ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
АВТОНОМНОЇ РЕСПУБЛІКИ КРИМ
РІШЕННЯ

Іменем України

15.01.2007
Справа №2-30/16613-2006

За позовом Відкритого акціонерного товариства „Крименерго”, м. Сімферополь, в особі структурного підрозділу Сімферопольської МЕМ, м. Сімферополь, вул. Гаспрінського, 9.

До відповідача Держаного спеціалізованого ремонтно-будівельного управління „Кримліфт”, м. Сімферополь, вул. Ладигіна, 54.

Про стягнення 4259,46 грн.

Суддя Ловягіна Ю.Ю.

П Р Е Д С Т А В Н И К И :

Від позивача – Ющенко, представник за дов. від 04.01.2007р. № 021-Д.

Від відповідача – Михайлов, посв. директор.

Суть спору: позивач - ВАТ „Крименерго”, м. Сімферополь звернувся до господарського суду АР Крим з позовом про стягнення з відповідача – Держаного спеціалізованого ремонтно-будівельного управління „Кримліфт”, м. Сімферополь 4259,46 грн. заборгованості за спожиту електричну енергію по договору №300 від 01.01.92р.

Позивні вимоги мотивовані тим, що відповідач порушуючи умови договору про постачання електричної енергії несвоєчасно та не в повному обсязі оплачував одержану електричну енергію, у зв’язку з чим, за відповідачем склалась заборгованість у сумі 4259,46 грн.

У судовому засіданні представник позивача представив заяву від 14.12.06р. №10/1546 відповідно до якої у частині позовних вимог про стягнення 641,16 грн. відмовляється по п.4 ст. 80 ГПК України у зв’язку з тим, що при розрахунку суми позову була допущена арифметична помилка, та просить суд стягнути з відповідача заборгованість у сумі 3618,30 грн.

Представник відповідача у судовому засіданні 15.01.07р. представив відзив на позов, відповідно до якого заборгованість у сумі 3618,70 грн. визнав у повному обсязі.

Розглянув матеріали справи, заслухав доводи представників сторін, суд –

в с т а н о в и в:

01 січня 1992 року між ВАТ «Крименерго», м. Сімферополь в особі Сімферопольського РЕМ-1 (Енергопостачальна організація) та Держаним спеціалізованим ремонтно-будівельним управлінням „Кримліфт”, м. Сімферополь (Абонент) був укладений договір №300 на постачання електричної енергії (а.с. 9-10).

Відповідно до ст. 714 Цивільного кодексу України, за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов’язується надати інший стороні (споживачу, абоненту) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов’язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму їх використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання.

Як передбачено п.2 договору енергопостачальна організація зобов’язується відпускати електроенергію абоненту у відповідності із встановленими даним договором  умовами та величинами споживання електричної енергії та потужності у кількості згідно з додатком №1.

Відповідно до п.3.1 договору абонент зобов’язується оплачувати спожиту електричну електроенергію та потужність, а також вносити інші платежі за розрахунковий період у відповідності з Прейскурантом №09-01 та даним.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов’язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог – відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Стаття 193 Господарського кодексу України також встановлює, суб’єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов’язання належним чином відповідно до закону, договору.

Як вбачається з матеріалів справи та розрахунку позивача (а.с. 90 - 93), відповідачем порушувались строки оплати за спожиту електричну енергію, а виставлені позивачем рахунки залишились частково несплаченими, що призвело до утворення заборгованості за спожиту електричну енергію за період з 01.01.2004 р. по 01.08.2006 р. у сумі 3618,30 грн.

Враховуючи викладене, суд вважає, що вимоги позивача про стягнення заборгованості у сумі 3618,30 грн. обґрунтовані, підтверджуються матеріалами справи, розрахунком позивача, визнані відповідачем (а.с. 96) та підлягають задоволенню.

В частині стягнення заборгованості у сумі 641,16 грн. провадження у справі підлягаю припиненню по п.4 ст. 80 ГПК України у зв’язку з тим, що позивач відмовився у цій частині від позову.

Держмито та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу відповідно до ст. 49 ГПК України підлягають стягненню з відповідача та позивача пропорційно задоволених вимог.

З обліком викладеного, керуючись ст. ст. 49, 82 – 84 Господарського процесуального кодексу України, суд –

ВИРІШІВ:

1.          Позов задовольнити частково.

2.          Стягнути з Фермер Держаного спеціалізованого ремонтно-будівельного управління „Кримліфт”, м. Сімферополь, вул. Ладигіна, 54 (р/р 4051 в КРУ КБ „Приватбанк”, м. Сімферополь, МФО 384436, ЗКПО 03336108) на користь ВАТ «Крименерго» м. Сімферополь, вул. Київська, 74/6 (р/р 42 в КРУ ВАТ „Ощадбанк”, МФО 324805, ЗКПО 00131400) 3618,30 грн. заборгованості, державного мита у сумі 91,75 грн. та 106,14 грн. витрат за інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

3.          Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

4.          В решті позовних вимог провадження по справі припинити по п. 4 ст. 80 ГПК України в сумі 641,16 грн.

Суддя Господарського суду

Автономної Республіки Крим                                        Ловягіна Ю.Ю.