ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

26 березня 2007 р.

№ 2-3/15013-2005

Вищий
господарський суд України у складі колегії суддів:

Карабаня В.Я. -головуючого,

Самусенко С.С.,

Чабана В.В.,

розглянувши  матеріали касаційної скарги

ТОВ “Росинка Криму”

на постанову

Севастопольського апеляційного
господарського суду  від 21 грудня 2006
року

у справі

№ 2-3/15013-2005

господарського суду

Автономної Республіки Крим

за позовом

ТОВ “Росинка Криму”

до

СПД -фізичної особи ОСОБА_1

про

стягнення 10 873 грн. 32 коп.

за участю представників сторін

від позивача -Братащук В.М.

від відповідача -не з'явився

ВСТАНОВИВ:

ТОВ “Росинка Криму” звернулося до
господарського суду Автономної Республіки Крим із позовом до СПД -фізичної
особи ОСОБА_1 про стягнення з урахуванням
заяви  про уточнення позовних
вимог 10 723 грн. 31 коп. у зв`язку з неповною сплатою СПД -фізичною особою
ОСОБА_1 поставленого товару за договором НОМЕР_1 від 19.06.2002.

Рішенням господарського суду
Автономної республіки Крим від 24.11.2005 у справі № 2-3/15013-2005 (суддя -
Соколова І.О.) позов задоволено, стягнуто з СПД -фізичної особи ОСОБА_1 на
користь ТОВ “Росинка Криму” заборгованість у розмірі 10 723 грн. 31 коп., а в
частині стягнення 150 грн. провадження у справі припинено.

Місцевий господарський суд,
керуючись ст.ст. 526, 625 ЦК України, мотивує рішення тим, що СПД -фізичною
особою ОСОБА_1 порушено умови договору НОМЕР_1 від 19.06.2002 в частині
своєчасності та повноти сплати.

Ухвалою Севастопольського
апеляційного господарського суду від 21.02.2006 у справі № 2-3/15013-2005
провадження у справі зупинено, призначено судово-економічну експертизу,
проведення якої доручено Кримському науково-дослідному інституту судових
експертиз, та на вирішення експерта поставлено питання: якою є сума
заборгованості СПД -фізичної особи ОСОБА_1 за товар, який був поставлений згідно
договору НОМЕР_1 від 19.06.2002, станом на 10.10.2005.

Постановою Севастопольського
апеляційного господарського суду від 21.09.2006 у справі № 2-3/15013-2005
(колегія суддів: головуючий -Горошко Н.П., судді -Прокопанич Г.К., Борисова
Ю.В.) рішення господарського суду Автономної республіки Крим від 24.11.2005
скасовано, у позові ТОВ “Росинка Криму” відмовлено.

Апеляційний господарський суд,
посилаючись на результати судово-економічної експертизи, мотивує постанову тим,
що ТОВ “Росинка Криму” не надано документальних доказів підтвердження
заборгованості СПД -фізичної особи ОСОБА_1

У касаційній скарзі ТОВ “Росинка
Криму” просить скасувати постанову Севастопольського апеляційного
господарського суду від 21.09.2006 та залишити в силі рішення господарського суду
Автономної республіки Крим від 24.11.2005 у справі № 2-3/15013-2005.

У касаційній скарзі ТОВ “Росинка
Криму” зазначає про те, що результати судово-економічної експертизи не
впливають на суть спору між сторонами, оскільки документальні докази, які містяться
у матеріалах справи, відповідають положенням Закону України “Про застосування
реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування
та послуг” і підтверджують факт заборгованості СПД -фізичної особи ОСОБА_1, а
отже -порушення ним умов договору НОМЕР_1 від 19.06.2002.

У відзиві на касаційну скаргу СПД
-фізична особа ОСОБА_1 просить залишити постанову Севастопольського
апеляційного господарського суду від 21.09.2006 у справі № 2-3/15013-2005 без
змін, а скаргу ТОВ “Росинка Криму” -без задоволення, посилаючись на
необґрунтованість вимог ТОВ “Росинка Криму” та правомірність винесеної
апеляційним господарським судом постанови.

Вищим господарським судом України
ухвалою від 26.02.2007 у справі № 2-3/15013-2005 порушено касаційне провадження.

Відповідач процесуальним правом
участі його повноважного представника в судовому засіданні касаційної інстанції
не скористався.

Заслухавши суддю-доповідача,
пояснення представника позивача, обговоривши доводи касаційної скарги,
правильність застосування норм матеріального та процесуального права місцевим
та апеляційним господарськими судами, судова колегія Вищого господарського суду
України вважає, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних
підстав.

Відповідно до ст. 526 ЦК України
зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності
таких умов та вимог -відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться.

Згідно ст.525 ЦК України
одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не
допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК
України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу
кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу
інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої
суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Господарськими судами попередніх
інстанцій встановлено, що 19.06.2002 між ТОВ “Росинка Криму” та СПД -фізичною
особою ОСОБА_1 укладений договір НОМЕР_1 на поставку напоїв та інших товарів,
за умовами якого покупець (СПД -фізична особа ОСОБА_1) зобов'язаний повністю
оплатити товар протягом 15 днів з дня відпуску товару продавцем (ТОВ “Росинка
Криму”).

Господарський суд першої інстанції
при прийнятті рішення посилається на порушення СПД -фізичною особою ОСОБА_1
умов договору в частині своєчасності та повноти сплати, у зв'язку з чим на день
розгляду справи за ним рахується непогашена заборгованість, яка підтверджується
розрахунком ТОВ “Росинка Криму” за журналом-ордером, а також актом звірки
розрахунків станом на 16.06.2005.

Господарський суд апеляційної
інстанції при винесенні постанови посилається на результати судово-економічної
експертизи Кримського науково-дослідного інституту судових експертиз,
зазначаючи про безпідставність вимог ТОВ “Росинка Криму”, враховуючи
відсутність первинних документів, які виступають належними доказами у
підтвердження проведення господарської операції, здійснення дій та виконання
цивільних прав та обов'язків.

Рішення господарських судів
попередніх інстанцій не відповідають вимогам процесуального законодавства.

Судом касаційної інстанції за
результатами розгляду касаційної скарги встановлено, що прийняті господарськими
судами судові рішення не ґрунтуються на всебічному, повному і об'єктивному
розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, тому вказані
рішення не відповідають положенням ст. 43 ГПК України та вимогам, що викладені
в постанові Пленуму Верховного Суду України від 29 грудня 1976 року № 11 “Про
судове рішення” зі змінами та доповненнями.

Попередніми судовими інстанціями не
досліджено належним чином обставини виконання сторонами умов укладеного ними
договору від 19.06.2002 за НОМЕР_1 на поставку напоїв та інших товарів щодо
отримання товару відповідачем та його сплати, не перевірено твердження ТОВ
“Росинка Криму” про факт отримання товару за договором особисто СПД -фізичною
особою ОСОБА_1, не досліджено передбачений законодавством порядок розрахунків у
даному випадку та його дотримання приватним підприємцем, не вивчено всіх
документів, що стосуються правовідносин СПД - фізичної особи ОСОБА_1 та ТОВ
“Росинка Криму” за договором НОМЕР_1 від 19.06.2002, зокрема, згадувані
позивачем товарні накладні, фіскальні чеки та інші.

Відповідно до ст. 1117
ГПК України  переглядаючи  у касаційному порядку судові рішення,
касаційна інстанція на підставі встановлених фактичних обставин справи
перевіряє застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального
і процесуального права.

Касаційна інстанція не має права
встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у
рішенні або постанові господарського суду чи відхилені ним, вирішувати питання
про  достовірність того чи іншого доказу,
про перевагу одних доказів над іншими, збирати нові докази або додатково
перевіряти докази.

Згідно п. 3 ч. 1 ст.1119
ГПК України касаційна інстанція за результатами розгляду касаційної скарги має
право скасувати рішення першої інстанції або постанову апеляційної інстанції і
передати справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

Враховуючи вищенаведене, суд
касаційної інстанції скасовує рішення місцевого господарського суду та
постанову апеляційного господарського суду, і передає справу на новий розгляд
до господарського суду першої інстанції.

При новому розгляді справи
місцевому господарському суду слід врахувати вищенаведене, дослідити належним
чином згідно законодавства вищевказані питання, всебічно, повно і об'єктивно
розглянути в судовому процесі всі обставини справи та у відповідності до закону
вирішити спір.

Враховуючи викладене та керуючись
ст.ст. 1115, 1117, 1119-11111
Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну
скарги ТОВ “Росинка Криму” задовольнити частково.

Рішення  господарського  суду Автономної республіки Крим від
24.11.2005 та постанову Севастопольського
апеляційного господарського суду від 21.09.2006 у справі №
2-3/15013-2005 скасувати.

Справу № 2-3/15013-2005 передати
на новий розгляд до господарського суду Автономної республіки Крим.

Головуючий суддя
В. Карабань

Судді:
С. Самусенко

В. Чабан