СУД
СУД
П О С Т А Н О В А

Іменем України

25.01.07                                                                                 Справа № 3/612н-ад.

Суддя М.Л. Доманська, розглянувши матеріали справи за позовом

Товариства з обмеженою відповідальністю "СВ-КОСМЕТИКА", м. Луганськ

до Управління Пенсійного фонду України у Жовтневому районі м. Луганська, м. Луганськ

про визнання недійсним рішення

в присутності представників сторін:

від позивача –Шубін В.М. (дов. від 11.01.07),

Бацманова О.О. (дов. від 11.01.07),

Шубіна С.Б.,

від відповідача –Чистякова І.В. (дов. від 03.01.07 № 78/07-22),

Бойко Г.П. (дов. від 10.01.07 № 196/07-15),

в с т а н о в и в:

Суть спору: заявлено вимогу про скасування рішення від 06.12.06 № 446 про застосування до позивача фінансових санкцій у розмірі 1387 грн. 78 коп..

Згідно з п. 6 Прикінцевих та перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України, який набрав законної сили  з 01.09.05, до початку  діяльності окружних та апеляційних адміністративних судів адміністративні справи, підвідомчі господарським судам відповідно до Господарського процесуального кодексу України 1991 року, вирішують  у першій та апеляційній інстанціях відповідні місцеві та апеляційні господарські суди за правилами Кодексу адміністративного судочинства України.

Враховуючи суб'єктний склад сторін у справі, де в якості відповідача виступає суб'єкт  владних повноважень, та з урахуванням рекомендацій Верховного суду України, провадження у даній справі порушено за правилами Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).

Запереченням на позовну заяву від 11.01.07 № 195/07-15, відповідач проти позову заперечує та у задоволенні позовних вимог просить відмовити, посилаючись на те, що:

–згідно з графіком проведення документальних перевірок на 2006 рік та на підставі направлення від 27.11.06 № 126  провідним спеціалістом відділу персоніфікованого обліку та інформаційних систем Управління Андреєвою Дар'єю Віталіївною 29.11.06 була проведена перевірка ТОВ „СВ-Косметика",

- за результатами перевірки встановлено порушення позивачем п. 5 ч. 9 ст. 106, п. 5 ч. 16 ст. 106 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" за подання недостовірних відомостей, що використовуються в системі персоніфікованого обліку за 2005 рік, так:

- розбіжність між даними відділу персоніфікованого обліку та інформаційних систем і первинними бухгалтерськими документами по збору з роботодавця на заробіток (доход) складає (-) 1046,67 грн., яка пояснюється  тим, що у звіті до відділу персоніфікованого обліку та інформаційних систем бухгалтером підприємства були невірно надані дані по застрахованим особам: Дегтярьова О.Ю. (1096,08 грн.), Стріжебик О.Д. (1435,74 грн.), Власенко Л.В. (1218,00 грн.), Алексєєнок С.Ф. (1239,21 грн.), Шубін В.М. (1766,84 грн.), Шубіна С.Б. (1332,70 грн.), Німець П.Г. (1246,78 грн.), Селюта С.М. (557,53 грн.), Сенчуріна Л.І. (1748,40 грн.), Ільїн О.М. (380,26 грн.);

- розбіжність по внеску із заробітку - (-) 1,14 грн., пояснюється тим, що у звіті до відділу персоніфікованого обліку та інформаційних систем бухгалтером підприємства в березні було показано 2% внеску (2,29 грн.) по застрахованій особі Селюта С.М. , а згідно з первинними бухгалтерськими документами було нарахована та сплачено 1% внеску (1,15 грн.),

- розбіжність між даними відділу персоніфікованого обліку та інформаційних систем і даними відділу надходження доходів по ФОП складає (-) 1478,24 грн., ця розбіжність пояснюється тим, що в звіт до відділу надходження доходів були включені лікарняні по вагітності та пологам по застрахованій особі Дегтярьовій О.Ю., які не включаються у звіт до відділу персоніфікованого обліку та інформаційних систем;

- при розрахунку фінансової санкції були враховані дані первинних документів: збір з роботодавця на заробіток (доход) застрахованих осіб, на яких були невірно надані дані у звіті до відділу персоніфікованого обліку та інформаційних систем (Ільїн О.М., Власенко Л.В., Стріжебик О.Д., Дегтярьова О.Ю., Німець П.Г., Сенчуріна Л.І., Шубін В.М., Шубіна С.Б., Алексєєнок С.Ф., Селюта С.М), що складає 13068,21 грн.; внесок із заробітку вищевказаних застрахованих осіб, склав 809,54 грн. Таким чином : (13068,21 + 809,54) х10% = 1387,78 грн.

Позивач у запереченні на відзив відповідача, зданому до суду 22.01.07, позовні вимоги підтримав повністю.

Сторони не досягли примирення.

Дослідивши матеріали справи, додатково надані документи, вислухавши представників сторін, суд дійшов до наступного.

Позивач в обґрунтування позовних вимог у позові, у запереченні на відзив відповідача, зданому до суду 22.01.07, посилається на наступне:

29.11.06 була проведена перевірка ТОВ „СВ-Косметика",

- оскаржуване рішення прийняте відповідачем на підставі акту перевірки достовірності подання відомостей про застраховану особу для персоніфікованого обліку від 29.11.06 № 126; за результатами перевірки встановлено порушення позивачем п. 5 ч. 9 ст. 106 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" за подання недостовірних відомостей, що використовуються в системі персоніфікованого обліку, так за вказаним актом перевірки:

- розбіжність між даними відділу персоніфікованого обліку та інформаційних систем і первинними бухгалтерськими документами по збору з роботодавця на заробіток (доход) складає (-) 1046,67 грн.,  яка пояснюється  тим, що у звіті до відділу персоніфікованого обліку та інформаційних систем бухгалтером підприємства були невірно надані дані по застрахованим особам;

- розбіжність по внеску із заробітку - (-) 1,14 грн. пояснюється тим, що у звіті до відділу персоніфікованого обліку та інформаційних систем бухгалтером підприємства в березні було показано 2% внеску (2,29 грн.) по застрахованій особі Селюта С.М. , а згідно з первинними бухгалтерськими документами було нарахована та сплачено 1% внеску (1,15 грн.),

- Актом встановлена розбіжність між даними відділу персоніфікованого обліку та інформаційних систем і даними відділу надходження доходів по ФОП, яка складає (-) 1478,24 грн.,

- відповідачем у якості штрафу - 10% суми страхових внесків визначена сума 1387,78 грн., проте 10% суми повинні братися від різниці між повністю сплаченими сумами та звітом, у якому містилися математичні помилки;

- п. 5 ч. 9 ст. 106 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" не передбачає, на яку суму внесків накладається фінансова санкція (на суму внесків з роботодавця чи на суму внесків, що утримуються з застрахованих осіб);

- згідно з п.2 ст.9 Інструкції «Про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов»язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України», затвердженої постановою правління Пенсійного фонду України від 19.12.03 № 21-1 (далі - Інструкція), фінансові санкції застосовуються органами Пенсійного фонду до страхувальників, з яких утримується сума внесків у розмірі, вказаному в п.1 ст.4 Інструкції (32% та 32,3%);

- перевірка проведена з порушенням Закону України від 12.01.05 № 2322-ІУ;

- позивач погоджується з розбіжностями , що виявлені перевіркою, відносно сум страхових внесків з роботодавців на заробітну плату з застрахованих осіб   (32% та 32,3%), які складають –(1067,75) по Ільїну О.М. (сума внесків з роботодавців, де припущена помилка у наданих відомостях –1448 грн. 01 коп.);

- сума +(21,8) є арифметичною помилкою за рахунок змін протягом року % ставки (сума внесків з арифметичною помилкою –11620 грн. 20 коп.);

- по ставці 1-5 %, що нараховується та утримується із застрахованих осіб у сумі 809 грн. 54 коп. розбіжностей не виявлено;

- таким чином згідно з п. 5 ч. 9 ст. 106 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" (далі - Закон) штраф має складати 1448 грн. 01 коп. х 10% = 148 грн. 80 коп.;

- на суму арифметичної помилки –21 грн. 08 коп. відповідно до п.5 ч.16 ст.106 Закону накладається адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі від 8 до 15 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

У зв'язку з чим позивач просить скасувати рішення відповідача від 06.12.06 № 446 про застосування фінансових санкцій у розмірі 1387 грн. 78 коп.

Відповідач позовні вимоги відхилив, з підстав визначених вище.

Оцінивши обставини справи та доводи сторін у їх сукупності, суд вважає позовні вимоги такими, що не підлягають задоволенню , з огляду на наступне.

З матеріалів справи вбачається , що з 27.11.06 по 29.11.06  відповідачем була проведена перевірка достовірності подання відомостей про застраховану особу для персоніфікованого обліку за період з 01.01.05 по 31.12.05.

За результатами перевірки був складений акт  від 29.11.06  № 126, яким встановлені порушення позивачем п. 5 ч. 9 ст. 106, п. 5 ч. 16 ст. 106 Закону - подання недостовірних відомостей, що використовуються в системі персоніфікованого обліку за 2005 рік. Позивач у справі від підпису акту перевірки відмовився.

Відповідачем у справі на підставі п. 5 ч. 9 ст. 106 Закону за подання недостовірних відомостей, що використовуються в системі персоніфікованого обліку до територіальних органів Пенсійного фонду прийняте рішення від 06.12.06 № 446  про застосування до позивача у справі фінансової санкції у розмірі 1387 грн. 78 коп.

Відповідач отримав оскаржуване рішення, що підтверджується матеріалами справи.

Позивач не надав до суду доказів того, що у встановленому чинним законодавством порядку  звертався  до відповідача зі скаргами про скасування чи про перегляд вказаного рішення від 06.12.06 № 446  .

Згідно з п. 4 ч. 2 ст. 17 Закону та п. 1, 2, 3 розділу 1 "Порядку формування та подання органам  ПФУ відомостей про застраховану особу, що використовуються в системі загальнообов'язкового державного пенсійного страхування", страхувальник до 1 квітня поточного року повинен надати комплект документів первинної звітності до системи персоніфікованого обліку відомостей про застрахованих осіб за попередній рік.

Згідно з п. 5 ч. 9 ст. 106 Закону за неподання, несвоєчасне подання, подання не за встановленою формою або подання недостовірних відомостей, що використовуються в системі персоніфікованого обліку та іншої звітності, передбаченої законодавством, до територіальних органів Пенсійного фонду накладається штраф у розмірі 10 відсотків суми страхових внесків, які були сплачені або підлягали сплаті за відповідний звітний період, за кожний повний або неповний місяць затримки подання відомостей, звітності, але не менше десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а в разі повторного протягом року такого порушення - у розмірі 20 відсотків зазначених сум та не менше 20 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Позивач у справі не заперечує, що дійсно маються розбіжності між даними відділу персоніфікованого обліку та інформаційних систем і первинними бухгалтерськими документами позивача за 2005 рік,  які встановлені перевіркою, проведеною відповідачем у справі на підприємстві позивача. При цьому позивач зазначає, що сума +(21,8) є арифметичною помилкою за рахунок змін протягом року % ставки (сума внесків з арифметичною помилкою –11620 грн. 20 коп.) та на суму арифметичної помилки відповідно до п.5 ч.16 ст.106 Закону накладається адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі від 8 до 15 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. При цьому вказана арифметична помилка визнається позивачем, тому визнається й подання недостовірних відомостей, що використовуються в системі персоніфікованого обліку. При наявності помилки відповідні відомості, надані позивачем до відповідача не можуть бути визнані достовірними.

Позивач посилається на те, що по ставці 1-5 %, яка нараховується та утримується із застрахованих осіб у сумі 809 грн. 54 коп. розбіжностей не виявлено;  відповідно до п.2 ст.9  Інструкції фінансові санкції застосовуються органами Пенсійного фонду до страхувальників, з яких утримується сума внесків у розмірі, вказаному в п.1 ст.4 Інструкції (32% та 32,3%);  таким чином згідно з п. 5 ч. 9 ст. 106 Закону штраф має складати 1448 грн. 01 коп. х 10% = 148 грн. 80 коп., що суперечить вказаній нормі Закону. При цьому зазначений позивачем п.2 ст.9 Інструкції передбачає, що фінансові санкції застосовуються органами Пенсійного фонду до страхувальників, визначених підпунктами 2.1.1,2.1.2, 2.1.3 та 2.1.5 пункту 2.1 цієї Інструкції, що не порушено відповідачем у справі під час винесення оскаржуваного рішення. Та вказана норма Інструкції визначає страхувальників, до яких можуть бути застосовані фінансові санкції  органами Пенсійного фонду, але не визначає, з якої саме частини страхових внесків розраховується відповідний штраф. Вказана норма законодавства  встановлює, що фінансові санкції можуть бути застосовані органами Пенсійного фонду до страхувальників, з яких утримується сума внесків у розмірі, зазначеному в п.1 ст.4 Інструкції, але не встановлює, що фінансові санкції нараховуються лише на суму внесків, що утримуються з роботодавця та не  нараховуються на суму внесків, що утримуються з  застрахованих осіб.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідачем правомірно при розрахунку фінансової санкції були враховані дані первинних документів: розмір страхових внесків з роботодавця на заробіток (доход) застрахованих осіб, на яких позивачем у звіті до відділу персоніфікованого обліку та інформаційних систем відповідача були надані недостовірні відомості (Ільїн О.М., Власенко Л.В., Стріжебик О.Д., Дегтярьова О.Ю., Німець П.Г., Сенчуріна Л.І., Шубін В.М., Шубіна С.Б., Алексєєнок С.Ф., Селюта С.М), що складав за перевіряємий період 13068 грн. 21 коп. та розмір страхових внесків із заробітку вищевказаних застрахованих осіб, що склав 809 грн. 54 коп. Розрахунок відповідача (13068 грн. 21 коп. + 809 грн. 54 коп.)  х 10% = 1387 грн. 78 коп.      не суперечить      п. 5 ч. 9 ст. 106 Закону.

З врахуванням викладеного,  рішення відповідача від 06.12.06 № 446 про застосування до позивача фінансових санкцій у розмірі 1387 грн. 78 коп. відповідають вимогам чинного законодавства ,  у суду відсутні підстави для скасування  цього рішення, тому у задоволенні позовних вимог слід відмовити з віднесенням на судових витрат на позивача.

Згідно ст. 160 Кодексу адміністративного судочинства України у судовому засіданні, в  якому закінчився розгляд справи, оголошено вступну та резолютивну частини постанови та повідомлено про те, що постанову у повному обсязі буде виготовлено протягом п’ятиденного строку.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 17, 87, 89, 94, 98, 158 - 163 Кодексу адміністративного судочинства України,   суд

п о с т а н о в и в:

1.У задоволенні позову відмовити.

2.Судові витрати покласти на позивача.

Постанова  набирає законної сили після  закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження,  встановленого Кодексом адміністративного судочинства України, якщо таку заяву не було подано.

Постанову складено у повному обсязі та підписано 29.01.07 у відповідності до вимог ст. 167 КАС України.

Про апеляційне оскарження рішення  суду  першої  інстанції спочатку  подається  заява.  Обґрунтування  мотивів  оскарження  і вимоги до суду апеляційної інстанції  викладаються  в  апеляційній скарзі.

Заява  про  апеляційне  оскарження  та  апеляційна  скарга подаються до адміністративного суду  апеляційної  інстанції  через суд  першої  інстанції,  який  ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно  надсилається  особою,  яка  її подає, до суду апеляційної інстанції.

Заява  про  апеляційне  оскарження  постанови  суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення,  а в разі   складення   постанови  у  повному  обсязі  відповідно  до статті 160 цього Кодексу -  з  дня  складення  в  повному  обсязі. Апеляційна  скарга  на  постанову  суду першої інстанції подається протягом  двадцяти  днів  після  подання  заяви   про   апеляційне оскарження.

Апеляційна   скарга  може  бути  подана  без  попереднього подання заяви про апеляційне оскарження,  якщо скарга подається  у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя                                                                                               М.Л.Доманська