ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

27.02.07                                                                                           Справа№ 5/3088-28/349А

10 год 30 хв

За позовом: Відкритого акціонерного товариства “Мікроприлад”, м. Львів

до відповідача: Державної податкової інспекції у Личаківському районі м. Львова, м. Львів

про визнання нечинними податкових повідомлень - рішень від 11.08.2006 року № /3 на суму 177,53 грн, від 26.12.2005 року № /0 на суму 1154,47 грн, від 11.08.2006 року № /3 на суму 294,55 грн, від 26.12.2005 року № /0 на суму 1466,90 грн, від 26.12.2005 року № /0 на суму 608,00 грн., від 26.12.2005 року № /0 на суму 1055,20 грн, від 05.06.2006 року № /0 на суму 353,06 грн., від 11.08.2006 року № /0 на суму 1255,74 грн.

Суддя   Морозюк А.Я.

Секретар судового засідання

Онишко І.Р.

м. Львів, вул. Личаківська,128,

Зал судового засідання № 302.

Представники сторін

Від позивача: Пахомов Ю.Д. –заступник голови правління

Від відповідача: Саковець В.П. –старший державний податковий інспектор

Позов заявлено Відкритим акціонерним товариством “Мікроприлад” до Державної податкової інспекції у Личаківському районі м. Львова про визнання нечинними податкових повідомлень - рішень від 11.08.2006 року № /3 на суму 177,53 грн, від 26.12.2005 року № /0 на суму 1154,47 грн, від 11.08.2006 року № /3 на суму 294,55 грн, від 26.12.2005 року № /0 на суму 1466,90 грн, від 26.12.2005 року № /0 на суму 608,00 грн, від 26.12.2005 року № /0 на суму 1055,20 грн, від 05.06.2006 року № /0 на суму 353,06 грн, від 11.08.2006 року № /0 на суму 1255,74 грн.

В судовому засіданні представник позивача позов підтримав, просить визнати нечинними спірні податкові повідомлення-рішення. В обґрунтування позовних вимог представник позивача в своїх поясненнях зазначає, що ним не було допущено порушень граничних строків сплати узгоджених сум податкових зобов’язань, що підтверджується долученими до матеріалів справи платіжними дорученнями про перерахування сум земельного податку.  Вважає неправомірним внесення податковим органом до облікової картки ВАТ «Мікроприлад»сум заборгованості по Договору про розстрочення № 5/24-Р від 31.05.2001 року, так як даний Договір було укладено на підставі п.18.1 ст.18 Закону України “Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами”(до вступу в силу ст.14 цього Закону, яка згідно п.19.1 ст.19 цього Закону набрала чинності з 01.10.2001 року), і заборгованість за цим договором не може бути відображена в обліковій картці як недоїмка. У разі, коли платник податків накопичує новий податковий борг або не сплачує чергову частку  реструктуризованого податкового боргу протягом двох податкових періодів, наступних за податковим періодом виникнення такого нового податкового боргу, або податковим періодом, за який сплачується чергова частка реструктуризованого податкового боргу, керівник податкового органу(його заступник) зобов’язаний прийняти рішення про дострокове розірвання договору про розстрочення. Однак, несплата чергової частки не може розглядатися в якості підстави для включення цієї частки як податкового боргу до облікової картки платника.

В судовому засіданні представник відповідача проти позову заперечив з підстав, наведених у запереченні на позовну заяву та додаткових поясненнях  на позовну заяву, зазначає, що відповідачем нараховано штрафні санкції ВАТ “Мікроприлад” на підставі  п.п 17.1.7 п. 17.1 ст. 17 Закону України “Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами” за затримку сплати сум податкового зобов’язання, самостійно узгоджених платником податків шляхом подання до податкового органу Розрахунків суми земельного податку з юридичних осіб.

В судовому засіданні було досліджено письмові докази, які наявні в матеріалах справи (договір про розстрочення, податкові повідомлення-рішення, облікову картку платника по земельному податку та інші наявні в матеріалах справи письмові докази).

Відповідно до п. 6 Прикінцевих та перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України від 06.07.2005 року № 2747-IV, справу розглянуто в порядку, встановленому цим Кодексом.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши та оцінивши докази, які мають значення для справи, суд встановив наступне.

ДПІ у Личаківському районі м.Львова прийнято та надіслано на адресу позивача  ряд податкових повідомлень-рішень про застосування до ВАТ “Мікроприлад” на підставі  п.п 17.1.7 п. 17.1 ст. 17 Закону України “Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами” штрафних санкцій за затримку граничного строку сплати узгоджених сум податкового зобов’язання по земельного податку з юридичних осіб (з врахуванням результатів процедури адміністративного оскарження), зокрема:

1)   № /3 від 11.08.2006 року на суму  177,53 грн - штрафної  санкції в розмірі 10% за затримку  на 29 календарних  днів граничного строку сплати  узгодженої суми  податкового зобов”язання по земельному податку з юридичних осіб в сумі  4815,40 грн.;

2)   № /0 від 26.12.2005 року на суму  1154,47 грн - штрафної  санкції в розмірі 10% за затримку  на 29 календарних  днів граничного строку сплати  узгодженої суми  податкового зобов”язання по земельному податку з юридичних осіб в сумі  11544,70 грн.;

3)   № /3 від 11.08.2006 року на суму  294,55 грн - штрафної  санкції в розмірі 10% за затримку  на 26 календарних  днів граничного строку сплати  узгодженої суми  податкового зобов”язання по земельному податку з юридичних осіб в сумі  5985,50 грн.;

4) № /0 від 26.12.2005 року на суму  1466,90 грн - штрафної  санкції в розмірі 20% за затримку  на 50 календарних  днів граничного строку сплати  узгодженої суми  податкового зобов”язання по земельному податку з юридичних осіб в сумі  7334,50 грн.;

5)  № /0 від 26.12.2005 року на суму  608,00 грн –штрафної  санкції в розмірі 20% за затримку  на 32 календарних  днів граничного строку сплати  узгодженої суми  податкового зобов”язання по земельному податку з юридичних осіб в сумі  3040,00 грн.;

6)   № /0 від 26.12.2005 року на суму  1055,20 грн – штрафної  санкції в розмірі 20% за затримку  граничного строку сплати  узгодженої суми  податкового зобов”язання по земельному податку з юридичних осіб в сумі  5276,00 грн;

7)   № /0  від 05.06.2006 року на суму  353,06 грн - штрафної  санкції в розмірі 20% за затримку  на 56 календарних  днів граничного строку сплати  узгодженої суми  податкового зобов”язання по земельному податку з юридичних осіб в сумі  1765,30 грн.;

8)   № /0 на суму 1255,74 грн - штрафної  санкції в розмірі 20% за затримку  на 90 календарних  днів граничного строку сплати  узгодженої суми  податкового зобов”язання по земельному податку з юридичних осіб в сумі  6278,70 грн.

Як вбачається із облікової картки ВАТ «Мікроприлад»за 2003 рік по земельному податку, в цій обліковій картці відображено всі подані до податкового органу розрахунки ВАТ «Мікроприлад»по земельному податку(в тому числі всі уточнюючі розрахунки та довідки), а також всі оплати згідно долучених позивачем до справи копій платіжних доручень(та враховано переплату, що виникла внаслідок уточнення суми в сторону зменшення податкового зобов’язання за попередні періоди).

Так, згідно поданого ВАТ   “Мікроприлад”  розрахунку  суми земельного податку  на 2003 рік № 1382326 від 31.01.2003 року, сума податкового  зобов”язання  по земельному податку становить 16360 грн щомісяця. ВАТ “Мікроприлад” 25.07.2003 року подано уточнений розрахунок суми земельного податку  на 2003 рік та довідку про суми  земельного податку, які  зменшують  або збільшують податкові  зобов”язання  в результаті  самостійно виявленої помилки, допущеної в попередніх звітних періодах (від 25.07.2003 року № 1580092). Згідно поданого уточненого розрахунку  сума податкового  зобов”язання за період червень-грудень  2003 року  становить 13320 грн щомісяця.

Відповідно до ст. 55 Закону України „Про державний бюджет України на 2003 рік” від 26.12.2002 року №380-ІУ –орендна плата за земельні ділянки  та земельний податок сплачуються  платниками (крім громадян та виробників сільськогосподарської і рибної продукції) за базовий  податковий (звітний) період, який  дорівнює  календарному  місяцю, щомісячно протягом 30 календарних  днів, наступних за останнім календарним днем звітного (податкового) місяця.

Водночас, як вбачається із змісту Додаткового пояснення відповідача від 18.12.2006 року(вх.№ 36227 від 21.12.06 року) та облікової картки ВАТ «Мікроприлад»по земельному податку за 2003 рік, затримки сплати узгоджених сум податкового зобов’язання(за які застосовано штрафні санкції спірними податковими повідомленнями-рішеннями) виникли у ВАТ «Мікроприлад» по термінах сплати 30.09.03 року, 30.10.03 року, 01.12.03 року.

Прострочки сплати виникли у ВАТ «Мікроприлад»внаслідок відображення податковим органом в обліковій картці по земельному податку 20.08.2003 року нарахованої суми 10274,91 грн згідно Договору про розстрочення  № 5/24-Р від 31.05.2001 року, а також 20.11.2003 року нарахованої суми 10274,91 грн згідно Договору про розстрочення  № 5/24-Р від 31.05.2001 року, що призвело до виникнення у ВАТ «Мікроприлад»недоїмки.  ВАТ «Мікроприлад», сплачуючи задекларовані в розрахунках суми, не врахував даних нарахувань.

Нормою пункту 7.7 ст. 7 Закону України „Про  порядок  погашення  зобов’язань   платників   податків  перед  бюджетами  та державними цільовими фондами” від 21.12.2000 року № 2181-ІІІ(в редакції, чинній протягом спірного періоду) передбачено, що податковий борг погашається попередньо погашенню податкових зобов”язань, які не є податковим боргом, у порядку календарної черговості його виникнення, а у разі одночасно його виникнення за різними податками, зборами (обов”язковими платежами) –у рівних пропорціях.

У зв’язку з цим, при поступленні від ВАТ «Мікроприлад»коштів на сплату поточних податкових зобов’язань по земельному податку за відповідні періоди,  ці кошти спрямовувалися у відповідності  до пункту 7.7 ст. 7 Закону № 2181-ІІІ на погашення податкових зобов”язань з того самого платежу, які виникли раніше (за Договором про розстрочення), тобто у порядку календарної черговості настання граничних термінів їх сплати. Це і стало причиною виникнення недоїмки, на яку були нараховані штрафні санкції при погашенні цієї недоїмки.

Позивач вважає, що податковий орган не вправі був вносити до облікової картки ВАТ «Мікроприлад»сум заборгованості по Договору про розстрочення № 5/24-Р від 31.05.2001 року, так як даний Договір було укладено на підставі п.18.1 ст.18 Закону України “Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами”(до вступу в силу ст.14 цього Закону, яка згідно п.19.1 ст.19 набрала чинності з 01.10.2001 року), і заборгованість за цим договором не може бути відображена в обліковій картці як податковий борг без попереднього прийняття рішення про дострокове розірвання договору.

Однак, з таким твердженням позивача суд не погоджується, виходячи із наступного.

31.05.2001 року ДПІ у Личаківському районі м.Львова було прийнято Рішення № 5/24-Р про розстрочення податкового боргу ВАТ «Мікроприлад». Відповідно до даного Рішення, на підставі п.18.1 ст.18 Закону України “Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами” між ДПІ у Личаківському районі м. Львова  та  ВАТ “Мікроприлад”(платник) було укладено Договір про розстрочення від  31.05.2001 року №5/24-Р, відповідно до якого ДПІ надає платнику розстрочку сплати податкового боргу під проценти, розраховані  за період, що починається від дати  укладення договору та закінчується  останньою датою погашення  розстроченого податкового боргу, виходячи з облікової ставки  НБУ , діючої на момент  чергової сплати  розстроченого платежу, на загальну суму 176552 грн. 56 коп, з 31.05.2001 року до 20.11.2004 року.

Як вбачається із графіку сплати, наведеного в п.1.1 Договору, ВАТ «Мікроприлад», зокрема, зобов’язувався сплатити 20.08.2003 року суму земельного податку 10275 грн,  та 20.11.2003 року суму земельного податку 10275 грн.

01.10.2001 року (тобто після укладення Договору про розстрочення від  31.05.2001 року №5/24-Р) набрала чинності ст.14 Закону України “Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами”, підпуктом 14.1.3 пункту 14.1 якої передбачено, що платник податків,який звертається до податкового органу з заявою про розстрочення, відстрочення податкових зобов’язань, вважається таким, що узгодив суму такого податкового зобовязання.

Однак, як вбачається із змісту п.18.1 ст.18 Закону України “Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими  фондами” (відповідно до якого надавалася розстрочка ВАТ «Мікроприлад»), норма даного пункту закону врегульовує питання розстрочення податкового боргу(а не податкового зобов’язання, як у ст.14 Закону ). Предметом Договору про розстрочення від  31.05.2001 року №5/24-Р є розстрочка сплати податкового боргу(п.1.1 Договору).

Як вбачається із визначення поняття податкового боргу, наведеного в п.1.3 ст.1 зазначеного Закону, податковий  борг(недоїмка) включає в себе такі ознаки  як узгодження податкового зобов’язання та його несплата у встановлений строк.

Договором про розстрочення від  31.05.2001 року №5/24-Р лише було розстрочено сплату чергових частин цього податкового боргу. Таким чином, несплата ВАТ «Мікроприлад»20.08.2003 року та 20.11.2003 року чергових частин податкового боргу по земельному податку є автоматичною підставою для набрання цими частинами статусу простроченого податкового боргу, і як наслідок, відображення цих сум в обліковій картці платника податку як недоїмки  (відповідно до положень «Інструкції про порядок ведення державними податковими інспекціями оперативно-бухгалтерського обліку податків і неподаткових платежів», затвердженої Наказом ГДПІ України від 12.05.1994 року, зареєстровано в Мін’юсті України 25.05.1994 року за № 114/323(із змінами та доповненнями), яка була чинна протягом спірного періоду (втратила чинність згідно з Наказом ДПА України від 18.07.2005 року № 276)).

У відповідності до п.п 17.1.7 п. 17.1 ст. 17 Закону України “Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами”, у разі коли платник  податків  не  сплачує  узгоджену суму   податкового   зобов'язання   протягом   граничних  строків, визначених  цим  Законом,  такий  платник   податку   зобов'язаний сплатити штраф у таких розмірах:  при затримці  до  30 календарних днів,  наступних за останнім днем  граничного  строку  сплати   узгодженої   суми   податкового зобов'язання,   -   у  розмірі  десяти  відсотків  погашеної  суми податкового боргу; при затримці від 31 до 90 календарних днів включно, наступних за останнім  днем  граничного  строку  сплати   узгодженої   суми податкового зобов'язання, - у розмірі двадцяти відсотків погашеної суми податкового боргу; при затримці,  що є більшою 90 календарних днів, наступних за останнім днем граничного строку сплати узгодженої суми податкового зобов'язання,  -  у  розмірі  п'ятдесяти  відсотків погашеної суми податкового боргу.

Таким чином, податковий орган правомірно застосував до позивача штрафні санкції за затримку сплати узгоджених сум податкових зобов’язань по земельному податку з юридичних осіб, оскільки  матеріалами справи підтвержується факт несплати  узгоджених сум   податкового   зобов'язання по  земельному  податку з юридичних осіб протягом   граничних  строків, визначених  Законом.

Відтак, оскільки оспорювані податкові повідомлення-рішення прийняті в межах чинного законодавства, вони є законними та правомірними, і задоволенні позову слід відмовити.

Судові витрати у вигляді 3 грн 40 коп судового збору покладаються на позивача.

На підставі вищенаведеного, керуючись п. 2-1, п.3, п. 6 Прикінцевих та перехідних положень та ст.ст. 69-71, 86, 87, 94, 158, 160, 162, 163, 167  Кодексу адміністративного судочинства України від 06.07.2005 року № 2747-IV (із змінами та доповненнями), господарський суд –

ПОСТАНОВИВ:

1.           В задоволенні позову відмовити повністю.

2.           Судові витрати у вигляді 3 грн 40 коп судового збору покласти на позивача.

Постанова набирає законної сили в строк та в порядку, передбаченому ст.254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Постанова може бути оскаржена в строк та в порядку, передбаченому ст.186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя                                                                                                       Морозюк А.Я.