ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

18.04.07 р.                                                                               Справа № 6/50

Господарський суд Донецької області у складі головуючого судді ___Подколзіной Л.Д.

При секретарі Шабановой Н.Ю.

розглянув у відкритому судовому засіданні справу

за позовом: Відкритого акціонерного товариства “Нікопольський завод феросплавів” м.Нікополь

до відповідача: Закритого акціонерного товариства “Єнакіївський коксохімпром” м.Єнакієве, Донецької області

третьої особи ___________________________________________________________________

про стягнення    19  247 грн.  05коп.

за участю

прокурора

представників сторін:

від позивача –      Горбань О.Є. - представник по довіреності №31-4016  від 19.03.2007р.

від відповідача –   Гравова Н.В. - представник по довіреності №014- 2818 від 06.09.2006р.

від третьої особи

СУТЬ СПОРУ:

Позивач, Відкрите акціонерне товариство “Нікопольський завод феросплавів” м.Нікополь, звернувся до господарського суду з позовом про стягнення з Закритого акціонерного товариства “Єнакіївський коксохімпром” м.Єнакієве, Донецької області недостачі у сумі  19  247 грн.  05коп. відповідно договору №1/103 від 22.12.2005р.

У судовому засіданні оголошувалася перерва, для представлення позивачем додаткових документів по справі, а також для з’ясування усіх необхідних обставин по справі.

Відповідач у відзиві на позовну заяву  заперечив проти позовних вимог  оскільки виявлена позивачем нестача зафіксована актами прийому продукції по кількості, які не можуть служити доказами виявленої недостачі, так як складені з порушеннями Інструкції про порядок прийому продукції виробничо-технічного призначення та товарів народного споживання по кількості П-6.

Розглянувши матеріали справи та вислухавши представників сторін, суд

встановив:

22 грудня 2005р. між Відкритим акціонерним товариством “Нікопольський завод феросплавів” м.Нікополь та Закритим акціонерним товариством “Єнакіївський коксохімпром” м.Єнакієве був укладений договір №1/103, згідно умов якого відповідач  взяв на себе зобов”язання поставити  позивачу коксову продукцію, в асортименті, за ціною та кількістю оговорених у специфікаціях, оформлених у виді додатків до даного договору, які є невід”ємною його частиною, а позивач зобов”язався прийняти та оплатити її вартість на умовах 100% передоплати за кожну узгоджену партію (п.4.1).

У березні-травні 2006р. у адресу позивача по вказаному договору надійшли відвантажені відповідачем 54 вагона з коксовою продукцією.

Вантаж прибув на ст.”Нікополь” Придніпровської залізниці у вагонах, навантажених засобами відправника, на відкритому  рухомому складі та був виданий органом транспорту у порядку ст.52 Статуту залізниць України без перевірки кількості вантажу.

Як зазначив позивач,  після переваги вагонів було виявлено невідповідність фактичної ваги-бруто надійшовшого вантажу, вазі-бруто, вказаній у залізничних накладних, недостача склала 49,7 тон у фізичній вазі, що підтверджується актами №4149/1 від 15.05.2006р., №4103/1 від 19.03.2006р., №4107/1 від 20.03.2006р., №4105/1 від 20.03.2006р. та №4163/1 від 28.05.2006р.

Як пояснив позивач, приймання продукції було зупинено та у адресу відповідача були направлені факсимільні повідомлення про направлення представника для спільного приймання.

У подальшому приймання було продовжено за участю представника відповідача Сорокіной Т.Ф., яка діяла на підставі довіреності №01-17 від 04.01.2006р.

Позивач також вказує на те, що рахунки, пред”явлені  відповідачем до сплати за поставлену коксову продукцію   були сплачені у повному обсязі.

Враховуючи вищевикладене, позивач  просить суд стягнути з відповідача вартість недостачі у сумі  19 247грн. 05коп.

Суд вважає вимоги позивача необгрунтованими та не підлягаючими задоволенню з наступних підстав.

Виявлена позивачем недостача зафіксована актами прийомки продукції по кількості №4103/1 від 19.03.2006р., №4103/2 від 19.03.2006р., №4105/1 від 20.03.2006р., №4105/2 від 20.03.2006р., №4107/1 від 20.03.2006р., №4107/2 від 21.03.2006р., №4149/1 від 15.05.2006р., №4149/2 від 16.05.2006р., №4163/1 від 28.05.2006р., №4163/2 від 30.05.2006р., які не можуть служити доказами виявленої недостачі, так як складені з порушеннями Інструкції про порядок приймання продукції виробничо-технічного призначення та товарів народного  споживання  по кількості  П-6, затвердженої постановою Держарбітражу при Раді Міністрів СРСР від 15.06.1965р. з подальшими змінами. В порушення умов договору та п.3 Інструкції №П-6, позивач не забезпечив прийомку продукції у точній відповідності з технічними умовами та договором, а саме: у договорі №1/103 від 22.12.2005р. сторони дійшли згоди про те, що прийомка продукції по кількості повинна здійснюватися відповідно з положеннями Інструкції П-6. Відповідно з п.14 даної Інструкції П-6 встановлюється певний порядок перевірки ваги нетто та передбачено, що при неможливості переваги продукції без тари, визначення маси нетто проводиться шляхом перевірки ваги брутто в момент отримання продукції та ваги тари після її звільнення із-під продукції. Визначення ваги нетто шляхом  вирахування ваги тари з ваги брутто по даним вказаним у супровідних та транспортних документах, без перевірки фактичної ваги брутто та ваги тари не допускається.

Посилання позивача на обов”язковий додаток А ДСТУ 322-12-2-94 правомірне у тому випадку, якщо би прийомка продукції була здійснена у точній відповідності з даним додатком.

В порушення п/п а) п.9 Інструкції № П-6 прийомка продукції, яка прибула у відкритій тарі повинна здійснюватися в момент отримання її від постачальника зі складу органу транспорту. Акт прийомки продукції №4103/1 від 19.03.2006р.  містить відомості про те, що вантаж виданий залізницею о 22год.30хв. 18.03.2006р. на станції Нікополь, без переваги. Провішування почато о 23год. 48хв. 18.03.2006р. Де знаходився вантаж у термін години позивач в акті не вказує.

Акт прийомки продукції №4105/1 від 20.03.2006р. містить відомості про те, що вантаж виданий залізницею о 22год. 30хв. 19.03.2006р. на станції Нікополь, без переваги. Провішування почато о 01год. 25хв. 20.03.2006р. Де знаходився вантаж у термін двох годин позивач в акті не вказує.

Акт прийомки продукції №4107/1 від 20.03.2006р. містить відомості про те, що вантаж виданий залізницею о 11год. 20хв. 20.03.2006р. на станції Нікополь, без переваги. Провішування почато о 17год. 00хв. 20.03.2006р. Де знаходився вантаж більш п”яти годин  позивач в акті не вказує.

Акт прийомки продукції №4149/1 від 15.05.2006р. містить відомості про те, що вантаж виданий залізницею о 16год. 40хв. 15.05.2006р. на станції Нікополь, без переваги. Провішування почато о 21год. 27хв. 15.05.2006р. Де знаходився вантаж у термін п”яти годин позивач в акті не вказує.

Акт прийомки продукції №4163/1 від 28.05.2006р. містить відомості про те, що вантаж виданий залізницею о 12год. 20хв. 28.05.2006р. на станції Нікополь, без переваги. Провішування почато о 13год. 42хв. 28.05.2006р. Де знаходився вантаж у термін  години позивач в акті не вказує.

Крім того, в порушення п.б) абз.2 п.25 Інструкції №П-6 в актах №4103/1 від 19.03.2006р., №4105/1 від 20.03.2006р., №4107/1 від 20.03.2006р., 4149/1 від 15.05.2006р., №4163/1 від 28.05.2006р. не вказано причин несвоєчасної прийомки продукції по кількості.

Позивач вказує на те, що прибув представник відповідача Сорокіна Т.Ф., який на підставі довіреності від 04.01.2006р. №01-17 прийняв участь у прийманні продукції, про що складено акти 4103/2 від 19.03.2006р., №4105/2 від 20.03.2006р., №4107/2 від 21.03.2006р. у відповідності до Інструкції П-6.

Згідно п.21 Інструкції П-6 представнику, виділеному для участі  в прийманні продукції по кількості, видається належно оформлене та завірене печаткою підприємства разове посвідчення за підписом керівника підприємства... Посвідчення видається на право участі в прийманні конкретної  партії продукції. Видача посвідчення на  який-небудь період не допускається.

Тобто повноваження представника повинні підтверджуватися не довіреністю, виданою на тривалий період, без вказання на право прийомки якої конкретно партії продукції воно видано, а разовим посвідченням.

Крім того, акти прийомки продукції по кількості №4103/2 від 19.03.2006р., №4105/2 від 20.03.2006р., №4107/2 від 21.03.2006р. представником Закритого акціонерного товариства “Єнакіївський коксохімпром” підписані з зауваженнями. Таким чином, акти містять два  суперечливих висновку, а саме:  невірне визначення ваги відправником та втрата допущена по  шляху проходження.

Пункт 11 актів прийомки продукції по кількості №4103/1 від 19.03.2006р.,   №4105/2 від 20.03.2006р., №4107/2 від 21.03.2006р., №4149/2 від 16.05.2006р.,   №4163/2 від 30.05.2006р. містить відомості про те, що на момент прийомки продукції рахунок-фактура позивачем не отриманий. Відповідно з п.12 Інструкції №П-6 продукція приймається по транспортним та супровідним документам (рахункам-фактурам, специфікаціям, описи,  пакувальним ярликам тощо) відправника. При відсутності  всіх або деяких з перерахованих документів одержувач складає акт про фактичну наявність продукції та в акті вказує, які документи відсутні. У тих випадках, коли після отримання рахунку-фактури буде встановлено, що кількість прийнятої по акту про фактичну наявність  продукції, що поступила  менш ніж вказано у рахунку-фактурі, повинен складатися акт відповідно з п.п 16,20,25 Інструкції П-6. Дані положення відображені в Роз”ясненні Вищого Арбітражного Суду України №01-6/1106 від 12.10.93р. зі змінами та доповненнями, внесеними Роз”ясненням Вищого Господарського Суду України № 04-5/609 від 31.05.2002р. Матеріали справи не містять відомостей про складання акту відповідно з п.п 16, 20, 25 Інструкції П-6 після отримання рахунку-фактури.

Так як, позивач проводив оплату коксу доменного по сухій вазі, істотне значення для визначення кількості недостачі і правильного визначення ваги продукції, що поступила, має вогкість. Пункт 14 Інструкції П-6 передбачає  перевірку ваги нетто у порядку, передбаченому стандартами, технічними умовами та іншими  обов”язковими правилами сторін, а п.27 Інструкції П-6 передбачає додаток документів, які можуть свідчити про причини недостачі продукції. Розрахунок до позовної заяви не містить відомостей, яким чином позивач вивів показник  загальної вологи, без відбору контрольної проби для перевірки загальної вологи продукції, передбачений ДСТУ 322-12-2-94 “Порядок приймання коксу доменного...” та визначив відповідальну недостачу. При визначенні сухої маси партії коксу, що поступила, абз.3 п.4.5 розділу 4 “Вимоги” ДСТУ 322-12-2-94 чітко вказані  допустимі розбіжності по показниках між результатами проби постачальника і результатами отриманими при контрольному відборі проб у споживача, які не повинні  перевищувати 2% при використовуванні для розрахунку масової частки загальної вологи, визначеної у споживача. Пункт 4.6 розділу 4 “Вимоги” ДСТУ 322-12-2-94 вказує на те, що у випадку,  якщо розбіжності даних документа про якість і результатами контрольної проби перевищують допустимі, то частину контрольної проби для хімічного аналізу, що залишилася, направляють в нейтральну лабораторію, результат якої є остаточним або, за згодою постачальника, за остаточний результат приймають дані споживача.

Однак, позовні матеріали не містять відомостей про визначене позивачем значення  показника  загальної вологи,  направлення результату контрольної проби в нейтральну лабораторію або про узгодження підприємства відповідача прийняти за  остаточний результат, отриманий в лабораторії позивача.

Відповідно до вимог ст.33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог.

Статтею 34 ГПК України передбачено, що обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть  підтверджуватись іншими засобами доказування.

У порушення вказаної норми закону позивачем не представлено документів підтверджуючих перевагу тари та документів підтверджуючих прийомку продукції з урахуванням вологості відповідно ДСТУ 332-12-2-94.

Відповідно зі ст.43 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності.

З урахуванням зазначеного, суд вважає, що позивачу у позові слід відмовити, у зв’язку з   недоведеністю заявлених вимог.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст. ст. 82, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, суд –

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову  Відкритого акціонерного товариства “Нікопольський завод феросплавів” м.Нікополь до Закритого акціонерного товариства “Єнакіївський коксохімпром” м.Єнакієве  про стягнення  19 247грн. 05коп. відмовити.

Рішення було оголошено у судовому засіданні   18.04.2007р.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його прийняття.

Суддя                                                                         Подколзіна Л.Д.