ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

12.02.07                                                                                           Справа  № 4495

Львівський апеляційний господарський суд у складі колегії:

головуючого-судді                                                                                  Краєвської М.В.

суддів:                                                                                                         Давид Л.Л.

Мурської Х.В.

розглянувши апеляційну скаргу ЗАТ “Соснівський гранкар”єр” вих. № С-65/Л від 09.01.2007 р.

на ухвалу Господарського суду Рівненської області від 17.11.2006 р.

у справі № 4495

за позовом ЗАТ “Соснівський гранкар”єр”, смт.Клесів Сарненського р-ну Рівненської обл.

до Комунального підприємства “Рівненське обласне бюро технічної інвентаризації” (далі – КП “Рівненське ОБТІ”), м.Рівне

про визнання недійсною реєстрації права власності на нерухоме майно та відновлення становища, яке передувало цій реєстрації

За участю представників сторін:

від позивача –Лісниченко Є.С. (адвокат, довіреність № 3060 від 06.07.2006 р. в матеріалах справи);

від відповідача –не з“явився

Позивачу роз”яснено його права й обов”язки, передбачені ст.22 ГПК України. Заяв про відвід суддів не поступало.

Оскільки позивач не заявляв клопотання про здійснення технічної фіксації судового процесу, то протокол судового засідання ведеться з дотриманням вимог ст.81-1 ГПК України без забезпечення повного фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Розпорядженням голови суду від 12.02.2007 р. проведено зміни в складі колегії суддів (знаходиться в матеріалах справи).

Ухвалою Господарського суду Рівненської області від 17.11.2006 р. у справі № 4495 (суддя Коломис В.В.) відмовлено в прийнятті позовної заяви на підставі п.1 ч.1 ст.62 ГПК України. Ухвала суду мотивована тим, зокрема, що дана справа є справою адміністративної юрисдикції, а тому подана позовна заява не підлягає розгляду в господарських судах України.

Позивач з даною ухвалою не погодився, подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу місцевого господарського суду скасувати, а справу передати на розгляд Господарського суду Рівненської області з підстав неправильного застосування норм процесуального права.

Свої вимоги скаржник обгрунтовує тим, зокрема, що відповідно до п.6 Прикінцевих та Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України (далі –КАС України) до початку діяльності окружних та апеляційних адміністративних судів адміністративні справи, підвідомчі господарським судам відповідно до ГПК України 1991 року, вирішують у першій та апеляційній інстанціях відповідні місцеві та апеляційні господарські суди за правилами КАС України. На момент подання позовної заяви не було утворено ні місцевого адміністративного, ні окружного адміністративного судів в м.Рівне чи Рівненської області, і це означає, що даний спір мав бути розглянутий Господарським судом Рівненської області за правилами, встановленими КАС України. Отже,  Господарський суд Рівненської області, з”ясувавши, що дана справа є справою адміністративної юрисдикції, зобов”язаний був відкрити провадження у адміністративній справі.

У відзиві на апеляційну скаргу відповідач визнає вимоги останньої в повному обсязі.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що позов ЗАТ “Соснівський гранкар”єр” до КП “Рівненське БТІ” про визнання недійсною реєстрації права власності на нерухоме майно та відновлення становища, яке передувало цій реєстрації, подано в порядку та на підставі ГПК України.

Розглянувши апеляційну скаргу, вивчивши матеріали справи, оцінивши наявні в ній докази, заслухавши пояснення представника позивача, колегія Львівського апеляційного господарського суду вважає, що апеляційну скаргу ЗАТ “Соснівський гранкар”єр” слід задоволити повністю, ухвалу Господарського суду Рівненської області від 17.11.2006 р. у справі № 4495 скасувати, а справу передати  Господарському суду Рівненської області для розгляду зі стадії відкриття провадження у справі за правилами  КАС України.

При цьому колегія виходила з наступного.

Відповідно до п.1 ст.3 КАС України справа адміністративної юрисдикції (далі - адміністративна справа) - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Згідно з п.п.1-2 ч.3 ст.105 КАС України адміністративний позов може містити вимоги, зокрема, про скасування або визнання нечинним рішення відповідача - суб'єкта владних повноважень повністю чи окремих його положень; зобов'язання відповідача - суб'єкта владних повноважень прийняти рішення або вчинити певні дії.

Як встановлено в судовому засіданні та вбачається з позовної заяви, предметом спору є визнання недійсним рішення про державну реєстрацію ТзОВ “НВП “Діогран” на об”єкти нерухомості, розташовані за адресою: Рівненська обл., Сарненський р-н, смт.Клесів, вул.Залізнична, 63 (згідно з переліком), та зобов”язання КП “Рівненське ОБТІ” відновити державну реєстрацію права власності ЗАТ “Соснівський гранкар”єр” на ці об”єкти.

Згідно з п.1.3 Тимчасового положення про порядок державної реєстрації прав власності на нерухоме майно, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 7 лютого 2002 р. N 7/5 (у редакції наказу Міністерства юстиції України від 28 січня 2003 року N 6/5), зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 18 лютого 2002 року за N 157/6445, державну реєстрацію прав власності на нерухоме майно здійснюють підприємства бюро технічної інвентаризації (далі - БТІ) у межах визначених адміністративно-територіальних одиниць.

Вказане свідчить, що БТІ на основі законодавства делеговані владні повноваження у сфері суспільних правовідносин, пов”язаних із здійсненням від імені держави дій щодо реєстрації прав власності на нерухоме майно.

Таким чином, БТІ в розумінні п.7 ст.3 КАС України є суб”єктом владних повноважень.

Колегія суддів з висновком суду першої інстанції про те, що подана позовна заява не підлягає розгляду в господарських судах України, не погоджується з огляду на наступне.

Згідно з вимогами пункту 6 Прикінцевих та Перехідних положень КАС України до початку діяльності окружних та апеляційних адміністративних судів адміністративні справи, підвідомчі господарським судам відповідно до Господарського процесуального кодексу України 1991 року, вирішують у першій та апеляційній інстанціях відповідні місцеві та апеляційні господарські суди за правилами КАС України.

Відповідно з п.2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України “Про судоустрій України” положення цього Закону, що стосуються організації та здійснення повноважень спеціалізованих адміністративних судів, а також суддівського самоврядування щодо вказаних судів, вводяться в дію після утворення системи адміністративних судів відповідно до цього Закону.

Таким чином, до утворення згідно з вимогами Закону України “Про судоустрій України” системи адміністративних судів справи адміністративної юрисдикції розглядаються у першій та апеляційній інстанціях відповідними загальними місцевими, апеляційними та спеціалізованими (господарськими) судами в порядку, встановленому КАС України з врахуванням його Прикінцевих та перехідних положень.

На момент подання позовної заяви не було утворено ні місцевого адміністративного, ні окружного адміністративного судів в м.Рівне чи Рівненської області, і це означає, що даний спір мав бути розглянутий Господарським судом Рівненської області за правилами, встановленими КАС України. Отже,  Господарський суд Рівненської області, з”ясувавши, що дана справа є справою адміністративної юрисдикції, встановивши відповідність позовної заяви вимогам, передбаченим ст.106 КАС України, зобов”язаний був відкрити провадження у адміністративній справі.

Визнання нечинним рішення відповідача - суб'єкта владних повноважень повністю чи окремих його положень; зобов'язання відповідача - суб'єкта владних повноважень прийняти рішення або вчинити певні дії здійснюється в порядку, встановленому КАС України.

Таким чином, і сам розгляд таких справ здійснюється адміністративними (на даний час - господарськими) судами за правилами КАС України, хоча б позовні заяви й було мотивовано посиланням на приписи ГПК України.

На думку колегії суддів, оскаржуваною ухвалою суду першої інстанції позивачу фактично відмовлено в судовому захисті його порушених майнових прав і охоронюваних законом інтересів, гарантованого ст.55 Конституції України. Господарський суд Рівненської області не мав законних підстав відмовляти в прийнятті позовної заяви, так як на сьогоднішній день такі адміністративні справи роглядають відповідні місцеві господарські суди за правилами КАС України.

Отже, з огляду на вищевикладене, колегія Львівського апеляційного господарського суду вважає, що ухвала Господарського суду Рівненської області не відповідає матеріалам справи, не грунтується на чинному законодавстві, а доводи апелянта підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст.99, 101, 104-106 ГПК України, Львівський апеляційний господарський суд ПОСТАНОВИВ:

1.          Апеляційну скаргу ЗАТ “Соснівський гранкар”єр” задоволити повністю.

2. Ухвалу Господарського суду Рівненської області від 17.11.2006 р. у справі № 4495 скасувати, а справу передати  Господарському суду Рівненської області для розгляду зі стадії відкриття провадження у справі за правилами КАС України.

3. Постанова може бути оскаржена в касаційному порядку.

4. Справу повернути в місцевий господарський суд.

Головуючий-суддя                                                                                           М.В.Краєвська

Суддя                                                                                                        Л.Л.Давид

Суддя                                                                                                      Х.В.Мурська