РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

"26" березня 2007 р.

Справа № 14/29-503

Господарський
суд Тернопільської області

у складі

Розглянув справу

за позовом
Тернопільської об`єднаної державної податкової інспекції, вул. Білецька,
1, м. Тернопіль, 46000

до
Суб'єкта підприємницької діяльності - фізичної особи ОСОБА_1,
АДРЕСА_1

про  стягнення заборгованості по єдиному податку в
сумі 1456,76 грн.

За участю представників сторін:

позивача: Переймибіда Р.Б., довіреність
№71/7/10-10 від 09.01.07р.,

відповідача: не з'явився.

Суть справи:

Тернопільська об'єднана державна
податкова інспекція звернулася в господарський суд Тернопільської області з
позовом до Суб'єкта підприємницької діяльності - фізичної особи ОСОБА_1, м.
Тернопіль про стягнення заборгованості у сумі 1456,76 грн.

Свої позовні вимоги, підтримані в
судовому засіданні його повноважним представником, позивач мотивує тим, що
відповідачем, в порушення вимог податкового законодавства, зокрема пп.5.3.1.
п.5.3. ст.5 Закону України "Про порядок погашення зобов'язань платників
податків перед бюджетами та державними цільовими фондами" від 21.12.2000
року №2181-III несвоєчасно та не в повному об'ємі сплачено узгоджені суми
податкового зобов'язання,  внаслідок чого
виникла заявлена до стягнення заборгованість.

Представник відповідача в судове
засідання, не з'явився, витребовуваних судом документів, в тому числі відзиву
на позов, не представив, хоча про час і місце слухання справи був повідомлений
належним чином, в порядку ст. 64 ГПК України.

З огляду на те, що  явка представників сторін не визнавалась
судом обов'язковою та у зв'язку з достатністю матеріалів для вирішення спору по
суті, справа розглядається без участі представника відповідача відповідно до
ст. 75 ГПК України за наявними у ній матеріалами.

В судовому засіданні представнику
позивача роз'яснено належні йому права і обов'язки, передбачені ст. 20, 22,
81-1 ГПК України.

За відсутності відповідного
клопотання технічна фіксація судового процесу не здійснювалась.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши пояснення представника позивача, суд встановив наступне:

ОСОБА_1 06 грудня 2002 року
зареєстрований Управлінням у справах торгівлі, побуту та реєстрації
Тернопільської міської ради як суб'єкт підприємницької діяльності - фізична особа,
про що йому видано відповідне свідоцтво.

15 грудня 2005 року в порядку,
визначеному Указом Президента України „Про спрощену систему оподаткування,
обліку та звітності суб'єктів малого підприємництва” в редакції від
28.06.1999р. №746/99 та затвердженим наказом ДПА України від 29.10.1999р.,
Порядком видачі свідоцтва про сплату єдиного податку, суб'єкт підприємницької
діяльності - фізична особа ОСОБА_1 звернувся в Тернопільську об'єднану державну
податкову інспекцію із заявою про право застосування спрощеної системи
оподаткування, обліку та звітності, відповідно до змісту якої відповідач
просить перевести його на спрощену систему оподаткування, обліку та звітності
на  2006 рік, починаючи з 01 січня 2006
року.

Відповідно до поданої заяви
податкова інспекція 31 грудня 2005 року видала підприємцю свідоцтво про сплату
єдиного податку НОМЕР_1.

Оцінивши зібрані у справі докази,
суд прийшов до висновку про необхідність задоволення позовних вимог та
стягнення в судовому порядку заявленої суми, з огляду на наступне.

Згідно з Указом Президента України
„Про спрощену систему оподаткування, обліку та звітності суб'єктів малого
підприємництва” в редакції від 28.06.1999р. №746/99 (далі Указ) та з
затвердженим наказом ДПА України від 29.10.1999р. Порядком видачі свідоцтва про
сплату єдиного податку (далі Порядок) суб'єкти підприємницької діяльності -
фізичні особи мають право самостійно обирати спосіб оподаткування доходів за
єдиним податком шляхом отримання свідоцтва про сплату єдиного податку.

Як вбачається з матеріалів справи
СПД ОСОБА_1 обрав спрощену систему оподаткування, обліку та звітності і на
підставі поданої заяви отримав відповідне свідоцтво про сплату єдиного податку.

Згідно з ч. 4 п. 2 Порядку
свідоцтво видається на зазначений в заяві термін, але в межах календарного
року.

Як вбачається із наявних в
матеріалах справи  свідоцтва Серії Г
НОМЕР_1, копії заяви  підприємця від 15
грудня 2005 року,  відповідач повинен був
перебувати на спрощеній системі оподаткування, обліку та звітності
протягом  усього 2006 року.

Згідно з ч. 2 п. 2 Указу ставка
єдиного податку для суб'єктів малого підприємництва - фізичних осіб
встановлюється місцевими радами за місцем їх державної реєстрації залежно від
виду діяльності.

За вказаний період ставка єдиного
податку на обраний підприємцем вид діяльності згідно рішення сесії
Тернопільської міської ради НОМЕР_2 становила 200.00 грн. за місяць. Таким
чином відповідач взяв на себе обов'язок сплачувати щомісячно по 200,00 грн.
єдиного податку.

Згідно з ч. 6 п. 2 Указу суб'єкт
підприємницької діяльності - фізична особа сплачує єдиний податок щомісяця не
пізніше 20 числа наступного місяця на окремий рахунок відділень Державного
казначейства України.

Однак, як вбачається із матеріалів
справи, відповідач в порушення вимог Указу Президента України не сплачує
своєчасно податок, в зв'язку з чим виникла заборгованість в сумі 1456,76 грн.
за період травень - грудень 2006 року, що підтверджується картками особового
рахунку,  корінцями податкових вимог
НОМЕР_3, НОМЕР_4 та розрахунком позовних вимог.

Згідно з п. 5.2.1 п. 5.2 ст. 5
Закону №2181 податкове зобов'язання платника податків, нараховане контролюючим
органом, вважається узгодженим у день отримання платником податків податкового
повідомлення. Податкове повідомлення надсилається платнику податків в порядку,
передбаченому Порядком направлення органами державної податкової служби України
податкових повідомлень платникам податків, затвердженому наказом ДПА України
НОМЕР_5.

Статтею 67 Конституції України
кожну особу зобов'язано сплачувати податки
і  збори  в порядку і розмірах, встановлених законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 Закону
України „Про систему оподаткування” платники
податків і зборів (обов'язкових платежів) зобов'язані сплачувати належні
суми податків і зборів (обов'язкових платежів) у встановлені законами терміни.
Обов'язок фізичної особи щодо сплати податків і зборів (обов'язкових платежів)
припиняється із сплатою податку і збору (обов'язкового платежу) або його
скасуванням, а також у разі смерті платника (ч. 4 ст. 9 вищеназваного Закону).

Статтею 10 Закону України “Про
державну податкову службу в Україні” №509-ХІІ від 04.12.1990р. передбачено, що
органи державної податкової служби наділені функціями по контролю за
додержанням законодавства про податки та правильністю їх обчислення і
своєчасного надходження.

Порядок погашення зобов'язань
юридичних або фізичних осіб перед бюджетами та державними цільовими фондами з
податків і зборів (обов'язкових платежів) регулюється нормами спеціального
закону з питань оподаткування, яким є Закон України “Про порядок погашення
зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами”
від 21.12.2000р. №2181-ІІІ (далі - Закон №2181).

Згідно з п.п. 3.1.1 п. 3.1 ст. 3
Закону №2181 активи  платника  податків можуть бути примусово стягнені в
рахунок погашення його податкового боргу виключно за рішенням  суду.

Доказів на підтвердження сплати
спірних сум податкового боргу відповідачем не подано, а судом не здобуто.

За таких обставин, позовні вимоги
Тернопільської ОДПІ про стягнення з СПД фізичної особи ОСОБА_1 - 1456,76 грн.
(в тому числі 42,19 грн. пені) податкового боргу підлягають до задоволення, як
обґрунтовані та належним чином доведені.

Згідно з ст. 44, 49 ГПК України,
судові витрати покладаються на відповідача.

На підставі наведеного, керуючись
ст. 4-3, 33, 43, 44, 49, 75, 82-85 ГПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов
задоволити.

2. Стягнути
з Суб'єкта підприємницької діяльності - фізичної особи ОСОБА_1 (АДРЕСА_1,  код НОМЕР_6):

- на р/р №0002, код
платежу 16050200 зведеного бюджету ВДК у м. Тернополі, код одержувача 23588119,
банк УДК в Тернопільській області МФО 838012 -
1456 (одна тисяча чотириста п'ятдесят шість) грн. 76 коп.  в рахунок погашення заборгованості перед
бюджетом по єдиному податку на підприємницьку діяльність з фізичних осіб;

-
102 (сто дві) грн. державного мита в доход державного бюджету України;

- 118 (сто вісімнадцять) грн.
витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу на користь
Державного підприємства "Судовий інформаційний центр", (03057, м.
Київ, пр. Перемоги, 44, р/р 0001 у ВАТ "Банк
Універсальний", м. Львів, МФО 325707, код 30045370).

3.
Видати накази.

На рішення господарського суду, яке
не набрало законної сили, сторони мають право подати апеляційну скаргу, а
прокурор апеляційне подання протягом десяти днів з дня прийняття (підписання)
рішення через місцевий господарський суд.

Суддя