суд
______________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Від "23" травня 2007 р.
Справа № 16/356-НМ

Господарський суд Житомирської області у складі:

Судді Гансецького В.П.

при секретарі Байдала І.Г.

за участю представників сторін

від позивача Ковальчук П.П., дор.№ 558/10/21-106 від 15.03.07р.

від відповідача ОСОБА_1, паспорт НОМЕР_1., ОСОБА_2,      НОМЕР_2

Розглянув у відкритому судовому засіданні в м.Житомирі справу за
позовом Регіонального управління Департаменту з питань адміністрування
акцизного збору  і контролю за виробництвом
та обігом підакцизних товарів ДПА України у Житомирській  області (м.Житомир)

до Суб'єкта підприємницької діяльності ОСОБА_1(с.Краснобірка
Радомишльського району)

про визнання відсутності права та
встановлення факту

Позивач звернувся з позовом про визнання відсутності права у
відповідача - ОСОБА_1 на торгівлю алкогольними напоями шляхом встановлення
факту такої торгівлі алкогольною продукцією без марок акцизного збору України.

Заявою від 15.03.07р. № 559/10/21-106 позивач уточнив позовні
вимоги, просить встановити факт торгівлі ОСОБА_1 алкогольними напоями без марок
акцизного збору України.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги, згідно
заяви про уточнення позовних вимог, підтримав.

Відповідач у відзиві (запереченнях) від 13.04.07р. на позовну
заяву та його представники в судовому засіданні проти позову заперечили,
зокрема зазначили, що у відповідача відсутня вина в тому, що придбані ним на
ринку алкогольні напої виявились маркованими неналежними марками акцизного
збору. Просили в позові відмовити.

Заслухавши представників сторін, дослідивши матеріали справи,
господарський суд,-

ВСТАНОВИВ:

13.01.07р. працівниками РУ ДААК ДПА України у Житомирській області
була проведена перевірка магазину підприємця ОСОБА_1, розташованого АДРЕСА_1,
про що складено акт перевірки НОМЕР_1. (а.с.31-34).

Проведеною перевіркою, крім іншого, було встановлено порушення
ст.11 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту
етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових
виробів" від 19.12.95р. № 481/95-ВР (далі Закон), а саме зберігання,
транспортування, реалізацію алкогольних напоїв без марок акцизного збору
встановленого зразка.

За вчинене порушення рішенням позивача НОМЕР_2, відповідно до
абз.13 ст.17 Закону, до відповідача було застосовано фінансові санкції у
вигляді штрафу в сумі 1700,00грн. (а.с.29,30).

Позивач просить встановити факт торгівлі відповідачем алкогольними
напоями без марок акцизного збору.

Господарський суд вважає такі вимоги правомірними та обгрунтованими,
виходячи з наступного.

Відповідно до п.1 "Правил роздрібної торгівлі алкогольними
напоями", затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від
30.07.96р. № 854 (далі Правила),  ці  Правила
визначають  основні  вимоги
до   роздрібної торгівлі горілкою
і лікеро-горілчаними виробами, вином виноградним та плодово-ягідним,  коньяком, шампанським, вином ігристим (далі -
алкогольні  напої)  і
спрямовані  на забезпечення прав
споживачів щодо належної якості товару і рівня торгівельного обслуговування.

Відповідно до п.5 Правил, у
документах,  згідно  з
якими  до  торговельної
мережі надійшли алкогольні напої, повинні зазначатися реєстраційні
номери сертифіката відповідності або свідоцтва про відповідність.

Відповідно до п.6 Правил, суб'єкт господарської діяльності
зобов'язаний забезпечити згідно  із  статтями
18  та  19
Закону  України "Про захист
прав споживачів" надання споживачам необхідної, доступної та  достовірної
і  своєчасної  інформації
про товари, а також на вимогу
споживачів   -   додаткової
інформації   про  наявність сертифіката  відповідності,  документи, що підтверджують якість та ціну
товару.

Як зазначено позивачем та підтверджено відповідачем в судовому
засіданні, виявлені в останнього під час вказаної перевірки алкогольні напої
він придбав на ринку без будь-яких документів.

Тобто, це свідчить про те, що після придбання алкогольних напоїв
відповідач здійснював їх реалізацію всупереч зазначеним Правилам та Закону
України "Про захист прав споживачів".

Відповідно до п.8 Правил, суб'єкту господарської діяльності, який
здійснює роздрібну торгівлю  алкогольними
напоями, забороняється приймати для продажу та
зберігання алкогольні напої від юридичних і фізичних осіб, які не  мають
ліцензії на виробництво або на право імпорту чи оптової торгівлі
алкогольними напоями.

Як зазначив в судовому засіданні відповідач та зазначав при
проведенні перевірки, він не може вказати місце - де придбав алкогольні напої.

Це свідчить про те, що відповідач не може довести дотримання вимог
вищезазначеного п.8 Правил.

Відповідно до п.12 Правил, зберігання   та
реалізація  алкогольних  напоїв, крім алкогольних  напоїв
з  вмістом  спирту
етилового  від 1,2 до 8,5
відсотка  об'ємних  одиниць,
вироблених  в  Україні, дозволяється тільки  за наявності марки акцизного збору
встановленого зразка на пляшці  або на
іншій тарі згідно із законодавством. Порядок запровадження   марок
акцизного  збору  регулюється законодавством.

Відповідно до п.13 Правил, пакування,   маркування,
транспортування,  приймання,
зберігання,  продаж  алкогольних напоїв здійснюються відповідно до
вимог, передбачених законодавством та нормативними документами.

Зазначеним законодавством, згідно пунктів 12 та 13 Правил, є
постанова Кабінету Міністрів України від 23.04.03р. № 567 "Про
запровадження марок акцизного збору нового            зразка з голографічними захисними
елементами для маркування алкогольних напоїв та                         тютюнових
виробів" та Закон України "Про акцизний збір на алкогольні напої та
тютюнові вироби" від 15.09.95р. № 329/95-ВР.

Відповідно до п.20 Постанови КМУ № 567, марки  наклеюються
виробниками  на  кожну пляшку,
пачку (упаковку)  у  такий
спосіб,  щоб  вони
розривалися   під   час відкупорювання (розкривання) виробів.

Для алкогольних      напоїв
вітчизняного     виробництва
використовуються лише марки,  які
відповідають виду  продукції  та місткості тари.

Алкогольні напої та тютюнові вироби,  марковані з відхиленням від вимог цього
Положення або марками,  що  не
відповідають  виду продукції  та
місткості  тари  та/або не видавалися безпосередньо виробнику
(імпортеру) зазначеної продукції, вважаються немаркованими.

Відповідно до абз.2 ч.2 ст.7 Закону України "Про акцизний
збір на алкогольні напої та тютюнові вироби" від 15.09.95р. № 329/95-ВР,
забороняється    ввезення,    зберігання, транспортування, прийняття на
комісію з метою продажу та  реалізації  на
території України
алкогольних  напоїв  та тютюнових виробів,  на яких немає марок акцизного збору
встановленого зразка.

Підтвердженням того, що у відповідача при перевірці були виявлені
алкогольні напої з підробленими марками акцизного збору є висновки єксперта №
1/173 від 14.03.07р. та №1/74 від 15.03.07р. у кримінальній справі № 080114/07,
що розслідується органами податкової міліції, з яких (висновків) вбачається, що
на вилучених у ОСОБА_1 алкогольних напоях марки акцизного збору: 20 ААБФ 482734
06/2, 20 ААБФ 482753 06/2, 15 АААД 06/2 200609 та 15 АААШ 06/2 276485 є
підробленими (а.с.92-97).

Відповідно до п.29 вказаних вище "Правил роздрібної торгівлі
алкогольними напоями", затвердженими постановою Кабінету Міністрів України
від 30.07.96р. № 854, суб'єкти
господарської  діяльності (юридичні
та фізичні особи),   які  мають
право  на  роздрібну
торгівлю  алкогольними напоями,   та
їх  працівники  зобов'язані
дотримуватись  Законів
України  "Про  захист
прав споживачів", "Про державне регулювання  виробництва
і  обігу  спирту етилового, коньячного і плодового,
алкогольних напоїв та тютюнових виробів", "Про   забезпечення   санітарного
та  епідемічного  благополуччя населення", цих Правил,
Порядку заняття торгівельною діяльністю
і   правил  торгівельного
обслуговування  населення,
затверджених  постановою  Кабінету
Міністрів України від 8 лютого 1995
р. N 108, та інших нормативних документів прямо чи/та побічно
регламентуючих торгівельну діяльність. За їх порушення працівники несуть
відповідальність згідно  із
законодавством.

Господарський суд вважає, що матеріалами справи доведено, що
відповідач, здійснюючи свою підприємницьку діяльність, зокрема при реалізації
алкогольних напоїв, не дотримався вищезазначеного законодавства, у зв'язку з
чим до нього обгрунтовано було застосовано фінансові санкції.

Відповідно до ч.3 ст.105 Кодексу адміністративного судочинства
України, позовна заява може містити будь-які вимоги на захист прав, свобод чи
інтересів у сфері публічно-правових відносин.

За таких обставин, суд розглядає позовні вимоги позивача як такі,
що відповідають чинному законодавству, є обгрунтованими, підтверджуються
відповідними доказами, копії яких знаходяться в матеріалах справи, оригінали
оглянуті судом, а тому підлягають задоволенню згідно заяви про уточнення
позовних вимог - встановити факт торгівлі відповідачем ОСОБА_1 алкогольними
напоями без марок акцизного збору України.

Відповідно до ч.1 ст.136 КАС України, позивач може відмовитися від
адміністративного позову протягом всього часу судового розгляду, зробивши усну
заяву або подавши письмову заяву, яка приєднується до справи.

Відповідно до ст.157 п.2 ч.1 КАС України, якщо позивач відмовився
від адміністративного позову і відмову прийнято судом, то суд закриває
провадження у справі.

Суд приймає відмову позивача від позову в частині визнання
відсутності права у відповідача - ОСОБА_1 на торгівлю алкогольними напоями,
оскільки такі дії позивача не суперечать чинному законодавству та не порушують
чиїх-небудь прав або охоронюваних законом інтересів.

Заперечення відповідача при прийнятті рішення судом не
враховуються, оскільки суперечать чинному законодавству та фактичним обставинам
справи.

Судові витрати по сплаті судового збору стягненню на підлягають
відповідно до ч.4 ст.94 КАС України.

Керуючись ст.ст.158-163,167 Кодексу адміністративного судочинства
України,-

ПОСТАНОВИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Встановити факт торгівлі 13 січня 2007 року в магазині, що
розташований АДРЕСА_1 суб'єктом підприємницької діяльності ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний НОМЕР_3, який проживає, АДРЕСА_2 алкогольними
напоями без марок акцизного збору України.

3. В решті позовних вимог провадження у справі закрити.

Постанова господарського суду може бути оскаржена до Київського
апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня її проголошення
шляхом подачі заяви, а в разі складення постанови суду у повному обсязі відповідно
до ст.160 Кодексу адміністративного судочинства України - з дня складення в
повному обсязі.

Апеляційна скарга на постанову суду може бути подана протягом
двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Постанова господарського суду набирає законної сили після
закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, встановленого КАС
України, якщо таку заяву не було подано. Якщо було подано заяву про апеляційне
оскарження, але апеляційна скарга не була подана у строк, встановлений КАС України,
постанова суду набирає законної сили після закінчення цього строку. У разі
подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає
законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя

Дата виготовлення постанови в повному обсязі 23.05.07р.

Друк: 3 прим.

1 - у справу,

2,3 - сторонам.