ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ
Держпром, 8-й під'їзд, майдан Свободи, 5, м.
канцелярія 705-14-41, факс 705-14-41
_________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05"
квітня 2007 р.
Справа № 46/531-05

вх. № 15025

Колегія суддів господарського суду в складі:

Головуючий суддя   Хотенець
П.В.

суддя
Білоусова Я.О.

суддя
Жельне С.Ч.

при секретарі судового засідання Дуброва Н.О.

за участю представників сторін:

позивача - ОСОБА_2, дов.
від 28.02.2007 року  відповідача -
Олевський В.І. - представник

розглянувши справу за позовом Суб*єкта підприємницької
діяльності - фізичної особи ОСОБА_1, м. Харків

до  Товариства з
обмеженою відповідальністю "Інвестиційна будівельна фірма "ВБК",
м. Харків

про стягнення 447263,52 грн.

ВСТАНОВИЛА:

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з Товариства з
обмеженою відповідальністю „ІБФ „ВБК” 447 263,52 грн. в тому числі:
заборгованість з орендної плати з урахуванням індексу інфляції - 418 449,12
грн. та 3 % річних - 28 814,40 грн. Позовні вимоги обгрунтовані посиланням на
укладений між сторонами договір оренди нежитлового приміщення № б/н від 15
грудня 2001 року та складений сторонами 29 грудня 2002 року акт виконаних робіт
по вказаному договору оренди нежитлового приміщення № б/н від 15 грудня 2001
року. В подальшому позивач також посилався на схвалення договору оренди
нежитлового приміщення № б/н від 15 грудня 2001 року відповідачем, оскільки
останній в своїх поясненнях, наданих господарському суду по іншій справі №
47/111-06, прямо вказав на цей договір як на укладений ним із позивачем.
Причому як на доказ схвалення договору позивач посилався на подання
відповідачем суду по справі № 47/111-06 засвідченого його власною печаткою
реєстру договорів, укладених відповідачем за період з 01 червня 2001 року по 31
грудня 2003 року. Копію зазначеного реєстру позивач подав суду і її долучено до
справи.

Представник позивача у судовому засіданні підтримує заявлені
позовні вимоги і просить їх задовольнити у повному обсязі.

Представник відповідача у судовому засіданні і у відзиві на позов
за № 48 від 11 квітня 2006 року (вх. № 11188) проти позовних вимог заперечє,
посилаючись на відсутність між сторонами правовідносин, що випливають із
вказаного договору оренди нежитлового приміщення № б/н від 15 грудня 2001 року.
Зазначене твердження відповідач мотивував тим, що підпис від імені директора
Товариства з обмеженою відповідальністю „ІБФ „ВБК” на договорі оренди
нежитлового приміщення № б/н від 15 грудня 2001 року та на складеному сторонами
29 грудня 2002 року акті виконаних робіт по вказаному договору оренди нежитлового
приміщення № б/н від 15 грудня 2001 року виконано не директором Товариства з
обмеженою відповідальністю „ІБФ „ВБК” Колаком Є.Н., а іншою невідомою особою з
імітуванням підпису Колака Є.Н. Автентичність відбитку печатки на вказаних
документах відповідач не заперечував, посилаючись на те, що вказані договір
оренди нежитлового приміщення № б/н від 15 грудня 2001 року та складений
сторонами 29 грудня 2002 року акт виконаних робіт по вказаному договору оренди
нежитлового приміщення № б/н від 15 грудня 2001 року є підробленими шляхом
нанесення тексту цих документів на чистий аркуш паперу з печаткою Товариства з
обмеженою відповідальністю „ІБФ „ВБК”.

З огляду на те, що вирішення питань, які виникли у зв'язку із
змістом заперечень відповідача на позов, потребувало спеціальних знань, по
справі двічі призначалася судова експертиза (ухвали від 15 травня 2006 року та
від 19 вересня 2006 року), висновки яких долучені до справи.

Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши подані сторонами
докази, ознайомившись з висновками судової експертизи № 4459 від 30 червня 2006
року та № 8809 від 31 жовтня 2006 року, вважає позовні вимоги такими, що не
підлягають задоволенню з огляду на таке.

Спір між сторонами виник з приводу стягнення орендної плати за
договором оренди нежитлового приміщення № б/н від 15 грудня 2001 року з
урахуванням індексу інфляції та передбачених законом санкцій у вигляді 3 %
річних. Позовні вимоги грунтуються на наявності між сторонами правовідносин,
які виникли на підставі вказаного договору оренди нежитлового приміщення № б/н
від 15 грудня 2001 року та складеного сторонами 29 грудня 2002 року акту
виконаних робіт по вказаному договору оренди нежитлового приміщення № б/н від
15 грудня 2001 року.

Разом з тим, відповідно до частини 1 статті 92 Цивільного кодексу
України юридична особа набуває цивільних прав та обов'язків через свої органи.
Відповідно до абзацу 2 частини 2 статті 207 Цивільного кодексу України
правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на
це її установчими документами, довіреністю, законом або іншим актом цивільного
законодавства, та скріплюється печаткою. Таким чином, для виникнення цивільних
прав та обов'язків сторін за договором оренди нежитлового приміщення № б/н від
15 грудня 2001 року необхідна наявність на стороні відповідача одночасно двох
умов: підписання його від імені відповідача уповноваженою на те особою та
скріплення тексту договору печаткою Товариства з обмеженою відповідальністю
„ІСФ „ВБК”. Як встановлено судом, відбиток печатки на договорі оренди нежитлового
приміщення № б/н від 15 грудня 2001 року та складеному сторонами 29 грудня 2002
року акті виконаних робіт по вказаному договору оренди нежитлового приміщення №
б/н від 15 грудня 2001 року є справжнім відбитком печатки Товариства з
обмеженою відповідальністю „ІСФ „ВБК”, що не заперечує й сам відповідач. При
цьому зазначений відбиток печатки нанесений на обидва вказаних документи після
нанесення на папір їхнього тексту, що доводиться висновком судово-технічної
експертизи документів № 4459 від 30 червня 2006 року. Зазначена обставина, на
думку суду, свідчить про складання договору оренди нежитлового приміщення № б/н
від 15 грудня 2001 року та датованого 29 грудня 2002 року акту виконаних робіт
по вказаному договору за згодою сторін, оскільки відповідач не надав доказів
того, що його печаткою міг розпоряджатися будь-хто, крім директора Товариства з
обмеженою відповідальністю „ІБФ „ВБК”. Тому твердження відповідача про те, що
вказані документи є підробленими, суд сприймає критично як такі, що спростовуються
вказаним висновком судово-технічної експертизи документів № 4459 від 30 червня
2006 року.

При цьому, однак, при оформленні вказаних документів, що
складалися сторонами (а саме: договору оренди нежитлового приміщення № б/н від
15 грудня 2001 року та датованого 29 грудня 2002 року акту виконаних робіт по
вказаному договору), на боці відповідача було допущено незалежне від позивача і
таке, що не могло бути проконтрольоване позивачем як стороною договору,
порушення вимог щодо порядку укладення правочинів, визначеного  абзацем 2 частини 2 статті 207 Цивільного
кодексу України, стосовно підписання правочину (як договору, так і акту
виконаних робіт) уповноваженою на те особою, що і є причиною виникнення спору.
Зазначена обставина підтверджується тим, що, як видно з пояснень сторін,
текстів спірного договору й акту, інших поданих сторонами письмових матеріалів,
директором Товариства з обмеженою відповідальністю „ІБФ „ВБК” на дату
підписання спірного договору та акту був Колак Євген Наумович, який залишається
директором відповідача до цього часу. Разом з тим, згідно з висновком
судово-почеркознавчої експертизи № 8809 від 31 жовтня 2006 року на обох наданих
кожною із сторін оригінальних примірниках договору оренди нежитлового
приміщення № б/н від 15 грудня 2001 року та датованого 29 грудня 2002 року акту
виконаних робіт по вказаному договору підпис від імені Колака Є.Н. виконав не
сам Колак Є.Н., а інша особа з наслідуванням справжнього підпису Колака Є.Н.,
що підтверджує пояснення відповідача, що директор Товариства з обмеженою
відповідальністю „ІБФ „ВБК” Колак Є.Н. вказаних документів не підписував. За
таких умов суд не може вважати правовідносини сторін на підставі складених ними
договору оренди нежитлового приміщення № б/н від 15 грудня 2001 року та
датованого 29 грудня 2002 року акту виконаних робіт по вказаному договору
такими, що виникли.

Таким чином, у господарського суду відсутні підстави для
задоволення  заявленого позову.

Згідно зі статтею 44, 49 Господарського процесуального кодексу
України витрати з державного мита та судові витрати на інформаційно-технічне
забезпечення судового процесу покладаються на позивача.

Враховуючи викладене та керуючись статтями  6, 8, 19, 124, 129 Конституції України,  статтями 1, 4, 12, 33, 43, 44, 47-49, 82-85
Господарського процесуального кодексу України, -

ВИРІШИЛА:

У задоволенні позовних вимог відмовити.

Головуючий
суддя
Хотенець П.В.

суддя
Білоусова Я.О.

суддя
Жельне С.Ч.

Секретар
судового засідання         Дуброва Н.О.