ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

07.05.07
Справа № 5/94-07.

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Роменський м’ясокомбінат», м. Ромни

до відповідачів: 1. відкритого акціонерного товариства акціонерний банк «Укргазбанк» в особі Сумської філії, м. Суми

2. товариства з обмеженою відповідальністю «Мілана-Сервіс»,                 м. Київ

про визнання договору недійсним

по зустрічному позову відкритого акціонерного товариства акціонерний банк Укргазбанк» в особі Сумської філії, м. Суми

до відповідача – товариства з обмеженою відповідальністю «Роменський м’ясокомбінат», м. Ромни

про визнання права застави

Суддя Гудим В.Д.

Представники:

Від позивача – Журавський С.А.

Від 1-го відповідача – Конященкова Т.В.

Від 2-го відповідача  – Конященкова Т.В.

Суть спору: викладена в ухвалах 22.03.07 р.

Позивач подав позовну заяву про визнання договору застави від 08.12.05 р.          № 2 недійсним, укладеного між товариством з обмеженою відповідальністю «Мілана-Сервіс» та відкритим акціонерним товариством акціонерний банк «Укргазбанк».

Перший відповідач подав відзив на позовну заяву, в якому проти вимог повністю заперечує, зазначивши про те, що при укладенні зазначеного договору застави були дотримані всі вимоги чинного законодавства.

Другий відповідач подав відзив на позовну заяву, в якому проти позовних вимог заперечує, зазначивши про те, що на момент укладення Договору застави сторони цього договору не знали і не повинні були знати, що договір купівлі-продажу буде визнано недійсним і як наслідок майно, що передається в заставу не належить заставодавцю, а тому зазначений договір був укладений з дотриманням всіх вимог чинного законодавства

Перший відповідач подав зустрічну позовну заяву про визнання за відкритим акціонерним товариством акціонерний банк «Укргазбанк» право застави по договору застави № 2 від 08.12.05 р.

Розглянувши матеріали справи, господарський суд встановив:

08 грудня 2005 року між ВАТ АБ "Укргазбанк" в особі Сумської філії та ТОВ "Мілана-Сервіс" було укладено кредитний договір № 119, відповідно до якого позивач надав 2-му відповідачу кредит на суму 2300000 грн. шляхом відкриття відновлювальної відкличної кредитної лінії на поповнення обігових коштів у сумі 630000,00 грн. строком на три місяці до 10.03.06 р., а також кредит на викуп рухомого та нерухомого майна ТОВ "Роменський м’ясокомбінат" у сумі 1670000,00 грн. строком на три роки із сплатою процентів за користування кредитом виходячи із 20% річних.

В забезпечення виконання зобов’язань за кредитним договором від 08.12.05 р. № 119 між ВАТ АБ "Укргазбанк" та ТОВ "Мілана-Сервіс" 08.12.05 р. було укладено договір застави № 2 відповідно до якого ТОВ "Мілана-Сервіс" передає в заставу ВАТ АБ "Укргазбанк" наступні транспортні засоби:

- марки ГАЗ 3307 державний № 038-40 СВ;

- марки САЗ 3507 державний № 038-39 СВ;

- марки САЗ 3507 державний № 038-38 СВ;

- марки ГАЗ 3307 КО державний № 038-37 СВ;

- марки ГАЗ 33021 державний № 034-81 СВ;

- марки ВАЗ 21063 державний № 034-82 СВ;

- марки ИЖ 2715 державний № 044-22 СВ;

- марки ЗИЛ 130 В державний № 044-99 СВ;

- марки ОДАЗ, модель 8,57Д, державний № 06640СВ.

Рішенням господарського суду Сумської області від 04.05.06 р. № 3/198-06 визнано недійсним договір від 01.12.05 р., укладений між ТОВ "Роменський м’ясокомбінат" та ТОВ "Мілана-Сервіс"  про купівлю-продаж семи автомобілів, які були передані в заставу а саме:

- марки ГАЗ 3307 державний № 038-40 СВ;

- марки САЗ 3507 державний № 038-39 СВ;

- марки САЗ 3507 державний № 038-38 СВ;

- марки ГАЗ 3307 КО державний № 038-37 СВ;

- марки ГАЗ 33021 державний № 034-81 СВ;

- марки ВАЗ 21063 державний № 034-82 СВ;

- марки ИЖ 2715 державний № 044-22 СВ.

Рішенням господарського суду м. Києва від 11.04.06 р. по справі № 6/118, визнано  недійсним договір від 01.12.05 р., укладений між ТОВ "Роменський м’ясокомбінат" та ТОВ "Мілана-Сервіс" про купівлю-продаж двох автомобілів, які були передані в заставу, а саме:

- марки ЗИЛ 130 В державний № 044-99 СВ;

- марки ОДАЗ, модель 8,57Д, державний № 06640СВ.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що договір застави, укладений між 1-м та 2-м відповідачами, укладений з порушенням ст. 11 Закону України "Про заставу", так як 2-й відповідач не був власником вище вказаних транспортних засобів.

В заперечення проти позовних вимог 1-й відповідач у відзиві на позовну заяву зазначив про те, що він є добросовісним заставодержателем, оскільки на момент укладення договору застави з 2-м відповідачем банк не знав і не повинен був знати, що договір купівлі-продажу буде визнано недійсним і як наслідок майно, що перелається в заставу не належить заставодавцю.

2-й відповідач подав відзив на позовну заяву, в якому проти позовних вимог заперечує, зазначивши, що на момент укладення договору застави він був власником даних транспортних засобів на підставі укладених договорів купівлі-продажу від 01.12.05 р. і оплата по даним договорам була проведена в повному обсязі. Крім того 2-й відповідач зазначив, що на момент укладення договору купівлі-продажу в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна було відсутнє обтяження, накладене на підставі арешту державної виконавчої служби, тому в заставу банку передавалося нічим не обтяжене майно.

Відповідно ст. 11 Закону України «Про заставу» заставодавцем при заставі майна може бути його власник, який має право відчужувати заставлене майно на підставах, передбачених законом, а також особа, якій власник у встановленому порядку передав майно і право застави на це майно.

Враховуючи викладене, позовні вимоги позивача за первісним позовом є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, оскільки договір від 01.12.05 р. про купівлю-продаж зазначених транспортних засобів був визнаний недійсним з моменту його укладення, тобто ТОВ «Мілана-Сервіс» не був власником цих транспортних засобів і договір застави, укладений між 1-м та 2-м відповідачами, був укладений з порушенням Закону України «Про заставу».

Відкрите акціонерне товариство акціонерний банк «Укргазбанк» подав зустрічну позовну заяву, в якій просить визнати за ним право застави по договору застави від 08.12.05 р. № 2.

В обгрунтування зустрічних позовних вимог позивач по зустрічному позову посилається на те, що на момент укладення договору застави з 2-м  відповідачем по первинному позову, він не знав і не міг знати, що договір купівлі-продажу буде визнано недійсним і як  наслідок майно, що передається в заставу не належить заставодавцю, тому відповідно до п. 3.4. Роз’яснень Вищого арбітражного суду України від 24.12.1999 р. № 05-5/602 "Про деякі питання практики вирішення спорів, пов’язаних із застосуванням Закону України "Про заставу", є добросовісним заставодержателем.

Відповідач по зустрічному позову подав відзив на зустрічну позовну заяву, в якому зазначив, що твердження позивача по зустрічному позову, які ґрунтуються на роз’ясненнях Вищого арбітражного суду, про те, що він є добросовісним заставодержателем і у позивача відсутнє право на захист власного права власності на автомобілі, які були передані в заставу власником, безпідставне та таке, що не ґрунтується на вимогах діючого законодавства та суперечить ст. 1 ГПК України, якою передбачено право осіб на звернення до суду за захистом порушеного права. Також відповідач по зустрічному позову зазначив, що відповідно  ч. 1 п. 7  Правил використання та розпорядження транспортними засобами їх власником здійснюється тільки після державної реєстрації даних транспортних засобів за власником, тому єдиним належним доказом права власності на транспортні засоби є його державна реєстрація за власником. Пунктом 8 ч. 2 "Правил державної реєстрації та обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей,  причепів, напівпричепів та мотоколясок" передбачено, що правомірність придбання транспортних засобів, поміж інших документів підтверджується угодами, укладеними на товарних біржах, а не угодами укладеними в простій письмовій формі поза товарними біржами.

Відповідач по зустрічному позову зазначає про те, що на момент укладення угод купівлі-продажу транспортних засобів від 01.12.05 р. і до цього часу, транспортні засоби зареєстровані в ДАІ за ним, як за власником, що підтверджується матеріалами справи, зокрема листом від 05.04.06 р. № 10/910.

Враховуючи викладене, господарський суд вважає вимоги позивача по зустрічному позову необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню, оскільки угоди купівлі-продажу, укладені не на біржі в простій письмовій формі і не можуть бути доказами наявності у ТОВ «Мілана-Сервіс» права  на передачу майна в заставу.

Судові витрати по первинному позову відносяться на позивача, оскільки договір купівлі-продажу було визнано недійсним в зв’язку з порушенням вимог законодавства саме позивачем, судові витрати по зустрічному позову відносяться на позивача по зустрічному позову.

Керуючись ст. ст.  49, 82-85  Господарського  процесуального  кодексу  України, суд

ВИРІШИВ:

1.          Первинний позов задовольнити..

2.          Визнати недійсним договір застави від 08.2.05 р. № 2, укладений між ТОВ «Мілана-Сервіс» та ВАТ АБ «Укргазбанк».

3.          В зустрічному позові відмовити. відмовити.

Суддя                                                                                                    В.Д.Гудим