ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"30" січня 2007 р.                                                                   Справа № 362/4-06

Суддя господарського суду Київської області Попікова О.В., розглянувши справу

за позовом
Відкритого акціонерного товариства Кранобудівної фірми  «Стріла», м.Бровари

до
Броварської об’єднаної  державної податкової інспекції

про
визнання нечинними податкових повідомлень-рішень № 7636 від 16.08.2002р. та № /0/13177 від 23.12.2002р.

секретар судового засідання:

за участю представників:

від позивача
Тетера Л.М. дов. від 8.09.2006р.

від відповідача
Степанюк А.В. дов. від 9.01.2007р. № 26

На підставі ч. 3 ст. 160 КАС України в судовому засіданні 30.01.2007р. о 14 год. 10 хв. проголошено вступну та резолютивну частини постанови. Виготовлення постанови у повному обсязі відкладено на 05.02.2007р., про що повідомлено сторін після проголошення вступної та резолютивної частини постанови.

Встановив:

Відкритим акціонерним товариством Кранобудівною фірмою  «Стріла»(надалі - позивач) заявлений позов до Броварської об’єднаної державної податкової інспекції (надалі - відповідач) про визнання нечинними податкового повідомлення-рішення № 7636 від 16.08.2002р., яким позивачеві визначено суму податкового зобов’язання з податку на додану вартість в розмірі 68828,00 грн., з яких 13908,00 грн. за основним платежем та 54920,00 грн. штрафних санкцій, а також податкового повідомлення-рішення №/0/13177 від 23.12.2002р., яким позивачеві визначено суму податкового зобов’язання з податку на прибуток підприємств в розмірі 227741,00 грн., з яких 151827,00 грн. за основним платежем та 75914,00 грн. штрафних санкцій.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що за наслідками здійснення господарських операцій за договорами купівлі-продажу сталі № 04/Я/02 від 25.12.2001р. та № 07/02-Я від 27.12.2001р., що підтверджується відповідними документами податкового обліку, у позивача виникли валові витрати в розмірі 2 363 588, 37 грн., валові доходи в розмірі 1 265 197, 50 грн., податкове зобов’язання з ПДВ в сумі 253 039, 50 грн., право на податковий кредит з ПДВ в розмірі 472 717, 67 грн. та право на відшкодування з бюджету суми ПДВ в розмірі 205 770, 00 грн., а тому суми зобов’язань і штрафні санкції з податку на прибуток та з податку на додану вартість визначені відповідачем неправомірно.

Відповідач –Броварська ОДПІ проти позову заперечує, просить суд відмовити у його  задоволенні, посилаючись на те, що господарські операції за договорами купівлі-продажу сталі № 04/Я/02 від 25.12.2001р. та № 07/02-Я від 27.12.2001р. фактично не проводились, що вказує на порушення позивачем вимог п.5.3.9 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств»та п.4.7.1 Закону України «Про податок на додану вартість»,  відсутність підстав для виникнення валових доходів в розмірі 1 265 197, 50 грн. та валових витрат в розмірі 2 363 588, 37 грн., відсутність права на податковий кредит з ПДВ в розмірі 472 717, 67 грн. та права на відшкодування з бюджету суми ПДВ в розмірі 205 770, 00 грн., в зв’язку з чим позивачеві донараховано суму податкового зобов’язання з ПДВ в розмірі 13908,00 грн. та за податку на прибуток підприємств в розмірі 151827,00 грн. та відповідно до п.17.1.3 Закону № 2181-ІІІ застосовано штрафні санкції.

Розглянувши матеріали справи та заслухавши пояснення представників сторін, судом встановлено наступне.

Відповідно до вимог статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Підставою прийняття оспорюваного у справі податкового повідомлення-рішення № /0/13177 від 23.12.2002р. став акт від 23.12.2002р. про результати документальної перевірки правильності обчислення, повноти та своєчасності сплати податків та платежів в бюджет та інші цільові фонди ВАТ КБФ «Стріла»за період з 01.10.2001р. по 30.09.2002р., проведеної працівниками Броварської об’єднаної державної податкової інспекції (правонаступником якої є Броварська міжрайонна ДПІ). За наслідками перевірки позивачу донарахований податок на прибуток в сумі 151 827, 3 грн. Таке донарахування обґрунтовується тим, що ВАТ "Кранобудівна фірма "Стріла" в 1 кварталі 2002 року завищено валовий доход на суму 1 265 197, 00 грн. та завищено валові витрати на суму 2 363 588, 00 грн.

Завищення валового доходу в сумі 1265197 грн. обґрунтовується тим, що підприємством в бухгалтерському та податковому обліку відображено операцію з реалізації металу МПП "Апекс ЛТД" в кількості 831 тони, яка фактично не відбулася, що призвело до завищення валового доходу підприємства на суму обсягу продажу в розмірі 1 265 197, 00 грн.

Завищення валових витрат в сумі 2 363 588, 00 грн. в акті перевірки обґрунтовується тим, що господарська операція з отримання товариством "Кранобудівна фірма Стріла" від ЗАТ "Завод "Інтеграл" сталі листової в кількості 831 тони та послуги по відстрочці платежу фактично не проводилась, а первинні документи не дають підстав для віднесення витрат по вказаним операціям до складу валових витрат, які відображені в декларації з податку на прибуток підприємства за 1 квартал 2002 року, чим порушено п.п.5.3.9 п.5.3 статті  5 Закону України "Про оподаткування прибутку підприємств.

Як вбачається з акта перевірки,  в результаті завищення валового доходу на суму 1 265 197, 00 грн. та валових витрат на суму 2 363 588, 00 грн. позивачем занижено оподатковуваний прибуток за 1 квартал 2002 року в розмірі 1 098 391 грн. З урахуванням від'ємного значення об’єкта оподаткування, що переноситься на наступний квартал, та відображеного підприємством в декларації про прибуток за 1 квартал 2002 року (592,3 тис. грн.) позивачем за 1 квартал 2002 року занижено оподатковуваний прибуток на суму  506 091 грн. та  податок на прибуток на суму 151 827 грн.

На підставі зазначеного акта, Броварською ОДПІ винесено податкове повідомлення-рішення  № /0/13177 від 23.12.2002р., яким позивачеві визначено суму податкового зобов’язання з податку на прибуток підприємств в розмірі 227 741, 00 грн., з яких 151 827, 00 грн. за основним платежем та 75 914, 00 грн. штрафних санкцій.

Господарський суд визнає викладені в акті перевірки висновки помилковими та такими, що не знайшли свого підтвердження в ході розгляду даної справи, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи між позивачем –ВАТ Кранобудівна фірма «Стріла»(покупець) та ЗАТ «Завод «Інтеграл»(продавець) укладено договір купівлі-продажу товарів на умовах товарного кредиту від 25.12.2001р. № 04/Я/02, відповідно до умов якого продавець зобов’язався передати покупцю сталь листову в кількості 831 т., а покупець зобов’язався протягом одного банківського дня з моменту поставки товару оплатити вартість поставленого товару в розмірі 1 516 741, 2 грн., в тому числі 252 790, 2 грн. ПДВ, а також оплатити вартість послуг по відстрочці платежу, яка не може перевищувати 50 днів з дня одержання товару. Вартість послуги по користуванню товарним кредитом сторони встановили в розмірі 3 % на день (з урахуванням ПДВ) від вартості невиконаних зобов’язань.

Згідно п.4.1 Договору, з урахуванням додаткової угоди від 01.01.2002р., приймання-передача товару здійснюється за актом приймання-передачі товару, який передається продавцем покупцю за накладною на відпуск товару за адресою: м.Сєверодонецьк, вул.Новікова, 4. Відповідно до пунктів 4.2, 4.3 договору від 01.01.2002р №04/Я/02, товар вважається поставленим з моменту підписання Покупцем (ВАТ Кранобудівна фірма "Стріла") чи його уповноваженим представником накладної на відпуск-прийом товару (п.4.2). Товар залишається на відповідальному зберіганні у Продавця (ЗАТ «Завод «Інтеграл»), який зобов'язується безоплатно зберігати товар покупця і по першій вимозі покупця передати товар з відповідального зберігання в цілості (п.4.3).

Послуга по відстрочці платежу (товарний кредит) оформляється актом прийому-передачі виконаних послуг, а вартість і загальна сума цієї послуги визначається протоколом-узгодженням (п.4.4). Зобов'язання сторін одного перед одним по даному договору вважаються виконаними в повному обсязі з моменту підписання документів, які підтверджують прийом-передачу товару, і з моменту підписання акта прийому-передачі виконаних послуг, а в грошовому відношенні з моменту повного розрахунку між Покупцем та Продавцем в відповідності з умовами даного Договору (п.4.5).

Згідно видаткової накладної № 4 від 02.01.2002р. ВАТ «Кранобудівна фірма «Стріла»отримало від ЗАТ «Завод «Інтеграл»сталь товстолистову в кількості 831 т. загальною вартістю 1 516 741, 2 грн., в тому числі 252 790, 2 грн. ПДВ.

Залучена до матеріалів справи накладна № 4 від 02.01.2002р. оформлена у відповідності з вимогами статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні»та п.2.4 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995р. № 88.

Згідно прибуткового ордеру №658а від 04.01.2002р. позивачем оприбутковано на складі №1 сталь листову в кількості 831 тони по ціні 1521,00 на підставі накладної №4, отриманої від ЗАТ «Завод «Інтеграл».

Згідно з даними Картки складського обліку матеріалів  товариства ВАТ «Кранобудівна фірма «Стріла»по матеріалу "Лист оцинковка н/ж 0,5х1х2 Ст 12 х 18 НТ" в ній якій міститься запис від 04.01.2002р. про отримання від заводу "Інтеграл" сталі листової в кількості 831 тони на підставі документа №638а.

Відповідно до протоколу узгодження № 1 від 31.01.2002р. за користування товарним кредитом протягом 29 днів в розмірі 1 516 741, 2 грн. ВАТ «Кранобудівна фірма «Стріла»зобов’язалось сплатити продавцю 1 319 564, 84 грн., в тому числі 219 927, 47 грн. ПДВ. Загальна сума заборгованості, що підлягає сплаті за договором купівлі-продажу від 25.12.2001р. №04/Я/02 складає 2 836 306, 4 грн.

Відповідно до додаткової угоди №1 від 31.01.2002р. до Договору купівлі-продажу від 25.12.2001р. №04/Я/02 сторони домовились, що покупець в якості часткового погашення заборгованості згідно протоколу-узгодження від 31.01.2002р. №1 передає продавцю простий вексель номінальною вартістю 2 682 356, 81 грн. В рахунок погашення залишку заборгованості ВАТ «Кранобудівна фірма «Стріла» перераховує на рахунок ЗАТ «Завод «Інтеграл»грошові кошти в розмірі 153 949, 23 грн.

Виконання ЗАТ «Завод «Інтеграл»зобов’язань з надання позивачеві послуг по відстрочці платежу підтверджується підписаним сторонами актом прийому-передачі наданих послуг № 1 від 31.01.2002р. Згаданим актом прийому-передачі векселя №1 від 31.01.2002р. підтверджено, що відповідно до умов додаткової угоди №1 від 31.01.2002р. до договору від 25.12.2001р. №04/Я/02, ВАТ "Кранобудівна фірма "Стріла" (Векселедержатель) переданий ЗАТ "Завод "Інтеграл" (Векселеотримувачу) простий вексель № 71 номінальною вартістю 2 682 356, 81 грн. (емітент - ТОВ "Агроресурси", ремітент - МПП "Апекс ЛТД", дата видачі - 02.01.2002р.. строк платежу - по пред'явленню).

Відповідно приписів до п.5.1 статті 5 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств»валові витрати це сума будь-яких витрат платника податку у грошовій, матеріальній або нематеріальній формах, здійснюваних як компенсація вартості товарів (робіт, послуг), які придбаваються (виготовляються) таким платником податку для їх подальшого використання у власній господарській діяльності.

Згідно вимог пп.5.2.1 п.5.2 статті 5 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств»до складу валових витрат включаються суми будь-яких витрат, сплачених (нарахованих) протягом звітного періоду у зв'язку з підготовкою, організацією, веденням виробництва, продажем продукції (робіт, послуг) і охороною праці, з урахуванням обмежень, установлених пунктами 5.3 - 5.8 цієї статті.

Відповідно до пп.11.2.1 п.11.2 статті 11 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств»датою  збільшення  валових витрат виробництва (обігу) вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше:

або дата списання коштів з банківських рахунків платника податку на оплату товарів (робіт, послуг), а в разі їх придбання за готівку - день їх видачі з каси платника податку;

або дата оприбуткування платником податку товарів, а для робіт (послуг) - дата фактичного отримання платником податку результатів робіт (послуг).

Згідно з пп.5.3.9 п.5.3 статті 5 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств», на порушення якого посилається відповідач, не належать до складу валових витрат будь-які витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими документами, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення податкового обліку.

Сума витрат, пов'язаних з придбанням товарно-матеріальних цінностей за 1 квартал 2002 року, з урахуванням суми витрат на придбання матеріалів за січень 2001 року,  становить 1 695 846, 44 грн., яка відображена позивачем в декларації з податку на прибуток підприємства за І квартал 2002 року в рядку 12 "Витрати, пов'язані з придбанням матеріальних активів (виконанням робіт, наданням послуг) для їх подальшого використання у власній господарській діяльності".

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем  до складу валових витрат включена сума вартості послуги по відстрочці платежу (товарному кредиту) в розмірі 1 099 637, 37 грн. З урахуванням зазначеної суми, витрати за 1 квартал 2002 р., пов'язані з нарахуванням (сплатою) процентів, становлять 1 108 588, 05 грн. і відображені позивачем в рядку 27 "Витрати, пов'язані з нарахуванням (сплатою) процентів за борговими зобов'язаннями в зв'язку з веденням господарської діяльності" декларації з податку на прибуток підприємства за 1 квартал 2002 року, а також в рядку 29.7 Додатку „3" до Декларації.

Таким чином, на підставі первинних документів, а саме: накладної №4 від 02.01.2002р., акту прийому-передачі наданих послуг №1 від 31.01.2002р., фірмою «Стріла»за 1 квартал 2002 року по договору купівлі-продажу від 25.12.2001р. №04/Я/02 задекларовано у складі валових витрат суму 2 363 588, 37 грн., яка складається з витрат на придбання сталі листової в розмірі 1 263 951,00 грн. та вартості послуг по відстрочці товарного кредиту в розмірі 1 099 637,37 грн.

Крім того, судом також встановлено, що  між позивачем –ВАТ «Кранобудівна фірма «Стріла»(постачальник) та Малим приватним підприємством «Алекс ЛТД»(покупець) укладено договір купівлі-продажу товарів № 07/02-Я від 27.12.2001р., відповідно до умов якого постачальник зобов’язався передати покупцеві сталь товстолистову в кількості 831 тона, а покупець зобов’язався протягом одного дня з моменту поставки оплатити вартість поставленого товару в розмірі 1 518 237, 00 грн., в тому числі 253 039, 5 грн. ПДВ.

Розрахунок за поставлений товар здійснюється шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок постачальника протягом одного дня з моменту поставки товару (п.2.2 Договору). В разі невиконання умов договору щодо оплати товару покупець зобов'язується розрахуватись з постачальником цінними паперами загальною номінальною вартістю не менше 2 617 800, 00 грн. протягом 29 календарних днів з моменту підписання сторонами документів по прийому-передачі товару (п.2.3 Договору).

Відповідно до пункту 1.3 договору покупець набуває право власності на товар і несе всі пов'язані з цим ризики з моменту безпосередньої передачі товару постачальником покупцю.

Згідно пункту 3.1 договору від 27.12.2001р. №07/02-Я постачальник зобов'язується передати товар покупцю протягом 5-ти календарних днів з моменту підписання договору, датою поставки товару вважається дата підписання документів, що підтверджують передачу-прийом товару.

Згідно п.3.2 Договору, з урахуванням додаткової угоди від 02.01.2002р., товар передається постачальником покупцю за адресою: м.Сєверодонецьк, вул. Новікова, 4.

Приймання товару здійснюється за актом приймання-передачі (п.3.5 Договору). Умови поставки –само вивіз покупцем (п.3.6 Договору).

Згідно накладної № 257 від 04.01.2002р. на відпуск матеріалів на сторону товариством «Кранобудівна фірма «Стріла»відвантажено малому приватному підприємству «Алекс ЛТД»через Ватуліна В.І. по довіреності № 248542 серії ЯДК сталь листову Ст.09 Г2С в кількості 831 тони загальною вартістю  1 518 237, 00 грн., в тому числі 253 039, 50 грн. ПДВ.

При цьому слід зауважити, що накладна на відпуск матеріалів на сторону № 257 від 04.01.2002р. має всі обов'язкові реквізити, передбачені вимогами статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні»та пункту 2.4 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, в тому числі і підписи осіб, які здійснили операцію прийому-передачі товару.

Згідно картки складського обліку матеріалу «Лист оцинковка н/ж 0,5х1х2 Ст 12х18 НТ», ВАТ "Кранобудівна фірма «Стріла»у січні 2002 року відпущено зі складу сталь товстолистова в кількості 831 тони підприємству МПП «Алекс ЛТД»по накладній №257.

Згідно додаткової угоди №1 від 30.01.2002р. до договору купівлі-продажу №07/02-Я від 27.12.2001р, сторони домовились, що в якості розрахунку за поставлену сталь у кількості 831 тонни покупець передає продавцю простий вексель №71 (емітент - ТОВ "Агроресурси", ремітент - МПП "Алекс ЛТД") номінальною вартістю 2 682 356, 81 грн. з дисконтом 1 164 119, 81, дата видачі - 02 січня 2002р., строк платежу - по пред'явленню. При цьому всі зобов'язання МПП «Алекс ЛТД»перед ВАТ «Кранобудівна фірма «Стріла»відповідно до умов договору купівлі-продажу №07/02-Я від 27.12.2001р. вважаються виконаними в повному обсязі з моменту підписання даної додаткової угоди і акту прийому-передачі векселя.

Актом прийому-передачі векселя №1 від 30.01.2002р. підтверджено, що МПП «Алекс ЛТД»передало ВАТ «Кранобудівна фірма «Стріла»простий вексель № 71 номінальною вартістю 2 682 356, 81 грн. з дисконтом 1 164 119, 81 грн. Згідно з п.2 акту прийому-передачі векселя №1 від 30.01.2002р. даним актом підтверджується повне виконання зобов'язань МПП «Алекс ЛТД»перед позивачем.

Дисконт по одержаному векселю в розмірі 1 164 119,81 грн. ВАТ "Кранобудівна фірма "Стріла" врахувало у складі доходу підприємства.

Відповідно до вимог п.4.1 статті 4 Закону України "Про оподаткування прибутку підприємств" валовий доход це загальна сума доходу платника податку від усіх видів діяльності, отриманого (нарахованого) протягом звітного періоду в грошовій, матеріальній або нематеріальній формах як на території України, її континентальному шельфі, виключній (морській) економічній зоні, так і за її межами.

Згідно з приписами пп.4.1.1 п.4.1 статті 4 згаданого закону до валового доходу включаються загальні доходи від продажу товарів (робіт, послуг), у тому числі допоміжних та обслуговуючих виробництв, що не мають статусу юридичної особи, а також доходи від продажу цінних паперів (крім операцій з їх первинного випуску (розміщення) та операцій з їх кінцевого погашення (ліквідації).

Відповідно до вимог п.1.31 статті 1 Закону України "Про оподаткування прибутку підприємств" продажем товарів визнаються будь-які операції, що здійснюються згідно з договорами купівлі-продажу, міни, поставки та іншими цивільно-правовими договорами, які передбачають передачу прав власності на такі товари за плату або компенсації. Не вважаються продажем операції з  надання  товарів  у  межах договорів комісії, схову (відповідального зберігання), доручення, інших цивільно-правових договорів, які не передбачають передачу прав власності на такі товари.

Таким, чином, згідно вимог пп.4.1.1 статті 4 та п.1.31 статті 1 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств" до валового доходу включаються доходи від операцій з продажу товарів, що здійснюються згідно з договорами купівлі-продажу, які передбачають передачу прав власності на такі товари за плату або компенсацію.

Як вбачається з матеріалів справи, ВАТ "Кранобудівна фірма "Стріла" в січні 2002 року до валового доходу включила суму вартості відвантаженої сталі в розмірі 1 265 197, 50 грн. З урахуванням даних за січень 2002 р., валовий доход позивача від реалізації готової продукції та матеріалів за 1 квартал 2002 року становить 1 993 844, 78 грн., який і відображений ним в декларації з податку на прибуток підприємства за 1 квартал 2002 року в рядку 1 "Доходи від продажу товарів (робіт, послуг).

Відповідно до вимог пп.7.6.1 п.7.6 статті 7 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств»з метою оподаткування  платник  податку  веде  окремий облік фінансових результатів операцій з торгівлі цінними паперами та деривативами.

У разі коли протягом звітного періоду витрати, понесені (нараховані) платником податку у зв'язку із придбанням цінних паперів і деривативів, перевищують доходи, отримані від продажу (відчуження) цінних паперів і деривативів протягом такого звітного періоду, балансові збитки переносяться на зменшення доходів майбутніх періодів від таких операцій протягом строків, визначених статтею 6 цього Закону.

У разі коли протягом звітного періоду доходи, отримані (нараховані) платником податку в зв'язку із продажем (відчуженням) цінних паперів і деривативів, перевищують витрати, понесені (нараховані) платником податку в зв'язку із придбанням цінних паперів і деривативів протягом такого звітного періоду, збільшені на  суму некомпенсованих балансових збитків від таких операцій минулих періодів, прибуток включається до складу валових доходів за результатами такого звітного періоду.

Згідно приписів пп.7.6.3 п.7.6 статті 7 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств»під терміном «витрати»слід розуміти суму коштів або вартість майна, сплачену (нараховану) платником податку продавцю цінних паперів та деривативів як компенсація їх вартості.

До складу витрат включається також сума будь-якої заборгованості покупця, яка виникає у зв'язку з таким придбанням.

Враховуючи вищевикладене, під витратами розуміється вартість ревізованих товарів (робіт, послуг), у розрахунок за які було отримано вексель, або розмір будь-якої заборгованості, в розрахунок якої вексель було отримано.

Приписами  пп.7.6.4 п.7.6 статті 7 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств»визначено, що під терміном «доходи» слід розуміти суму коштів або вартість майна, отриману платником податку від продажу, обміну або інших способів відчуження цінних паперів та деривативів, збільшену на вартість будь-яких матеріальних цінностей чи нематеріальних активів, які передаються платнику податку в зв'язку з таким продажем, обміном або відчуженням.

До складу доходів включається також сума будь-якої заборгованості платника податку, яка погашається у зв'язку з таким продажем, обміном або відчуженням.

Враховуючи те, що вексель передається в погашення існуючої заборгованості, тому витрати, пов'язані з придбанням векселя, а також доходи від продажу, обміну або відчуження виникають при проведенні заключних операцій за якими і проводиться передача векселя.

Згідно акта прийому-передачі векселя №1 від 30.01.2002р. ВАТ "Кранобудівна фірма "Стріла" за відвантажену сталь в кількості 831 тони в рахунок погашення заборгованості в розмірі 1 518 237, 00 грн. від МПП «Апекс ЛТД»отримано простий вексель № 71 номінальною вартістю 2 682 356, 81 грн. з дисконтом 1164119,81 грн.

Отже, витрати позивача, пов'язані з придбанням простого векселя №71, дорівнюють заборгованості за відвантажений товар і складають 1 518 237, 00 грн.

Згідно акта прийому-передачі векселя №1 від 31.01.2002р. ВАТ "Кранобудівна фірма "Стріла" в якості часткової оплати за отриману сталь в кількості 831 тони загальною вартістю 1 516 741, 20 грн. та послугу по відстрочці платежу вартістю 1 319 564, 84 грн. передано простий вексель №71 номінальною вартістю 2 682 356, 81 грн.

Таким чином, при проведенні операції з погашення заборгованості перед постачальником векселем у позивача виникає дохід, який дорівнює сумі погашеної заборгованості, що відповідає номінальній вартості векселя - 2 682 356, 81 грн.

Отже, в результаті проведених розрахунків простим векселем № 71 у 1 кварталі 2002 року позивач отримав прибуток від здійснення операцій з векселями в сумі 1 164 119, 81 грн. (2 682 356, 81 грн. - 1 518 237, 00 грн.), який відповідно до вимог пп.7.6.1 п.7.6 ст.7 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств»включається до складу валових доходів за 1 квартал 2002 року.

Враховуючи викладене, позивач відобразив суму прибутку від операцій з цінним паперами в розмірі 1 164 119, 81 грн. в рядку 8.13 «Інші доходи»додатка Е до Декларації з податку на прибуток підприємства за 1 квартал 2002 року, яка врахована в рядку 8 «Інші види доходів, ідо входять до складу об'єкта оподаткування».

За операцією з продажу сталі та операцій з цінними паперами позивачем включено до складу валового доходу 2 429 317, 31 грн.  (1 265 197, 50 грн. + 1 164 119, 81 грн.), яка врахована у складі загальної суми скоригованого валового доходу, задекларованого товариством в рядку 11 Декларації на прибуток підприємства за І квартал 2002 року.

Таким чином, позивач правомірно врахував у складі валового доходу вартість реалізованої сталі МПП "Алекс ЛТД" в розмірі 1 265 197, 50 грн., а також прибуток від операцій з цінними паперами в розмірі 1 164 119,81 грн. на підставі первинних документів про здійснення цих господарських операцій.

Викладене спростовує висновки акта перевірки від 23.12.2002р. щодо завищення позивачем валового доходу в сумі 1 265 197, 00 грн., валових витрат в сумі 2 363 588, 00  грн., а також заниження оподатковуваного прибутку за 1 квартал 2002р. на суму  506 091, 00 грн. та податку на прибуток в розмірі 151 827, 00 грн.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що визначення позивачеві суми податкового зобов’язання з податку на прибуток в розмірі 151 827, 00 грн. та 75 914, 00 грн. штрафних санкцій є необґрунтованим, а тому спірне податкове повідомлення-рішення №/0/13177 від 23.12.2002р. підлягає визнанню нечинним.

Підставою прийняття оспорюваного податкового повідомлення-рішення № 7636 від 16.08.2002р. став акт від 23.12.2002р. № 93/23-5 про результати тематичної документальної перевірки дотримання вимог законодавства про оподаткування ВАТ «Кранобудівна фірма «Стріла»за період з 01.01.2002р. по 01.02.2002р., проведеної працівниками Броварської об’єднаної державної податкової інспекції. Під час перевірки працівники податкової служби дійшли висновку, що позивач  не мав право на податковий кредит в сумі 472 717, 67 грн. і не повинен був нараховувати податкове зобов’язання в сумі 253 039, 50 грн., що призвело до завищення податкового кредиту на 219 678, 17 грн. (472 717, 67 грн. –253 039, 50 грн.), в результаті чого в декларації з податку на додану вартість за січень 2002 року безпідставно відображено суму бюджетного відшкодування ПДВ в розмірі 205 770, 00 грн. та не відображено суму 13 908, 17 грн. ПДВ, що підлягала сплаті до бюджету, чим порушено пп.7.4.1 п.7.4 ст.7 Закону України «Про податок на додану вартість».

На підставі зазначеного акта, Броварською ОДПІ винесено податкове повідомлення-рішення № 7636 від 16.08.2002р., яким позивачеві визначено суму податкового зобов’язання з податку на додану вартість в розмірі 68 828, 00 грн., з яких 13 908, 00 грн. за основним платежем та 54 920, 00 грн. штрафних санкцій.

Господарський суд вважає викладені в акті перевірки необґрунтованими з огляду на наступне:

Відповідно до підпункту 3.1.1 пункту 3.1 статті 3, пунктів 7.1, 7.2 статті 7 Закону України “Про податок на додану вартість” об’єктом оподаткування цим податком є операції платників податків з продажу товарів (робіт, послуг) на митній території України; продаж товарів (робіт, послуг) здійснюється за договірними (контрактними) цінами з додатковим нарахуванням податку на додану вартість; особа –продавець, яка зареєстрована як платник податку на додану вартість, зобов’язана на кожну повну або часткову поставку товарів (робіт, послуг) нарахувати покупцю податок на додану вартість та скласти і передати йому податкову накладну, яка є підставою для віднесення вказаної в ній суми податку на додану вартість до податкового кредиту.

Відповідно до приписів п.1.7 статті 1 Закону України „Про податок на додану вартість”, податковий кредит –це сума, на яку платник податку має право зменшити податкове зобов’язання звітного періоду, визначена згідно з цим Законом

Податковий кредит звітного періоду складається із сум податків, сплачених (нарахованих) платником податку у звітному періоді у зв’язку з придбанням товарів (робіт, послуг), вартість яких відноситься до складу валових витрат виробництва (обігу) та основних фондів чи нематеріальних активів, що підлягають амортизації (п.п.7.4.1 пункту 7.4 ст.7).

Згідно вимог абз.4 п.п.5.3.9 п.5.3 статті 5 Закону України „Про оподаткування прибутку підприємств не належить до складу валових витрат будь-які витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими документами, обов’язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення податкового обліку.

Закон України „Про бухгалтерській облік та фінансову звітність в Україні” визначає правові засади регулювання, організації, ведення бухгалтерського обліку та складання фінансової звітності в Україні. У розумінні даного Закону первинні документи є підставою для  бухгалтерського обліку господарських операцій, що фіксують факти їх здійснення.

Відповідно до вимог п.п.7.4.5.п.7.4 статті 7 Закону України „Про податок на додану вартість” не дозволяється включення до податкового кредиту будь-яких витрат по сплаті податку, що не підтверджені податковими накладними чи митними деклараціями, а при імпорті робіт (послуг) - актом прийняття робіт ( послуг) чи банківським документом, який засвідчує перерахування коштів в оплату вартості таких робіт( послуг).

Приписами п.п.7.2.3 статті 7 Закону України „Про податок на додану вартість” визначено, що податкова накладна ( первинний документ у розумінні Закону України „Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні) є звітним податковим документом і одночасно розрахунковим документом і має містити зазначені окремими рядками відомості, визначені п.п.7.2.1 Закону „Про ПДВ”, зокрема ставку податку, відповідну суму податку в цифровому значенні та загальну суму коштів, що підлягають сплаті з урахуванням податку.

Згідно абзацу 1 пункту 5 Порядку заповнення податкової накладної, затвердженого наказом ДПА України від 30.05.1997 року № 165, податкова накладна вважається недійсною у разі її заповнення особою, яка не зареєстрована як платник податку в податковому органі і якій не присвоєно індивідуальний податковий номер платника податку на додану вартість.

Відповідно до п.7.5 статті 7 Закону України «Про податок на додану вартість»датою виникнення права платника  податку  на  податковий кредит вважається дата здійснення першої з подій:

або дата списання коштів з банківського рахунку платника податку в оплату товарів (робіт, послуг), дата виписки відповідного рахунку (товарного чека) - в разі розрахунків з використанням кредитних дебетових карток або комерційних чеків;

або дата отримання податкової накладної, що засвідчує факт придбання платником податку товарів (робіт, послуг).

Відповідно до підпункту 7.2.1 "є" пункту 7.2 статті 7 "Про податок на додану вартість" платник податку зобов'язаний надати покупцю податкову накладну, що має містити зазначені окремими рядками опис (номенклатуру) товарів (робіт, послуг) та їх кількість (обсяг, об'єм).

Під час розгляду  даної справи судом досліджені наступні податкові накладні:

- податкову накладну від 02.01.2002р. № 4, виписану продавцем товару –ЗАТ «Завод «Інтеграл»за договором № 04/Я/02 від 25.12.2001р., у графі 3 якої "Номенклатура поставки товарів (робіт/, послуг) зазначено "сталь листова" в кількості 831 тона на загальну суму 1 516 741, 20 грн., в т.ч. 252 790, 20 грн. ПДВ;

- податкову накладну від 31.01.2002р. № 28, виписану продавцем товару –ЗАТ «Завод «Інтеграл»за договором № 04/Я/02 від 25.12.2001р., у графі 3 якої "Номенклатура поставки товарів (робіт/, послуг) зазначено "відсотки за послуги по товарному кредиту" за 29 днів на загальну суму 1 319 564, 84 грн., в т.ч. 219 927, 47 грн. ПДВ;

- податкову накладну від 04.01.2002р. № 18, виписану продавцем товару –ВАТ «Кранобудівна фірма «Стріла»за договором № 07/02-Я від 27.12.2001р., у графі 3 якої "Номенклатура поставки товарів (робіт/, послуг) зазначено "сталь листова" в кількості 831 тона на загальну суму 1 518 237, 00 грн., в т.ч. 253 039, 50 грн. ПДВ.

Зазначені податкові накладні складені у відповідності до вимог підпункту 7.2.1 статті 7 Закону України № 168/97 та Порядку заповнення податкової накладної, затвердженого наказом ДПА України від 30.05.1997р. №165, і підтверджують суму податкового кредиту та податкового зобов’язання, що визначені в податковій декларації з податку на додану вартість за січень 2002 року.

Висновки акта перевірки від 23.12.2002р. № 93/23-5 ґрунтуються на тому, що описані вище господарські операції з купівлі-продажу товстолистової сталі за договорами № 04/Я/02 від 25.12.2001р. та № 07/02-Я від 27.12.2001р. фактично не проводились і є безтоварними.

Згідно з вимогами ч.2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи  бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідач в підтвердження безтоварності операцій посилається на протоколи слідчих дій та дані оперативно-розшукових заходів, які не відповідають вимогам статей 69, 70 Кодексу адміністративного судочинства України і не звільняють податковий орган від обов’язку доказування.

Натомість здійснення господарських операцій підтверджується наданими позивачем та дослідженими вище первинними документами бухгалтерського та податкового обліку.

Враховуючи викладене, господарський суд вважає необґрунтованими твердження відповідача про безтоварність операцій за договорами купівлі-продажу сталі № 04/Я/02 від 25.12.2001р. та № 07/02-Я від 27.12.2001р.

Матеріалами справи підтверджується фактичне здійснення позивачем господарських операцій та виконання сторонами зобов’язань за договорами купівлі-продажу сталі № 04/Я/02 від 25.12.2001р. та № 07/02-Я від 27.12.2001р.

Зазначене спростовує висновки акта перевірки від 23.12.2002р. №93/23-5 стосовно порушення позивачем пп.7.4.1 п.7.4 статті 7 Закону України «Про податок на додану вартість», завищення податкового кредиту на 219 678, 17 грн., безпідставності відображення суми бюджетного відшкодування ПДВ в розмірі 205 770, 00 грн. та невідображення 13 908, 17 грн. ПДВ в декларації з податку на додану вартість за січень 2002 року, а тому податкове повідомлення-рішення № 7636 від 16.08.2002р. є таким, що не відповідає законодавству і на цій підставі підлягає визнанню нечинним.

Судові витрати (3,40 грн. судового збору) розподіляються відповідно до вимог ч1  статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України.

Враховуючи наведене, керуючись статтею 124 Конституції України, статтями 71, 94, 158 –163, Кодексу адміністративного судочинства України, господарський суд

п о с т а н о в и в:

Позов задовольнити повністю.

Визнати нечинним податкове повідомлення-рішення Броварської об’єднаної державної податкової інспекції № /0/13177 від 23.12.2002р., яким Відкритому акціонерному товариству Кранобудівна фірма «Стріла»визначено суму податкового зобов’язання з податку на прибуток підприємств в розмірі 227741,00 грн., з яких 151827,00 грн. за основним платежем та 75914,00 грн. штрафних санкцій.

Визнати нечинним податкове повідомлення-рішення Броварської об’єднаної державної податкової інспекції № 7636 від 16.08.2002р., яким Відкритому акціонерному товариству Кранобудівна фірма «Стріла»визначено суму податкового зобов’язання з податку на додану вартість в розмірі 68828,00 грн., з яких 13908,00 грн. за основним платежем та 54920,00 грн. штрафних санкцій.

Стягнути з Державного бюджету України на користь Відкритого акціонерного товариства Кранобудівна фірма «Стріла»(07400, Київська обл., м.Бровари, вул. Щолківська, 1, ) 3,40 грн. судового збору.

Постанова відповідно до ч. 1 ст. 254 КАС України набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, встановленого цим Кодексом, якщо таку заяву не було подано.

Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів з дня її складення в повному обсязі за правилами, встановленими статтями   185-187 КАС України.

Суддя                                                                                                 Попікова О. В.