ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.02.07 р.                                                                             Справа № 13/157

11год. 00хв.- 11год.20хв.           Зала судових засідань № 1

місто Донецьк, вулиця Артема 157

Господарський суд Донецької області  у складі судді Темкіжева Ігоря Хажмуридовича

при  секретарі судового засідання  Сич Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали за позовною заявою

за позовом Прокурора Ворошиловського району м. Донецька в інтересах держави в особі Донецького територіального управління Державної комісії з цінних паперів та фондового ринку м. Донецьк

до: Відкритого акціонерного товариства “Маріупольське племпідприємство” с. Сартана м. Маріуполь

про: стягнення штрафної санкції у розмірі  510грн.00коп.

За участю

прокурора: Ульянова О.В. – посвід № 2520

представників сторін:

від позивача:. – Бондаренко Т.В.- за дов. від 10.01.07р.-гол.спец.від.

від відповідача: не з’явився

ВСТАНОВИВ:

Прокурор Ворошиловського району м. Донецька звернувся з позовом в інтересах держави в особі Донецького територіального управління Державної комісії з цінних паперів та фондового ринку м. Донецьк до Відкритого акціонерного товариства “Маріупольське племпідприємство” с. Сартана про стягнення штрафної санкції у розмірі  510грн.00коп.

В обґрунтування заявлених вимог прокурор та позивач посилаються на норми Закону України „Про державне регулювання ринку цінних паперів в Україні” № 448/96-ВР від 30.10.1996р, Закон України „Про господарські товариства” від 19.09.1991р. № 1576-ХІІ, Правила розгляду справ про порушення вимог законодавства на ринку цінних паперів та застосування санкцій”, затверджених наказом Державної комісії з цінних паперів та фондового ринку № 2 від 09.01.97р., акт про правопорушення на ринку цінних паперів № 38-ДО від 24.01.2006р., розпорядження про усунення порушень законодавства про цінні папери № 410-ДО від 07.10.2005р., постанову про накладення штрафних санкцій за правопорушення на ринку цінних паперів № 38-ДО від 02.02.2006р.

Ухвала про відкриття  провадження  в адміністративній справі та копія позовної заяви з додатками, ухвала про закінчення підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду та ухвала про відкладення розгляду справи були отримані відповідачем, про що свідчать відмітки про отримання на рекомендованих повідомленнях.

У попередньому судовому засіданні представник відповідача по суті позовних вимог не заперечив, але повідомив суд,  що на товаристві у 2006році сталася пожежа за причин якої була знищена вся бухгалтерська документація за останні п’ять років. Посилання на це судом не приймається тому що пожежа на підприємстві сталася  23.04.06р., а предметом судового розгляду є невиконання відповідачем розпорядження № 410 –ДО від 07.10.05р., згідно  якого позивач зобов’язав товариство  усунути порушення  законодавство про цінні папери у строк до 10.01.06р., тобто до пожежі.

Розгляд справи здійснювався без застосування засобів технічної фіксації судового процесу відповідно до пункту 2-1 розділу 7 “Прикінцеві та перехідні положення” Кодексу адміністративного судочинства України.

Прокурор та позивач наполягали на заявлених вимогах.

Під час судового розгляду були досліджені: розпорядження про усунення порушень законодавства про цінні папери № 410-ДО від 07.10.2005р., постанова про порушення справи про правопорушення на ринку цінних паперів № 97-ДО від 12.01.2006р., акт № 38–ДО про правопорушення на ринку цінних паперів від 24.01.2006р., постанова про розгляд справи про правопорушення на ринку цінних паперів від 24.01.2006р., постанова № 38-ДО про накладення санкцій за правопорушення на ринку цінних паперів від 02.02.2006р.

Дослідивши матеріали справи та вислухавши пояснення представників сторін суд встановив наступне.

Ст.. 22 ЗУ „Про цінні папери та фондову біржу” встановлено, що емітент має право на випуск акцій, облігацій підприємств з моменту реєстрації цього випуску Державною комісією з цінних паперів та фондового ринку.  Відповідно до частини 2 статті 2 ЗУ “Про цінні папери і фондову біржу” №1201-ХІІ від 18.06.1991р. (із змінами та доповненнями) емітент повинен усі зобов’язання, що виникають у зв’язку з випуском цінних паперів, виконувати в строки і в порядку, передбачені цим Законом, іншими актами законодавства України, а також рішеннями про випуск цінних паперів.

Відповідно до пункту 10 статті 8 ЗУ „Про державне регулювання ринку цінних паперів в Україні” № 448/96-ВР від 30.10.1996р. (із змінами та доповненнями) Державна комісія з цінних паперів та фондового ринку має право надсилати емітентам, особам, які здійснюють професійну діяльність на ринку цінних паперів, фондовим біржам та саморегулівним організаціям обов'язкові для виконання розпорядження про усунення порушень законодавства про цінні папери та вимагати надання необхідних документів відповідно до чинного законодавства.

Відповідно до ч. 2 ст. 27 Закону України „Про господарські товариства” не пізніше ніж через шість місяців після  реєстрації  випуску акцій  акціонерне  товариство  зобов'язано видати акціонерам акції (сертифікати акцій).

Відповідач порушив вищенаведені вимоги, а саме: ВАТ “Маріупольське племпідприємство” після реєстрації випуску акцій 21.07.99р. (свідоцтво № 224/05/1/99)до теперішнього часу акції (сертифікати акцій) акціонерам не видало.  З огляду на це, Донецьким територіальним управлінням Державної комісії з цінних паперів та фондового ринку у межах своїх повноважень, передбачених вищезазначеною нормою Закону, було винесено та направлене на адресу товариства розпорядження № 410-ДО від 07.10.2005р. про усунення порушень чинного законодавства про цінні папери у термін до 10 січня 2006р. та в цей же термін письмово проінформувати Донецьке територіальне управління Державної комісії з цінних паперів та фондового ринку про виконання цього розпорядження.

Оскільки у визначений строк вказане розпорядження виконане не було уповноваженою особою Державної Комісії з цінних паперів та фондового ринку (далі –ДКЦПФР) було винесено постанову № 97-ДО від 12.01.06р. про порушення справи про правопорушення на ринку цінних паперів.

Ст.. 11 Закону України „Про державне регулювання ринку цінних паперів в Україні” №448/96-ВР від 30.10.1996р. встановлена відповідальність юридичних осіб за правопорушення на ринку цінних паперів, а саме, за ухилення від виконання або несвоєчасне виконання розпоряджень, рішень про усунення порушень щодо цінних паперів ДКЦПФР накладає на юридичних осіб штрафи у розмірі до 500 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Штрафи, передбачені ст.. 11 цього Закону, накладаються встановленими статтею особами після розгляду матеріалів, які засвідчують факт правопорушення.

Про вчинення правопорушення, зазначеного у ст. 11, уповноваженою особою ДКЦПФР, яка його виявила, складається акт, який разом з поясненнями керівника, іншої відповідальної посадової особи та документами, що стосуються справи, протягом трьох днів направляється посадовій особі, яка має право накладати штраф.

В даному випадку був складений акт № 38-ДО від 24.01.2006р. про правопорушення на ринку цінних паперів та постанова про розгляд справи  про правопорушення на ринку цінних паперів, якою  викликалися  представники відповідача на розгляд справи 02.02.06р.

Розглянувши справу  про правопорушення, уповноважена особа Комісії приймає рішення по справі. Рішення про накладення штрафу оформляється постановою, що надсилається юридичній особі, на яку накладено штраф, та банківській установі, в якій відкрито поточний рахунок цієї юридичної особи.

За результатами розгляду справи про правопорушення на ринку цінних паперів позивачем було прийнято постанову № 38-ДО від 02.02.2006р. про накладення санкції за правопорушення на ринку цінних паперів у вигляді штрафу у розмірі 510грн. Зміст постанови свідчить, що санкція була застосована до відповідача за невиконання розпорядження № 410-ДО.

Суму штрафу відповідачу було запропоновано сплатити за вказаними в Постанові  реквізитами,  протягом 15-ти днів з моменту її отримання.

Доказів оскарження постанови  до ДКЦПФР або в судовому порядку відповідачем до матеріалів справи не представлено.

Відповідно до ст..11 Закону України „Про державне регулювання ринку цінних паперів в Україні” штрафи, накладені ДКЦПФР, стягуються у судовому порядку.

Доказів сплати суми штрафу суду не представлені.

Враховуючи вищевикладене суд дійшов висновку, що заявлені позовні вимоги Прокурора Ворошиловського району м. Донецька в інтересах держави в особі Донецького територіального управління Державної комісії з цінних паперів та фондового ринку м. Донецьк до Відкритого акціонерного товариства “Маріупольське племпідприємство” с. Сартана про стягнення штрафної санкції  за правопорушення на ринку цінних паперів у розмір  510грн. є обґрунтованими, доведеними належним чином та такими, що підлягають задоволенню.

У судовому засіданні 01 лютого 2007 року в присутності прокурора та позивача проголошений повний текст постанови.

Враховуючи вищенаведене та керуючись статтями 8, 9, 11, 12 Закону України „Про державне регулювання ринку цінних паперів в Україні” №1201-XII від 18.06.1991р., статтею 27 Закону України „Про господарські товариства” від 19.09.1991р. № 1576-ХІІ, статтями   ст.ст.2-15, 17-18, 33-35, 47-51, 56-59, 69-71, 79, 86, 87, 94, 99, 104-107, 122-143, 151-154, 158, 162, 163, 167, 185-186, 254, пунктами 2-1, 6 розділу 7 “Прикінцеві та перехідні положення Кодексу адміністративного судочинства України, суд  -

ПОСТАНОВИВ:

Позовні вимоги Прокурора Ворошиловського району м. Донецька в інтересах держави в особі Донецького територіального управління Державної комісії з цінних паперів та фондового ринку м. Донецьк до Відкритого акціонерного товариства “Маріупольське племпідприємство” с. Сартана м. Маріуполь про стягнення штрафної санкції у розмірі 510грн.  задовольнити у повному обсязі.

Стягнути з Відкритого акціонерного товариства “Маріупольське племпідприємство” (с. Сартана, м. Маріуполь, вул.. Челюскінців, 137, ) в доход Державного бюджету України суму штрафної санкції в розмірі  510грн.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції шляхом подачі в десятиденний строк з дня проголошення постанови заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього протягом двадцяти днів апеляційної скарги, з подачею її копії до апеляційної інстанції або в порядку частини 5 статті 186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя                                                                                              Темкіжев І.Х.

Надруковано 5 примір.:

1- до справи

2, 3-прокурору

4- ДКЦПФР

5- відповідачу