ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
АВТОНОМНОЇ РЕСПУБЛІКИ КРИМ
РІШЕННЯ

Іменем України

26.02.2007
Справа №2-25/2138-2007

За позовом ТОВ „Сервісопторг”, м. Дніпропетровськ, Набережна перемоги, 30а,

До відповідача Державного підприємства „Друкарня Видавництва „Таврида”, м. Ялта, вул.. Свердлова, 35,

Про стягнення 40227,63 грн.

Суддя   Копилова О.Ю.

Представники:

Від позивача –  Нікітіна Є.Г., посв. № 1113; Алексейчук О.Н., предст., дов. від 01.02.07р.

Від відповідача – не з’явився

Обставини справи:

ТОВ „Сервісопторг”, м. Дніпропетровськ звернулось у господарський суд АРК із позовом до Державного підприємства „Друкарня Видавництва „Таврида”, м. Ялта, у якому просить суд стягнути з відповідача заборгованість у сумі 38513,77 грн., суму пені за користування чужими грошовими коштами у розмірі 1713,86 грн., а також витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідачем не виконано належним чином зобов’язання за договором, у з в’язку із чим за ним виникла заборгованість у сумі 38513,77 грн.

Представник позивача у судове засідання з’явився, уточнив вимоги в частині стягнення грошових коштів у сумі 1713,86 грн. саме як неустойки в наслідок порушення боржником зобов’язань.

Представник відповідача у судове засідання не з’явився, письмовий відзив на позов не надав, про причини неявки суд не повідомив.

Відповідно до ст.. 75 Господарського процесуального кодексу України справа розглядається за наявними у ній матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення представника позивача та прокурора, суд -

ВСТАНОВИВ:

21.02.2006р. між ТОВ „Сервісопторг” та Державним підприємством „Друкарня Видавництва „Таврида” укладено договір № 71128.

Відповідно до умов вказаного договору ТОВ „Сервісопторг” (Продавець за договором) зобов’язався поставляти, а Державним підприємством „Друкарня Видавництва „Таврида” (Покупець за договором) приймати та оплачувати паперову продукцію на умовах цього договору.

Згідно п. 2.2. договору, погодження умов постачання певної партії товару здійснюється відповідно до ст.. 181 Господарського кодексу України та ст..ст. 641,642 Цивільного кодексу України, відповідно до підпунктів а;б;в цього пункту.

П. 3.2. договору передбачено, що оплата виконуються шляхом перерахування Покупцем на розрахунковий рахунок Продавця 100% суми, зазначеної в рахунках до договору на протязі 20 календарних днів з моменту постачання.

П. 4.2. договору передбачено, що моментом постачання вважається передача Товару на користь Покупця за реквізитами вантажоодержувача. Передача підтверджується підписом представником Покупця та його печаткою/штампом.

На виконання умов договору позивачем поставлено продукції на загальну суму 128511,66 грн., однак відповідачем здійснено оплату отриманої продукції на суму 89997,89 грн., залишок несплаченої поставленої продукції складає суму у розмірі 38513,77 грн., що підтверджується актом звірки взаєморозрахунків від 30.09.2006р.

Відповідачем на дату розгляду справи не представлено доказів сплати сформованої заборгованості.

Згідно до ст.. 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання  та  інші  учасники  господарських відносин  повинні  виконувати  господарські  зобов'язання належним чином відповідно до закону,  інших правових актів,  договору, а за відсутності   конкретних   вимог  щодо  виконання  зобов'язання  - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до ст.. 525, 526 Цивільного кодексу України одностороння  відмова  від  зобов'язання  або одностороння зміна  його  умов  не  допускається,  якщо  інше  не   встановлено договором або законом, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов  договору  та  вимог  Цивільного  Кодексу,  інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог -  відповідно до  звичаїв  ділового  обороту  або  інших  вимог,  що  звичайно ставляться.

Крім того позивач просить стягнути суму неустойки за порушення зобов’язань за договором у розмірі 1713,86 грн.

Згідно ст. 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які   боржник   повинен  передати  кредиторові  у  разі  порушення боржником зобов'язання.

Ст.. 230 Господарського кодексу України встановлено, що штрафними санкціями у цьому   Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової  суми  (неустойка,  штраф, пеня),  яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним  правил  здійснення  господарської  діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Враховуючи ті обставини, що відповідачем не виконуються належним чином умови та взяті на себе зобов’язання за договором, суд дійшов висновку, що вимоги позивача є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Згідно ст. 44, 49 ГПК України оплата держмита та інформаційно-технічного забезпечення судового процесу підлягає покладанню на  відповідача.

З огляду на викладене, керуючись, ст.. 193, 230 Господарського кодексу України, ст.ст. 525, 526, 625 Цивільного кодексу України, ст.  ст. 49, 75, 82-84 Господарського процесуального Кодексу України, суд –

ВИРІШИВ:

1.          Позов задовольнити.

2.          Стягнути з  Державного підприємства „Друкарня Видавництва „Таврида” (м. Ялта, вул.. Свердлова, 35; п/р 001 в „Укрсоцбанк”, МФО 324270, ) на користь ТОВ „Сервісопторг” (м. Дніпропетровськ, Набережна перемоги, 30а; п/р 20001 в КБ „Приватбанк”, МФО 305299, ) вартість несплаченої продукції у сумі 38513,77 грн., неустойку у розмірі 1713,86 грн., державне мито у сумі 402,00 грн. та 118,00 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Видати наказ після набрання рішенням законної чинності.

Суддя Господарського суду

Автономної Республіки Крим                                        Копилова О.Ю.