ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
=======================================================================
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" січня 2007 р.
11:40
Справа №  1/561/06

м. Миколаїв

За позовом: Відкритого акціонерного товариства “Південелеваторбуд”.
/54000, м. Миколаїв, вул. Нікольська, 40/
/пош. адреса представника 54007, м. Миколаїв, пр. Петровського, 22/
До відповідача: Державна податкова інспекція у Корабельному районі м. Миколаєва.
/54052, м. Миколаїв, вул. Артема, 1-а/
про: визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 27.12.2005р.: № 6004/15-122-7051; № 6005/15-122-7050; № 6006/15-122-7049; № 6011/18-404-05387831/7096/0.

Суддя Васильєва Л.І.

Секретар судового засідання Дьяченко Т.В.

Представники:

Від позивача
Рибалка Р.В., довіреність від  01.03.2006р.

Від відповідача
Кравчук О.І, довіреність від 21.11.2006р.

Позивач  звернувся з позовом про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 27.12.2005р.: № 6004/15-122-7051; № 6005/15-122-7050; № 6006/15-122-7049; № 6011/18-404-05387831/7096/0 з тих підстав, що оформлення результатів  документальної перевірки здійснено  з порушення вимог Порядку оформлення результатів невиїзних документальних, виїзних планових та позапланових перевірок з питань дотримання податкового, валютного та іншого законодавства, в порушення пункту 1.1. статті 1 Закону України “Про порядок погашення  зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами”, пунктів 1.1.-1.3. статті 1, пункту 7.2.4. статті , статей 9-10  Закону України “Про податок на додану вартість”,  статті 1 Закону України “Про плату за землю”  штрафні санкції застосовані  до структурного підрозділу, а не до юридичної особи.

Відповідач позовні вимоги не визнає , в своїх запереченнях зазначає , що відповідно до пункту 1.1. статті 1 Закону України “Про порядок погашення  зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами” платниками податку є як юридичні особи, так і їх структурні підрозділи, що не мають статусу юридичної особи, складені акти перевірок підтверджують факти порушення позивачем строків погашення узгодженого зобов’язання, відповідальність за такі порушення передбачена пунктом 17.1.7.  статті 17 вказаного вище закону(а.с.26-28).

Дослідивши  надані сторонами докази, заслухавши доводи сторін у судовому засіданні, суд –

в с т а н о в и в:

27 грудня 2005 відповідач склав акти перевірки своєчасності перерахування  позивачем податків, зборів(обов’язкових платежів) до бюджету, а саме податку на додану вартість і  земельного податку з юридичних осіб (а.с.13,23), на підставі яких направив позивачу  оскаржувані податкові повідомлення-рішення 27.12.2005р. про застосування штрафних санкцій відповідно пункту 17.1.7. статті 17 Закону України “Про порядок погашення  зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами”  за порушення граничних термінів погашення узгодженого податкового зобов’язання № 6004/15-122-7051,  № 6005/15-122-7050, № 6006/15-122-7049, № 6011/18-404-05387831/7096/0 у сумах відповідно 8 897,14 грн., 2 094,69 грн., 18 249,88 грн., 9 339,84 грн., які позивач просить визнати  протиправними та скасувати.

Позов  підлягає задоволенню, виходячи з наступного:

Вимоги щодо  складання актів перевірок, в тому числі і документальних невиїзних  регулюється Порядком оформлення результатів невиїзних документальних, виїзних планових та позапланових перевірок з питань дотримання податкового, валютного та іншого законодавства, затвердженим наказом  Державної податкової адміністрації України від 25.08.2005 року № 327.

Складені  відповідачем акти перевірки від 27.12.2005 року свідчать про порушення  пунктів 1.5–1.7, 2 вказаного вище Порядку…: акти не містять систематизованого викладу виявлених  у  ході  перевірки  фактів  порушень  норм податкового, валютного та іншого законодавства, не викладені всі суттєві обставини     фінансово-господарської     діяльності      суб'єкта господарювання,  які мають відношення до фактів виявлених порушень податкового, валютного та іншого законодавства, відсутнє посилання на первинні або інші документи,  які зафіксовані  в   бухгалтерському   та   податковому   обліку,   що підтверджують наявність зазначених фактів, тощо.

Як свідчить Реєстраційна заява (а.с.32) і  свідоцтво про реєстрацію платника податку на додану вартість(а.с.30), Миколаївське автотранспортне підприємство № 1451, відносно якого прийняті оскаржувані податкові повідомлення-рішення,   не є юридичною особою, а є структурним підрозділом позивача.

Відповідно припису пункту 1.1 статті 1 Закону України “Про порядок погашення  зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами” платники  податків   -   юридичні   особи,   їх   філії, відділення,  інші  відокремлені  підрозділи,  що  не мають статусу юридичної особи, а також фізичні особи, які мають статус суб'єктів підприємницької  діяльності  чи  не мають такого статусу,  на яких згідно з законами покладено обов'язок утримувати та/або сплачувати податки і збори (обов'язкові платежі), пеню та штрафні санкції.

Аналіз вищезазначеної норми свідчить, що філії, відділення,  інші  відокремлені  підрозділи,  що  не мають статусу юридичної особи можуть бути платниками податків лише у випадках, прямо передбачених  законами.

Як зазначено в актах перевірки від 27 грудня 2005 року, штрафна санкція застосована до  структурного підрозділу позивача за порушення   граничних строків погашення податкових зобов’язань по земельному податку і податку на додану вартість.

У відповідності за статтею 1 Закону України “Про плату за землю”  платниками податку є юридичні і фізичні особи.

Пункт 1.2. статті 1 Закону України “Про податок на додану вартість” визначає, що платником податку на додану вартість є особа  - будь-яка з наведених нижче осіб,  незалежно від  того, чи є така особа резидентом чи ні:

суб'єкт підприємницької діяльності, в тому числі підприємство з  іноземними  інвестиціями,  незалежно від форми та часу внесення цих  інвестицій ,

інша юридична   особа,  що  не  є  суб'єктом  підприємницької діяльності;

фізична особа (громадянин,  іноземний громадянин та особа без громадянства),   яка    здійснює    діяльність,    віднесену    до підприємницької  згідно із законодавством, або ввозить (пересилає) товари на митну територію України.

представництво  нерезидента,  що  не  має  статусу  юридичної особи.

Аналіз вказаної норми свідчить, що платниками податку на додану вартість є юридичні особи –суб’єкти підприємницької діяльності, юридичні особи, які не є суб’єктами підприємницької діяльності, представництво  нерезидента,  що  не  має  статусу  юридичної особи, фізичні особи, що мають статус підприємців. Тобто, Закон України “Про податок на додану вартість” не надає права  структурним підрозділами юридичних осіб бути платниками податку на додану вартість.

За таких обставин у відповідача відсутнє було право направляти  структурному підрозділу позивача податкові повідомлення-рішення щодо  застосування до нього штрафних санкцій за  порушення граничних термінів сплати узгодженого податкового зобов’язання по податку на додану вартість і по податку на землю.

Керуючись ст.ст. 87, 94, 160, 162-163, 167, 254, 258 Кодексу адміністративного судочинства України, - суд

П О С Т А Н О В И В :

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправними і скасувати  податкові повідомлення –рішення від 27.12.2005р.: № 6004/15-122-7051; № 6005/15-122-7050; № 6006/15-122-7049; № 6011/18-404-05387831/7096/0.

Стягнути з Державного бюджету України через Головне управління державного казначейства України у Миколаївській області /54055, м. Миколаїв, пр-т. Леніна, 141-В, / на користь Відкритого акціонерного товариства “Південелеваторбуд” /54000, м. Миколаїв, вул. Нікольська, 40, код 01354970/ судовий збір в сумі 3,40 грн. (три гривні 40 коп.).

Повернути з Державного бюджету України через Головне управління державного казначейства України у Миколаївській області /54055, м. Миколаїв, пр-т. Леніна, 141-В, / на користь Відкритого акціонерного товариства “Південелеваторбуд” /54000, м. Миколаїв, вул. Нікольська, 40, код 01354970/ надмірно сплачене державне мито у сумі 386, 60 грн. (триста вісімдесят шість гривень 60 коп.), перераховане платіжним дорученням № 140 від 25.10.2006р.

Повернути з Державного підприємства “Судовий інформаційний центр” /03057, м. Київ, проспект Перемоги, 44, р/рахунок 0001 у ВАТ «Банк Універсальний»,  м. Львів,  МФО 325707, / на користь Відкритого акціонерного товариства “Південелеваторбуд” /54000, м. Миколаїв, вул. Нікольська, 40, код 01354970/ 118 грн. (сто вісімнадцять гривень) витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу, перерахованих платіжним дорученням № 139 від 25.10.2006р.

Постанова у відповідності зі ст.254 Кодексу адміністративного судочинства України набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо таку заяву не було подано.

Сторони, які беруть участь у справі, мають право оскаржити в апеляційному порядку постанову повністю або частково у порядку і строки встановлені ст.186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Виконавчий лист у відповідності зі ст.258 Кодексу адміністративного судочинства України видається за заявою позивача після набрання законної сили рішенням господарського суду.

Суддя
Л.I.Васильєва