ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" квітня 2007 р.                                                                              Справа № 444/3-06

за позовом   Закритого акціонерного товариства „ЕБОС ЛТД”, м. Одеса

до                  Товариства з обмеженою відповідальністю „Монастирський квас”,

м. Вишневе

про                стягнення 30 604,12 грн.

Суддя  Коротун О.М.

Представники:

позивача      Хархан О.В. –представник за довіреністю № 12 від 02.10.2006р.;

відповідача  Рибальченко Р.Т. –представник за довіреністю від 25.01.2007р.

За згодою представників сторін в судовому засіданні 03.04.2007 року було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення на підставі ч. 2 ст. 85 ГПК України.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Закрите акціонерне товариство „ЕБОС ЛТД” звернулось до господарського суду Київської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю „Монастирський квас” про стягнення 30 875,31 грн.

Позов обґрунтовано нездійсненими розрахунками за отриманий товар у розмірі 25 875,31 грн., необхідністю стягнення штрафних санкцій в зв’язку з простроченням платежу та позивач просив покласти на відповідача судові витрати.

Позивач неодноразово подавав уточнення та доповнення до позовної заяви, в порядку ст. 22 ГПК України, в тому числі 27.03.2007р.. відповідно до якого позивач просить стягнути з відповідача 25 875,31 грн. –основного боргу, 2 678,34 грн. –пені, 1 577,82 грн. –інфляційних та 472,65 грн. –3% річних, всього 30 604,12 грн.

В судовому засіданні 03.04.2007р. позивач позов підтримав з підстав, викладених у позовній заяві.

Ухвалою господарського суду Київської області від 17.11.2006р. було порушено провадження у справі та прийнято позовну заяву до розгляду. Зобов’язано учасників судового процесу подати суду певні документи, вчинити певні дії та направити в судове засідання 30.11.2006р. поважних представників.

Ухвалою господарського суду Київської області від 30.11.2006р. було відкладено розгляд справи на 11.01.2007р.

Ухвалою господарського суду Київської області від 11.01.2007р. продовжено строк вирішення спору.

В судовому засіданні 11.01.2007р. оголошено перерву до 08.02.2007р.

В судовому засіданні 08.02.2007р. відповідач подав відзив, в якому основну заборгованість у розмірі 25 875,31 грн. та пеню в сумі 2 678,34 грн. визнав.

В судовому засіданні 08.02.2007р. оголошено перерву до 15.02.2007р.

В зв’язку з хворобою судді Коротун О.М. судове засідання 15.02.2007р. не відбулось.

Ухвалою господарського суду Київської області від 03.03.2007р. призначено судове засідання на 27.03.2007р. о 11:00 год.

В судовому засіданні 27.03.2007р. оголошено перерву до 03.04.2007р.

Представник відповідача в судовому засіданні 03.04.2007р. усно позов визнав в повному обсязі.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, суд –

ВСТАНОВИВ:

Між Закритим акціонерним товариством „ЕБОС ЛТД” (далі –позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю „Манастирський квас” (далі –відповідач) був укладений договір поставки № 2 від 27.01.2006р. (далі –Договір), відповідно до якого позивач зобов’язується виготовити та відвантажити відповідачу поліетиленову продукцію (далі –товар) відповідно заявці, а відповідач зобов’язується прийняти вказаний товар зазначений в накладних та оплатити його вартість позивачу на умовах цього Договору (п. 1.1. Договору).

Згідно п. 2.1. Договору ціна товару, поставленого по цьому Договору, визначається відповідно до видаткових накладних та рахунках-фактурах, які є невід’ємною частиною Договору.

Фактично, позивач передав, а відповідач отримав товар, що підтверджується накладними: № 39 від 10.05.2006р. на суму 10 272,35 грн. та довіреністю серії ЯЛХ № 419391 від 10.05.2006р.; № 53 від 14.06.2006р. на суму 8 821,23 грн. та довіреністю серії ЯЛХ № 419440 від 15.06.2006р.; № 28 від 05.04.2006р. на суму 38 966,15 грн. та довіреністю серії ЯЛХ № 419355 від 05.04.2006р.; № 25 від 27.03.2006р. на суму 30 458,90 грн. та довіреністю серії ЯЛХ № 419341 від 27.03.2006р.

Відповідно до п. 2.3. Договору оплата за товар здійснюються на протязі 15 банківських днів з моменту відвантаження товару.

Відповідач частково розрахувався з позивачем за поставлений товар, про що свідчать копії платіжних доручень, які долучені до матеріалів справи.

Доказів сплати боргу в повному обсязі матеріали справи не містять.

Відповідно до ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

В силу ст.ст. 11, 509 ЦК України між сторонами у справі виникли цивільні права і обов’язки (зобов’язання), які мають виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до вказівок закону, договору.

Статтею 265 ГК України встановлений обов’язок постачальника передати товар покупцю, та обов’язок покупця прийняти товар та сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно з ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України зобов’язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог –відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; одностороння відмова від зобов’язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч. 2 п. 1 ст. 175 Господарського кодексу України майнові зобов’язання,  які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України  з урахуванням особливостей передбачених цим Кодексом.

Згідно ч. 1 п. 1 ст. 193 Господарського кодексу України суб’єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов’язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов’язання –відповідно до вимог, що у певних  умовах звичайно ставляться.

Суд вважає, що позовні вимоги про стягнення з відповідача заборгованості за Договором у сумі 25 875,31 грн. є обґрунтованими, документально підтверджуються, тому підлягають задоволенню (відповідач визнав суму боргу у вказаній сумі, про що свідчить відзив, поданий 08.02.2007р.).

Також, позивачем нарахована пеня за дні прострочки по кожній поставки товару у відповідності до п. 4.4. Договору, наступним чином: на суму боргу 11 781,75 грн. період з 26.04.2006р. по 11.01.2007р.; на суму 10 272,35 грн. за період з 31.05.2006р. по 11.01.2007р.; на суму боргу 8 821,23 грн. період з 05.07.2006р. по 11.01.2007р.

За таких обставин, судом задовольняється позовні вимоги в частині стягнення пені у розмірі 2 678,34 грн.

Згідно з ч. 2 ст. 218 ГК України учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов’язання. У разі, якщо інше не передбачено законом або договором, суб’єкт господарювання за порушення господарського зобов’язання несе господарсько-правову відповідальність.

Відповідно до ч. 1. ст. 216 ГК України учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

У сфері господарювання згідно з ч. 2 ст. 217 та ч.1 ст. 230 ГК України застосовуються господарські санкції, зокрема, штрафні санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов’язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов’язання.

Штрафні санкції за порушення грошових зобов’язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором (ч. 6 ст. 231 ГК України).

Згідно п. 4.4. Договору (відповідно до протоколу розбіжностей від 30.01.2006р. до договору поставки № 2 від 27.01.2006р.) у випадку невиконання відповідачем п. 2.3. Договору, відповідач сплачує пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми не проведеного платежу за кожен день прострочки.

Відповідно до п. 2 ст. 625 Цивільного Кодексу України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов’язання, на вимогу кредитора зобов’язаний сплатити суму боргу  з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми.

За таких обставин судом задовольняються вимоги позивача про стягнення з відповідача основного боргу з врахуванням нарахованих позивачем індексу інфляції, який складається: виходячи з суми 6 781,73 грн. за період 05.04.2006р. по 01.01.2007р.; виходячи з суми 10 272,35 грн. за період 10.05.2006р. по 01.01.2007р.; виходячи з суми 8 821,23 грн. за період 14.06.2006р. по 01.01.2007р.

За таких обставин судом задовольняються вимоги позивача про стягнення з відповідача основного боргу з врахуванням нарахованих позивачем 3% річних, який складається: виходячи з суми 6 781,73 грн. за період 26.04.2006р. по 11.01.2007р., суму складає 144,92 грн.; виходячи з суми 10 272,35 грн. за період 31.05.2006р. по 11.01.2007р., суму складає 189,97 грн.; виходячи з суми 8 821,23 грн. за період 05.07.2006р. по 11.01.2007р., суму складає 137,76 грн.

Розрахунки перевірені судом, вони відповідають матеріалам справи.

Отже, підлягає стягненню з відповідача сума основного боргу в розмірі  25 875,31 грн., 1 577,82 грн. сума інфляційних втрат, 472,65 грн. розмір 3% річних, 2 678,34 грн. пені.

Відповідно до абз. 7 п. 26 Інструкції про порядок обчислення та справляння державного мита, при зменшенні позивачем позовних вимог сплачене мито не повертається.

В зв’язку з чим, судові витрати по сплаті державного мита підлягають покладенню на відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог, відповідно до статей 44, 49 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст. ст. 33, 49, 80, 82-85 ГПК України господарський суд –

вирішив:

1.          Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю „Монастирський квас” (Київська область, м. Вишневе, вул. Промислова, 5, ; р/р 5186 в ЗАТ „Європейський банк розвитку та збереження”, МФО 333432) на користь Закритого акціонерного товариства „ЕБОС ЛТД” (65031, м. Одеса, Ленінградське шосе, 5, код ЄДРПОУ 33; р/р 8698 в БВ № 1 „Іллічівське” ЦВ ПІБ м. Одеси, МФО 328135) 25 875,31 грн. (Двадцять п’ять тисяч вісімсот сімдесят п’ять грн. 31 коп.) основного боргу, 2 678,34 грн. (Дві тисячі шістсот сімдесят вісім грн. 34 коп.) –пені, 1 577,82 грн. (Одна тисяча п’ятсот сімдесят сім грн. 82 коп.) –інфляційних, 472,65 грн. (Чотириста сімдесят дві грн. 65 коп.) –3% річних, а також судові витрати: держмито у розмірі 306,04 грн. (Триста шість грн. 04 коп.) та 116,96 грн. (Сто шістнадцять грн. 96 коп.) витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання.

04.04.2007р.

Суддя