ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
м.Донецьк, вул.Артема, 157, тел.381-88-46
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

12.02.07 р.
Справа № 44/301

Господарський суд Донецької
області, у складі головуючого судді Мєзєнцева Є.І., суддів Склярук О.І. та
Сковородіної О.М., при секретарі Ткаченко Я.С., розглянувши у відкритому
судовому засіданні матеріали за позовною заявою українсько-польського
товариства з обмеженою відповідальністю „Віко-Україна” (представники Кубай
С.В., довіреність від 15.12.06 року, та Гончарук О.А., довіреність від 12.02.07
року), до товариства з обмеженою відповідальністю „Торгспецснаб” (представник
до судового засідання не з'явився), про відшкодування шкоди, заподіяної джерелом
підвищеної небезпеки у розмірі 5'613 грн.,
-

ВСТАНОВИВ:

Українсько-польське товариство з
обмеженою відповідальністю „Віко-Україна” (далі - Товариство) звернулося до
суду з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю „Торгспецснаб” (далі
- Підприємство) про відшкодування шкоди, заподіяної джерелом підвищеної
небезпеки у розмірі 3'950 грн. реальних збитків, втрати товарного вигляду
автомобіля 1'293 грн. та витрат на підготовку товарознавчого висновку 150 грн.
Позовні вимоги Товариства ґрунтуються на заподіянні працівником Підприємства
ОСОБА_1 майнової шкоди автотранспортному засобу Daewoo Nubira НОМЕР_1, що
належить Товариству, внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка відбулася
14.03.05 року в місті Кремінна Луганської області.

Представник Товариства в судовому
засіданні підтримав позовні вимоги та надав суду деякі з витребуваних
додаткових доказів. Представник позивача на питання суду в судовому засіданні
усно пояснив, що повне відновлення автомобілю Daewoo Nubira НОМЕР_1 відбулося
силами працівників ПКПП „Ріфеюс” (далі - Фірма) до моменту оплати зазначених
робіт - 29.03.05 року.

Представник відповідача до
останнього судового засідання не з'явився, не зважаючи на належне повідомлення
судом про час та місце судового засідання, втім в попередніх судових засіданнях
заперечив проти позову, зазначивши, що висновки товарознавця, викладені в акті
НОМЕР_2 є недостовірними через порушення порядку проведення цього дослідження
(без участі представника відповідача), крім того, на думку відповідача, нести
відповідальність за збитки, спричинені джерелом підвищеної небезпеки
автомобілем КРАЗ-6444 НОМЕР_3 має власник товариство з обмеженою
відповідальністю „Ліміт” (далі - Компанія).

Через розбіжності в матеріалах
справи у визначенні розміру реальних збитків, спричинених автомобілю Daewoo
Nubira НОМЕР_1 (3'495 грн. за висновком оцінювача та 3'950 грн. за документами
на оплату відновлювальних робіт), судом декілька разів в різних експертних
закладах призначалася комплексна судова автотехнічна та товарознавча
експертиза, питаннями на яку було поставлено наявність безпосереднього зв'язку
між ДТП та пошкодженнями автомобіля Daewoo Nubira НОМЕР_1, а також реальної
ринкової вартості запчастин, матеріалів та робіт на відновлення автомобілю
Daewoo Nubira НОМЕР_1.

Згідно повідомлень експертів №
6132/26 від 06.02.06 року, № 6131/19 від 03.02.06 року, № 2550 від 28.04.06
року, № 2549 від 06.05.06 року, № 6368/6369 від 15.09.06 року та № 9650/9651
від 23.11.06 року - судові експерти не в змозі надати відповіді на поставлені
судом питання через брак досліджуваного доказового матеріалу - фактичної
відсутності (продажу, ремонту) автомобілів, що брали участь у ДТП,
невідповідність отриманих знімків правилам судової фотографії, недостатність
матеріалів тощо.

Суд вважає подальше призначення
комплексної експертизи в інших експертних закладах - невиправданим, оскільки
неможливість надання висновку експерта викликана об'єктивним браком
досліджуваної доказової бази, інших (окрім наявних) письмових та речових
доказів у справі сторони суду надати не можуть, через що призначення повторних
комплексних експертиз в інші експертні заклади лише призведе до невиправданого
затягування вирішення спору, не вирішуючи поставлені судом питання по суті.

Сторонами не надано всіх
документів, витребуваних судом, однак суд вважає за можливе розглянути спір за
наявними в справі матеріалами, оскільки сторони проінформували суд про
неможливість надання інших доказів.

Вислухавши у судовому засіданні представників
сторін, дослідивши матеріали справи та оцінивши подані докази за своїм
внутрішнім переконанням, суд вважає, що позов Товариства підлягає частковому
задоволенню виходячи з наступного.

14.03.05 року о 850 годині на розі
вулиці Шевченка та проспекту Титова в місті Кремінна відбулося зіткнення
автомобілів Daewoo Nubira НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_2 та КРАЗ-6444 НОМЕР_3
під керуванням ОСОБА_1 При цьому водій КРАЗ-6444 НОМЕР_3 при не врахував
габаритів керованого ним транспортного засобу, внаслідок чого трапилося
зіткнення. Означене зафіксовано в протоколі РВ НОМЕР_4, складеного інспектором
ДАІ Бондар І.М., а також особистими поясненнями учасників дорожньо-транспортної
пригоди ОСОБА_2 та ОСОБА_1 від 14.03.05 року.

Дослідивши схему пригоди, яка є
доповненням до протоколу РВ НОМЕР_4, а також письмові пояснення учасників
пригоди від 14.03.05 року, суд дійшов висновку, що означена
дорожньо-транспортна пригода сталася з вини водія КРАЗ-6444 НОМЕР_3 ОСОБА_1,
яким порушено вимоги пункту 13.4 Правил дорожнього руху, затверджених
постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.01 року № 1306 - за наявності
утруднення зустрічного роз'їзду, водій ОСОБА_1, наявні габарити транспортного
засобу якого заважали зустрічному руху, не надав дорогу автомобілю Daewoo Nubira
НОМЕР_1. Аналогічні висновки зроблені у постанові Слов'янського міськрайонного
суду від 04.05.05 року у справі № 3-3665-2005, яка набрала законної сили та
підлягає обов'язковому виконанню на всій території України згідно статті 124
Конституції України.

Перебування ОСОБА_1. в трудових
відносинах з Підприємством підтверджено поясненнями відповідача, відзивом,
поясненнями ОСОБА_1 від 14.03.05 року та протоколом медичного обстеження
НОМЕР_5.

Джерело підвищеної небезпеки
автомобіль КРАЗ-6444 НОМЕР_3 під керуванням ОСОБА_1 знаходиться у володінні
Підприємства на підставі договору найму транспортних засобів № 1/21-04 від
01.07.04 року, згідно якого Компанія передала, а Підприємство прийняло у
тимчасове платне користування автотранспортний засіб, КРАЗ-6444 НОМЕР_3.

Згідно статті 1187 ЦК України,
Підприємство, яке користується джерелом підвищеної небезпеки на підставі
договору оренди, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди
було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Посилання
відповідача на необхідність покладення відповідальності на Компанію є юридично
неспроможним.

Аналогічні висновки щодо
відповідальності Підприємства за спричинену шкоду містяться в пунктах 2 та 5
постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.03.92 року № 6 „Про практику
розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди”.

За змістом довідки Кремінського
відділення Державної автомобільної інспекції від 14.03.05 року, протоколу
огляду місця дорожньо-транспортної пригоди, внаслідок ДТП автомобілю Daewoo
Nubira НОМЕР_1 спричинено наступні пошкодження - деформовано ліву частину
переднього бампера, деформовано передню частину переднього лівого крила,
розбита внутрішня частина корпусу лівої фари.

За змістом статті 1166 ЦК України,
майнова шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в
повному обсязі особою, яка її завдала, причому встановлюється презумпція
винності особи, що завдає шкоду. Вартість реальних збитків, заподіяних позивачу
внаслідок ДТП, становить 3'950 грн., що підтверджується договором між
Товариством та Фірмою від 22.03.05 року, рахунком на оплату від 24.03.05 року
та платіжним дорученням № 472 від 29.03.05 року.

Акт товарознавчого дослідження
НОМЕР_2 - не може бути взятий судом як належний та допустимий доказ у справі №
44/301, оскільки вказане дослідження провадилося оцінювачем, який не є судовим
експертом, а саме дослідження вартості відновлювальних робіт здійснено вже
після відновлення автомобіля (яке за даними позивача здійснено до 29.03.05
року).

Шкода, заподіяна джерелом
підвищеної небезпеки відшкодовується за нормами статті 1166 та 1187 ЦК України
у повному обсязі навіть за відсутності вини володільця джерела підвищеної
небезпеки. Таким чином, оскільки Підприємством не доведено суду, що
дорожньо-транспортна пригода сталася внаслідок непереборної сили або умислу
Товариства, а судом встановлено безпосередній причинно-наслідковий зв'язок між
діями працівника Підприємства та пошкодженням 14.03.05 року автомобілю Daewoo
Nubira НОМЕР_1, суд вважає, що у Підприємства існує зобов'язання щодо
відшкодування означеної шкоди в сумі реально понесених збитків 3'950 грн.

За загальними правилами
господарського процесу кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Це стосується і
відповідача, який має можливість доказувати факти, на підставі яких він будує
заперечення проти позову. Водночас, Підприємством не надано суду власного
обґрунтованого розрахунку вартості заподіяної шкоди, тому суд вважає
необґрунтованими заперечення Підприємства щодо завищення вартості
відновлювальних робіт автомобілю Daewoo Nubira НОМЕР_1.

Натомість, суд не вважає
обґрунтованими вимоги позивача щодо стягнення вартості втрати товарної вартості
автомобілю, оскільки судом не прийнято як належний доказ акт товарознавчого
дослідження НОМЕР_2, а позивача не довів суду належними доказами те, що різниця
між вартістю проданого автомобіля Daewoo Nubira НОМЕР_1 та вартістю
аналогічного автомобіля 2002 року випуску, який не потравляв у ДТП - є саме
1'293 грн.

Неприйняття судом у якості
належного доказу акту товарознавчого дослідження НОМЕР_2 виключає і можливість
відшкодування позивачу витрат на його підготовку 150 грн.

Таким чином, причиною виникнення
спору є заподіяння працівником Підприємства шкоди автомобілю позивача, а також
невиконання Підприємством зобов'язань, що виникають із заподіяння шкоди
джерелом підвищеної небезпеки.

Відповідно до статті 49 ГПК
України, державне мито та витрати на інформаційно-технічне забезпечення
судового процесу покладаються судом на відповідача.

На підставі ст.124 Конституції
України, ст.ст.22, 979-999, 1166, 1187, 1191 ЦК України, ст.352-355 ГК України,
, п.13.4 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів
України від 10.10.01 року № 1306, керуючись ст.ст.22, 33, 43, 49, 75, 82-85 ГПК
України, суд -

ВИРІШИВ:

Частково задовольнити позов
українсько-польського товариства з обмеженою відповідальністю „Віко-Україна” до
товариства з обмеженою відповідальністю „Торгспецснаб” про відшкодування шкоди,
заподіяної джерелом підвищеної небезпеки у розмірі 3'950 грн. В решті позовних
вимог - відмовити.

Стягнути з товариства з обмеженою
відповідальністю „Торгспецснаб” на користь українсько-польського товариства з
обмеженою відповідальністю „Віко-Україна” суду збитків 3'950 грн.,
відшкодування сплаченого державного мита у розмірі 71,77 грн. та витрати на
інформаційно-технічне забезпечення судового процесу у розмірі 83,06 грн.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення десятиденного строку з дня його прийняття і може бути
оскаржене через господарський суд Донецької області в апеляційному порядку
протягом десяти днів з дня прийняття рішення або в касаційному порядку протягом
одного місяця з дня набрання рішенням законної сили.

Головуючий

Суддя
Мєзєнцев Є.І.

Суддя
О.І.Склярук

Суддя
О.М.Сковородіна

Надруковано
у 3 примірниках:

1
- позивачу

2
- відповідачу

3
- господарському суду Донецької області