ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 березня 2007 р.
№ 4/477пн(01-10/2-155)

Вищий  господарський суд  України у складі колегії  суддів:

Муравйова О.В. –головуючого
Коробенка Г.П.
Фролової Г.М.

за участю представників:

позивача
Ієвлев О.І. –голова об'єднання, протокол №1 від 30.08.2005 року

відповідача
не з’явились (про час та місце судового засідання повідомлені належним чином)

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу
Луганського обласного громадського об’єднання споживачів “Народний контроль”

на постанову
Луганського апеляційного господарського суду

від
01.02.2007 року

у справі
№ 4/477пн (01-10/2-155) господарського суду Луганської області

за позовом
Луганського обласного громадського об’єднання споживачів “Народний контроль”

до
Луганського міського комунального підприємства “Теплокомуненерго”

про
зобов’язання відповідача перерахувати вартість наданих послуг

ВСТАНОВИВ:

Розпорядженням заступника Голови Вищого господарського суду України Осетинського А.Й. від 26.03.2007 року, у зв’язку з перебуванням судді Полянського А.Г. у відпустці, для перегляду в касаційному порядку справи №4/477пн (01-10/2-155), призначеної до розгляду на 27.03.2007 року, утворено колегію суддів у наступному складі: головуючий – суддя Муравйов О.В., судді –Коробенко Г.П., Фролова Г.М.

У березні 2006 року Луганське обласне громадське об’єднання споживачів “Народний контроль” звернулося до господарського суду Луганської області з позовом до Луганського міського комунального підприємства “Теплокомуненерго” про зобов’язання Луганського міського комунального підприємства “Теплокомуненерго” провести перерахунок вартості наданих послуг по теплозбереженню для членів Луганського обласного громадського об’єднання споживачів “Народний контроль” у відповідності з актами якості Луганського обласного громадського об’єднання споживачів “Народний контроль” в терміни, встановлені пунктом 4 статті 18 Закону України “Про житлово-комунальні послуги”.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначає, що члени Луганського обласного громадського об’єднання споживачів “Народний контроль”, яке є громадським об’єднанням споживачів житлово-комунальних послуг, отримали неякісні послуги по теплозабезпеченню від Луганського міського комунального підприємства “Теплокомуненерго”, внаслідок чого вартість таких послуг повинна бути зменшена.

Рішенням господарського суду Луганської області від 19.12.2006 року (суддя: Батюк Г.М.), залишеним без змін постановою Луганського апеляційного господарського суду від 01.02.2007 року (судді: Єжова С.С. –головуючий, Медуниця О.Є., Парамонова Т.Ф.) у справі №4/477пн (01-10/2-155) господарського суду Луганської області, у задоволенні позову відмовлено.

Мотивуючи судові рішення, господарські суди зазначають про те, що оскільки позивач не доводить фактів порушення його прав як юридичної особи з боку відповідача, а також враховуючи той факт, що спосіб захисту, обраний позивачем, не відповідає способам захисту, які передбачені статтею 16 Цивільного кодексу України та статтею 20 Господарського кодексу України, відсутні підстави для задоволення позову.

Не погоджуючиcь з постановою суду, Луганське обласне громадське об’єднання споживачів “Народний контроль” звернулося до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою на постанову Луганського апеляційного господарського суду від 01.02.2007 року у справі № 4/477пн (01-10/2-155) господарського суду Луганської області, в якій просить постанову та рішення у справі скасувати, прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги, мотивуючи касаційну скаргу доводами про порушення судом норм матеріального і процесуального права, зокрема, статей 1, 4, 12 Господарського процесуального кодексу України, Цивільного кодексу України, Закону України “Про захист прав споживачів”. Зокрема, заявник зазначає, що судом застосовані норми права, які не мають відношення до предмету позову, а тому суд апеляційної інстанції прийшов до неправильного висновку, зазначеного в резолютивній частині постанови.

Заслухавши доповідь судді - доповідача, пояснення представника позивача,    присутнього  у судовому засіданні, перевіривши наявні матеріали справи на предмет правильності юридичної оцінки обставин справи та повноти їх встановлення в рішенні та постанові,   колегія   суддів   вважає, що   касаційна скарга  не підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно статті 108 Господарського процесуального кодексу України       Вищий  господарський  суд  України  переглядає  за  касаційною   скаргою (поданням)    рішення    місцевого    господарського    суду    та    постанови апеляційного господарського суду.

Відповідно до вимог статті 1117 Господарського процесуального кодексу України переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, касаційна інстанція на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

Як встановлено судами першої та апеляційної інстанції, позивач звернувся до господарського суду за захистом своїх прав на підставі статей 20, 39 Господарського кодексу України, статті 26 Закону України “Про захист прав споживачів” та просив зобов”язати Луганське міське комунальне підприємство “Теплокомуненерго” провести перерахунок вартості наданих послуг по теплозбереженню для членів Луганського обласного громадського об”єднання споживачів “Народний контроль” у відповідності з актами якості Луганського обласного громадського об”єднання споживачів “Народний контроль” в терміни, встановлені пінктом 4 статті 18 Закону України “Про жилово-комунальні послуги”.

Відповідно до статті 1 Господарського процесуального кодексу України підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб'єкта підприємницької діяльності (далі - підприємства та організації), мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів, а також для вжиття передбачених цим Кодексом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Статтею 41 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що господарські  суди  вирішують  господарські  спори  у порядку позовного провадження, передбаченому цим Кодексом, та розглядають справи про банкрутство у порядку провадження, передбаченому цим Кодексом, з урахуванням особливостей, встановлених Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Сторонами в судовому процесі –позивачами і відповідачами –згідно з частиною 1 статті 21 Господарського процесуального кодексу України можуть бути підприємства та організації, зазначені у статті 1 цього Кодексу.

Згідно із статтею 14 Закону України “Про об”єднання громадян”  у разі реєстрації об”єднання громадян набуває статус юридичної особи.

Судами першої та апеляційної інстанції встановлено, що позивач є юридичною особою.

Згідно з пунктами 1.4, 1.6 Статуту позивач є об’єднанням громадян і в своїй діяльності керується Конституцією України, Законом України “Про об’єднання громадян”, чинним законодавством та цим статутом.

Відповідно до статті 20 Закону України “Про об’єднання громадян” для здійснення цілей і завдань, визначених у статутних документах, зареєстровані об'єднання громадян користуються правом представляти і захищати свої законні інтереси та законні інтереси своїх членів (учасників) у державних та громадських органах.

Згідно із статтею 124 Конституції України юрисдикція судів розповсюджується на всі правовідносини, що виникають в державі.

Статтею 12 Господарського процесуального кодексу України визначено справи, підвідомчі господарським судам.

Предметом даного позову є вимоги про зобов”язання відповідача вчинити певні дії, виходячи зі змісту статті 12 Господарського процесуального кодексу України, його слід віднести до спорів, що виникають з інших підстав. За таких обставин, за суб”єктивним складом і предметом позову даний спір відповідно до законодавства, чинного на дату звернення позивача до суду, підвідомчий господарським судам.

Однак, як встановлено судами першої та апеляційної інстанцій, звертаючись з позовом про зобов’язання відповідача проводити перерахунок вартості наданих послуг по теплозабезпеченню для членів Луганського обласного громадського об’єднання споживачів “Народний контроль” відповідно до отриманих актів якості Луганського обласного громадського об’єднання споживачів “Народний контроль” в строки, встановлені пунктом 4 статті 18 Закону України “Про житлово-комунальні послуги”, позивач не довів обставин порушення прав безпосередньо громадського об’єднання.

Судами встановлено, що вимоги позивача до відповідача стосуються правовідносин  громадян у сфері їх комунального обслуговування і плати за ці послуги.

Положеннями статей 16 Цивільного кодексу України та 20 Господарського кодексу України визначено відповідні способи захисту прав та інтересів осіб.

Згідно статті 34 Господарського процесуального кодексу України обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

За таких обставин, суди першої та апеляційної інстанцій дійшли обґрунтованого висновку, що оскільки позивач не довів порушення прав та інтересів саме позивача як юридичної особи відповідачем, а також враховуючи, що спосіб захисту, обраний позивачем, не відповідає способам захисту, передбаченим статтею 16 Цивільного кодексу України та статті 20 Господарського кодексу України, відсутні підстави для задоволення позову.

З огляду на викладене, касаційна інстанція вважає, що рішення та постанова у справі прийняті у відповідності з нормами матеріального та процесуального права, підстав для їх зміни чи скасування не вбачається.

На підставі викладеного, керуючись статтями 1115, 1117, пунктом 1 статті 1119, статтею 11111 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Луганського обласного громадського об'єднання споживачів "Народний контроль" залишити без задоволення.

Постанову Луганського апеляційного господарського суду від 01.02.2007 року у справі №  4/477пн(01-10/2-155) господарського суду Луганської області та рішення господарського суду Луганської області від 19.12.2006 року у справі №4/477пн (01-10/2-155) господарського суду Луганської області залишити без змін.

Головуючий                                                                              О. Муравйов

Судді                                                                                          Г.Коробенко

Г. Фролова