ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  УКРАЇНИ
УХВАЛА

12 квітня 2007 р.
№ 2-6/10210-2006

Вищий господарський суд України у складі:  суддя Селіваненко В.П. –головуючий, судді Бенедисюк І.М. і Львов Б.Ю.,

розглянувши матеріали касаційної скарги Алуштинської міської ради Автономної Республіки Крим, м. Алушта Автономної Республіки Крим (далі –Міська рада)

на рішення господарського суду Автономної Республіки Крим від 24.11.2006 та

постанову Севастопольського апеляційного господарського суду від 29.01.2007

зі справи  № 2-6/10210-2006

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "ЙОРІ", смт Партеніт Автономної Республіки Крим

до комунального підприємства "Готельне господарство", м. Алушта Автономної Республіки Крим,

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача –Міської ради

про визнання договору дійсним,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Автономної Республіки Крим від 24.11.2006 (суддя Шкуро В.М.), залишеним без змін постановою Севастопольського апеляційного господарського суду від 29.01.2007 (колегія суддів у складі: Латинін О.А. –головуючий, судді Заплава Л.М., Видашенко Т.С.), позов задоволено.

Міська рада звернулася до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою від 06.03.2007 № 226/02.1-38-377, в якій просить скасувати оскаржувані рішення та постанову попередніх судових інстанцій та прийняти нове рішення про відмову в задоволенні позову. Крім того, у касаційній скарзі скаржник зазначає про необхідність відновлення пропущеного процесуального строку подання цієї скарги з огляду на дату отримання примірника оскаржуваної постанови апеляційного суду, а саме –07.02.2007.

Вищий господарський суд України вважає, що строк на касаційне оскарження в даному випадку був пропущений з поважних причин і підлягає відновленню.

Водночас суд касаційної інстанції дійшов висновку про необхідність повернення касаційної скарги з огляду на таке.

Відповідно до статті 45  і частини першої статті 46 Господарського процесуального кодексу України (далі – ГПК України) заяви про оскарження рішень, ухвал, постанов  господарського суду  оплачуються державним митом (крім випадків, встановлених законодавством) у порядку  і розмірі, встановлених законодавством України.

Згідно з частиною четвертою статті 111 ГПК України до касаційної скарги додаються, зокрема, докази сплати державного мита.

Так, у додатку до касаційної скарги зазначено: "Квитанція про сплату державного мита…”. Проте будь-яких відомостей про сплату скаржником державного мита матеріали скарги не містять. Зазначене підтверджується актом господарського суду Автономної Республіки Крим від 12.03.2007 про відсутність названого додатку до скарги.

Згідно з пунктом 4 частини першої статті 1113 ГПК України касаційна скарга на приймається до розгляду і повертається судом, якщо до скарги не додано документів, що підтверджують сплату державного мита у встановлених порядку і розмірі.

Проте відповідно до частини третьої статті 1113 ГПК України після усунення обставин, зазначених, зокрема, у пункті 4 частини першої цієї статті, сторона у справі має право повторно подати касаційну скаргу.

Враховуючи викладене та керуючись пунктом 4 частини першої і частиною другою статті 1113 ГПК України, Вищий господарський суд України

У Х В А Л И В:

1. Відновити Алуштинській міській раді Автономної Республіки Крим пропущений строк подання касаційної скарги.

2. Касаційну скаргу на рішення господарського суду Автономної Республіки Крим від 24.11.2006 та постанову Севастопольського апеляційного господарського суду від 29.01.2007 зі справи № 2-6/10210-2006 повернути Алуштинській міській раді Автономної Республіки Крим.

Суддя                                                                                              В. Селіваненко

Суддя                                                                                              І. Бенедисюк

Суддя                                                                                              Б. Львов