ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" лютого 2007 р.  16:25              Справа № АС-27/763-06

вх. № 13846/1-27

Суддя господарського суду Харківської області Мінаєва О.М.

за участю секретаря судового засідання Гуцевич М.П.

представників сторін :

позивача - Чеховский Д.Ю. за дор.

відповідача - Павлій І.В. - дов., Кукленко О.С. - дов.

по справі за позовом  ТОВ "Аттіка" м. Х-в

до  Спеціалізована ДПІ по роботі з великими платниками податків м. Харків

про визнання нечинним повідомлення

ВСТАНОВИВ:

Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю «Аттіка» звернувся до суду з позовом про визнання нечинним податкового повідомлення-рішення № /0 від 30.05.2006р., прийнятого  СДПІ по роботі з великими платниками податків на підставі висновків акту перевірки № 556/13-323/30986759  від 16.09.2005р. Свої позовні вимоги ТОВ «Аттіка» обґрунтовує Законом   України «Про порядок  погашення зобов’язань перед бюджетами та державними цільовими фондами» від 21.12.2000 р. № 2181.

Відповідач у запереченнях на позовну заяву та судових засіданнях проти позову заперечує, вважає позовні вимоги позивача безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню, просить в позові відмовити, посилаючись на матеріали перевірки та положення пп. 5.4.1 п.5.4 ст.5 Закону України „Про порядок  погашення зобов’язань перед бюджетами та державними цільовими фондами» від 21.12.2000 р. № 2181.

Як вбачається з матеріалів справи, фахівцями СДПІ по роботі з великими платниками податків проведена невиїзна документальна перевірка з питань порушення ТОВ «Аттіка» граничних строків сплати податку на прибуток відповідно до податкового повідомлення-рішення № /0 від 23.09.2005р. за актом перевірки № 566/13-323/30986759 від 16.09.2005 року, про що складений акт № 814/48-033/30986759 від 16.05.2006р.

Згідно з висновками акту перевірки начальником СДПІ по роботі з великими платниками податків прийнято податкове повідомлення-рішення № /0  від 30.05.2006р. та на підставі п.17.1.7 пункту 17.1 ст.17 Закону України «Про порядок  погашення зобов’язань перед бюджетами та державними цільовими фондами» від 21.12.2000 р. № 2181 до позивача застосовано штрафну санкцію у розмірі 18368 грн. (50% від суми податкового зобов’язання) за затримку більше 90 календарних днів граничного строку сплати узгодженої суми податкового зобов’язання в розмірі 36736,00 грн.

Дослідивши матеріали справи та вислухавши пояснення представників сторін, суд встановив, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

СДПІ по роботі з великими платниками податків було проведено планову документальну перевірку позивача з питань дотримання вимог податкового та валютного законодавства та складено акт перевірки № 556/13-323/30986759  від 16.09.2005р. За результатами розгляду акту перевірки, начальником СДПІ ВПП винесено податкове повідомлення – рішення від 23.09.2005 року № /0 на суму 295580 грн. 23.09.2005 року позивач отримав податкове  повідомлення – рішення від 23.09.2005 року № /0.

04.10. 2005 року ТОВ «Аттіка» звернулося до господарського суду Харківської області з позовом про визнання нечинним податкового повідомлення-рішення № /0 від 23.09.2005 року, яким було визначено підприємству податкові зобов’язання по податку на прибуток в сумі 136715 грн. та штрафні санкції в сумі 158865,0грн. як такого, що суперечить чинному законодавству та дійсним обставинам справи. Постановою господарського суду  від 10.11.2005 року визнано частково нечинним податкове повідомлення-рішення СДПІ по роботі з великими платниками податків у м. Харкові № /0 від 23.09.2005р. в частині донарахування зобов"язання в сумі 240 476,00 грн., в т.ч. за основним платежем - 99 979,00 грн., штрафні (фінансові) санкції - 140 497,00 грн., в частині  задоволення позовних вимог про нарахування податкового зобов’язання по податку на прибуток в сумі 36736,00грн. було відмовлено. Не погоджуючись з постановою господарського суду, СДПІ по роботі з великими платниками податків 06.12.2005 року подало до Харківського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу, за результатами розгляду якої 05.04.2006 року ухвалою ХАГС апеляційну скаргу залишено без задоволення, а постанову господарського суду – без змін.

Таким чином, у період з 04 жовтня 2005 року по 05 квітня 2006 року справа про визнання нечинними податкових повідомлень-рішень перебувала на розгляді в суді, а сума податкового зобов’язання була неузгодженою з огляду на пп.5.2.4 п.5.2 ст.5 Закону України  „Про порядок  погашення зобов’язань перед бюджетами та державними цільовими фондами”, в якому зазначено, що процедура адміністративного оскарження закінчується: останнім днем строку,  передбаченого підпунктом 5.2.2  цього пункту  для  подання  заяви  про  перегляд  рішення контролюючого органу, у разі коли така заява не була подана у зазначений строк; днем отримання  платником  податків   рішення   контролюючого органу про повне задоволення скарги, викладеної у заяві; днем отримання   платником   податків рішення  контролюючого  органу, що не підлягає подальшому адміністративному оскарженню. День закінчення  процедури адміністративного оскарження вважається днем  узгодження  податкового  зобов'язання  платника податків. При зверненні платника податків до суду з позовом щодо визнання недійсним рішення контролюючого органу податкове зобов'язання вважається неузгодженим до розгляду судом справи по суті  та  прийняття  відповідного рішення.

Згідно п.1.3 Закону „Про порядок  погашення зобов’язань перед бюджетами та державними цільовими фондами” „податковий борг (недоїмка) - це податкове зобов'язання  (з урахуванням   штрафних   санкцій   за  їх  наявності),  самостійно узгоджене платником податків або узгоджене в адміністративному чи судовому порядку,  але не сплачене у встановлений строк, а також пеня,  нарахована на суму такого податкового зобов'язання

Підпунктом 4.2.2. п.4.2 ст.4 Закону України „Про порядок погашення зобов’язань перед бюджетами та державними цільовими фондами” контролюючий орган зобов'язаний  самостійно  визначити суму податкового зобов'язання платника податків у разі якщо: а) платник  податків  не подає у встановлені строки податкову декларацію; б) дані  документальних  перевірок   результатів   діяльності платника податків  свідчать про заниження або завищення суми його податкових зобов'язань, заявлених у податкових деклараціях; в) контролюючий орган внаслідок проведення камеральної перевірки  виявляє арифметичні або методологічні помилки у поданій платником   податків   податковій   декларації,  які  призвели  до заниження  або завищення  суми  податкового зобов'язання.

У разі  визначення  податкового  зобов'язання  контролюючим органом   за підставами,  зазначеними  у  підпунктах  "а"  - "в" підпункту 4.2.2 пункту 4.2 статті 4, платник податків зобов'язаний погасити  нараховану суму податкового зобов'язання протягом десяти календарних  днів від дня отримання податкового повідомлення, крім випадків  коли  протягом  такого  строку  такий  платник  податків   розпочинає процедуру апеляційного узгодження.

Суд зазначає, що звернення позивача до суду про визнання нечинним податкового повідомлення-рішення є підставою для призупинення стягнення за таким рішенням та податкове зобов’язання є неузгодженим до прийняття судом рішення та набрання ним законної сили.

Відповідно до приписів п.п. 17.1.7. п.17.1 ст.17 закону № 2181 у разі коли платник податків не сплачує узгоджену суму податкового зобов'язання протягом граничних строків, визначених цим Законом, такий платник податку зобов'язаний сплатити штраф у таких розмірах:

при затримці до ЗО календарних днів, наступних за останнім днем граничного строку сплати узгодженої суми податкового зобов'язання, - у розмірі десяти відсотків погашеної суми податкового боргу;

при затримці від 31 до 90 календарних днів включно, наступних за останнім днем граничного строку сплати узгодженої суми податкового зобов'язання, - у розмірі двадцяти відсотків погашеної суми податкового боргу;

при затримці, що є більшою 90 календарних днів, наступних за останнім днем граничного строку сплати узгодженої суми податкового зобов'язання, - у розмірі п'ятдесяти відсотків погашеної суми податкового боргу.

Платник податків сплачує один із зазначених у цьому підпункті штрафів відповідно до загального строку затримки незалежно від того, чи були застосовані штрафи, визначені у підпунктах 17.1.1-17.1.6 цього пункту, чи ні.

13.04.2006 року позивач сплатив суму узгодженого податкового зобов'язання згідно з платіжним дорученням № 945, тобто протягом 9 календарних днів з дня набрання рішенням суду законної сили. Згідно пп. 6.4.4 Закону №2181 у випадках,  визначених підпунктом "в" підпункту 6.4.1 цього  пункту,  податкове  повідомлення або податкові вимоги вважаються відкликаними у день отримання платником податків відповідного рішення суду, тому нарахування штрафної санкції за несвоєчасну сплату податкового зобов"язання за податковим повідомленням-рішенням, яке було змінено судом, вираховуючи при цьому кількість днів затримки сплати з 03.10.2005 р., тобто з 11-го дня з дня винесення податкового повідомлення-рішення від 23.09.2005 р., вважаючи при цьому суму 36736 грн. узгодженою з 03.10.2005 р., є неправомірним і не узгоджується з нормами Закону України "Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондом".

За таких обставин висновки акту перевірки не узгоджуються з матеріалами справи і є необгрунтованими, а прийняття начальником СДПІ по роботі з великими платниками податків податкового повідомлення-рішення № /0 від 30.05.2006р. на підставі п.17.1.7 пункту 17.1 ст.17 Закону України «Про порядок погашення зобов'язань перед бюджетами та державними цільовими фондами» від 21.12.2000 р. № 2181 про застосування до позивача штрафної санкції у розмірі 18368 грн. (50% від суми податкового зобов'язання) за затримку більше 90 календарних днів граничного строку сплати узгодженої суми податкового зобов'язання в розмірі 36736,00 грн. є незаконним, тому що не ґрунтується на нормах чинного законодавства.

Завданням адміністративного судочинства у відповідності до ч.1 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових чи службових осіб, інших суб"єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому делегованих повноважень.

У відповідності до ст.71 Кодексу адміністративного судочинства кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. Відповідно до п.2 ст.71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Згідно ч. З статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб"єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, серед іншого, чи прийняті (вчинені) вони на підставах, що передбачені Конституцією та Законами України. При розгляді даної справи судом встановлена невідповідність нормами чинного законодавства прийнятого відповідачем рішення, недоведеність наявності порушення з боку позивача.

Таким чином, позовні вимоги позивача щодо визнання нечинним податкового повідомлення-рішення № /0 від 30.05.2006р., прийнятого СДПІ по роботі з великими платниками податків на підставі висновків акту перевірки № 556/13-323/30986759 від 16.09.2005р. підлягають задоволенню, а податкове повідомлення-рішення визнанню нечинним.

Судові витрати стягнути у відповідності до ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України.

Керуючись статтями   4, 8, 86, 94, 160 - 163  Кодексу адміністративного судочинства України , суд

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити.

Визнати нечинним податкове повідомлення-рішення № /0 від 30.05.2006р., прийняте  СДПІ по роботі з великими платниками податків на підставі висновків акту перевірки № 556/13-323/30986759  від 16.09.2005р.

Стягнути з Державного бюджету України на користь ТОВ "Аттіка"  (м. Харків, вул. Енгельса, 33 ) 3,40 грн. судового збору.

На постанову через суд першої інстанції може бути подана заява про апеляційне оскарження протягом десяти днів з дня складання постанови у повному обсязі.

Апеляційна скарга може бути  подана через суд першої інстанції протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження. Копія апеляційної скарги одночасно направляється до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подається у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Постанова набирає законної сили після закінчення строків для подачі заяви про апеляційне оскарження.

Якщо було подано  заяву  про  апеляційне  оскарження,  але апеляційна  скарга  не  була  подана  у  строк,  встановлений  цим Кодексом,  постанова  суду набирає законної сили після закінчення цього строку.

Постанова в повному обсязі виготовлена 12.02.2007 р.

Суддя                                                                                            Мінаєва О.М.