ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

21 березня 2007 р.

№ 2-1438/05

Вищий
господарський суд України у складі колегії суддів:

Невдашенко Л.П. -головуючого,

Михайлюка
М.В.,

Дунаєвської
Н.Г.,

Розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві касаційну скаргу Сільськогосподарського Закритого
акціонерного товариства "Ізюм риба" на  ухвалу Апеляційного суду Харківської області
№ 22-а-2137/2005р. від 17 травня 2005 року у справі № 2-1438/05 Ізюмського
міськрайонного суду Харківської області за позовом ОСОБА_1, Харківська область,
до Сільськогосподарського Закритого акціонерного товариства
"Ізюмриба", Харківська область, про визнання недійсним Положення про
порядок розподілу акцій власної емісії, що знаходяться на балансі СЗАТ
"Ізюмриба", між членами трудового колективу,

за участю представників сторін:

позивача: - не з'явився;

відповідача: - не з'явився,

В С Т А Н О В
И В:

У
вересні 2004 року позивач фізична особа ОСОБА_1 подав до Ізюмського
міськрайонного суду Харківської області позов до відповідача СЗАТ
"Ізюмриба" про визнання недійсним Положення про порядок розподілу акцій
власної емісії, що знаходяться на балансі СЗАТ "Ізюмриба", між
членами трудового колективу.

Посилаючись на порушення порядку
прийняття рішення загальних зборів СЗАТ "Ізюмриба" від 17.12.2003р.
про затвердження Положення про порядок розподілу акцій власної емісії, що
знаходяться на балансі СЗАТ "Ізюмриба", між членами трудового
колективу, просив задовольнити його позовні вимоги.

Ухвалою  Ізюмського міськрайонного суду Харківської
області від 29 вересня 2004 року (суддя Т.Г. Порхун) позовну заяву залишено без
руху та надано позивачеві термін для виправлення недоліків до 15 жовтня 2004
року.

Ухвалу мотивовано  невідповідністю позовної заяви до вимог ст.
137 ЦПК України: ненадання доказів, які підтверджують позовні вимоги, не
визначення ціни позову, відсутність посилання на законодавство, вимогам якого
не відповідає оскаржене рішення.

Ухвалою  Ізюмського міськрайонного суду Харківської
області від 27 січня 2005 року (суддя Т.Г. Порхун) відмовлено в прийнятті
позовної заяви з мотивів непідвідомчості позову суду.

Ухвалою судової палати в цивільних
справах Апеляційного суду Харківської області від 17 травня 2005 року (колегія
суддів у складі: Трішкової І.Ю. - головуючий, Кіпенко І.С., Котелевець А.В.)
ухвалу суду першої інстанції від 27 січня 2005 року скасовано, а справу
направлено до того ж суду на новий розгляд зі стадії прийому позовної заяви.

Ухвала мотивована посиланнями на
порушення судом першої інстанції норм процесуального права при вирішенні
питання про прийняття позовної заяви до розгляду та відсутністю підстав до
відмови у прийнятті позовної заяви.

У касаційній скарзі відповідач,
посилаючись на порушення апеляційним судом норм процесуального права, просить
скасувати ухвалу суду апеляційної інстанції та залишити в силі ухвалу  Ізюмського міськрайонного суду Харківської
області від 27 січня 2005 року.

Заслухавши доповідача, перевіривши
правильність застосування судами норм процесуального права, судова колегія
Вищого господарського суду України дійшла висновку, що касаційна скарга   не підлягає задоволенню, з  наступних підстав.

Відповідно до п. 2 Постанови
Пленуму Верховного Суду України № 9 від 21 грудня 1990 року, при вирішенні
питання про прийняття заяви, суддя перевіряє, чи має заявник, відповідно до ст.
5 ЦПК України, право на порушення справи, чи відповідає форма і зміст заяви
вимогам закону.

Як встановлено судом апеляційної
інстанції та вбачається з матеріалів справи, подана позовна заява за формою і
змістом не відповідає вимогам ст. 137 ЦПК України. Зі змісту позовної заяви не
зрозуміло, які саме позовні вимоги ставить позивач, не конкретизовано зміст
позовних вимог, не викладено обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги,
не надано доказів, які підтверджують позовні вимоги та не вказано в чому
полягає порушення прав самого позивача.

Відповідно до вимог ст. 139 ЦПК
України, що діяла на час вирішення судом питання про прийняття позовної заяви,
суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, зазначених у
ст. 137, 138 цього Кодексу, або не оплачено держмитом, постановляє ухвалу про
залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для
виправлення недоліків. Невиконання вказівок судді щодо виправлення недоліків
позову у встановлений строк є підставою до повернення позовної заяви, як
неподаної.

Колегія суддів Вищого господарського
суду України погоджується з висновком суду апеляційної інстанції про
невідповідність ухвали суду першої інстанції від 29 вересня 2004 року вимогам
ст.ст. 232, 234 ЦПК України, що призвело до позбавлення позивача можливості
конкретизувати зміст позовних вимог та виправити інші недоліки позовної заяви.

Наслідки подання позовної заяви, що
не відповідає вимогам закону, передбачені ст. 139 ЦПК України.

Статтею 136 ЦПК України встановлено
вичерпний перелік підстав до відмови в прийнятті позовної заяви .

Згідно ст. 24 ЦПК України, справи,
що виникають з цивільних, сімейних, трудових і кооперативних правовідносин
підвідомчі судам.

Всупереч наведеним вимогам, суд, не
вирішуючи питання про прийняття або повернення позовної заяви, як неподаної,
безпідставно відмовив позивачеві у прийнятті позову, з посиланнями на положення
ст. 24 ЦПК України та не застосував відповідних правових наслідків, що
передбачені ст. 139 ЦПК України.

З огляду на викладене, висновки
суду апеляційної інстанції про невідповідність ухвали суду першої інстанції
вимогам ст.ст. 137, 139 ЦПК України є правильними і підстав до скасування
ухвали суду апеляційної інстанції не вбачається.

Твердження скаржника про порушення
і неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм процесуального
права при прийнятті ухвали не знайшли свого підтвердження, тому ці твердження
слід залишити поза увагою.

У відповідності  до вимог Закону України "Про внесення
змін до деяких законодавчих актів щодо визначення підсудності справ з питань
приватизації та корпоративних спорів" та ст. 12 ГПК України матеріали
справи належить передати до Господарського суду Харківської області для
вирішення питання про прийняття позовної заяви.

На
підставі викладеного, керуючись ст.ст. 1115 , 1117 , 1119
, 11111 ГПК України, Вищий господарський суд України,

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу
Сільськогосподарського Закритого акціонерного товариства "Ізюмриба"
залишити без задоволення.

2. Ухвалу Апеляційного суду
Харківської області від 17 травня 2005 року у справі № 2-1438/05 залишити без
змін.

3. Позовну заяву ОСОБА_1,
Харківська область, до Сільськогосподарського Закритого акціонерного
товариства "Ізюмриба", Харківська область, про визнання
недійсним Положення про порядок розподілу акцій власної емісії, що знаходяться
на балансі СЗАТ "Ізюмриба", між членами трудового колективу, передати
до Господарського суду Харківської області для вирішення питання про її
прийняття.

Головуючий:
Л.П. Невдашенко

Судді:
М.В. Михайлюк

Н.Г. Дунаєвська