ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________
__________________________________________________________________________________
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"01" березня 2007 р.                                                           Справа № 10/157"НА"

м. Житомир

Житомирський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого   судді

суддів:

при секретарі                                                              ,

за участю представників сторін:

від позивача:     не з'явився,

від відповідача: Шевчук В.П., довіреність №8728/Ш/10 від 24.05.2006 року,

розглянувши апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у м. Житомирі, м.Житомир

на постанову господарського суду Житомирської області

від "23" жовтня 2006 р. у справі № 10/157"НА" (суддя Будішевська Л.О.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ТІАМАТ", м. Житомир

до Державної податкової інспекції у м. Житомирі, м. Житомир

про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,-

ВСТАНОВИВ:

Постановою господарського суду Житомирської області від 23.10.2006 року у справі №10/157"НА" позов Товариства з обмеженою відповідальністю "ТІАМАТ" задоволено: визнано протиправними та скасовано податкові повідомлення-рішення Житомирської об'єднаної державної податкової інспекції, правонаступником якої є Державна податкова інспекція у м. Житомирі:

- №4365/15-1/47346-3971501 від 04.07.05р.;

- №4365/15-1/47346-3971501/1 від 28.07.05р.;

- №4365/15-1/47346-3971501/2 від 29.08.05р.

Крім того, стягнуто з Державного бюджету України через Управління Державного казначейства у Житомирській області на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ТІАМАТ" 3 грн. 40 коп. державного мита (а.с.43-44, т.2).

Не погоджуючись з прийнятою постановою ДПІ у м. Житомирі звернулася до суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати вищевказану постанову та прийняти нову, якою відмовити в позові з підстав, викладених у скарзі (а.с.53-56, т.2).

Посилається на те, що відповідно до преамбули Закону України "Про порядок погашення зобов'язань платників податку перед бюджетами та державними цільовими фондами" цей Закон є спеціальним законом з питань оподаткування, який установлює порядок погашення зобов'язань юридичних або фізичних осіб перед бюджетами та державними цільовими фондами з податків і зборів (обов'язкових платежів), включаючи збір на обов'язкове державне пенсійне страхування та внески на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, нарахування і сплати пені пені та штрафних санкцій, що застосовуються до платників податків контролюючими органами, у тому числі за порушення у сфері зовнішньоекономіної діяльності, та визначає процедуру оскарження дій органів стягнення. Згідно до статті 7 цього ж Закону платник податків має право самостійно вибрати джерело сплати податкових зобов'язань, але тільки те, яке діє на момент погашення (сплати) податкових зобов'язань. Платник податку при поданні заяви до податкової інспекції використав неналежне йому право та вибрав джерело погашення, яке на той час не діяло та було зупинено законом.

Вказує, що основним законом, який регламентує порядок нарахування та сплати податку на прибуток є Закон України "Про оподаткування прибутку підприємств". Статтею 20 цього Закону передбачено відповідальність за правильність нарахування, своєчасність сплати податків та дотримання податкового законодавства несе платник податку і порядку та розмірах, визначених законом.

В судовому засіданні представник відповідача доводи апеляційної скарги підтримав в повному обсязі.

28.02.2007 року від Товариства з обмеженою відповідальністю "ТІАМАТ" надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, у зв'язку з хворобою директора товариства.

Відповідно до ч.1 ст.196 Кодексу адміністративного судочинства України неприбуття у судове засідання сторін або інших осіб, які беруть участь у справі,  належним чином повідомлених про дату, час і місце апеляційного розгляду, не перешкоджає судовому розгляду справи. Якщо суд апеляційної інстанції визнав обов'язковою участь у судовому засіданні осіб, які беруть участь у справі, а вони не прибули, суд  апеляційної  інстанції  може  відкласти апеляційний розгляд справи.

Колегія суддів вважає, що відсутність представника позивача не перешкоджає  розгляду справи за наявними у ній матеріалами.

Заслухавши пояснення представника відповідача, дослідивши доводи апеляційної скарги, розглянувши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

25.06.2006 року працівником Житомирської ОДПІ була проведена документальна невиїздна перевірка ТОВ "ТІАМАТ" по питанню своєчасності сплати узгодженої суми податкового зобов'язання по податку на прибуток згідно податкового повідомлення-рішення № від 24.12.2003р., за наслідками якої складено акт №15-1/601 від 25.06.05р.(а.с.6, т.1).

Згідно зазначеного акта перевірки узгоджена сума податкового зобов'язання з податку на прибуток, визначена ТОВ "ТІАМАТ" в податковому повідомленні-рішенні № від 24.12.03р. в сумі 9886,14грн. по строку сплати 08 січня 2004р. була сплачена підприємством наступним чином та в такі строки:

- 08.01.04р. - 3513,86грн. зараховано з переплати;

- 19.05.04р. - 100,00грн. сплачено (платіжне доручення №94);

- 28.05.04р. - 9782,00грн. перераховані з одного рахунку на інший (висновок №952 на суму 9785,00грн.);

- 15.07.04р. - 4,14грн. сплачено (платіжне доручення №77 на суму 100,00грн.).

На підставі акта №15-1/601 від 25.06.05р., згідно з підпунктом 17.1.7 п.17.1 ст.17 Закону України "Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами" від 21.12.00р. №2181-ІІІ (надалі - Закон №2181) Житомирською ОДПІ було прийнято податкове повідомлення-рішення №4365/15-1/47346-3971501 від 04.07.2005р., яким до ТОВ "ТІАМАТ" застосовано штрафні санкції у сумі 4943,07 грн. за перевищення на  189 календарних днів граничного строку сплати узгодженої суми податкового зобов'язання з податку на прибуток в розмірі 9886,14 грн. (а.с.8, т.1).

За результатами апеляційного узгодження податкового зобов'язання оспорюване податкове повідомлення-рішення №4365/15-1/47346-3971501 від 04.07.05р., згідно рішень Житомирської ОДПІ від 28.07.05р. №57183/10/25 (т.1 а.с.10-12), ДПА у Житомирській області від 23.08.05р. №8181/К-С/25-009 (т.1 а.с.20-22) та рішення ДПА України про результати розгляду скарги від 23.11.05р. №10537/6/25-0215 (т.1 а.с.26,27) залишено без змін.

На підставі вищезазначених рішень про результати розгляду скарг Житомирською ОДПІ прийняті нові податкові повідомлення-рішення №4365/15-1/47346-3971501/1 від 28.07.05р. та №4365/15-1/47346-3971501/2 від 29.08.05р.

Податковим повідомленням-рішенням № від 24.12.2003р. позивачу визначене податкове зобов'язання з податку на прибуток в сумі 13400,00 грн., строк сплати якого наступив 08.01.2004р.

31.12.2003 року позивачем було направлено на адресу Житомирської ОДПІ заяву №196/1 (а.с.16, т.1)  з проханням зарахувати невідшкодовану суму податку на додану вартість в рахунок погашення зобов'язання з податку на прибуток, яке виникло по акту перевірки. Вказаний лист був отриманий Житомирською ОДПІ 08.01.2004р., про що свідчить відмітка (підпис) про його отримання.

Сума невідшкодованого позивачу податку на додану вартість станом на 31.12.2003р. становила 142,0 тис. грн., що не заперечується сторонами по справі, та значно перевищувала суму податкового зобов'язання по податку на прибуток, визначену в податковому повідомленні-рішенні № від 24.12.2003р.

Як свідчать матеріали справи, вказана заява позивача про залік невідшкодованих сум ПДВ в рахунок сплати податкового зобов'язання з податку на прибуток своєчасно Житомирською ОДПІ розглянута не була.

Висновок про зарахування суми ПДВ, належної до відшкодування з Державного бюджету в рахунок погашення податкових зобов'язань позивача з податку на прибуток був наданий УДК в Житомирській області лише 28.05.04р. (а.с.28, т.2). При цьому відсотки за несвоєчасно відшкодовані позивачу суми ПДВ не нараховані.

Відповідно до п.8.7 ст.8 Закону України "Про податок на додану вартість" (у редакції, що діяла на момент виникнення спірних правовідносин - 2003,2004р.р.) у разі коли платник податку має непогашену заборгованість з податку на додану вартість минулих податкових періодів або непогашений податковий вексель, виданий відповідно до пункту 11.5 статті 11 цього Закону, сума експортного відшкодування або її частина направляються на погашення такої заборгованості або зараховуються у рахунок погашення такого векселя. За добровільним рішенням платника податку сума експортного відшкодування може бути повністю або частково зарахована в рахунок платежів з цього податку або інших податків, зборів (обов'язкових платежів), які зараховуються до Державного бюджету України. Про таке рішення платник податку зазначає у декларації.

Пунктом 8.1 ст.8 цього ж Закону було встановлено, що платник податків, який  здійснює операції з вивезення товарів за межі митної території України (експорт) має право на отримання такого відшкодування протягом 30-ти календарних днів з дня подання розрахунку.

Згідно з пп.9.3.5 Інструкції про порядок ведення органами державної податкової служби оперативного обліку податків і зборів (обов'язкових платежів) до бюджетів та до державних цільових фондів, затвердженої наказом ДПА України від 03.09.01р. №342 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 18.10.01р. за №887/6078 (в редакції, що діяла на момент виникнення спірних правовідносин в 2003,2004р.р.), якщо у платника на момент настання терміну відшкодування суми ПДВ (за його бажанням, зазначеним у декларації, має спрямовуватися на його рахунок) обліковується податковий борг за іншими платежами, які зараховуються до Державного бюджету України, то він має право звернутися до органу державної податкової служби із заявою про зміну напряму відшкодування - не на рахунок платника, а на погашення існуючого податкового боргу. Згідно із заявою платника органом державної податкової служби в окремому режимі уносяться зміни до зазначеного платником напрямку відшкодування, формується висновок у режимі "Зміна напряму відшкодування при настанні терміну відшкодування" і в загальному порядку подається до органів Державного казначейства.

Позивач, маючи невідшкодовані суми податку на додану вартість минулих податкових періодів, у відповідності до вимог чинного на той час законодавства виконав всі умови для зміни напряму відшкодування, зокрема на погашення податкового зобов'язання з податку на прибуток.

В порушення норм вищевказаного законодавства, Житомирська ОДПІ зарахування невідшкодованих сум податку на додану вартість в рахунок погашення податкового зобов'язання з податку на прибуток, визначеного в податковому повідомленні-рішенні № від 24.12.03р., здійснила із запізненням.

Висновок суду першої інстанції, що затримка сплати узгоджених сум податкових зобов'язань з податку на прибуток мала місце з вини Житомирської ОДПІ, а тому підстави для застосування штрафних санкцій за порушення граничного строку сплати узгодженої суми податкового зобов'язання у відповідача були відсутні є правильним.

Посилання відповідача на зупинення дії абзацу 2 підпункту 7.1.1 п.7.1 ст.7 Закону України "Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами" дія якого зупинена, що знімає з податкового органу обов'язок проведення взаєморозрахунків з різних видів податків позивача є помилковим, оскільки для даних правовідносин слід застосовувати саме п.8.7 ст.8 Закону України "Про податок на додану вартість".

Крім того, відповідно до пп.4.4.1 п.4.4 ст.4 Закону України "Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами" у разі коли норма закону чи іншого нормативно-правового акта, виданого на підставі закону, або коли норми різних законів чи різних нормативно-правових актів припускають неоднозначне (множинне) трактування прав та обов'язків платників  податків або контролюючих органів, внаслідок чого є можливість прийняти рішення на користь як платника податків, так і контролюючого органу, рішення приймається на користь платника податків.

З урахуванням наведеного, господарський суд першої інстанції обгрунтовано визнав протиправними та скасував податкові повідомлення-рішення Житомирської об'єднаної державної податкової інспекції №4365/15-1/47346-3971501 від 04.07.05р.; №4365/15-1/47346-3971501/1 від 28.07.05р.; №4365/15-1/47346-3971501/2 від 29.08.05р.

Доводи особи, яка подала апеляційну скаргу спростовуються вищевказаним, матеріалами справи та не грунтуються на вимогах чинного законодавства.

Згідно ст.200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає  апеляційну  скаргу  без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням  норм  матеріального і процесуального права.

З огляду на викладене, судова колегія дійшла до висновку, що постанова господарського суду Житомирської області від 23.10.2006 року у справі №10/157"НА" є законною і обгрунтованою, відповідає матеріалам справи та чинному законодавству, а підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні.

Керуючись ст.ст. 160,195,196,198,200,205,206,212,254, п.п.6,7 Прикінцевих та перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України, Житомирський апеляційний господарський суд ,-

УХВАЛИВ:

1. Постанову господарського суду Житомирської області від 23 жовтня2006 року у справі №10/157"НА" залишити без змін, а апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у м. Житомирі, м. Житомир - без задоволення.

2. Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення.

Касаційну скаргу може бути подано безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом одного місяця з дня складення ухвали в повному обсязі.

3. Справу №10/157"НА" повернути до господарського суду Житомирської області.

Головуючий суддя

судді:

Віддрук. 4 прим.

1 - до справи

2,3 - сторонам

4 - в наряд