ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

25.01.07р.

Справа № 11/415(21/262-04)-06

За позовом  відкритого акціонерного товариства "Донбасенерго", м. Горлівка Донецької області

до  акціонерного товариства "Дніпроважмаш", м. Дніпропетровськ

про стягнення 136 000 грн.

Суддя  Мельниченко І.Ф.

Представники:

Від позивача: Федорець Д.Д., довіреність №19-298 від 30.12.05р., заступник начальника відділу правового забезпечення

Від відповідача: Кононов Д.О., довіреність №69-02/50 від 15.09.05р., ведучій юрисконсульт

СУТЬ СПОРУ:

Позивач звернувся з позовом про стягнення з відповідача 136 000 грн., що складають суму попередньої оплати, здійсненої відповідно до умов контракту №0-58/001 від 11.10.99р.

Уточнюючи позовні вимоги (заява зареєстрована 26.12.06р. та 25.01.07р.) позивач просить припинити господарські правовідносини між сторонами за контрактом №0-58/001 від 11.10.99р., розірвати контракт №0-58/001 від 11.10.99р. та зобов'язати відповідача на протязі 7 календарних днів з моменту набрання рішення законної сили перерахувати позивачу грошові кошти в сумі 136 000 грн.

Відповідач позовні вимоги не визнав, посилаючись на відсутність правових підстав для розірвання спірного контракту та господарських відносин між сторонами.

Крім того, останній посилається на відсутність підстав для повернення часткової попередньої оплати, оскільки перерахована позивачем сума покрила   лише частину витрат понесених відповідачем для виготовлення продукції для позивача.

В судовому засіданні від 26.12.06р. оголошувалась перерва до 25.01.07р.

В судовому засіданні за згодою представників сторін оголошені вступна та резолютивна частини рішення (ст. 85 Господарського процесуального кодексу України.).

Дослідивши  матеріали справи, заслухавши представників сторін, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

11.10.99р. сторони уклали контракт на поставку продукції №0-58/001/526 від 11.10.99р., згідно якому Постачальник (відповідач у даній справі) взяв на себе зобов'язання виготовити за індивідуальним замовленням, а Покупець (позивач) зобов'язався прийняти та оплатити продукцію в номенклатурі,   кількості зазначених в специфікаціях.

П.5.1 зазначеного вище контракту встановлено, що розрахунки за продукцію здійснюються шляхом перерахування 50% передплати, а решта вартості продукції сплачується по факту виготовлення продукції зі строком оплати на протязі 5 днів після телеграфного повідомлення Постачальника про оплату продукції.

До спірного контракту сторонами були укладені специфікації №№1, 2, 3, 4, 5, 6, 7, 8, 9.

Строк дії контракту  №0-58/001/526 від 11.10.99р. пролонговано на 2001р., про що свідчить лист №58/001-4-1 від 07.12.00р. (ар.спр. 16).

На виконання умов зазначеного вище контракту позивачем здійснено перерахування грошових коштів в сумі 136 000 грн., що підтверджується платіжними дорученнями №486 від 13.03.01р., №263 від 15.02.01р., №282 від 16.02.01р. (арк.спр. 25-27).

Вказана сума складає лише частину попередньої оплати, яку повинен був здійснити позивач.

Відповідач в свою чергу виконав умови договору щодо виготовлення продукції індивідуального замовлення,  що встановлено рішенням  господарського суду від 11.05.04р. у справі №14/78, в якій приймали участь ці самі сторони.

Згідно ч. 2 ст. 35 Господарського процесуального кодексу України факти, встановлені рішенням господарського суду (іншого органу, який вирішує господарські спори) під час розгляду однієї справи, не доводяться знову при вирішенні інших спорів, в яких беруть участь ті самі сторони.

Не здійснивши доплату за виготовлену продукцію (яка не передавалась позивачу саме по причині недоплати) позивач 05.02.04р. надіслав на адресу відповідача лист №19-490 в якому останній відмовився від прийняття виготовленої продукції, посилаючись на втрату до неї інтересу.

Втрату інтересу до виготовленої позивачем продукції позивач пояснює примусовим продажем цілісного комплексу Кураховської  ТЕС (структурного підрозділу позивача) для якої і призначалась спірна продукція. Докази примусової реалізації позивачем залучені до матеріалів справи (арк.спр. 31).

Зазначене вище можна розглядати як істотну зміну обставин, якою сторони керувались при укладанні договору.

Проте, при наявності істотної зміни обставин, що істотно порушила баланс інтересів, сторони спочатку мають здійснити спроби щодо зміни або розірвання договору за взаємною згодою (ч.1  ст. 652 Цивільного кодексу України).

Якщо такої згоди не досягнуто, договір може бути розірваний за рішенням суду.

Зважаючи на те, що позивач на протязі 5 років не звертався до відповідача з пропозицією розірвати договір (або змінити його умови) у зв'язку зі зміною обставин, які в нього виникли (примусовий продаж Кураховської ТЕС, для якої замовлялась продукція) недоцільність існування між сторонами господарських зобов'язань господарський суд вважає можливим задовольнити вимоги позивача щодо розірвання контракту №0-58/001/526 від 11.10.99р. та покласти витрати у справі по немайновій вимозі на нього.

Відповідно до п. 4 ст. 653 Цивільного кодексу України сторони не мають права вимагати повернення того, що було виконане ними за зобов'язанням до моменту зміни або розірвання договору, якщо інше не встановлено договором або законом.

Більше того, при укладанні договору сторони досягли згоди про те, що в разі відмови від замовленої продукції Покупець (позивач) повинен відшкодувати втрати Постачальника на підготовку виробництва, сплатити заділи напівфабрикатів та покупних виробів (п.9.5).

З огляду на викладене вимоги щодо зобов'язання відповідача повернути позивачу грошові кошти   в сумі 136 000 грн., які зазначаються позивачем як фактично понесені витрати при виконанні спірного контракту, слід визнати необґрунтованими і такими, що не підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 526, 651, 652, 653 Цивільного кодексу України, ст.ст. 35, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Розірвати контракт №0-58/001/526 від 11.10.99р. укладений між акціонерним  товариством "Дніпроважмаш", м. Дніпропетровськ  та відкритим акціонерним товариством  "Донбасенерго", м. Горлівка Донецької області  в особі структурної одиниці Кураховської ТЕС.

В решті позовних вимог відмовити.

Суддя

І.Ф. Мельниченко

Рішення підписано
05.03.2007 року