ЛУГАНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД
м. Луганськ, вул. Коцюбинського, 2
____________________________________________________________________________________
У Х В А Л А

Іменем України

19.04.2007 року                                                Справа № 12/881н-ад

Луганський апеляційний господарський суд колегією суддів у складі :

головуючого судді                        Іноземцевої Л.В.

суддів                                            Бородіної Л.І.

Лазненко Л.Л.

Склад судової колегії змінено розпорядженням голови Луганського апеляційного господарського суду від 02.04.2007

при секретарі                               Мартинцевій Н.М.

за участю представників сторін:

від позивача –Шемет В.Ю., дов. № ТД 6-11 від 06.11.2006, представник по

довіреності;

від І-го відповідача –Іваненко С.О., дов. № 39591/10 від 27.12.2006,

начальник юридичного відділу;

від ІІ-го відповідача –не прибув;

від ІІІ-го відповідача –Давидова О.В., дов. № 09-22/1-63 від 12.03.2007,

головний спеціаліст –юрисконсульт  юридичного сектору

управління; Колеснікова С.Б., дов. № 09-27/30 від 09.01.2007,

головний спеціаліст - юрисконсульт

Розглянув  матеріали

апеляційної скарги                                         Ленінської міжрайонної державної

податкової інспекції у м.Луганську

на постанову

господарського суду                               Луганської області

від                                                             15.02.2007

у справі                                                    № 12/881н-ад (суддя Палей О.С.)

за позовом                                             Товариства з обмеженою відповідальністю

„Торговий Дім „Контактор”,

м.Луганськ

до І-го відповідача                                         Ленінської міжрайонної державної

податкової інспекції у м.Луганську

до ІІ-го відповідача                                Відділення державного казначейства

у Ленінському районі м.Луганська

до ІІІ-го відповідача                               Головне управління Державного

казначейства України у Луганській області

Суддя-доповідач Іноземцева Л.В.

про                                                          скасування податкових повідомлень –

рішень та стягнення 87137 грн. 00 коп.

Постановою господарського суду Луганської області від 15.02.2007 у справі № 12/881н-ад  (суддя Палей О.С)  задоволений позов  Товариства з обмеженою відповідальністю „Торговий Дім „Контактор”  до Ленінської міжрайонної державної податкової інспекції у м. Луганську та Відділення державного казначейства у Ленінському районі м.Луганська:

- скасовані податкові повідомлення - рішення Ленінської міжрайонної державної податкової інспекції  у м.Луганську від 25.07.2006 № /0, від 02.10.2006 № /1, від 31.10.2006 № /2, якими позивачу зменшено на 87137 грн. 00 коп. заявлену до відшкодування суму податку на додану вартість;

- стягнуто з Державного бюджету на користь позивача  бюджетну заборгованість з податку на додану вартість за квітень 2006 року в сумі 87137 грн. 00 коп.

Постанова суду з посиланням на Закон України від 03.04.1997 № 168/97-ВР „Про податок на додану вартість” (далі по тексту –Закон про ПДВ) мотивована тим, що у податкового органу не було законних підстав для зменшення заявленої в квітні 2006 року до відшкодування суми податку на додану вартість, оскільки позивач не допустив порушень чинного законодавства при декларуванні в лютому - квітні 2006 року сум податкового кредиту і відповідно сум, що підлягають  відшкодуванню з Державного бюджету за ці періоди.

При цьому місцевий суд вказав, що в Законі про ПДВ і в наказі ДПА України від 30.05.1997 № 166 „Про порядок заповнення та подання податкової декларації з податку на додану вартість” не визначено, який саме звітний період слід враховувати платнику податку при обчисленні суми бюджетного відшкодування як попередній. І за цих обставин дійшов висновку, що попереднім податковим періодом може бути будь-який податковий період, який передує звітному податковому періоду.

Ленінська міжрайонна державна податкова інспекція у м. Луганську (Ленінська МДПІ) - І-й відповідач у справі не погодилась з прийнятою постановою і подала апеляційну скаргу, в якій просить постанову господарського суду скасувати з підстав неправильного застосування норм матеріального права і постановити нову, якою відмовити у задоволенні позову.

На обґрунтування доводів апеляційної скарги вказує наступне.

Судом при вирішенні справи невірно застосований Закон про ПДВ, не враховано, що Законом встановлений прямий взаємозв'язок між сплатою, надходженням до бюджету податку на додану вартість та відшкодуванням такого податку. При цьому зазначені етапи нерозривно пов'язані між собою: сплата податку, а потім включення відповідних сум до податкового кредиту з податку на додану вартість та відшкодування податку на додану вартість за рахунок коштів, що були сплачені у вигляді податку.

Позивачем неправомірно, в порушення підпункту 7.7.2 пункту 7.7 статті 7 Закону про ПДВ, до графи 3 розрахунку суми бюджетного відшкодування „сума податкового кредиту попереднього податкового періоду, фактично сплачена отримувачем товарів (послуг) у попередньому податковому періоді постачальникам таких товарів (послуг)” декларації з ПДВ за квітень 2006 року та додатка 3 до декларації включено 87137 грн. 11 коп. - суми по сплаті податкового кредиту лютого 2006 року.

Як викладено у листі ДПА України від 12.10.2005 № 20296/7/16-1417 „Про бюджетне відшкодування” при  заповненні рядка 3 Розрахунку суми бюджетного відшкодування  платник податку може враховувати суми податкового кредиту попереднього податкового  періоду, які фактично сплачені отримувачем товарів (послуг) у такому ж податковому  періоді постачальникам таких товарів (послуг).

Товариство з обмеженою відповідальністю „Торговий Дім „Контактор” (ТОВ „ТД „Контактор”) – позивач у справі вважає доводи апеляційної скарги необґрунтованими, просить постанову господарського суду залишити без змін, апеляційну скаргу без задоволення.

Під час апеляційного провадження у судовому засіданні апеляційної інстанції 02.04.2007 з’ясовано, що у зв’язку з реорганізацією органів Державного казначейства відділення Державного казначейства у районах, містах та  районах у містах  втратили статус  юридичних осіб і у якості структурних підрозділів (управлінь) приєдналися до Головного управління Державного казначейства України у Луганській області (накази Управління Державного казначейства України у Луганській області від 18.08.2006 № 134, Головного управління Державного казначейства України у Луганській області від 30.11.2006 № 23, у зв”язку з чим ухвалою Луганського апеляційного господарського суду від 02.04.2007 до участі у справі залучене Головне управління Державного казначейства України у Луганській області.

Управління Державного казначейства у м. Луганську Головного управління Державного казначейства України у Луганській області (УДК у м.Луганську) –ІІІ-й відповідач у справі повідомив, що згідно „Порядку відшкодування податку на додану вартість”, затвердженого наказом Держаної податкової адміністрації України та Головного управління Державного казначейства України від 02.07.1997 № 209/72 (в редакції наказу від 21.05.2001 № 200/86) підставою для відшкодування є висновок податкового органу або рішення суду, оскільки висновок податковою інспекцією не видавався, відшкодування не проводилось.

Заслухавши доповідь судді - доповідача, доводи і пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, перевіривши повноту з'ясування місцевим судом обставин справи, апеляційний господарський суд

встановив:

ТОВ „ТД “Контактор” – позивач у справі, зареєстроване платником податку на додану вартість в Ленінській МДПІ, про що 12.10.2005 отримано свідоцтво № 17327537 НБ № 392751, індивідуальний податковий номер 67 (а. с. 23, т.1).

Позивач 10.05.2006 –у строк, встановлений Законом України від 21.12.2000 № 2181-ІІІ „Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами” (далі по тексту –Закон 2181), представив Ленінській  МДПІ  –І-му відповідачу у справі декларацію з ПДВ за квітень 2006 року, в якій по рядку 21 задеклароване від”ємне значення податку поточного звітного періоду в сумі 110064 грн. 00 коп., по рядку 24 відображений залишок від’ємного значення попереднього податкового періоду в сумі 465156 грн. 00 коп., а по рядку 25 сума бюджетного відшкодування в розмірі 293737 грн. 00 коп. і обрано спосіб  відшкодування на рахунок в установі банку.

Разом з декларацією поданий розраху нок суми бюджетного відшкодування і заява про повернення суми бюджетного відшко дування (а. с. 48 –51, т. 1).

Ленінською МДПІ з 04.07.2006 по 10.07.2006 проведена позапланова виїздна перевірка позивача з питання достовірності нарахування бюджетного відшкодування податку на додану вартість по декларації за квітень - травень 2006 року, про що складено акт від 13.07.2006 № 379/23-6/33270073 (а. с. 87 –96, т. 1).

Порушень Закону про ПДВ при декларуванні позивачем податкових зобов’язань і податкового кредиту в березні та квітні 2006 року  перевіркою не встановлено, від’ємне значення податку за результатами перевірки становить: в березні –154373 грн. 00 коп., в квітні –110064 грн. 00 коп., що відповідає показникам відображеним в декларації.

Проте, за висновком податкового органу, позивачем неправильно визначена сума податку, що підлягає бюджетному відшкодуванню за квітень 2006 року.

Так, в акті перевірки вказано, що згідно поданого розрахунку суми бюджетного відшкодування підприємством неправомірно включено до графи 3 „сума податкового кредиту попереднього податкового періоду, фактично сплачена отримувачем товарів (послуг) у попередньому податковому періоді постачальникам таких товарів (послуг)” суми податкового кредиту лютого 2006 року, що фактично оплачені в березні 2006 року.

Зокрема, до розрахунку суми бюджетного відшкодування підприємством неправомірно виключена сума податку в розмірі 87137 грн. 11 коп., у тому числі:

- 86666 грн. 67 коп. –податок включений до податкового кредиту лютого згідно податкової накладної № 5 від 15.02.2006 на суму 615009 грн. 36 коп., у тому числі ПДВ –102501 грн. 56 коп., а розрахунки з постачальником проведені в березні відповідно до платіжних доручень:

№ 472 від 01.03.2006 на суму 20000 грн. 00 коп., в тому числі ПДВ - 3333 грн. 33

коп.;

№ 471 від 01.03.2006 на суму 500000 грн. 00 коп., в тому числі ПДВ - 83333 грн.

33 коп.;

№ 495 від 20.03.2006 на суму 99990 грн. 00 коп., в тому числі ПДВ - 16665 грн.

00 коп.;

№ 492 від 20.03.2006 на суму 13281 грн. 84 коп., в тому числі ПДВ - 2213 грн. 64

коп.;

- 470 грн. 44 коп. сума податку не підтверджується даними податкового та бухгалтерського обліку.

За висновком податкового органу позивачем при формуванні суми бюджетного відшкодування порушений підпункт 7.7.2 пункту 7.7 статті 7 Закону про ПДВ і завищено суму бюджетного відшкодування за квітень 2006 року на 87137 грн. 11 коп. (а. с. 83 –84, т. 1).

За результатами перевірки Ленінською МДПІ 25.07.2006 прийнято податкове повідомлення - рішення № /0, згідно якому позивачу на підставі підпункту 4.2.2”б” пункту 4.2 статті 4 Закону 2181, за порушення підпункту 7.7.2 пункту 7.2 статті 7 Закону про ПДВ зменшено  бюджетне відшкодування за квітень 2006 року на 87137 грн. 00 коп. (а. с. 54, т. 1).

ТОВ „ТД „Контактор” не погодилось з прийнятим податковим повідомленням -рішенням і відповідно до підпункту 5.2.3 пункту 5.2 статті 5 Закону 2181 розпочало адміністративну процедуру оскарження.

В межах адміністративної процедури оскарження донарахованих сум скарги позивача Ленінською МДПІ, ДПА в Луганській області і ДПА України залишені без задоволення, про що податковими органами прийняті відповідні рішення про розгляд скарг.

За результатами адміністративної процедури оскарження Ленінською МДПІ надсилались податкові повідомлення - рішення з позначками „1”, „2” (а. с. 52 –53, т.1).

12.12.2006 ТОВ  „ТД „Контактор” подало позов у господарський суд Луганської області до Ленінської МДПІ і Відділення  державного казначейства у Ленінському районі м. Луганська  про:

- скасування податкових повідомлень - рішень Ленінської МДПІ від 25.07.2006 № /0 про зменшення суми бюджетного відшкодування ТОВ „Торговий Дім „Контактор” за квітень 2006 року на 87137 грн. та винесених за результатами процедури адміністративного оскарження податкових повідомлень - рішень від 02.10.2006 № /1 та від 31.10.2006 № /2;

- стягнення з Держбюджету України  суми бюджетного відшкодування з ПДВ за квітень 2006 року в сумі 87137 грн.00 коп. (згідно заяви про уточнення позовних вимог № ТД-12-22 від 15.12.2006).

Постановою господарського суду від 15.02.2007 позов задоволений (а. с. 138 -139, т. 1).

При з’ясуванні фактичних обставин справи апеляційною інстанцією  досліджені:

- установчі та реєстраційні документи ТОВ  „ТД „Контактор”;

- акт перевірки від 01.06.2006 № 215/23-6/33270073, податкові повідомлення -рішення, прийняті за результатами перевірки;

- податкові декларації ТОВ „ТД „Контактор” за січень - квітень 2006 року, розрахунки сум бюджетного відшкодування і заяви про їх повернення за ці звітні періоди;

- платіжні доручення від 01.03.2006 № 471 і № 472; від 20.03.2006 № 495 і № 492; від 02.03.2006 № 474 і № 475; від 03.03.2006 № 476; від 15.02.2006 № 454;

- податкові накладні від 15.02.2006 № 524, від 27.02.2006 № 2126, від 28.02.2006 № 24 і № 25; від 17.02.2006 № 78, від 15.02.2006 № 5;

- заява позивача від 15.12.2006 про уточнення позовних вимог.

Перевіривши матеріали справи, правильність застосування місцевим господарським судом норм законодавства, апеляційний господарський суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Законом України від 25.03.2005 № 2505-15 „Про внесення змін до Закону України „Про державний бюджет України на 2005 рік” та деяких інших законодавчих актів Украї ни” внесені зміни до пункту 7.7 статті 7 Закону про ПДВ.  Згідно  пункту 13 „Перехідні положен ня” пункт 7.7 статті 7 цього Закону набирає чинності з 1 червня 2005 року,   крім підпункту 7.7.8 пункту 7.7 , який набирає чинності з 1 січня 2005 року.                    Таким чином, порядок визначення суми податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або відшкодуванню з Державного бюджету та строки проведення розрахунків за перевіряємий період здійснюється за правилами Закону про ПДВ з урахуванням змін,  внесених Законом 2505 з наступними змінами.

Відповідно до підпункту 7.4.1 пункту 7.4 статті 7 Закону про ПДВ податковий кредит звітного періоду складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, вста новленою пунктом 6.1 статті 6 та статтею 8-1 цього Закону, протягом такого звітного пері оду у зв'язку з:

- придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з ме тою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарсь кої діяльності платника податку;

Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари (послуги) та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних опе раціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податко вого періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом   такого   звітного податкового періоду.

За правилами пункту 7.5 статті 7 Закону про ПДВ датою виникнення права платника податку на податковий кредит вважається дата здійснення першої з подій:

або дата списання коштів з банківського рахунку платника податку в оплату товарів (робіт, послуг), дата виписки відповідного рахунку (товарного чека) –в разі розрахунків з використанням кредитних дебетових карток або комерційних чеків;

або дата отримання податкової накладної, що засвідчує факт придбання платником податку товарів (робіт, послуг).

Як свідчать матеріали справи, першою подією при визначенні права позивача на податковий кредит з операції придбання у ПП Краюшкіної Л.В. запчастин на суму 615009 грн. 36 коп., у тому числі 102501 грн. 56 коп. –ПДВ є дата, одержання податкової накладної № 5, а саме 15.02.2006. Отже, позивач правомірно, відповідно до підпункту 7.4.1 пункту 7.4, пункту 7.5 статті 7 Закону про ПДВ відніс податок за цією накладною до складу податкового кредиту лютого 2006 року.

Згідно підпункту 7.7.1 пункту 7.7 статті 7 Закону про ПДВ сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету або бюджетному відшкодуванню, визнача ється як різниця між сумою податкового зобов'язання звітного податкового періоду та сумою податкового кредиту такого звітного податкового періоду.

При від'ємному значенні суми, розрахованої згідно з підпунктом 7.7.1 цього пункту, така сума враховується у зменшення суми податкового боргу з цього податку, що виник за попередні податкові періоди (у тому числі розстроченого або відстрочено го відповідно до закону), а при його відсутності - зараховується до складу податкового кредиту наступного податкового періоду.

Підпунктом 7.7.2 пункту 7.7 цієї статі передбачено, якщо у наступному податковому пе ріоді сума, розрахована згідно з підпунктом 7.7.1 цього пункту, має від'ємне значення, то:

а)          бюджетному   відшкодуванню   підлягає  частина такого від'ємного значен ня, яка дорівнює сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів (послуг) у попередньому податковому періоді постачальникам таких товарів (послуг);

б)          залишок від'ємного значення після бюджетного відшкодування включається   до складу податкового кредиту наступного податкового періоду.

Таким чином, в основу розрахунку суми бюджетного відшкодування покладено єдиний принцип: проведення грошових розрахунків з постачальниками за придбані товари (послуги), а якщо постачальник –нерезидент, то з бюджетом.

Матеріалами справи підтверджується і визнається податковою інспекцією, що розрахунки з ПП Краюшкіною Л.В. за придбані запчастини проведені позивачем в березні 2006 року, тобто фактично сплата суми податку постачальнику відбулася в березні 2006 року. За правилами підпункту 7.7.2 пункту 7.7 статті 7 право на бюджетне відшкодування цієї суми податку виникає у платника податку у наступному звітному періоді, яким є квітень 2006 року.

З огляду на викладене позивач не допустив порушень Закону про ПДВ при формуванні суми бюджетного відшкодування в квітні 2006 року.

Заявник апеляційної скарги звужено трактує наведені норми Закону про ПДВ і помилково вважає, що для бюджетного відшкодування необхідно, щоб одержання товару від постачальника і проведення розрахунку з постачальником відбулося в одному періоді, а якщо ці події відбулися в різних податкових періодах платник податку втрачає право на бюджетне відшкодування. Така правова позиція податкової інспекції є нормативно необґрунтованою, оскільки Закон про ПДВ не містить таких застережень.

Навпаки, відповідно до підпункту 7.7.2  пункту 7.7 статті 7 Закону про ПДВ від”ємне значення податку переноситься з попереднього звітного періоду до наступного, при цьому залишок бюджетного відшкодування, включений до складу податкового кредиту наступного податкового періоду, підлягає бюджетному відшкодуванню в послідуючих звітних періодах у разі проведення розрахунків за товари в частині від”ємного значення. Платник податків, розрахувавшись з постачальниками в частині від”ємного значення податку, одразу  в наступному податковому періоді, включає цю суму податку до розрахунку бюджетного відшкодування, тобто повинен дотримуватися  принцип послідовності.

Доводи І-го відповідача за апеляційною скаргою щодо відсутності надмірної сплати позивачем податку і порушення судом  при прийнятті постанови пункту 1.8 статті 1 Закону про ПДВ спростовуються матеріалами справи і не відповідають підпунктам 7.7.1, 7.7.2 пункту 7.7 статті 7 Закону про ПДВ.

Положення  пункту  1.8  необхідно  розглядати  в  контексті  і  в  сукупності  з нормами  пункту  7.7  статті  7  Закону про ПДВ.  Підпунктом  7.7.2  пункту 7.7 статті 7  регулюється  порядок  визначення  надмірної сплати  ПДВ, що підлягає   бюджетному    відшкодуванню    як   частини   такого від'ємного значення,  яка дорівнює сумі податку, фактично сплаченій отримувачем  товарів  (послуг)  у попередньому податковому періоді постачальникам таких товарів (послуг).

Тобто  йдеться про надмірну  сплату  ПДВ  у  ціні товару,  а  не безпосередньо до бюджету,  оскільки  у  постачальника  товару  сума,  що підлягає сплаті до бюджету  також  обраховується  виходячи із розміру податкових зобов’язань і податкового кредиту.

Законом про ПДВ перерахування коштів, що становлять бюджетну заборгованість, з Державного бюджету платникам податків покладено на  органи державного казначейства, а тому залучення їх до участі у справах про стягнення бюджетної заборгованості є правомірним і відповідає Закону про ПДВ.

Зважаючи на те, що Відділення Державного казначейства у Ленінському районі м.Луганська не має статусу юридичної особи на правах підрозділу  входить до складу Головного управління, провадження у справі стосовно нього як ІІ-го відповідача слід закрити.

Враховуючи викладене, апеляційна скарга Ленінської міжрайонної державної податкової інспекції у м. Луганську задоволенню не підлягає, постанова господарського суду відповідає фактичним обставинам справи, нормам матеріального та процесуального права, скасуванню не підлягає.

Результати апеляційного провадження оголошені в судовому засіданні.

Керуючись ст. ст.195, 196, п. 1 ч. 1 ст. 198, ст. 200, п. 1 ч. 1 ст. 205, ст. 206, ч. 5 ст. 254, п. 6 р. /ІІ Прикінцевих та перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України, Луганський апеляційний  господарський суд

У Х В А Л И В :

1. Апеляційну скаргу Ленінської міжрайонної державної податкової інспекції у м. Луганську на постанову господарського суду Луганської області від 15.02.2007 у справі № 12/881н-ад залишити без задоволення.

2. Постанову  господарського суду Луганської області від 15.02.2007 у справі № 12/881н-ад залишити без змін.

3. Провадження у справі стосовно ІІ-го відповідача закрити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена у касаційному порядку у місячний строк до Вищого адміністративного суду України.

Повний текст ухвали складено 23.04.2007.

Головуючий суддя                                                                  Іноземцева Л.В.

Суддя                                                                                        Бородіна Л.І.

Суддя                                                                                        Лазненко Л.Л.