ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

"07" лютого 2007 р.

Справа № 12/310-4164

16 год. 00 хв.

м. Тернопіль

Господарський
суд Тернопільської області

у складі

при секретарі судового
засідання

Розглянув справу

за позовом: Тернопільської
міської ради, м. Тернопіль

до відповідача: Суб'єкта
підприємницької діяльності -фізичної особи -ОСОБА_1, м. Тернопіль

про:
звільнення самовільно зайнятої земельної ділянки

представники від:

позивача: Михальчук
О.Ю. - юрисконсульт, довіреність №566/01 від 21.04.2006р.

відповідача: ОСОБА_2
- представник, ІНФОРМАЦІЯ_1

Суть справи:

Учасникам судового процесу
роз'яснено їх процесуальні права та обов'язки згідно ст. ст. 49, 51,130 кодексу
Адміністративного судочинства України.

Розгляд справи неодноразово
відкладався для надання можливості сторонам подати додаткові докази в
обґрунтування своїх позовних вимог та заперечень.

Тернопільська міська рада,
м.Тернопіль, надалі позивач, звернулася до господарського суду Тернопільської
області з позовом до суб'єкта підприємницької діяльності - фізичної особи
ОСОБА_1, м.Тернопіль, надалі відповідач, про звільнення самовільно зайнятої
земельної ділянки.

Позивач в обгрунтування своїх
позовних вимог посилається на рішення Виконавчого комітету Тернопільської
міської ради НОМЕР_1, акт перевірки розміщення та функціонування тимчасових
торгових об"єктів "Кури-гріль" від 22.05.2006р., інші матеріали.

Представник позивача, викладені у
позовній заяві вимоги підтримує.

Представник відповідача подав
заперечення на адміністративний позов, в якому позовні вимоги заперечує і
зазначає, що об'єкт "Кури-гріль" знаходиться АДРЕСА_1, а не АДРЕСА_2,
як зазначено позивачем.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши пояснення представників сторін, суд прийшов до висновку, що позовні
вимоги слід задовольнити, з огляду на наступне.

Стаття 116 Земельного кодексу
України зазначає підстави набуття права на землю, відповідно до якої громадяни
та юридичні особи набувають право власності та право користування земельними
ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів
виконавчої влади або органів місцевого самоврядування та державних органів
приватизації щодо земельних ділянок, на яких розташовані об'єкти, які
підлягають приватизації, в межах їх повноважень, визначених цим кодексом. Набуття
права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі
земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

Стаття 125 Земельного кодексу
України визначає, що право власності та право постійного користування на
земельну ділянку виникає після одержання її власником або користувачем
документа, що посвідчує право власності чи право постійного користування
земельною ділянкою та його державної реєстрації. Право на оренду земельної
ділянки виникає після укладення договору оренди і його державної реєстрації.

Документами, що посвідчують право
на земельну ділянку (право власності і право постійного користування земельною
ділянкою) відповідно до статті 126 цього Кодексу є державні акти. Право оренди
землі оформляється договором, який реєструється відповідно до Закону.

Як підтверджується матеріалами
справи 09 листопада 2005 року виконавчим комітетом Тернопільської міської ради
прийняте рішення  НОМЕР_1 «Про усунення
порушень у сфері земельного законодавства та містобудування», яким зобов»язано
власників (користувачів) тимчасових торгових об'єктів «Кури-Гріль»в 15-денний
термін звільнити самовільно зайняті земельні ділянки.

22 травня 2006 року проведено
перевірку розміщення та функціонування тимчасових об'єктів «Кури-Гріль»,
зокрема за АДРЕСА_2, площею 6,0 кв.м. що належить підприємцю ОСОБА_1, про що
складено Акт перевірки, що вподальшому затверджений начальником управління
містобудування та архітектури.

Як зазначено в Акті перевірки від
22.05.2006р. комісією встановлено факт розміщення тимчасового торгового об'єкту
«Кури-Гріль» на самовільно зайнятих земельних ділянках без відповідних дозволів
та правовстановлюючих документів.

Як вбачається з матеріалів срави,
НОМЕР_2 начальником відділу використання земельних ресурсів Тернопільської
міської ради відмовлено у задоволенні звернення підприємця ОСОБА_1 щодо надання
в оренду земельної ділянки для встановлення торгового кіоску за АДРЕСА_1

На вимогу суду позивачем долучено
до матеріалів справи викопіювання з плану м. Тернополі з нанесенням місця
розташування кіоску «Кури-Гріль»підприємця ОСОБА_1 за АДРЕСА_2.

Зазначеним спростовуються
твердження відповідача, про те що кіоск знаходиться за АДРЕСА_1

Із матеріалів справи слідує, що
докази, які б свідчили надання підприємцю ОСОБА_1 земельної ділянки у
встановленому законом порядку відсутні.

Відповідно до ст. 211 Земельного
кодексу України громадяни та юридичні особи несуть цивільну, адміністративну
або кримінальну відповідальність відповідно до законодавства за такі порушення,
як самовільне зайняття земельних ділянок.

Згідно із статтею 212 Кодексу
самовільно зайнятті земельні ділянки підлягають поверненню власникам землі або
землекористувачам без відшкодування затрат, понесених за час незаконного
користування ними. Повернення самовільно зайнятих земельних ділянок провадиться
за рішенням суду.

Відповідно до ст. 48 Закону України
„Про власність” власник може вимагати усунення будь-яких порушень його права,
хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння, і
відшкодування завданих цим збитків.

Відповідно до статті 71 Кодексу
Адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Оскільки, позивач належними та
допустимими доказами довів, а відповідач не спростував факт самовільного і
незаконного використання спірної земельної ділянки, позовні вимоги підлягають
до задоволення як такі, що підтвердженні матеріалами справи і ґрунтуються на
вимогах чинного законодавства.

Відповідно до  ч. 4 ст. 94 КАС України судовий збір з відповідача
не стягується.

На підставі наведеного, куруючись
статтями 211, 212 Земельного кодексу України, статтями 69-71, 86, 94, 99, 104,
158-163 Кодексу Адміністративного судочинства України, Прикінцевими та
перехідними положеннями Кодексу Адміністративного судочинства України,
господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1.          Адміністративний
позов задовольнити.

2.            Зобов'язати
суб'єкта підприємницької діяльності ОСОБА_1 звільнити самовільно займану
земельну ділянку в місті Тернополі АДРЕСА_2, площею 6 кв.м. шляхом демонтажу
об'єкту «Кури-Гріль».

Постанова суду першої інстанції
набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне
оскарження. На постанову суду сторони мають право подати заяву про апеляційне
її оскарження протягом десяти днів з дня складення постанови в повному обсязі
„14” лютого 2007 року до адміністративного суду апеляційної інстанції, а
протягом двадцяти днів після подання заяви подати апеляційну скаргу.

Суддя