ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  міста КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

№  23/575

23.01.07

За позовом
Державного підприємства «Миколаївський авіаремонтний завод «НАРП»

До
Закритого акціонерного товариства «Техбудсервіс»

Про
визнання недійсним договору

Суддя Демидова А.М.

Представники:

Від позивача
Лебедєв В.В.–предст. (10.01.07, 23.01.07)

Від відповідача
не з'явився

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Позивач звернувся до суду з позовом про визнання недійсним договору № 249 від 07.10.2004 р.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 04.12.2006 р. порушено провадження у справі за № 23/575, призначено розгляд справи на 10.01.2007 р. та викликано в судове засідання представників сторін.

В судове засідання 10.01.2007 р. з’явився представник позивача, представник відповідача не з’явився, в зв’язку з чим суд відклав розгляд справи на 23.01.20007р.

23.01.2007 р в судове засідання з’явився представник позивача, позовні вимоги підтримує у повному обсязі.

Представник відповідача в судове засідання 23.01.2007 р. вдруге не з’явився, хоча був повідомлений належним чином про час і місце розгляду справи ухвалою суду від 10.01.2007р., що підтверджується відміткою на зворотній стороні зазначеної ухвали.

Особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце її розгляду судом, якщо ухвалу про порушення провадження у справі надіслано за поштовою адресою, зазначеною в позовній заяві (роз’яснення Президії Вищого арбітражного суду України від 18.09.1997 р. № 02-5/289 із змінами "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України").

Відповідач вимог ухвал суду від 04.12.2006 р. та 10.01.2007 р. не виконав, відзив на позовну заяву та всі документи, що підтверджують заперечення проти позову, не надав. Клопотань про відкладення розгляду справи до суду станом на день слухання справи не надходило.

Відповідно до ст. 75 ГПК України, якщо відзив на позовну заяву і витребувані господарським судом документи не подано, справу може бути розглянуто за наявними в ній матеріалами.

За таких обставин, справа слухається за наявними матеріалами згідно зі ст. 75 ГПК України.

Розглянувши матеріали справи та вислухавши представника позивача, суд встановив:

07.10.2004р між Державним підприємством «Миколаївський авіаремонтний завод «НАРП»(Далі - позивач) та Закритим акціонерним товариством «Техбудсервіс»(Далі- відповідач) був укладений договір № 249 (Далі-Договір) про постачання стенду для перевірки датчиків антиюзової автоматики У-225-55 (належним чином засвідчена копія в матеріалах справи).

Згідно з п.1.1 Договору позивач доручив поставити, а відповідач прийняв на себе зобов’язання з постачання обладнання, здійснення установки, монтажу обладнання і виконання пусконалагоджувальних робіт на встановленому обладнанні.

Таким чином, предметом вказаного Договору є передача у власність позивача обладнання у кількості однієї одиниці, що відображено у Специфікації, яка є невід’ємною частиною Договору (в матеріалах справи). Позивач сплатив відповідачу вартість стенду для перевірки датчиків антиюзової автоматики У-225-55 в розмірі 109 920,00 грн., що підтверджується платіжними дорученням № 2526 від 02.12.2004 р., № 2612 від 16.12.2004 р., № 2666 від 20.12.2004 р. (належним чином засвідчені копії в матеріалах справи).

Позивач вважає, що оскільки природа договору не визначена, то керуючись ст. 712 ЦК України, до даного договору потрібно застосовувати загальні положення про купівлю-продаж.

Відповідно до ст. 658 ЦК України право продажу товару, крім випадків примусового продажу товару та інших випадків, встановлених законом, належить власнику товару.

При укладанні вищезазначеного договору, як стверджує позивач, відповідач назвався власником товару, який є предметом договору.

Але в момент виконання Договору та пізніше відповідачем не були передані позивачу документи, які б підтверджували його право власності на стенд.

У зв’язку з проведенням перевірки фінансово-господарської діяльності, позивач звернувся до відповідача з листом № 616/10 від 27.02.2006р про термінове надання копій документів, що підтверджують існуюче у 2004 році право власності на стенд (лист в матеріалах справи). Але витребуваних документів позивач так і не отримав.

На підставі вищезазначеного, позивач вважає, що на момент укладання договору № 249 від 07.10.2004 р. відповідач не мав права власності на вказане майно, в зв’язку з чим мала місце угода, яка вчинена під впливом помилки щодо обставин, які мають істотне значення, так як відповідач не підтвердив своє право на укладання договору купівлі-продажу товару (ст. 229 ЦК України).

За таких обставин, позивач просить суд визнати недійсним Договір № 249 від 07.10.2004 р., укладений між Державним підприємством «Миколаївський авіаремонтний завод «НАРП»та Закритим акціонерним товариством «Техбудсервіс»про постачання стенду для перевірки датчиків антиюзової автоматики У-225-55.

Вивчивши матеріали справи та заслухавши пояснення представника позивача, суд прийшов до висновку, що вимоги позивача є необґрунтованими, не доведеними та такими, що задоволенню не підлягають.

Оскільки позивачем не було надано суду письмових доказів того, що відповідач не є власником стенду для перевірки датчиків антиюзової автоматики У-225-55. Це є лише припущення позивача.

Таким чином, суд прийшов до цілком обґрунтованого висновку про те, що Договір № 249 від 07.10.2004 р. є таким, що укладений відповідно до вимог чинного законодавства України, тому законні підстави для визнання договору недійсним, у суду відсутні.

Відповідно до ст. 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Позивачем не надано суду доказів, що підтверджують та обґрунтовують його вимоги про визнання договору недійсним.

Враховуючи зазначене, суд вважає позовні вимоги необґрунтованими, та такими, що задоволенню не підлягають.

Виходячи з наведеного та керуючись ст.ст. 49, 75, 82-85 ГПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

У позові відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення 10-денного строку з дня його

прийняття.

Суддя                                                                                          А.М.Демидова