ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  міста КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

№  37/207

27.04.07

За позовом

До

Про
Товариства з обмеженою відповідальністю АФ «ЦППП «Бізнес і Право»
Товариства з обмеженою відповідальністю «Бюро впровадження комп’ютерних технологій»
стягнення  26 624,67 грн.

Суддя  Кондратова І.Д.

Представники сторін:

Від позивача     Балійчук Л.І. –представник за довіреністю № б/н  від  15.03.2007 р.

Від відповідача  не з’явились

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

На розгляд Господарського суду міста Києва передані позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю АФ «ЦППП «Бізнес і Право» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Бюро впровадження комп’ютерних технологій» про стягнення 23 740,08 грн. набутих без достатніх правових підстав, 3% річних  у розмірі 721,87 грн.  та індекс інфляції у розмірі 2 162,72 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 11.04.2007 р. порушено провадження у справі № 37/112, розгляд справи було призначено на 27.04.2007 р. о 10-30.

У призначеному судовому засіданні 27.03.2007 р. представник позивача підтримав позовні вимоги в повному обсязі та просить суд стягнути з відповідача 23 740,08 грн. набутих без достатніх правових підстав, 3% річних  у розмірі 721,87 грн.  та індекс інфляції у розмірі 2 16,72 грн.

Крім того, представник позивача в судовому засіданні подав заяву про стягнення з відповідача користь позивача судові витрати з оплати послуг адвоката у розмірі 5 000 грн.

Представник відповідача 27.04.2007 р. в судове засідання не з’явився, вимоги ухвали Господарського суду міста Києва № 37/112 від 11.04.2007 р. не виконав, про поважні причини неявки суд не повідомив, про час та місце судового засідання був повідомлений належним чином.

Особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду її судом, якщо ухвалу про порушення провадження у справі надіслано за поштовою адресою, зазначеною в позовній заяві (Роз’яснення Президії Вищого Арбітражного суду України від 18.07.97. № 02-5/289 із змінами «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України»).

Відомості про місцезнаходження відповідача є правомірними, оскільки підтверджені довідкою, наданою позивачем, про включення Товариство з обмеженою відповідальністю «Бюро впровадження комп’ютерних технологій»до Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України.

Відповідно до статті 75 Господарського процесуального кодексу України справа розглядається за наявними в ній матеріалами.

Розглянувши подані матеріали справи та заслухавши пояснення представника позивача, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

07.03.2006 року Товариством з обмеженою відповідальністю «Бюро впровадження комп’ютерних технологій»на адресу Товариства з обмеженою відповідальністю АФ «ЦППП «Бізнес і Право»було надіслано пропозицію на укладення договору купівлі-продажу комп’ютерного обладнання у вигляді рахунку № Б-00010830 від 07.03.2006 року, строк дійсності до оплати якого закінчувався 09.03.2006 року.

Товариство з обмеженою відповідальністю АФ «ЦППП «Бізнес і Право» платіжним дорученням № 302 від 10.03.2006 р. перерахував Товариству з обмеженою відповідальністю «Бюро впровадження комп’ютерних технологій»   грошові кошти у розмірі 23 740,08 грн. з призначенням платежу: передплата за комп’ютерне обладнання згідно рахунку № Б-00010830.

Відповідно до статті 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов’язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов’язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України, підставами виникнення цивільних прав та обов’язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно статті 205 Цивільного кодексу України, правочин може вчинятися усно, якщо інше не встановлено законом.

Таким чином, шляхом виставлення та оплати рахунку, між сторонами було укладено договір купівлі-продажу товару на загальну суму 23 740,08 грн.

Як визначено частиною 1 статті 193 Господарського кодексу України, суб’єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов’язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов’язання –відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Частиною 2 статті 193 Господарського кодексу України зазначено, що кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов’язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов’язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Відповідно до статей  525, 526 Цивільного кодексу України зобов’язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог – відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться, одностороння відмова від виконання зобов’язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідач належним чином не виконав свої зобов’язання за договором, оскільки комп’ютерне обладнання позивачу не передав та суму попередньої оплати в розмірі 23 740,08 грн. позивачу не повернув.

Відповідно до статті 530 Цивільного кодексу України, якщо строк виконання зобов’язання не встановлений або визначений моментом витребування, кредитор вправі вимагати виконання, а боржник вправі провести виконання в будь-який час.

Боржник повинен виконати таке зобов’язання в семиденний строк з дня пред’явлення вимоги кредитором, якщо обов’язок негайного виконання не випливає із закону, договору або із змісту зобов’язання.

Відповідно до частини 2 статті 693 Цивільного кодексу України якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

На заявлену вимогу позивачем в листі від 08.02.2007 р., яку позивач надіслав на адресу відповідача 09.02.2007 року рекомендованим листом, щодо повернення суми попередньої оплати у розмірі 23 740,08 грн., відповідач залишив без відповіді та без належного реагування.

Таким чином, на день розгляду справи заборгованість відповідача у розмірі 23 740,08 грн. документально підтверджена та відповідає обліковим даним позивача, а тому  визнана судом обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Позивач також просить суд стягнути з відповідача 3% річних з простроченої суми в розмірі  721,87 грн. та інфляційних витрат –2 162,72 грн. (за обґрунтованим розрахунком позивача).

За змістом частини 2 статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов’язання, на вимогу кредитора зобов’язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних з простроченої суми, якщо законом або договором не встановлений інший розмір процентів. Чинне законодавство не містить обмежень щодо даного виду відповідальності.

Таким чином, позовні вимоги в частині стягнення з відповідача 721,87 грн. –3% річних з простроченої суми та інфляційних витрат –2 162,72 грн., які нараховані позивачем за прострочення виконання зобов’язання, є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Згідно статті 32 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідно до статті 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна  довести  ті  обставини,  на  які  вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідачем не надано жодних заперечень та доказів на спростування обставин, викладених позивачем у позовній заяві.

Враховуючи те, що наявні у справі матеріали свідчать про обґрунтованість вимог позивача, а відповідач в установленому порядку обставини, які повідомлені позивачем, не спростував, розміру позовних вимог не оспорив, то  за таких обставин, позов визнається таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі.

Крім того, позивач також просить суд стягнути з відповідача витрати на сплату послуг адвоката в розмірі 5000,00 грн.

Судові витрати, згідно статті 44 Господарського процесуального кодексу України, складаються з державного мита, сум, що підлягають сплаті за проведення судової експертизи, призначеної господарським судом, витрат пов’язаних з оглядом та дослідженням речових доказів у місці їх знаходження, оплати послуг перекладача, адвоката, витрат на інформаційно - технічне забезпечення судового процесу та інших витрат, пов’язаних з розглядом справи.

Відповідно до статей 2, 4 Закону України «Про адвокатуру»адвокатом може бути особа, яка має вищу юридичну освіту, підтверджену дипломом України або відповідно до міжнародних договорів України дипломом іншої країни, стаж роботи у галузі права не менше двох років, володіє державною мовою, склала кваліфікаційні іспити, одержала в Україні свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю та прийняла Присягу адвоката України. Адвокат має право займатись адвокатською діяльністю індивідуально, відкрити своє адвокатське бюро, об'єднуватися з іншими адвокатами в колегії, адвокатські фірми, контори та інші адвокатські об'єднання, які діють відповідно до цього Закону та статутів адвокатських об'єднань

Витрати, що підлягають сплаті за послуги адвоката, визначаються у порядку встановленому Законом України “Про адвокатуру” (частина 3 статті 48 Господарського процесуального кодексу України).

Для захисту своїх порушених прав та майнових інтересів позивач звернувся за послугами адвоката для надання правової допомоги та представництва в суді.

15.03.2007 року між позивачем та адвокатським об’єднанням «Адвокатська фірма «Бізнес і Право»було укладено договір про надання юридичних послуг щодо вирішення даного спору, вартість яких сторонами була узгоджена та становить 5 000 грн.

27.04.2007 року вищезазначена сума була перерахована на рахунок адвокатського об’єднання «Адвокатська фірма «Бізнес і Право»згідно із рахунком-фактурою № СФ-0000015 від 06.04.2007 року, що підтверджується платіжним дорученням № 604 від 27.04.2007 року (копія міститься в матеріалах справи).

Оскільки стаття 49 Господарського процесуального кодексу України передбачає відшкодування судових витрат за рахунок винної сторони, то суд вважає за доцільне стягнути з відповідача на користь позивача витрати на сплату послуг адвоката в розмірі 5000,00 грн.

Відповідно до вимог статті 49 ГПК України, держмито та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу покладаються на відповідача.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст. 192, 193 Господарського кодексу України, ст. ст. 11, 205, 525, 526, 530, 655, 693 Цивільного кодексу України, ст. ст. 33, 43, 44, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, -

ВИ Р І Ш И В:

1.          Позов задовольнити повністю.

2.          Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Бюро впровадження комп’ютерних технологій»(03101, м. Київ, вул. Клименка, 6, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю АФ «ЦППП «Бізнес і Право» (04212, м. Київ, вул. Тимошенка, 29-А, ) з будь-якого рахунку, виявленого державним виконавцем під час здійснення виконавчого провадження 23 740,08 грн. (двадцять три тисячі сімсот сорок) грн. 08 (вісім) коп. - сума попередньої оплати, 721 (сімсот двадцять одна) грн.  87 (вісімдесят сім) коп. – 3% річних з простроченої суми, 2 162 (дві тисячі сто шістдесят дві) грн. 72 (сімдесят дві) коп. - інфляційних витрат, 5000 (п’ять тисяч) грн. 00 коп. –адвокатські послуги, 266 (двісті шістдесят шість) грн. 25 (двадцять п’ять) коп. - витрат по сплаті державного мита та 118 (сто вісімнадцять) грн. 00 коп. - витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

3.          Після вступу рішення в законну силу видати наказ.

4.          Рішення вступає в законну силу після десятиденного терміну з дня його прийняття, оформленого у відповідності до ст. 84 ГПК України.

Суддя                                                                                                 І.Д. Кондратова

Дата підписання

рішення 10.05.2007 року.