ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ІВАНО-ФРАНКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

19 квітня 2007 р.
Справа  номер 18/69

Господарський суд Івано-Франківської області  у складі:

Судді  Б.П.Гриняка

При секретарі судового засідання   А.С. Томашевській

За позовом:  Державного управління охорони навколишнього природного середовища  в Івано-Франківській області , вул. Сахарова ,23 , м. Івано-Франківськ.

До відповідача: ДП ”Калійний завод ” ВАТ “Оріана”, м. Калуш , Івано-Франківської обл.

Представники :

Від позивача:   Чеверда І.П., (довіреність № 02-39/202 від 19.04.07р ) - представник

Від відповідача:   Воробйова Н.М., (довіреність № 3  від 29.03.07р )- представник

Суть справи: стягнення завданої шкоди в розмірі 16106,6  грн.

До початку розгляду справи представникам  сторін роз’яснено їх права і обов’язки, передбачені ст. 20, 22 ГПК України.

Позивач в судовому засіданні підтримав позовні вимоги з підстав, викладених в заяві

Представник відповідача  в судовому засіданні проти позовних вимог  заперечує, вважаючи їх безпідставними.

Розглянувши матеріали справи, з’ясувавши її фактичні  обставини, об’єктивно оцінивши докази, що  мають юридичне значення для розгляду позовної заяви і вирішення справи по суті, суд, -

ВСТАНОВИВ:

При проведенні перевірки дотримання вимог природоохоронного законодавства  за період з 01.01.2004р. по 01.01.2005р. ДП «Калійний завод»забрано від ЗАТ «Лукор»231 тис. м3 свіжої води, з яких 226 тис.  м3( підземні води ) та 5. 0 тис.  м3 ( поверхневі води).

В судовому засіданні представник позивача заявив, що забір води відповідачем здійснювався без дозволу на спеціальне водокористування , тобто самовільно.

Згідно ст.48 Водного Кодексу України -Спеціальне водокористування –це забір води із водних об»єктів із застосуванням споруд або технічних пристроїв, використання води та скидання забруднюючих речовин у водні об»єкти, включаючи забір води та скидання забруднюючих речовин із зворотними водами із застосуванням каналів.

Відповідач  здійснював використання води та скидав забруднюючі речовини із зворотними водами у водні об»єкти ріка Сівка, тобто здійснював спеціальне водокористування, що підтверджується водогосподарською, водоохоронною діяльністю підприємства.

Згідно ст. 49 Водного кодексу України спеціальне водокористування  здійснюється на підставі належно оформленого дозволу, в якому встановлюється ліміт забору води, ліміт  використання води  та ліміт скидання забруднюючих речовин.

Представник позивача стверджує, що  термін дії дозволу відповідача  № Укр.-1441-А-Ів-Фр від 09.07.2001 р. закінчився 01.01.2003 року.  Тому на протязі 2004 року ДП “ Калійний завод” ВАТ “ Оріана”  здійснював самовільне водокористування, що є підставою нарахування суми спричиненої шкоди у зв”язку з порушенням водоохоронного законодавства.

В результаті порушення використання водних ресурсів державі нанесено шкоду в розмірі 16106,60 грн.

В судовому засіданні та у відзиві на позов,  представник відповідача  позовні вимоги  не визнає,  вказуючи на те , що самовільний забір госппитної води з водних об»єктів він  в 2004 році не проводив, оскільки підприємство є вторинним водокористувачем і одержує воду мережею водопостачання від ЗАТ «Лукор»згідно договору №5 від 01.02.2001 року та дозволу спеціального водокористування ЗАТ «Лукор», який для  ДП Калійний завод ВАТ «Оріана»продовжений до 01.01.2005 р.

Заслухавши доводи представників сторін, дослідивши  матеріали  справі,  суд вважає, що вимоги позивача є безпідставними, а, отже задоволенню не підлягають.

При цьому суд керується наступним:

ДП “Калійний завод”  в держбюджет міста Калуша за 2004 рік  сплачено збір за  спеціальне використання водних ресурсів в сумі 15 100 грн. , що підтверджується  доданими відповідачем копіями  платіжних доручень.

Дозвіл на спеціальне використання для  ДП Калійний завод ВАТ « Оріана»продовжений до 01.01.2005 р.

Ліміт забору свіжої води згідно даного дозволу не перевищений , про що свідчить лист ЗАТ «Лукор»від 06.04.2004 року № 42 / 116 . Зобов»язання по договору виконані повністю.

Державне мито і витрати за надані інформаційно - технічні послуги для забезпечення

судового процесу із сторін не стягувати.

На підставі наведеного,  керуючись  ст. 8, 124  Конституції України,  ст. 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд,-

В И Р І Ш И В :

У позові відмовити.

СУДДЯ                                                                                                     Б.П.ГРИНЯК

Виготовлено в АС "Діловодство суду"

________________