ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

29 березня 2007 р.

№ 4/908-12/150

Вищий господарський
суд України у складі колегії суддів:

Кочерової Н.О., - головуючого,

Рибака В.В., Черкащенка М.М.,

розглянувши матеріали касаційної
скарги

ПП ОСОБА_1

на постанову

Львівського апеляційного
господарського суду від 24.10.2006 року

у справі господарського суду

Львівської області

за позовом

ТОВ “Колорит ЛТД”

до

ПП ОСОБА_1

про

стягнення 29 452,09 грн.,

В засіданні
взяли участь представники:

- позивача:

Макаренко Ю.С.,

- відповідача:

не з'явився,

ВСТАНОВИВ:

У травні 2006 року ТОВ “Колорит
ЛТД” звернулось до господарського суду з позовом до ПП ОСОБА_1 про стягнення
29452,09 грн.

ТОВ “Колорит ЛТД” 22.05.2006 року
подало до господарського суду заяву про збільшення позовних вимог та просило
стягнути з відповідача 34792,27 грн.

Рішенням господарського суду
Львівської області від 13.06.2006 року позов задоволено частково. Стягнуто на
користь позивача 17167,45 грн. основного боргу, 11168,01 грн. пені, 214,59 грн.
штрафу, 680,39 грн. інфляційних, 270,56 грн. -3 % річних, 2500,00 грн.
адвокатських послуг, 295,01 грн. державного мита та 118,00 грн. витрат на
інформаційно-технічне забезпечення судового процесу. В задоволенні решти
позовних вимог відмовлено.

Постановою Львівського апеляційного
господарського суду від 24.10.2006 року рішення місцевого господарського суду
від 13.06.2006 року залишено без змін, а апеляційну скаргу -без задоволення.

Доповідач: Черкащенко М.М.

Не погоджуючись з прийнятими судовими
рішеннями ПП ОСОБА_1 подав касаційну скаргу, в якій просить постанову
Львівського апеляційного господарського суду від 24.10.2006 року та рішення
господарського суду Львівської області від 13.06.2006 року скасувати, справу
направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

В обґрунтування своїх вимог
скаржник посилається на те, що судами неправильно застосовані норми
матеріального та процесуального права, що призвело до прийняття незаконних
рішень.

Судова колегія, розглянувши наявні
матеріали, обговоривши доводи касаційної скарги, перевіривши юридичну оцінку
обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність
застосування норм матеріального та процесуального права вважає, що касаційна
скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи
та встановлено судами попередніх інстанцій, 10.03.2005 року між ТОВ “Колорит
ЛТД” (продавець) та ПП ОСОБА_1 (покупець) було укладено договір купівлі-продажу
товарів НОМЕР_1, відповідно до якого продавець продає, а покупець купує
автомобільні фарби, лаки, затверджувачі, розчинники, шпатлівки, ґрунтовки та
інші матеріали, призначені для ремонту автомобілів, виробником яких є SPIES
HECKER GmbH (Німеччина) та ЗМ (США), а також витратні матеріали і устаткування
інших фірм-виробників.

На виконання умов договору, позивач
за видатковою накладною НОМЕР_2 від 10.03.2005 року продав відповідачу товар на
загальну суму 27917,77 грн.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що 10.03.2005 року позивач та відповідач уклали доповнення НОМЕР_3
до договору купівлі-продажу, яким обумовили суму та умови здійснення оплати
купленого товару в розмірі 27971,77 грн.

Відповідно до п.1.2 доповнення до
договору, сума 7280,00 грн. є сумою першого внеску, а решта суми 20691,77 грн.
сплачується покупцем протягом дванадцяти місяців згідно угодженого графіку.
Остаточний розрахунок за графіком встановлено 30.03.2006 року.

Відповідно до ст. 523 Цивільного
кодексу України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до
умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а
за відсутності таких умов та вимог -відповідно до звичаїв ділового обороту або
інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно п.п. 4.4., 6.2 укладеного
договору, покупець зобов'язаний повідомити продавця у термін до 5 робочих днів
про свої претензії до якості відвантаженого товару та направити продавцю
претензію у письмовій формі, а також повинен перевірити якість одержаної фарби
протягом 5 днів з дня її одержання та негайно повідомити продавця про неналежну
якість товару.

Відповідно до ст. 269 ГК України,
позови, що випливають з поставки товарів неналежної якості, можуть бути
пред'явлені протягом шести місяців з дня встановлення покупцем у належному
порядку недоліків поставлених йому товарів.

Статтею 678 ЦК України передбачено право
покупця, якому переданий товар неналежної якості, вимагати незалежно від можливості
використання товару за призначенням, вимагати від продавця за своїм вибором
пропорційного зменшення ціни, безоплатного усунення недоліків товару в розумний
строк, відшкодування витрат на усунення недоліків товару.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що в порушення умов укладеного договору та доповнення до договору,
відповідач лише частково сплатив вартість отриманого по накладній №767 товару,
в результаті чого утворилась заборгованість в сумі 17167,45 грн.

Враховуючи вищевикладене, а також
те, що відповідач протягом встановленого договором строк не повідомив позивача
про отримання товару неналежної якості, не звертався до нього з відповідною
претензією, судова колегія погоджується з висновками попередніх інстанцій про
стягнення з відповідача 17167,45 грн. суми заборгованості за отриманий товар.

Посилання скаржника, як на підставу
поставки позивачем товару не належної якості, на претензії інших споживачів, не
може братись судом до уваги, оскільки дані претензії не є належними доказами
продажу позивачем неякісного товару через те, що достовірно не можливо дійти
висновку, що неякісну фарбу вони отримали саме від ТОВ “Колорит ЛТД”.

Враховуючи неналежне виконання
відповідачем взятого на себе грошового зобов'язання та положення ст. 625 ЦК
України, судова колегія погоджується з висновками попередніх інстанцій про
стягнення з відповідача 680,39 грн. інфляційних та 270,56 грн. -3 %
річних.

Водночас, судова колегія не може
погодитись з висновками попередніх інстанцій про стягнення з відповідача 214,59
грн. штрафу, оскільки укладаючи доповнення НОМЕР_3 до договору купівлі-продажу,
сторони фактично внесли зміни до п. 6.3 договору, який передбачає
відповідальність покупця за несвоєчасну сплату отриманого товару.

За таких обставин, з відповідача на
підставі п.2 доповнення до договору купівлі-продажу підлягає стягненню лише
пеня в розмірі 0,5% від суми боргу за кожний день прострочення в сумі 11168,01
грн. за несвоєчасну сплату отриманого товару.

Враховуючи вищевикладене, постанова
Львівського апеляційного господарського суду від 24.10.2006 року та рішення
господарського суду Львівської області від 13.06.2006 року в частині стягнення
214,59 грн. штрафу підлягають скасуванню, в іншій частині судові рішення
-залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 1115,
1117, 1119 - 11111 Господарського
процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу задовольнити
частково.

Постанову Львівського апеляційного
господарського суду від 24.10.2006 року та рішення господарського суду
Львівської області від 13.06.2006 року у справі № 4/908-12/150 в частині
стягнення з ПП ОСОБА_1 на користь ТОВ “Колорит ЛТД” 214,59 грн. штрафу
скасувати.

В скасованій частині прийняти нове
рішення, яким в задоволенні позову щодо стягнення 214,59 грн. відмовити.

В іншій частині постанову
Львівського апеляційного господарського суду від 24.10.2006 року та рішення
господарського суду Львівської області від 13.06.2006 року з даної справи
залишити без змін.

Доручити господарському суду
Львівської області видати відповідні накази згідно ст. 122 Господарського
процесуального кодексу України.

Головуючий, суддя                                                                  Н.
Кочерова

Судді
В. Рибак

М. Черкащенко