ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

26.04.07 р.                                                                               Справа № 20/23

Суддя господарського суду Донецької області Донець О.Є.

розглянув у відкритому судовому засіданні господарського суду справу

за позовом Дочірнього підприємства “Газ-тепло” Національної акціонерної компанії “Нафтогаз України”, м. Київ

до відповідача Державного підприємства “Зуївська експериментальна теплоелектроцентраль”, м.Зугрес

про стягнення 2005188,00 грн.

За участю:

представників сторін:

від позивача Лихолай С. В. – дов.

від відповідача Безщасна Г.В. – дов.

СУТЬ СПОРУ:

До господарського суду Донецької області звернулося Дочірне підприємство “Газ-тепло” Національної акціонерної компанії “Нафтогаз України”, м. Київ, із позовом до Державного підприємства “Зуївська експериментальна теплоелектроцентраль”, м.Зугрес, про стягнення 2 005 188,00 грн., з яких 1 390 931,60 грн. – основний борг за листопад 2004 р. – квітень 2005 р., 117 967,69 грн. – сума пені, 320 098,64 – сума втрат від інфляційних процесів,

78 525,00 грн. – сума 3 % річних, 97 365,21 грн. – сума штрафу у розмірі 7 % від суми заборгованості за договором на постачання природного газу № 16 / 04-465 від 25.10.04 р. (далі - Договір).

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на зазначений Договір із додатками, акти прийому – передачі природного газу.

Відповідач позовні вимоги визнав частково – в сумі 748 529,57 грн., про що зазначив у своєму відзиві на позовну заяву, заперечив проти задоволення решти позовних вимог у зв’язку з тим, що їх частину вже було розглянуто Господарським судом Донецької області (рішення від 05.04.05 р. по справі № 20 /82, що розрахунок сум інфляції та 3 % річних здійснено позивачем неправильно, що стосовно вимог про стягнення пені та штрафу позивачем пропущено строк позовної давності, про застосування якого судом просив відповідач.

У доповнені до позовної заяви від 21.03.07 р. № 54 / 10 – 183 - 1208 позивач просив суд стягнути з відповідача 1150066,74 грн. – суму основного боргу за поставлений за договором у лютому – квітні 2005 р. природний газ, 97539,46 грн. – суму пені, визначену за період з 20.09.06 р. по 21.03.07 р., 225120,50 грн. -  суму, на яку збільшився борг внаслідок інфляційних процесів за період з березня 2005 р. по лютий 2007 р., 67298,93 грн. – суму 3 % річних за період з 09.03.05 р. по 21.03.07 р., 80504,07 грн. – суму 7 % річних.

Представник відповідача  у судовому засіданні 26.04.07 р. викладені у доповнені до позову вимоги визнав в частині основного боргу, сум інфляції та 3 % річних, наполягав на застосуванні  судом позовної давності стосовно вимог про стягнення штрафу та пені.

Судом задоволено клопотання сторін про продовження строку розгляду справи в порядку ч.4 ст. 69 Господарського процесуального кодексу України.

Дослідивши матеріали справи та вислухавши пояснення представників сторін, суд

ВСТАНОВИВ:

25 жовтня 2004 р. позивачем (Постачальник) та відповідачем (Споживач) укладено Договір, згідно із умовами якого Постачальник зобов’язується передати у власність Споживачу в четвертому кварталі 2004 р. природний газ, а Споживач – прийняти його та оплатити.

Пунктом 2.1. Договору визначений обсяг газу, що передається, пунктом 6.1. – ціна газу.

Додатковими угодами до Договору, що наявні в матеріалах справи, сторони за взаємною згодою змінювали умови договору щодо обсягу газу, його ціни, періоду постачання.

Згідно із п.7.1. Договору, оплата за природний газ проводиться Споживачем виключно грошовими коштами в такому порядку: перша оплата в розмірі 50 % від вартості  запланованих місячних обсягів проводиться не пізніше ніж за 5 днів до початку місяця поставки газу; наступні оплати проводяться плановими платежами по 25 % від вартості запланованих місячних обсягів до 08-го та 18-го числа місяця поставки газу. Остаточний розрахунок здійснюється на підставі акту приймання-передачі газу (за звітній місяць) до 08 числа місяця наступного за звітнім.

Відповідно до п.8.2. Договору, в разі несплати або несвоєчасної сплати за спожитий газ у строки, зазначені у п.7.1. даного Договору, Споживач сплачує на користь Постачальника, крім суми заборгованості з урахуванням встановленого індексу інфляції та трьох відсотків річних за весь час прострочення, пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожен день прострочення платежу, а за прострочення понад 30 днів додатково стягується штраф у розмірі 7% від суми заборгованості.

Посилаючись на неналежне виконання  відповідачем обов’язку з повної та своєчасної сплати отриманого за Договором природного газу, позивач звернувся до суду із даною позовною заявою. Відповідач позовні вимоги визнав частково -  в сумі 748 529,57 грн., про що зазначив у своєму відзиві на позовну заяву, заперечив проти задоволення решти позовних вимог у зв’язку з тим, що їх частину вже було розглянуто Господарським судом Донецької області (рішення від 05.04.05 р. по справі № 20 / 82, що розрахунок сум інфляції та 3 % річних здійснено позивачем неправильно, що стосовно вимог про стягнення пені та штрафу позивачем пропущено строк позовної давності, про застосування якого судом просив відповідач.

У  доповнені до позовної заяви від 21.03.07 р. № 54 / 10 – 183 - 1208 позивач просив суд стягнути з відповідача 1150066,74 грн. – суму основного боргу за поставлений за договором у лютому – квітні 2005 р. природний газ, 97539,46 грн. – суму пені, визначену за період з 20.09.06 р. по 21.03.07 р., 225120,50 грн. -  суму, на яку збільшився борг внаслідок інфляційних процесів за період з березня 2005 р. по лютий 2007 р., 67298,93 грн. – суму 3 % річних за період з 09.03.05 р. по 21.03.07 р., 80504,07 грн. – суму 7 % річних.

З урахуванням вимог, викладених у позовній заяві, під сумою 80504,07 грн., що помилково зазначена у доповненні до позовної заяви як сума 7 % річних, суд розуміє штраф у розмірі 7 % від суми заборгованості, передбачений п.8.2. договору, що представник позивача підтвердив у судовому засіданні 26.04.07 р.

Представник відповідача  у судовому засіданні 26.04.07 р. викладені у доповнені до позову вимоги визнав в частині основного боргу, сум інфляції та 3 % річних, наполягав на застосуванні  судом позовної давності стосовно вимог про стягнення штрафу та пені.

Згідно із ст. 4–2 Господарського процесуального кодексу України, правосуддя в господарських судах здійснюється на засадах рівності всіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Відповідно до ст. 4-3 зазначеного кодексу, судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності.

Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують  свої вимоги і заперечення поданими суду доказами.

Статтею 33 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст.43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

Статтею 193 Господарського кодексу України передбачено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Застосування господарських санкцій до суб'єкта, який порушив зобов'язання, не звільняє цього суб'єкта від обов'язку виконати зобов'язання в натурі, крім випадків, коли інше передбачено законом або договором, або управнена сторона відмовилася від прийняття виконання зобов'язання.

Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов'язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов'язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Згідно із п.6 ст.232 зазначеного кодексу, нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Відповідно до ст. 258 Цивільного кодексу України, позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).

Статтею 267  Цивільного кодексу України передбачено, зокрема, що позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Згідно із статтею 625 зазначеного кодексу, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.  Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Позовні вимоги ( з урахуванням доповнення до позовної заяви) в частині стягнення основного боргу в сумі 1150066,74 грн., суми інфляції в розмірі 225120,50 грн., суми 3% річних в розмірі 67298,93 грн. обгрунтовані матеріалами справи – Договором із додатковими угодами, актами прийому-передачі природного газу та посиланням на приписи діючого законодавства України, внаслідок чого підлягають задоволенню.

Розмір пені у доповненні від 21.03.07 р. № 54/10-183-1280 до позовної заяви позивачем визначено за період з 20.09.06 р. по 21.03.07 р., тобто за 6 місяців, що передують даті заявлення вимоги.

Даний порядок нарахування пені не відповідає правилам п.6 ст.232 Господарського кодексу України щодо нарахування пені за перші 6 місяців від дня, коли зобов’язання мало бути виконано, у зв’язку з чим у задоволенні позовних вимог в частині стягнення пені в сумі 97539,46 грн. слід відмовити за необґрунтованістю.

Виходячи зі змісту позову, доповнення до позовної заяви, пунктів 7.1, 8.2 Договору, право на звернення до суду із вимогою про стягнення з відповідача штрафу в розмірі 7% від суми заборгованості за лютий-квітень 2005 р. у позивача виникло відповідно у квітні-червні 2005 р.

Із позовною заявою позивач звернувся до суду у січні 2007 р., тобто після спливу встановленого ст.258 Цивільного кодексу України скороченого строку позовної давності.

У відзиві на позов відповідач клопотав про застосування судом позовної давності.

Документи, що свідчили б про наявність поважних причин пропущення позивачем позовної давності стосовно вимог про стягнення штрафу в матеріалах справи відсутні.

За даних обставин суд має застосувати позовну давність та у зв’язку із її спливом відмовити у задоволенні позову в частині вимог про стягнення штрафу у сумі 80504,07 грн.

Таким чином, позов підлягає частковому задоволенню.

Судові витрати покладаються на обидві сторони в порядку ст.49 Господарського процесуального кодексу України.

У зв’язку із надмірною сплатою позивачем при поданні позову держмита в сумі 68,12 грн., зазначена сума підлягає поверненню позивачеві в порядку ст.47 Господарського процесуального кодексу України.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.4-2, 4-3, 22, 33, 43, 44, 47, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, ст.ст.193, 232 Господарського кодексу України, ст.ст.258, 267, 625 Цивільного кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов – задовольнити частково.

Стягнути з Державного підприємства “Зуївська експериментальна теплоелектроцентраль” (86783, Донецька область, м.Зугрес, вул.Станційна, 1, поточний рахунок 6016 у відділенні ПІБ м.Харцизька, МФО 334345, ) на користь Дочірнього підприємства “Газ-тепло” Національної акціонерної компанії “Нафтогаз України” (03065, м.Київ, бульв.І.Лепсе, 16, поточний рахунок 64 в ГОУ ПІБ України, МФО 300012, код ЄДРПОУ 32587,74 грн. основного боргу, 225120,50 грн. – суму втрат від інфляційних процесів, 67298,93 грн. – суму 3% річних, 14424,86 грн. держмита, 105,04 грн. – витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

У задоволенні решти позовних вимог – відмовити.

Після набрання рішенням законної сили видати наказ у встановленому законом порядку.

Повернути Дочірньому підприємству “Газ-тепло” Національної акціонерної компанії “Нафтогаз України” (03065, м.Київ, бульв.І.Лепсе, 16, поточний рахунок 64 в ГОУ ПІБ України, МФО 300012, ) з держбюджету 68,12 грн. – суму надмірно сплаченого держмита, перерахованого згідно із платіжним дорученням №  1132 від 17.01.07 р.,   видавши довідку про повернення держмита.

Вступну та резолютивну частини рішення оголошено 26.04.07 р.

Повний текст рішення підписано 03.05.07 р.

Суддя

Надруковано 3 прим.:

1 – позивачу

1 – відповідачу

1 – у справу