ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

15.03.07                                                                                           Справа№ 2/156-18/57A

Господарський суд Львівської області в складі

головуючого-судді                                                              Мартинюка В.Я.

при секретарі судового засідання                                    Колтун Ю.М.

у відкритому судовому засіданні в м.Львові

розглянуши справу за позовом
Управління Пенсійного фонду України в м. Дрогобич

до
Дочірнього підприємства (надалі ДП) „Берест”

про
стягнення суми заборгованості

з участю представників:

від позивача – [...ї –головний спеціаліст (довіреність за №148/06 від 09.01.2007 року);

від відповідача –не з‘явився,

В С Т А Н О В И В :

що Управління Пенсійного фонду України в м. Дрогобич звернулось до господарського суду з адміністративним позовом про стягнення з ДП „Берест” 17716 грн. 78 коп. заборгованості по страхових внесках на загальнообов‘язкове державне пенсійне страхування.

Позовні вимоги мотивовані тим, зокрема, що 17716 грн. 78 коп. заборгованість по страхових внесках на загальнообов‘язкове державне пенсійне страхування відповідача за період з квітня по грудень 2006 року підтверджується поданими відповідачем звітами. Також, позовна заява мотивована нормами Закону України „Про загальнообов‘язкове державне пенсійне страхування” від 09.07.2003 року (з наступними змінами та доповненнями), Інструкцією про порядок обчислення і сплати страхувальникими та застрахованими особами внесків на загальнообов‘язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, затвердженої Постановою правління Пенсійного фонду України від 19.12.2003 року №21-1.

Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав з наведених вище міркувань, просить його задоволити.

Відповідач явку повноважного представника в судове засідання не забезпечив, не повідомив суд про причини такої неявки, хоча належним чином повідомлявся про час та місце розгляду спору, підтвердженням чого є повідомлення про вручення поштового відправлення за №1451091, а  тому справа розглядається на основі наявних доказів, як передбачено ч.6 ст.71 КАС України.

Заслухавши представника позивача, дослідивши наявні у справі докази та давши їм оцінку, суд виходив з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.15 Закону України “Про загальнообов‘язкове державне пенсійне  страхування” № 1058-ІV від 09.07.2003 року, платниками страхових внесків до солідарної системи є страхувальники, зазначені в статті 14 цього Закону, зокрема, підприємства, установи і організації, створені відповідно до законодавства України, незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання, об'єднання громадян, профспілки, політичні партії (у тому числі філії, представництва, відділення та інші відокремлені підрозділи зазначених підприємств, установ, організацій, об'єднань громадян, профспілок, політичних партій, які мають окремий баланс і самостійно ведуть розрахунки із застрахованими особами), фізичні особи - суб'єкти підприємницької діяльності та інші особи (включаючи юридичних та фізичних осіб - суб'єктів підприємницької діяльності, які обрали особливий спосіб оподаткування (фіксований податок, єдиний податок, фіксований сільськогосподарський податок, придбали спеціальний торговий патент), які використовують працю фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, або за договорами цивільно-правового характеру.

Як вбачається з Розрахунків суми страхових внесків на загальнообов‘язкове державне пенсійне страхування відповідачем обрано загальну систему оподаткування.

Пунктом 4 частини 2 статті 17 цього ж Закону передбачено, що страхувальник зобов'язаний  подавати звітність територіальним органам Пенсійного фонду у строки, в порядку та за формою, встановленими Пенсійним фондом.

В матеріалах справи наявні Розрахунки сум страхових внесків на загальнообов‘язкове державне пенсійне страхування, в рядках 9 яких визначено загальні суми страхових внесків за квітень 2006 року –2036 грн. 37 коп., за травень 2006 року –1507 грн. 16 коп., за червень 2006 року –2006 грн. 28 коп., за липень 2006 року -  2523 грн. 45 коп., за серпень 2006 року –2979 грн. 94 коп., за вересень 2006 року –2857 грн. 86 коп., за жовтень 2006 року –2978 грн. 98 коп., за листопад 2006 року –2356 грн. 28 коп., за грудень 2006 року –3154 грн. 06 коп..

Згідно п.6 ст.20 згаданого Закону,  страхувальники зобов'язані сплачувати страхові внески, нараховані за відповідний базовий звітний період, не пізніше ніж через 20 календарних днів із дня закінчення цього періоду.

У відповідності до вимог ч.8 та ч.9 ст.106 згаданого Закону, на недоїмку нараховується пеня з розрахунку 0,1 відсотка суми недоплати за кожний день прострочення платежу, а за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) страхувальниками страхових внесків, у тому числі донарахованих страхувальниками або територіальними органами Пенсійного фонду, накладається штраф залежно від строку затримки платежу в розмірі:

10 відсотків своєчасно не сплачених зазначених сум - у разі затримки їх сплати у строк до 30 календарних днів включно;

20 відсотків зазначених сум - у разі затримки їх сплати у строк до 90 календарних днів включно;

50 відсотків зазначених сум - у разі затримки їх сплати понад 90 календарних днів.

Рішенням за №631 від 06.12.2006 року позивачем застосовано до відповідача штраф на загальну суму 1003 грн. 14 коп. та нараховано пеню в сумі 196 грн. 86 коп.

Також рішенням за №322 від 25.09.2006 року позивачем застосовано до відповідача штраф на загальну суму 1144 грн. 14 коп. та нараховано пеню в сумі 272 грн. 07 коп.

Відповідно до ч.3 ст.106 згаданого Закону, позивачеві були надіслані вимоги про сплату боргу, зокрема:

-          вимога про сплату боргу  №Ю-13 від 02.01.2007 року на суму 2356 грн. 28 коп., одержана відповідачем 13.01.2007 року;

-          вимога про сплату боргу №Ю-495 від 04.12.2006 року на суму 2978 грн. 98 коп., одержана відповідачем 14.12.2006 року;

-          вимога про сплату боргу  №Ю-465 від 02.11.2006 року на суму 2857 грн. 86 коп., одержана відповідачем 11.11.2006 року;

-          вимога про сплату боргу  №Ю-427 від 02.10.2006 року на суму 2953 грн. 91 коп., одержана відповідачем 16.10.2006 року;

-          вимога про сплату боргу  №Ю-384 від 04.09.2006 року на суму 2523 грн. 45 коп., одержана відповідачем 05.10.2006 року;

-          вимога про сплату боргу  №Ю-320 від 02.08.2006 року на суму 2006 грн. 80 коп., одержана відповідачем 11.08.2006 року;

-          вимога про сплату боргу  №Ю-266 від 04.07.2006 року на суму 1412 грн. 27 коп., одержана відповідачем 06.07.2006 року;

-          вимога про сплату боргу  №Ю-48 від 04.04.2006 року на суму 1433 грн. 83 коп., одержана відповідачем 15.04.2006 року.

Відповідачем не подано доказів в спростування вимог позивача, зокрема доказів в підтвердження сплати суми заборгованості по страхових внесках на загальнообов‘язкове державне пенсійне страхування, більше того у своєму листі за №38 від 15.03.2007 року відповідач фактично визнає суму боргу, однак просить суд з розумінням віднестись до складного фінансового становища.

З огляду на викладене, станом на час розгляду справи в місцевому господарському суді, як вбачається з розрахунку позовних вимог позивача, заборгованість відповідача в сумі 17716 грн. 78 коп. залишається непогашеною та згідно ст.106 цього ж Закону вважається простроченою заборгованістю із сплати страхових внесків (далі - недоїмка).

У відповідності до вимог ст.106 згаданого Закону, орган Пенсійного фонду також має право звернутися до суду чи господарського суду з позовом про стягнення недоїмки.

За наведених обставин, господарський суд вважає що позов підставний і обґрунтований, а тому підлягає до задоволення.

Щодо судових витрат, то у відповідності до вимог ст.94 КАС України, зокрема, частин 2 та 3, судові витрати у формі судового збору, з відповідача не належить стягувати.

Враховуючи наведене, та керуючись ст.ст. 51, 71, 86, 94, 158-163, 167, 258 КАС України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

1.  Позов задоволити.

2. Стягнути з Дочірнього підприємства „Берест”, що знаходиться за адресою: Львівська область, м. Дрогобич, вул. Індустріальна, 3 () на користь Управління Пенсійного фонду України в м. Дрогобич, що знаходиться за адресою: Львівська область, м. Дрогобич, пл. Ринок, 3 () 17716 грн. 78 коп. заборгованості по страхових внесках на загальнообов‘язкове державне пенсійне страхування.

3. Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, встановленого цим Кодексом, якщо таку заяву не було подано. Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у строк, встановлений цим Кодексом, постанова набирає законної сили після закінчення цього строку. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, то вважається, що постанова суду не набрала законної сили.

4. Заява про апеляційне оскарження та апеляційна скарга подаються до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції. Заява про апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження. Апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя                                                                                                       Мартинюк В.Я.