ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

19.02.07р.

Справа № А36/77-07

за позовом  Товариство з обмеженою відповідальністю Юридична фірма "Юрфакт", м.Дніпродзержинськ

до  Державної податкової інспекції у м.Дніпродзержинську, м.Дніпродзержинськ

про визнання нечинними податкових повідомлень-рішень №13782/10/15-0 від 15.05.2006р., №13782/10/15-0/1/16349 від 02.06.2006р., №13782/10/15-0/2/23491 від 28.07.2006р. та рішення №13782/10/15-0/3/29862 від 04.10.2006р.

Суддя Кожан М.П.

Секретар судового засідання  Гриценко О.І.

Представники сторін:

від позивача Завгородній О.В. довіреність від 01.08.2005р.

від відповідача Зибало Н.О. довіреність № 9760/10/100 від 31.03.2006р.

свідок Бабенко С.С. паспорт АЕ 327294 від 12.11.1996р.

СУТЬ СПОРУ:

Справа розглядається на підставі ч.6 Розділу VІІ Прикінцевих та перехідних положень  Кодексу адміністративного судочинства України.

Позивач звернувся до господарського суду з позовом, в якому просить визнати нечинними податкові повідомлення-рішення ДПІ у м.Дніпродзержинську №13782/10/15-0 від 15.05.2006р., №13782/10/15-0/1/16349 від 02.06.2006р., №13782/10/15-0/2/23491 від 28.07.2006р. та рішення №13782/10/15-0/3/29862 від 04.10.2006р. про визначення ТОВ Юридична фірма „Юрфакт” штрафних санкцій з податку на прибуток у розмірі 170грн.00коп. повністю та скасувати останні.

Відповідач у запереченні на позовну заяву пояснив, що проти позову заперечує.

В судовому засіданні 01.02.07р. оголошувалась перерва.

Згідно ст.160 Кодексу адміністративного судачинства України в судовому засіданні було оголошено вступну та резолютивну частини постанови.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення учасників процесу, суд, -

ВСТАНОВИВ:

Працівниками ДПІ у м.Дніпродзержинську проведена перевірка ТОВ Юридичної фірми "Юрфакт", за результатами якої складено акт невиїзної перевірки за № 15/0-138 від 28.04.2006р. Актом зафіксовано, що в порушення вимог підпункту 4.1.4 пункту 4.1. статті 4 Закону України від 21.12.2000р. № 2181-ІП "Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами", зі змінами та доповненнями, (далі - Закон №2181) підприємством не надано декларацію за 9 місяців 2005 року, граничний термін подання якої припадає на 09.11.2005 року.

На підставі вказаного акту перевірки ДПІ у м.Дніпродзержинську прийняті податкові повідомлення-рішення №13782/10/15-0/2/23491 від 28.07.06р. про визначення позивачу суму податкового зобов”язання з податку на прибуток на загальну суму 170грн.00коп, в тому числі штрафні (фінансові) санкції 170грн.00коп.; №13782/10/15-0 від 15.05.06р. про визначення позивачу суму податкового зобов”язання з податку на прибуток на загальну суму 170грн.00коп, в тому числі штрафні (фінансові) санкції 170грн.00коп.; №13782/10/15-0/1/16349 від 02.06.06р. про визначення позивачу суму податкового зобов”язання з податку на прибуток на загальну суму 170грн.00коп, в тому числі штрафні (фінансові) санкції 170грн.00коп.; рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій №13782/10/15-0/3/29862 про застосування до позивача штрафних (фінансових) санкцій на суму 170грн.00коп.

Застосування штрафних санкцій обґрунтовується відповідачем наступним.

Відповідно до підпункту 17.1.1.п.17.1 статті 17 Закону № 2181 платник податків, що не подає податкову декларацію у строки, визначені законодавством, сплачує штраф у розмірі десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян за кожне таке неподання або її затримку.

Згідно з підпунктом 15.4.1 пункту 15.4 статті 15 Закону № 2181 граничні строки для подання податкової декларації, визначені пунктом 4.1 статті 4, заяв про перегляд рішень контролюючих органів, визначені пунктом 5.2 статті 5, заяв про повернення надміру сплачених податків, зборів (обов'язкових платежів), визначені пунктом 15.3 цієї статті, підлягають продовженню керівником податкового органу (його заступником) за письмовим запитом платника податків, якщо такий платник податків протягом зазначених строків:

-          перебував за межами України;

-          перебував у плаванні на морських судах за кордоном України у складі команди (екіпажу)

таких суден;

-          перебував у місцях позбавлення волі за вироком суду;

-          мав обмежену свободу пересування у зв'язку з ув'язненням чи полоном на, території

інших держав або через інші обставини непереборної сили, підтверджені документально;

-          був визнаний за рішенням суду безвісно відсутнім або перебував у розшуку у випадках,

передбачених законодавством.

За умови наявності однієї з обставин, вказаних в підпункті 15.4.1 Закону № 2181, платник податків має право звернутися до податкового органу з письмовою заявою про продовження граничних строків для подання податкової декларації

Вищезазначені підстави та порядок їх документального підтвердження наведені в Порядку застосування норм пункту 15.4 статті 15 Закону №2181, затвердженому наказом ДПА України від 19.03.2001р. № 113, зареєстрованим в Мінюсті України 28.03.2001р.за № 284/5475 (далі - Порядок).

Згідно підпункту 2.6.1 розділу 2 Порядку заява подається платником податків протягом тридцяти календарних днів, наступних за днем закінчення обставин, у довільній формі із стислим та чітким поясненням підстав та їх обґрунтуванням для продовження граничних строків з посиланням на документальне підтвердження викладених фактів. Заява подається платником податків тільки разом із документальним підтвердженням. За відсутності документального підтвердження, а також у разі, якщо заява не відповідає вимогам цього пункту, така заява не розглядається, про що податковий орган повідомляє платника податків не пізніше п'яти робочих днів від моменту отримання заяви.

Штрафні санкції, визначені підпунктом 17.1.1 пункту 17.1 статті 17 Закону № 2181, не застосовуються протягом строків продовження граничних строків подання податкової декларації згідно з нормами пункту 15.4 Закону.

Позивач звернувся до ДШ (лист від 26.10.2005р. №26101) з проханням не застосувати штрафні санкції до підприємства за несвоєчасне подання податкової звітності, в зв'язку з вилученням первинних бухгалтерських документів та звітності, пов'язаної з фінансово-господарською діяльністю, що робить неможливість складання звітності.

В обґрунтування вказаних обставин, що перешкоджають складенню та поданню податкової декларації до ДПІ, позивачем надано копію протоколу обшуку від 21.10.2005р. у встроєному приміщенні  на першому поверсі  по вул..  Воробйова, 14 в м.Дніпродзержинську за місцем розташування позивача. Усі описані у протоколі обшуку документи та майно вилучені в прокуратуру м.Дніпродзержинська. Протокол не містить відомостей про те, що позивачу надавалась можливість зробити копії із вилучених документів.

Про розгляд звернення підприємство повідомлено листом ДШ від 01.11.2005р. №45831/10/15-1 про неможливість збільшення граничних термінів подання податкової декларації в зв'язку з відсутністю обставин, передбачених пунктом 15.4 статті 15 Закону 2181, на підставі чого підприємство зобов'язано надати декларацію за 3 квартали 2005 року до 10 листопада 2005р.

ТОВ Юридична фірма "Юрфакт", вдруге звернулось із заявою до ДПІ (лист від 09.11.2005р. № 09111), в якій просить продовжити граничний термін подання декларації в зв'язку з наявністю обставин непереборної сили - вилучення прокуратурою документів та майна.

Згідно відповіді, наданої ДПІ на заяву (лист від 16.11.2005р. № 47156/10/15-1), підприємством не надано документального підтвердження обставин непереборної сили. Лист отримано підприємством 18 листопада 2005 року.

Відповідач зазначає, що під час подання заяви підприємством не надано документального підтвердження обставин непереборної сили.

Суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.3 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України у  справах  щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:

1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України;

2) з  використанням  повноваження  з   метою,  з якою це повноваження надано;

3) обґрунтовано,  тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);

4) безсторонньо (неупереджено);

5) добросовісно;

6) розсудливо;

7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації;

8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);

9) з  урахуванням  права  особи на участь у процесі прийняття рішення;

10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Суд вважає, що спірні рішення прийнято із порушенням зазначених принципів.

Як було встановлено судом і проти цього не заперечує відповідач, у позивача були вилучені бухгалтерські документи. При цьому, при вилучені цих документів були присутні працівники  Дніпродзержинського відділу податкової міліції УПМ ДПА у Дніпропетровській.

Крім того, відповідно до листів державної податкової адміністрації у Дніпропетровській області від 28.11.2005р. та Державної податкової адміністрації України  від 06.12.2005р. за фактом  проведення працівниками  Дніпродзержинського відділу податкової міліції УПМ ДПА у Дніпропетровській області вищевказаного обшуку було проведено службову перевірку.

Відповідно до ч.2 ст.3 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні»бухгалтерський облік є  обов'язковим  видом  обліку, який ведеться підприємством. Фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, грунтуються на даних бухгалтерського обліку.

Таким чином, суд погоджується із твердженням  позивача, що він об’єктивно, не залежно від його волі, був позбавлений можливості вчасно подати до ДПІ податкову звітність, оскільки у нього були вилучені дані бухгалтерського обліку, на яких повинна ґрунтуватись податкова звітність, про що і попередив відповідача. Всупереч вимогам позивача, зазначені обставини при прийнятті спірних рішень відповідачем не враховані.

Крім того, санкції, визначені у підпункті 17.1.1.п.17.1 статті 17 Закону № 2181 встановлені з метою забезпечення виконання платниками податку зобов’язання щодо вчасного подання податкової декларації у строки, визначені законодавством. Проте, застосування вказаних санкцій ніяким чином не можуть вплинути на  виконання позивачем вказаного зобов’язання, оскільки у нього відсутні  дані бухгалтерського обліку, на яких повинна ґрунтуватись податкова звітність.

Таким чином, за спірними рішеннями до позивача застосовано санкції непропорційно, зокрема без дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія).

За викладених обставин спірні рішення підлягають визнанню нечинними.

Керуючись ст.ст. 94, 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, п.6 Розділу УІІ Прикінцевих та перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України, суд –

ПОСТАНОВИВ :

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати нечинними податкові повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у м.Дніпродзержинську №13782/10/15-0 від 15.05.2006р., №13782/10/15-0/1/16349 від 02.06.2006р., №13782/10/15-0/2/23491 від 28.07.2006р. та рішення №13782/10/15-0/3/29862 від 04.10.2006р.

Присудити судові витрати у сумі 3грн.40коп. з Державного бюджету України на користь  Товариство з обмеженою відповідальністю Юридична фірма "Юрфакт".

Відповідно до ч. 3 ст. 186 Кодексу адміністративного судочинства України заява  про  апеляційне  оскарження  постанови  суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення,  а в разі   складення   постанови  у  повному  обсязі  відповідно  до статті 160 цього Кодексу -  з  дня  складення  в  повному  обсязі.

Апеляційна  скарга  на  постанову  суду першої інстанції подається протягом двадцяти  днів після  подання  заяви   про   апеляційне оскарження.

Суддя                                                                                                         М.П.Кожан

Дата складення постанови у повному обсязі- 16.03.2007р.