АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________
__________________________________________________________________________________
Путятинський, 3/65  тел.(8-0412) 48-16-02
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" березня 2007 р.
Справа № 10/314-нА

Житомирський
апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого   судді

суддів:

при
секретарі
,

за
участю представників сторін:

від
позивача:     ОСОБА_1 (суб'єкт
підприємницької діяльності)        Громик
І.М. (довіреність від 05.08.2006)

від
відповідача: Рудська О.В. (довіреність №6328/10/10-019 від 19.03.2007
року),                        Урсуляк Н.П. (довіреність №13979/10/10-017
від 26.08.2005 року),

розглянувши
апеляційну скаргу Кам'янець-Подільської об'єднаної державної податкової
інспекції (м.Кам'янець-Подільський Хмельницької області)

на
постанову господарського суду Хмельницької
області

від
"08" листопада 2006 р. у справі

за
позовом суб'єкта підприємницької діяльності ОСОБА_1 (м.Кам'янець-Подільсьський
Хмельницької області)

до
Кам'янець-Подільської об'єднаної державної податкової інспекції

про скасування податкового повідомлення-рішення
НОМЕР_1,

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2006 року підприємиць ОСОБА_1 звернулася з позовом до
Кам'янець-Подільської об'єднаної державної податкової інспекції про скасування
податкового повідомлення - рішення НОМЕР_1, яким визначено податкове
забов'язання з податку на додану вартість.

Постановою господарського суду Хмельницької області від
08.11.2006р. позов   задоволено.

В апеляційній скарзі Кам'янець-Подільська ОДПІ просить скасувати
постанову суду та прийняти нову постанову про відмову в задоволенні позову.

Посилається на неврахування судом тієї обставини, що позивач не
надав документів, які б підтверджували надходження на його рахунок в
банківській установі коштів у сумі 198 549, 47грн., як таких що отримані за
договорами позики та не є виручкою підприємця ОСОБА_1 від продажу товарів
(робіт, послуг).

Окрім того, на порушення вимог п.п. 7.5.1 ст.7 Закону України
"Про податок на додану вартість" позивач за податковими накладними,
виписаними прадавцями товару у вересні і жовтні 2003 року,  включив податок на додану вартість до
податкового кредиту в жовтні і листопаді 2003 року.

У зв'язку з цим підприємцю було правомірно донараховано 8340 грн.
податку на додану вартість і застосовано штрафні санкції у розмірі 14440,40
грн, (т.2 а.с. 4-6).

Від позивача не надійшло в письмові формі заперечень на апеляційну
скаргу.

Заслухавши пояснення
представників сторін і самого позивача, дослідивши матеріали  справи,
апеляційний  господарський
суд  вважає,  що скарга
не підлягає задоволенню.

ОСОБА_1 зареєстрована суб'єктом підприємницької діяльності
23.07.2003р. (т.1 а.с.7).

Підприємець ОСОБА_1 отримала свідотство про сплату єдиного податку
від   06.08.2003р. З 18 серпня 2003 року
є платником податку на додану вартість (т.1 а.с.39,40).

Працівниками Кам'янець-Подільської ОДПІ проведено документальну
перевірку дотримання вимог податкового законодавства суб'єктом підприємницької
діяльності  -фізичною особою ОСОБА_1 за
період з 29.07.2003р. по 31.12.2003р., про що складено НОМЕР_2 (т.1 а.с.9-18,
74-83).

В акті перевірки записано, що сума податкового зобов'язання з ПДВ
за період з 18.08.2003р. по 31.12.2003р., яка відображена в податковій
декларації з ПДВ, складає 282502 грн., за даними перевірки сума податкового
зобов'язання по звітних періодах складає - 290742 грн.

Перевіркою встановлено, що в жовтні 2003 року на розрахунковий
рахунок підприємця НОМЕР_3 в Кам'янець-Подільській філії АППБ
"Аваль"надійшли кошти від приватного підприємця ОСОБА_1, іменовані як
"передоплата товару" в розмірі 75280 грн. та 123269,47 грн. іменовані
як "інші надходження". Зазначено, що на письмовий    запит
НОМЕР_4    підприємець    ОСОБА_1 повідомила про   надходження
на  її   рахунок
цих   грошей як обігових коштів.
Податковим органом зафіксовано, що в книзі обліку продажу товарів та наданих
підприємцем ОСОБА_1 податкових накладних зазначено про реалізацію за готівку в
жовтні 2003 року товару на загальну суму
149111,88  грн.  Різниця
становить 49437,59  грн.   (75280
грн.+123269,47 грн.-149111,88 грн.), в тому числі ПДВ 8240 грн.

Отже позивачем не було включено до обсягів реалізації товарів
(робіт, послуг) грошові кошти в розмірі 49437,59 грн., чим порушено вимоги
пункту 11.1 Порядку ведення книги обліку продажу товарів (робіт, послуг),
затвердженого наказом ДПА України від 30.05.1997р. №165, та занижено суму
податкового забов'язання по ПДВ за жовтень 2003 року на суму 8240 грн., чим
порушено вимоги п.3.1 ст.З, п.4.1 ст.4 та п.п.7.3.1 п.7.3 ст.7 Закону України
"Про податок на додану вартість".

Крім того, перевіркою встановлено, що у вересні та жовтні 2003
року позивачем в порушення п.п.7.4.1 п.7.4 ст.7 Закону України "Про
податок на додану вартість" не було включено до податкового кредиту ПДВ із
сум, сплачених у зв'язку із придбанням товарів, вартість яких відноситься до
складу валових витрат згідно з наданими для перевірки податковими накладними ,
а саме: у вересні 2003 року суму 2713 грн. по податкових   накладних
НОМЕР_5,   НОМЕР_6,   НОМЕР_7.; в жовтні 2003 року суму 36101 грн.
- по податкових накладних НОМЕР_8, НОМЕР_9 НОМЕР_10, НОМЕР_11. НОМЕР_12 р.,
НОМЕР_13, НОМЕР_14, НОМЕР_15. Вказані суми були включені до податкового
кредиту, відповідно,  в жовтні та
листопаді 2003 року.

За даними перевірки чиста сума зобов'язань за вересень 2003 року
становить 2713 грн., за жовтень 2003 року - 24579 грн., за листопад 2003 року -
37733 грн. (т.1а.с.14-16).

На підставі даного акта перевірки, згідно з п.п. "б"
п.п.4.2.2 ст.4 п.п.17.1.3 ст.17 Закону України "Про порядок погашення
зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими
фондами", п.3.1 ст.З, п.4.1 ст.4, підпунктів 7.3.1, 7.4.1, 7.7.1   статті 7 Закону України "Про податок на
додану вартість" податковим органом
було    прийнято    податкове
повідомлення-рішення    НОМЕР_16
про донарахування 8240 грн. податку на додану вартість та застосування штрафних
санкцій в розмірі 14440,40 грн. (т.1 а.с.8, 34, 38).

Це податкове повідомлення-рішення позивачем оскаржувалося в
адміністративному порядку до Кам'янець-Подільської ОДПІ, до ДПА у Хмельницькій
області, до ДПА України, за рішеннями яких воно залишено без змін, а подані
скарги -без задоволення (т.1 а.с.85-106, 147-149).

Пунктом 3.1 статті 3, п.4.1 ст. 4, п.п. 7.3.1 ст. 7 Закону України
"Про податок на додану вартість", на які посилалася податкова інспекція,
передбачено, що об'єктом оподаткування є операції платників податку з поставки
товарів та послуг, місце надання яких знаходиться на митній території України,
в тому числі операції з передачі права власності на об'єкти застави
позичальнику (кредитору) для погашення заборгованості заставодавця, а також з
передачі об'єкта фінансового лізингу у користування лізингоотримувачу
(орендарю). База оподаткування операції з поставки товарів (послуг)
визначається виходячи з їх договорної (контрактної) вартості, визначеної за
вільними цінами, але не нижче за звичайні ціни, з урахуванням акцизного збору,
ввізного мита, інших загальнодержавних податків та зборів (обов'язкових
платежів), згідно із законами України з питань оподаткування (за винятком
податку на додану вартість, а також збору на обов'язкове державне пенсійне
страхування на послуги стільникового рухомого зв'язку, що включається до ціни
товарів (послуг). До складу договірної (контрактної) вартості включаються
будь-які суми коштів, вартість матеріальних і нематеріальних актів, що
передаються платнику податку безпосередньо покупцем або через будь-яку третю
особу в зв'язку з компенсацією вартості товарів (послуг). Датою виникнення
податкових зобов'язань з поставки товарів (робіт, послуг) вважається дата, яка припадає
на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася
раніше: або дата зарахуння коштів від
покупця  (замовника) на
банківський рахунок платника податку як оплата товарів (робіт, послуг), що
підлягають поставці, а в разі поставки товарів (робіт, послуг) за готівкові
грошові кошти - дата їх оприбуткування в касі платника податку, а при
відсутності такої - дата інкасації готівкових коштів у банківській установі, що
обслуговує платника податку; або дата відвантаження товарів, а для робіт
(послуг) - дата оформлення документа, що засвідчує факт виконання робіт
(послуг) платником податку.

Позивач    обрала    спрощену
систему    оподаткування.    Статтею
1    Указу Президента України
"Про спрощену систему оподаткування, обліку та звітності суб'єктів малого
підприємництва" передбачено, що спрощена система оподаткування, обліку та
звітності запроваджується для таких суб'єктів малого підприємництва - фізичних
осіб, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і
в трудових відносинах з якими, включаючи членів їх сімей, протягом року
перебуває не більше 10 осіб та обсяг виручки яких від реалізації продукції
(товарів, робіт, послуг) за рік не перевищує 500 тис. гривень.

Згідно з ч.5 ст.1 цього Указу виручкою від реалізації продукції
(товарів, робіт, послуг) вважається сума, фактично отримана суб'єктом
підприємницької діяльності на розрахунковий рахунок або (та) в касу за
здійснення операцій з продажу продукції (товарів, робіт, послуг).

Із   змісту   наведених
правових   норм   вбачається,
що   податком   на
додану вартість оподатковуються отримані платником податку кошти з
операцій поставки (продажу) товарів (робіт, послуг).

Як свідчать матеріали справи, кошти на рахунок підприємця ОСОБА_1
в банківській установі на загальну суму 198549,47 грн. надійшли від самої
ОСОБА_1 згідно з квитанціями ІНФОРМАЦІЯ_1, на яких є печатка філії АППБ
"Аваль"  про їх  отримання
(т.1   а.с.   143-145). В
графі "призначення
платежу" вказано" поповнення рахунку". Частину цих грошей
ОСОБА_1 позичила за договорами від 1 і 29 жовтня 2003 року (т.1 а.с.
20,21,58-63,152-153).

Згідно з даними особового рахунку підприємця ОСОБА_1 за НОМЕР_17
кошти, що поступили на рахунок позивача, зазначені під символом "СКО 32.
"Інші надходження".

Додатком "Структура та зміст символів звіту про касові
обороти (місячний і щоденний)" до Інструкції про організацію роботи з
готівкового обігу установами банків Українй від 19.02.2001р. №69 передбачено,
що надходження торговельної виручки від продажу товарів зазначається під кодом
02, надходження торговельної виручки від неторговельних підприємств від продажу
товарів - кодом 03, надходження виручки від усіх видів платних послуг-кодом 05,
інші надходження - під кодом 32.

Поповнення рахунку ОСОБА_1 використано підприємцем для передоплати
товару іншим суб'єктам підприємницької діяльності в день надходження коштів у
банківську установу (т.2 а.с.18-19).

Податкова інспекція як суб'єкт владних повноважень не довела, що
гроші в сумі 198549,47 грн. є виручкою, отриманою від реалізації товару, і,
відповідно, об'єктом оподаткування в силу вимог ст.З Закону України "Про
податок на додану вартість", тому протиправно донарахувала 8240 грн.
податку на додану вартість.

Пунктом 1.7 ст.1 Закону України "Про податок на додану
вартість'" передбачено, що податковий кредит-це сума, на яку платник   податку має право зменшити податкове
зобов'язання звітного періоду, визначена згідно з цим Законом.

Підпунктом 7.4.1 п.7.4 ст.7 цього Закону встановлено, що
податковий кредит звітного періоду складається із сум податків, сплачених
(нарахованих) платником податку у звітному періоді у зв'язку із придбанням
товарів (робіт, послуг), вартість яких відноситься до складу валових витрат
виробництва (обігу) та основних фондів чи нематеріальних активів, що підлягають
амортизації.

Згідно з п.п.7.4.5 п.7.4 ст.7 Закону України "Про податок на
додану вартість" не дозволяється включення до податкового кредиту
будь-яких витрат по сплаті податку, що не підтвердженні податковими накладними
чи митними деклараціями, а при імпорті робіт (послуг)  - актом
прийняття  робіт (послуг) чи  банківським документом,  який засвідчує перерахування коштів в оплату
вартості таких робіт (послуг).

За п.п.7.5.1 п.7.5 ст.7 Закону україни "Про податок на додану
вартість" датою виникнення права платника податку на податковий кредит
вважається дата здійснення першої з подій: або дата списання коштів з
банківського рахунку податку в оплату товарів (робіт, послуг), дата виписки
відповідного рахунку (товарного чека) - в разі розрахунків з використанням
кредитних дебетових карток або комерційних чеків; або дата отримання податкової
накладної, що засвідчує факт придбання платником податку товарів (робіт,
послуг).

Податкові накладні, які оформлені продавцями товару у вересні і
жовтні 2003 року, фактично отримані підприємцем ОСОБА_1 і занесені до книги
обліку придбання товарів (робіт, послуг), відповідно, у жовтні  і листопаді 2003 року, про що свідчать
лист-звернення  позивача від 30.09.2003р.
і супровідні листи контрагентів від 03.10.2003р., від 03.11.2003р. (т.1 а.с.
65-67, 109-117, 139-142,150).

Таке не суперечить вимогам підпунктів 7.2.3 і 7.2.6 статті 7
Закону України "Про податок на додану вартість", згідно з якими
податкова накладна складається у момент виникнення податкових забов'язань
продавця, а видається в разі поставки товарів (робіт, послуг) покупцю на його
вимогу.

Отже, підприємець ОСОБА_1 правомірно включила до податкового
кредиту в жовтні і листопаді 2003 року відповідні суми податку на додану
вартість за податковими накладними, отриманими нею в зазначені звітні
(податкові) періоди.

У зв'язку з цим Кам'янець-Подільська ОДПІ безпідставно прийняла
спірне податкове повідомлення-рішення, яким визначила підприємцю певну суму
штрафної санкції.

Окрім того, застосування до позивача штрафної санкції в розмірі
14440,40 грн. при донарахуваній сумі податку на додану вартість 8240 грн.
суперечить вимогам п.1.2 і п.1.5 ст.1, п.п."б" п.п.4.2.2 ст.4,
п.п.17.1.3 ст.17 Закону України "Про порядок погашення зобов'язань
платників податків перед бюджетними та державними цільовими фондами".

Оскільки оскаржене судове рішення є законним і обгрунтованим, то
підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254,
п.п.6,7 Прикінцевих та перехідних положень Кодексу адміністративного
судочинства України, Житомирський апеляційний господарський суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Кам'янець-Подільської об'єднаної державної
податкової інспекції залишити без задоволення, а постанову господарського суду
Хмельницької області від 08 листопада 2006 року-без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту
проголошення.

Касаційну скаргу може бути подано безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України протягом одного місяця з дня складення ухвали в
повному обсязі.

Головуючий
суддя

судді:

Відрук. 4 прим.

1-до
справи

2-позивачу

3-відповідачу

4-в
наряд