні» № 2555-12
від 07.07.1992 р. відповідач не надавав в податкову інспекцію податкових
декларацій.

Представник позивача позовні вимоги
підтримав, у судовому засіданні надав клопотання про розгляд справи в порядку
Кодексу адміністративного судочинства України.

Суд вважає за можливим задовольнити
клопотання позивача.

Згідно з пунктом 6 Закону України
„Про внесення змін до Кодексу адміністративного судочинства України” № 2953-ІV
від 06.10.2005 р., що набрав чинність 01.11.2005 р., до початку діяльності
окружних та апеляційних адміністративних судів адміністративні справи,
підвідомчі господарським судам відповідно до Господарського процесуального
кодексу України 1991 року (1798-12), вирішують у перший та апеляційній
інстанціях відповідні місцеві та апеляційні господарські суди за правилами
Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до статті 5 Кодексу
адміністративного судочинства України адміністративне судочинство здійснюється
відповідно до Конституції України, дійсним Кодексом і міжнародними договорами,
згода на обов'язковість яких дано Верховною Радою України.

Провадження по адміністративних
справах здійснюється відповідно до закону, що діє на час здійснення окремої
процесуальної дії, розгляду справи.

Відповідно до пункту 1 статті 17
КАС України компетенція адміністративних судів щодо вирішення адміністративних
справ поширюється на спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних
повноважень.

Згідно з пунктом 7 частині 1 статті
3 Кодексу адміністративного судочинства України суб'єкт владних повноважень -
орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи
службова особа, інший суб'єкт  при
здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих повноважень.

Позивач є суб'єктом владних
повноважень.

Згідно з пунктом 6 Закону України
«Про внесення змін до Кодексу адміністративного судочинства в Україні» №
2953-ІУ від 06.10.2005 р., що набрав чинність 01.11.2005 р. до початку
діяльності окружних та апеляційних адміністративних судів адміністративні
справи, підвідомчі господарським судам відповідно до Господарського
процесуального кодексу України 1991 р., вирішують у перший та апеляційній
інстанціях відповідні місцеві та апеляційні господарські суди за правилами
Кодексу адміністративного судочинства України.

Аналіз суб'єктного складу та
характеру правовідносин свідчить, що дана справа є справою адміністративної
юрисдикції.

Відповідач явку представника у
судове засідання не забезпечив. 12.02.2007 р. від нього надійшла заява з
проханням розглядати справу без його присутності.

Дослідивши матеріали справи,
заслухавши представника позивача, суд -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 зареєстрована Білогірською
районною державною адміністрацією  як
суб'єкт підприємницької діяльності про що зроблений запис від 01.12.2000 р. у
журналу обліку реєстраційних справ за НОМЕР_2.

01.12.2000 р. видано свідоцтво про
державну реєстрацію юридичних і фізичних осіб (а. с. 6).

Відповідно до частини 2 статті 46
Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб -
підприємців» підприємницька діяльність фізичної особи-підприємця припиняється
за судовим рішенням у разі неподання протягом року органам державної податкової
служби податкових декларацій, документів звітності відповідно до закону.

Всупереч законодавству України
відповідач з 09.02.2005 р. не надавав у податкову інспекцію податкові
декларації, фінансову звітність, згідно акту про неподання податкової звітності
з податку доходів фізичних осіб від 29.06.2006 р. (а. с. 5).

При таких обставинах, суд вважає,
що вимоги позивача обґрунтовані та підлягають задоволенню, оскільки
підтверджуються матеріалами  справи, та
відповідають чинному законодавству України.

Відповідно до часті 1 статті 71
Кодексу Адміністративного Судочинства України кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її вимоги і заперечення.

Згідно пункту 4 статті 94 Кодексу
адміністративного судочинства у  справах,
в яких позивачем є суб'єкт владних повноважень, а відповідачем - фізична чи юридична
особа, судові витрати, здійснені позивачем, з відповідача не стягуються.

Керуючись частиною 1 статті 71,
статтями 94, 161-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

1.          Позов задовольнити.

2.          Підприємницьку діяльність фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженці м. Білогірськ АР Крим,
(ідентифікаційний номер НОМЕР_1), зареєстрованої рішенням Білогірською районною
державною адміністрацією, про що зроблено запис № НОМЕР_2 від 01.12.2000 р.,
припинити.

У разі неподання заяви про
апеляційне оскарження, Постанова набирає законної сили через 10 днів з дня її
проголошення.

Якщо після подачі заяви про
апеляційне оскарження, апеляційна скарга не подана, Постанова вступає в закону
силу через 20 днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Постанова може бути оскаржена в
порядку і строки, передбачені статтею 186 Кодексу адміністративного судочинства
України.

Суддя Господарського суду

Автономної Республіки Крим                                        Іщенко І.А.