ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
АВТОНОМНОЇ РЕСПУБЛІКИ КРИМ
ПОСТАНОВА

Іменем України

19.02.2007
Справа №2-16/19053-2006А

За позовом – Одеської національної юридичної академії (65009, м. Одеса, вул. Піонерська, 2, МФО 828011, р/р 0126 в УГК в Одеській області, )

До відповідача -  Державної інспекції по контролю за цінами в АРК (95000, м. Сімферополь, вул. Павленко, 20, р/р 05447 у відділенні державного казначейства в м. Сімферополі, )

Про   визнання протиправним  та скасування рішення

Суддя В.А.Омельченко

Секретар судового засідання  Н.С.Хлебнікова

ПРЕДСТАВНИКИ:

06.02.2007 року

Від позивача – Герасимовський  С.В., представник, заступник декана дов. № 29 від 13.11.2006 року

Від відповідача – Кримов А.С., головний фахівець ю/к дов. № 1677 від 14.12.2006 року

15.02.2007 року

Від позивача – Поляков І.І., представник, в.о. декана , дов. № 29 від 13.11.2006 року

Від відповідача – Кримов А.С., головний фахівець ю/к дов. № 1677 від 14.12.2006 року

19.02.2007 року

Від позивача – Герасимовський  С.В., представник, заступник декана дов. № 29 від 13.11.2006 року

Від відповідача – Кримов А.С., головний фахівець ю/к дов. № 1677 від 14.12.2006 року

Суть спору -   Позивач Одеська  національна  юридична академія України  звернувся  до господарського суду  АРК  з позовною заявою до відповідача Державної інспекції  по контролю за цінами в АРК  про  скасування рішення Державної інспекції по контролю за цінами  в АРК № 40 від 25.02.2005 року про застосування  економічних санкцій за порушення державної дисципліни цін.

Позовні вимоги мотивовані тим, що  відповідачем  неправомірно було прийнято рішення № 40  про стягнення з позивача  економічної санкції в розмірі 846 грн., та штрафних санкцій в розмірі 1692 грн. На думку позивача вказане рішення є таким, що  суперечить чинному законодавству та підлягає скасуванню.

Відповідач проти задоволення позову заперечує, при цьому вказує, що  відповідно до  Закону України «Про ціни і ціноутворення»   та «Положення  про Державну  інспекцію з контролю за цінами»  на відповідача покладені контрольно – наглядові  функції з питань додержання  центральними  та місцевими органами виконавчої влади, підприємствами, установами та організаціями вимог щодо формування, встановлення та застосування цін та тарифів. На підставі чого  відповідачем була здійснена перевірка  дотримання  державної дисципліни цін Економіко - правового  факультету Одеської національної юридичної академії у м. Сімферополь. В результаті перевірки  встановлені порушення які  виразилися  у завищенні вартості  навчання, чим були  порушені вимоги п. 6 ст. 64 закону України «Про вищу освіту» , та був складений акт  № 1084 від 23.02.2005 року   в якому зазначено, що позивач  при визначенні вартості  навчання за 2004 – 2005 рік, завищив офіційний рівень  інфляції на 1,2 %, застосувавши 109.4 % при  офіційно визначеному  ГУ статистики України на рівні 108,2 % у наслідок чого вартість навчання 1 студента за семестр  заочного відділення у 2004 -2005 року збільшилась на 18,80 грн.

На підставі  вказаного акту  було прийнято рішення  № 40 від 25.02.2005 року про застосування економічних санкцій за порушення  державної дисципліни цін  з  якого вбачається, що  до  позивача застосовані  економічні  санкції в розмірі 846 грн., та штрафні  санкції  в розмірі 1692 грн.

В ході розгляду справи була оголошена перерва судового засідання в порядку ст. 150 КАС України, після закінчення якої  провадження по справі було  продовжено.

Після  вияснення  усіх обставин справи, та перевірення доказів, суд перейшов до судових дебатів, які почалися в судовому засіданні, що відбулося 19.02.2007 року.

Після закінчення дебатів  сторін, суд  віддалявся  для  ухвалення рішення по даній справі до нарадчої кімнати.

Розглянувши  матеріали справи та дослідивши  письмові докази, а також заслухавши  представників сторін, суд, -

В С Т А Н О В И В :

Як вбачається з матеріалів справи   відповідно до ст. 9 Закону України «Про ціни та ціноутворення» державні  та регулюючі ціни  встановлюються на послуги, виробництво яких  зосереджено на підприємствах,  які займають монопольне становище на ринку. Економіко – правовий факультет Одеської національної  юридичної академії  в м. Сімферополі не являється  монополістом на ринку надання послуг по отриманню  вищої освіти. Таким чином,  при  встановлені вартості за  освіту в 2004 -2005 учбовому році  потрібно виходити  з ст. 7 Закону України «Про ціни та ціноутворенні» яка вказує, на те, що вільні  ціни та тарифи   встановлюються  на всі види  послуг, за винятком  тих, по яким  здійснюється  державне  регулювання цін  та тарифів.

Ніяких  законодавчих  або нормативних актів  по  обмеженню  розміру плати за  навчання для  поступаючих   студентів не існує.

Відповідно до  п. 6 ст. 64 Закону України « Про вищу освіту» від 17.01.2002 року  розмір  плати за  навчання  за весь строк навчання  або  надання додаткових  освітніх послуг встановлюються вищим навчальним закладом у грошовій одиниці України – гривні, з урахуванням  офіційно визначеного рівня  інфляції за попередній календарний рік.

Таким чином,  доводи відповідача  про те, що позивачем порушені норми ст. 64 п. 6 ЗУ «Про вищу освіту», що  виразилося   у завищенні  на думку відповідача  рівня інфляції,  судом не приймаються, оскільки  позивач не змінював  щорічно  вартість навчання  в  у бік збільшення  плати   за навчання з 2000- 2003 рік, а лише  проіндексував  один раз  розмір плати за навчання   в 2004 році на 9,4 % в тому числі  відповідно  до офіційного  індексу інфляції  за попередній   2003  календарний рік  в розмірі 8,2%  як передбачено  Законом України «Про вищу освіту».

Так, відповідно до  п. 6  ст. 64 ЗУ «Про вищу освіту» розмір плати за весь строк навчання або за надання додаткових освітніх послуг встановлюється у договорі, що укладається між вищим навчальним закладом та особою, яка навчатиметься, або юридичною особою, що оплачуватиме навчання або надання додаткових освітніх послуг, і не може змінюватися протягом усього строку навчання. Типовий договір затверджується спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади у галузі освіти і науки.

Таким чином, оскільки розмір плати  за навчання  за весь строк  навчання  встановлюється  з  урахуванням  офіційно визначеного  рівня інфляції за попередній календарний рік, та те що  розмір плати  за весь строк навчання не може змінюватися   протягом  усього строку навчання, то це  дає право вищому навчальному закладу застосовувати  офіційно визначений  рівень інфляції  до розміру  плати за навчання  щорічно, що  не означає  збільшення  розміру плати  за навчання.

Частиною 2 статті 71 КАС України передбачено, що  в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи  бездіяльності суб’єкта владних повноважень обов’язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Таким чином, особливістю адміністративного судочинства є те, що тягар доказування в спорі покладається на відповідача – орган публічної влади, який повинен надати суду всі матеріали, які свідчать про його правомірні дії.

Проте відповідач всупереч встановленим нормам законодавства не надав суду доказів, які б свідчили, що його дії правомірні.

Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування ( ст. 70 КАСУ).

На підставі наявних у справі доказів відповідно до вимог ст.ст. 69,70,86 КАС України суд дійшов висновку про обґрунтованість вимог позивача, тому вони підлягають задоволенню у повному обсязі.

Судові витрати,  понесені позивачем, підлягають стягненню на його користь у розмірі 3 грн. 40 коп. з Державного бюджету України на підставі ч. 1 ст. 94 КАС України.

Вступна та резолютивна частина постанови оголошені в судовому засіданні  - 19.02.2007р.

Постанова складена у повному обсязі відповідно до статті 160 КАС України – 26.02.2007 р.

На підставі вищевикладеного та керуючись ч.1 ст. 94, ст.150, ч.ч. 1-3 ст. 160, 162, 167  КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

1.          Позов задовольнити.

2.          Скасувати рішення Державної інспекції по контролю за цінами в АРК № 40 від 25 лютого 2005 року про застосування економічних санкцій за порушення державної дисципліни цін.

3.          Стягнути з Державного бюджету України ( рахунок № 0002 в банку платника : Управління державного казначейства в АР Крим, Держбюджет, м. Сімферополь, МФО 824026, ОКПО 22301854) на користь Одеської  національної юридичної  академії (65009, м. Одеса, вул. Піонерська, 2, МФО 828011, р/р 0126 в УГК в Одеській області, ) 03,40 грн. державного мита

Постанова  може бути оскаржена  до Севастопольського апеляційного господарського суду через  господарський суд АР Крим шляхом  подачі заяви  про апеляційне оскарження постанови в  десятиденний строк з дня складання постанови в повному обсязі, з  подальшим поданням апеляційної скарги на постанову протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження та в порядку передбаченому ч.5 ст. 186 КАС України.

Постанова  набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, у разі не подання відповідної заяви ( ст. 254 КАС України)

Суддя Господарського суду

Автономної Республіки Крим                                        Омельченко В.А.