СУД
СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.01.07                                                                                 Справа № 18/534пд.

Суддя Корнієнко В.В., розглянувши матеріали справи за позовом закритого акціонерного товариства «Укроптторг», м. Дніпропетровськ

до  товариства з обмеженою відповідальністю «Інтеркрайт», м. Луганськ

про стягнення 254405,80 грн. та припи6нення зобов’язання

за участю представників сторін:

від позивача:                 Колесников Ю.О. за дов. від 13.12.2006;

від відповідача:           не прибув.

Суть спору: позивачем заявлено вимоги:

-          про стягнення з відповідача попередньої оплати в сумі 150000 грн. за дизельне паливо, перерахованої відповідачу на виконання договору від 09.08.2006 № 02/09-08;

-          про стягнення з відповідача штрафних санкцій в сумі 61500 грн. за прострочення поставки дизельного палива (у порушення умов договору від 09.08.2006 № 02/09-08), а також втрат від інфляції в сумі 3000 грн. та трьох процентів річних в сумі 1010,96 грн.;

-          про стягнення з відповідача збитків в сумі 30882,89 грн. заподіяних відповідачем невиконанням договору від 09.08.2006 № 02/09-08 (непоставкою дизельного палива), через що відповідач не виконав своїх зобов’язань за договором з ТОВ «Торговий будинок «Будшляхмаш»(не поставив йому дизельне паливо), що потягнуло сплату позивачем штрафу в сумі 30882,89 грн.;

-          про стягнення з відповідача збитків (втраченої вигоди) в сумі 4411,95 грн. заподіяних відповідачем невиконанням договору від 09.08.2006 № 02/09-08 (непоставкою дизельного палива), через що відповідач не одержав від ТОВ «Торговий будинок «Будшляхмаш»прибутку від продажу дизельного палива;

-          про припинення зобов’язань за договором поставки нафтопродуктів від 09.08.2006 № 02/09-08.

Відповідач відзивом від 22.12.2006 проти позову заперечує посилаючись на безпідставність позовних вимог, так як договір, про який вказує позивач, між сторонами за позовом не укладався; рахунок на суму 150000 грн., який був оплачений позивачем, підписаний та направлений відповідачу неуповноваженою особо.

Розглянувши матеріали справи, вислухавши представників сторін, суд

В С Т А Н О В И В:

Позивач в позовній заяві вказав, що 09.08.2006 він направив відповідачу по факсу екземпляр договору поставки нафтопродуктів від 09.08.2006 № 02/09-08 та додаткову угоду до нього від 09.08.2006 № 1.

У зазначених договорі та додатковій угоді було вказано, що позивач зобов’язується здійснити відповідачу передоплату в сумі 150000 грн. за поставку 40107 літрів дизельного палива, а відповідач в свою чергу, зобов’язується поставити позивачу 40107 літрів дизельного палива протягом 2-х діб з дати одержання передоплати.

Пунктом 11.4. договору поставки нафтопродуктів від 09.08.2006 № 02/09-08 встановлено, що договір та додатки до нього, які передані по факсу, мають юридичну силу при наступному підтвердженні їх оригіналами протягом 30 календарних днів з моменту їх укладення.

Зазначені договір та додаткова угода відповідачем не підписані.

09.08.2006 відповідач направив позивачу по факсу рахунок від 09.08.2006 № 38 про оплату 40107 літрів дизельного палива на загальну суму 150000 грн.

09.08.2006 позивач на підставі рахунку відповідача від 09.08.2006 № 38 перерахував відповідачу грошові кошти в сумі 150000 грн.

Позивач вважає, що між сторонами за позовом був укладений в письмовій формі у спрощений спосіб (шляхом обміну проекту договору на рахунок) договір поставки нафтопродуктів від 09.08.2006 № 02/09-08 та додаткова угода до нього від 09.08.2006 № 1.

Позивач зазначив, що відповідач порушив умови вказаного договору, дизельне паливо не поставив, передоплату не повернув.

На підставі ст. ст. 207, 536, 625, 693 Цивільного кодексу України позивачем заявлено вимоги:

-          про стягнення з відповідача попередньої оплати в сумі 150000 грн. перерахованої за дизельне паливо, яке повинно було бути поставлено на підставі договору поставки нафтопродуктів від 09.08.2006 № 02/09-08 та додаткової угоди до нього від 09.08.2006 № 1;

-          про стягнення з відповідача штрафних санкцій в сумі 61500 грн. за прострочення поставки дизельного палива (у порушення умов договору від 09.08.2006 № 02/09-08), а також втрат від інфляції в сумі 3000 грн. та трьох процентів річних в сумі 1010,96 грн.;

-          про стягнення з відповідача збитків в сумі 30882,89 грн. заподіяних відповідачем невиконанням договору від 09.08.2006 № 02/09-08 (непоставкою дизельного палива), через що відповідач не виконав своїх зобов’язань за договором з ТОВ «Торговий будинок «Будшляхмаш»(не поставив йому дизельне паливо), що потягнуло сплату позивачем штрафу в сумі 30882,89 грн.;

-          про стягнення з відповідача збитків (втраченої вигоди) в сумі 4411,95 грн. заподіяних відповідачем невиконанням договору від 09.08.2006 № 02/09-08 (непоставкою дизельного палива), через що відповідач не одержав від ТОВ «Торговий будинок «Будшляхмаш»прибутку від продажу дизельного палива;

-          про припинення зобов’язань за договором поставки нафтопродуктів від 09.08.2006 № 02/09-08.

Відповідач відзивом від 22.12.2006 проти позову заперечує посилаючись на безпідставність вимог, так як договір, про який вказує позивач, між сторонами за позовом не укладався; рахунок на суму 150000 грн., який був оплачений позивачем, підписаний та направлений відповідачу неуповноваженою особо.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши представників сторін, суд дійшов висновку, що позов не підлягає задоволенню за таких підстав:

Відповідно до ст. 181 Господарського кодексу України:

Господарський договір за загальним правилом викладається у формі єдиного документа, підписаного сторонами та скріпленого печатками. Допускається укладення господарських договорів у спрощений спосіб, тобто шляхом обміну листами, факсограмами, телеграмами, телефонограмами тощо, а також шляхом підтвердження прийняття до виконання  замовлень, якщо законом не встановлено спеціальні вимоги до форми та порядку укладення даного виду договорів (ч. 1 ст. 181 ГК України).

Проект договору може бути запропонований будь-якою з сторін. У разі якщо проект договору викладено як єдиний документ, він надається другій стороні у двох примірниках (ч. 2 ст. 181 ГК України).

Сторона, яка одержала проект договору, у разі згоди з його умовами оформляє договір відповідно до вимог частини першої цієї статті і повертає один примірник договору  другій стороні або надсилає відповідь на лист, факсограму тощо у двадцятиденний строк після одержання договору (ч. 3 ст. 181 ГК України).

Судом встановлено, що позивачем 09.08.2006 був підготовлений та направлений відповідачу по факсу проект договору поставки нафтопродуктів від 09.08.2006 № 02/09-08 та додаткова угоду до нього від 09.08.2006 № 1.

14.08.2006 позивач направив відповідачу для підписання оригінали договору поставки нафтопродуктів від 09.08.2006 № 02/09-08 та додаткової угоди до нього від 09.08.2006 № 1, що підтверджується фіскальним чеком пошти та визнано самим позивачем у позовній заяві.

Таким чином позивач запропонував відповідачу укласти письмовий договір звичайним способом (у формі єдиного документа), а не у спрощений спосіб (шляхом обміну листами, факсограмами, телеграмами, телефонограмами тощо) (ч. 1, ч. 2 ст. 181 ГК України).

Відповідач одержавши проект договору, у разі згоди з його умовами, повинен був  оформити договір відповідно до вимог ч. 1 ст. 181 ГК України (тобто підписати його та скріпити печаткою) і повернути один примірник договору позивачу.

Крім того, пунктом 11.4. вказаного проекту договору поставки нафтопродуктів від 09.08.2006 № 02/09-08 було встановлено, що цей договір та додатки до нього, які передані по факсу, мають юридичну силу при наступному підтвердженні їх оригіналами протягом 30 календарних днів з моменту їх укладення.

Однак, відповідач не підписав договору поставки нафтопродуктів від 09.08.2006 № 02/09-08 та додаткової угоди до нього № 1, не скріпив їх печаткою та не повернув їх позивачу.

Таким чином, відсутні законні підстави вважати, що вказаний договір був укладений між сторонами за позовом.

Доводи позивача про те, що між сторонами був укладений договір у спрощений спосіб (шляхом обміну листами, факсограмами, телеграмами, телефонограмами тощо) не приймаються судом до уваги, через те, що ці доводи спростовуються вищевказаними матеріалами справи, так як надсилаючи відповідачу проект договору та додаткової угоди до нього позивач пропонував відповідачу укласти договір саме у формі єдиного документу, а не у спрощений спосіб.

Крім того, ніяких пропозицій (крім проекту договору) позивач відповідачу по факсу не направляв.

Доводи позивача про те, що направлення відповідачем рахунку від 09.08.2006 № 38 є доказом погодження ним умов договору поставки нафтопродуктів від 09.08.2006 № 02/09-08 та додаткової угоди до нього від 09.08.2006 № 1, не приймається судом до уваги в зв’язку з тим, що така форма погодження договору неможлива, так як це суперечить вимогам ч. 3 ст. 181 ГК України (погодженням умов договору, викладеного у формі єдиного документу є його підписання, скріплення печаткою та повернення примірника) та положенням самого проекту договору поставки нафтопродуктів від 09.08.2006 № 02/09-08 (п. 11.4.) (договір та додатки до нього, які передані по факсу, мають юридичну силу при наступному підтвердженні їх оригіналами).

Крім того, рахунок від 09.08.2006 № 38 не містить посилань ні на договір поставки нафтопродуктів від 09.08.2006 № 02/09-08 ні на додаткову угоду до нього від 09.08.2006 № 1.

Вказаний рахунок також не містить ні прізвища, ні посади особи, яка його підписала (виписала).

До того ж відповідач наполягає на тому, що цей рахунок підписаний особою, яка не мала відповідних повноважень.

Згідно ст. 180 Господарського кодексу України господарський договір вважається укладеним, якщо між сторонами у передбачених законом порядку та формі досягнуто згоди щодо усіх його істотних умов. Істотними є умови, визнані такими за законом чи необхідні для договорів даного виду, а також умови, щодо яких на вимогу однієї із сторін повинна бути досягнута згода (ч. 2 ст. 180 ГК України).

При  укладенні господарського договору сторони зобов'язані у будь-якому разі погодити предмет, ціну та строк дії договору (ч. 3 ст. 180 ГК України).

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що сторони при укладенні договору поставки нафтопродуктів від 09.08.2006 № 02/09-08 та додаткової угоди до нього від 09.08.2006 № 1, не досягли згоди у передбачених законом порядку та формі щодо усіх його істотних умов (тобто пропозиція укласти договір була, однак, вона була не прийнята іншою стороною).

Договір поставки нафтопродуктів від 09.08.2006 № 02/09-08 та додаткова угода до нього від 09.08.2006 № 1 не укладалися відповідачем, тобто вони є неукладеними.

Підставою позову, як зазначено в позовній заяві, є невиконання відповідачем своїх зобов’язань, передбачених договором поставки нафтопродуктів від 09.08.2006 № 02/09-08 та додатковою угодою до нього від 09.08.2006 № 1.

Враховуючи, що суд дійшов висновку, що вказані договір та додаткова угода до нього є неукладеними, вимоги про стягнення передоплати, штрафних санкцій, втрат від інфляції, трьох процентів річних, збитків за цим договором та про припинення зобов’язання за цим договором, не підлягають задоволенню в зв’язку з їх безпідставністю (вказана позивачем підстава позову виявилася неіснуючою).

Клопотання відповідача від 11.01.2007 про відкладення розгляду справи не підлягає задоволенню в зв’язку з закінченням встановленого законом двохмісячного строку розгляду справи.

Відповідно до ст. ст. 44, 49 ГПК України судові витрати покладаються на позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 44, 49, 82, 84, 85 ГПК України, суд

В И Р І Ш И В:

1.          В позові відмовити.

2.          Судові витрати покласти на позивача.

12 січня 2007 р. було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення. Рішення, оформлене відповідно до ст. 84 ГПК України, підписано 17 січня 2007 р.

На підставі ч. 3 ст. 85 ГПК України дане рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання.

Суддя                                                                                                                  В.В. Корнієнко