ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД
вул.Б.Хмельницького,44-Б
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М    У К Р А Ї Н И

№ 3/11

20.03.07

За позовом     Відкритого акціонерного товариства
«Дніпрофарм»

До                        1) Товариства з обмеженою
відповідальністю «Фортуна Банк»

2) Товариства з
обмеженою відповідальністю «Фаін»

Про                         визнання недійсними договорів та
зобов'язання вчинити дії

Головуюча суддя Хілінська В.В.

Судді
Ващенко Т.М.
Трофименко Т.Ю.

Представники:

від
позивача                 Білий С.В. -по
дов. № б/н  від 27.09.2006

від
відповідача  1               Грищенко Ю.В. -по дов. №
2593  від 29.12.2006

від
відповідача  2        Гаврин Д.В. -по дов. №3/19/2  від 19.12.2006

В
засіданні приймали участь

Відповідно до ст. 77 Господарського
процесуального кодексу України в судовому засіданні   20.03.2007 оголошувалась перерва.

ОБСТАВИНИ
СПРАВИ:

На розгляд Господарського суду
міста Києва передані вимоги  Відкритого
акціонерного товариства «Дніпрофарм»про визнання недійсним договору про
задоволення вимог іпотекодержателя від 28.10.2005, укладеного між Відкритим
акціонерним товариством «Дніпрофарм»та Товариством з обмеженою відповідальністю
«Фортуна Банк»; про визнання недійсним договору купівлі-продажу нерухомого
майна від 18.11.2005, укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю
«Фортуна Банк»та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фаін»; про
зобов'язання Товариства з обмеженою відповідальністю «Фаін»списати зі свого
балансу та передати на баланс Відкритого акціонерного товариства
«Дніпрофарм»нерухоме майно, яке зазначено в позові.

В подальшому позивач в порядку ст.
22 Господарського процесуального кодексу України подав заяву про уточнення
позовних вимог, в якій заявник просить
визнати недійсними договору задоволення вимог іпотекодержателя від
28.10.2005 та договору купівлі - продажу нерухомого майна від 18.11.2005.

Позовні вимоги мотивовані тим, що
оспорюваний договір задоволення вимог іпотекодержателя від 28.10.2005 укладено
з боку позивача неправомочною особою, оскільки ІНФОРМАЦІЯ_1 ВАТ «Дніпрофарм»
ОСОБА_1 з на час укладення спірного договору вже не обіймав  посаду ІНФОРМАЦІЯ_1 цього акціонерного
товариства. Зазначає, що оскільки діючи від імені позивача, ОСОБА_1 не мав
жодних повноважень ІНФОРМАЦІЯ_1 ВАТ «Дніпрофарм» з 10.10.2005, то він не мав
права укладати будь - які угоди від імені ВАТ «Дніпрофарм». Вважає, що договір задоволення
вимог іпотекодержателя від 28.10.2005 підлягає визнанню недійсним у судовому
порядку на підставі статей 203, 215 ЦК України. Також просить визнати недійсним
укладений між відповідачем 1 та відповідачем 2 договір купівлі - продажу
нерухомого майна від 18.11.2005, за яким ТОВ «Фортуна -банк»продало нерухоме
майно ТОВ «Фаїн»   (відповідач 2).
Вказує, що відповідач 1 здійснив відчуження за зазначеним договором майна, що
не належало йому на законних підставах, а тому вважає цей договір таким, що
підлягає визнанню його недійсним, як фіктивний, відповідно до статті 234
Цивільного кодексу України.

В судове засідання з'явилися
представники позивача і відповідачів. При цьому представники позивача -ВАТ
«Дніпрофарм»- для підтвердження своїх повноважень представляти його інтереси
надали суду довіреності, які підписані від імені позивача різними особами,
зазначені у довіреності як його керівники, а саме: ОСОБА_2 та ОСОБА_3 Особи,
які з'явилися в судове засідання для представництва інтересів позивача, надали суду
письмові пояснення відносно причин виникнення такої ситуації, та попросили суд
не визнавати повноваження осіб, які діють на підставі довіреності, підписаної
ОСОБА_2 Особи, які діють на підставі довіреності, підписаної від імені ОСОБА_2
як керівника позивача, так само попросили суд не визнавати повноваження осіб,
які діють на підставі довіреності, підписаної від імені позивача ОСОБА_3

З метою витребування додаткових
документів, з'ясування повноважень представників ВАТ «Дніпрофарм», вирішення
питання про розгляд заяви про відвід судді в судовому засіданні, призначення
колегії суддів оголошувалася перерва.

31.01.2007 на ім'я голови
Господарського суду міста Києва надійшла заява НОМЕР_1, підписана від імені ВАТ
«Дніпрофарм» ОСОБА_3 як ІНФОРМАЦІЯ_1, про відвід судді Хілінської В.В.

Ухвалою В.о. Голови Господарського
суду міста Києва від 02.02.2007 № 3/11 заява про відвід судді Хілінської В.В.
залишена без задоволення.

19.02.2007 на ім'я Голови
Господарського суду міста Києва надійшла заява НОМЕР_2, підписана від імені ВАТ
«Дніпрофарм» ОСОБА_3 як ІНФОРМАЦІЯ_1, про відвід судді Хілінської В.В.
Одночасно 19.02.2007 року на ім'я голови Господарського суду міста Києва
надійшла заява НОМЕР_3, підписана від імені ВАТ «Дніпрофарм»ОСОБА_3 як
ІНФОРМАЦІЯ_1, про призначення колегії суддів для розгляду справи № 3/11.

Ухвалою В.о. голови Господарського
суду міста Києва від 20.02.2007 № 3/11 заява про відвід судді Хілінської В.В.
залишена без задоволення.

Розпорядженням В.о. голови
Господарського суду міста Києва від 20.02.2007 № 3/11 розгляд справи № 3/11
призначено здійснювати  колегіально у
складі суддів: Хілінська В.В. (головуюча), судді Ващенко Т.М., Трофименко Т.Ю.

05.03.2007 року на ім'я голови
Господарського суду міста Києва надійшла заява НОМЕР_4, підписана від імені ВАТ
«Дніпрофарм»ОСОБА_3 як ІНФОРМАЦІЯ_1, про відвід головуючого судді Хілінської
В.В. Зазначена заява залишена без розгляду на підставі ч. 4 статті 20 ГПК
України.

13.03.2007 року на ім'я голови
Господарського суду міста Києва надійшла заява НОМЕР_5, підписана від імені ВАТ
«Дніпрофарм»ОСОБА_3 як ІНФОРМАЦІЯ_1, про відвід судді Ващенко Т.М.

Ухвалою Заступника Голови
Господарського суду міста Києва від 13.03.2007 № 3/11 заява про відвід судді
Ващенко Т.М. залишена без задоволення.

Також 13.03.2007 на ім'я голови
Господарського суду міста Києва надійшла заява НОМЕР_6, підписана від імені ВАТ
«Дніпрофарм»ОСОБА_3 як ІНФОРМАЦІЯ_1, про відвід судді Трофименко Т.Ю.

Ухвалою Заступника Голови
Господарського суду міста Києва від 15.03.2007 № 3/11 заява про відвід судді
Трофименко Т.Ю. залишена без задоволення.

Як вбачається із матеріалів справи,
наданих додатково матеріалів, загальними зборами акціонерів ВАТ «Дніпрофарм»,
які відбулися 23.12.2005  (протокол
НОМЕР_7) було прийнято рішення, зокрема, про внесення змін та доповнень до
статуту товариства через викладення його в новій редакції. Також цим же
рішенням   загальними зборами акціонерів
ВАТ «Дніпрофарм»було вибрано виконавчий
орган акціонерного товариства -правління товариства. Головою правління
ВАТ «Дніпрофарм»обрано ОСОБА_2. Державна реєстрація змін до статуту ВАТ
«Дніпрофарм», прийнятих загальними зборами акціонерів ВАТ «Дніпрофарм», які
відбулися 23.12.2005 (протокол НОМЕР_7), була зареєстрована 10.01.2006 (номер
запису НОМЕР_8).

18.04.2006 року Жовтневим районним
судом міста Дніпропетровська у справі № 2-1591/06 було розглянуто цивільний
позов ОСОБА_3 про поновлення на роботі та відшкодування моральної шкоди.
Рішенням Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська ОСОБА_3 був
поновлений на посаді ІНФОРМАЦІЯ_1 ВАТ «Дніпрофарм». Рішення суду в частині
поновлення ОСОБА_3 на роботі допущено до негайного виконання. Як випливає із
постанови про закінчення виконавчого провадження від 07.11.2006, виконавче
провадження про поновлення ОСОБА_3 на роботі виконано.

Постановою Бабушкінського районного
суду міста Дніпропетровська від 13.09.2006 у справі № 2а-753/06 за
адміністративним позовом ОСОБА_4 до виконавчого комітету Дніпропетровської
міської ради про визнання незаконними дій та скасування державної реєстрації
змін до статуту ВАТ «Дніпрофарм», адміністративний позов задоволено, скасовано
державну реєстрацію змін до статуту ВАТ «Дніпрофарм»(номер запису НОМЕР_8),
прийнятих загальними зборами акціонерів ВАТ «Дніпрофарм», які відбулися
23.12.2005. Відомостей про скасування цього рішення суду не надано.

Таким чином, суд доходить висновку,
що на даний час є чинною редакція статуту ВАТ «Дніпрофарм», затверджена
загальними зборами акціонерів ВАТ «Дніпрофарм»28.07.2000. Пунктом 8.27. статуту
передбачена посада ІНФОРМАЦІЯ_1  ВАТ
«Дніпрофарм», тобто інша посада, ніж ІНФОРМАЦІЯ_2 згідно до редакції статуту
ВАТ «Дніпрофарм», прийнятих загальними зборами акціонерів ВАТ «Дніпрофарм», які
відбулися 23.12.2005 (протокол НОМЕР_7), зареєстрована 10.01.2006 (номер запису
НОМЕР_8).

Водночас, до Деснянського районного
суду міста Києва із цивільним позовом звернулися Філінюк О.Ф., ВАТ
«Дніпрофарм»із позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_1 про усунення перешкод в користуванні
та розпорядженні майном та виконанні обов'язків керівними органами ВАТ
«Дніпрофарм».

Ухвалою Деснянського районного суду
міста Києва від 03.05.2006 застосовано заходи забезпечення позову, зокрема,
ОСОБА_3 та ОСОБА_1 заборонено здійснювати повноваження та функціональні
обов'язки ІНФОРМАЦІЯ_1 та ІНФОРМАЦІЯ_3 ВАТ «Дніпрофарм», в тому числі, діяти
від імені ВАТ «Дніпрофарм», вчиняти від імені ВАТ «Дніпрофарм»будь-які
правочини та представляти це товариство у відносинах з іншими підприємствами,
установами, організаціями незалежно від форм власності, фізичними особами; підписувати
будь-які фінансово-господарські та інші документи, що стосуються діяльності
товариства, використовувати печатки та штампи цього товариства. Ухвалою колегії
суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду міста Києва від
21.06.2006 ухвала Деснянського районного суду міста Києва від 03.05.2006
залишена без змін. Відомостей про скасування цих ухвал суду не надано.

В подальшому у зв'язку із тим, що
ухвалою Деснянського районного суду міста Києва від 03.05.2006 ОСОБА_3 та
ОСОБА_1 заборонено діяти від імені позивача, Рада ВАТ «Дніпрофарм»25.09.2006
(протокол НОМЕР_9) прийняла рішення про призначення виконуючим обов'язки
ІНФОРМАЦІЯ_1 товариства ОСОБА_2 Суд доходить висновку, що в ситуації, яка
склалася через заборону ОСОБА_3 та ОСОБА_1 діяти від імені позивача на підставі
ухвали Деснянського районного суду м. Києва від 03.05.2006, призначення Радою
товариства ОСОБА_2 виконуючим обов'язки ІНФОРМАЦІЯ_1 на час до скликання
чергових загальних зборів акціонерів ВАТ «Дніпрофарм»та до обрання виконавчого
органу товариства в установленому порядку (рішення Ради товариства від
25.09.2006, протокол НОМЕР_9) є правомірним. Відомостей про скасування цього
рішення Ради ВАТ «Дніпрофарм» суду не надано.

Як вбачається із пояснень,
підписаних В.о. ІНФОРМАЦІЯ_1 ВАТ «Дніпрофарм»ОСОБА_2, позовна заява була
підписана ним ще у вересні 2006 року у час, коли була чинною зареєстрована
редакція статуту, прийнята загальними зборами акціонерів ВАТ «Дніпрофарм», які
відбулися 23.12.2005, де була передбачена посада «ІНФОРМАЦІЯ_2». Зволікання у
подачі позовної заяви відбулося через відсутність у позивача необхідних коштів
для сплати державного мита.

Дослідивши матеріали справи, суд
вважає, що для розгляду цієї господарської справи слід приймати до уваги лише
ті пояснення, інші докази, які подаються представниками ВАТ «Дніпрофарм», які
діють від імені представників товариства на підставі довіреностей, виданих та
підписаних ОСОБА_2 як керівником ВАТ «Дніпрофарм». Таким чином, колегією суддів
для правильного вирішення цієї справи не приймаються пояснення, як усні, так і
письмові, заяви та клопотання, які підписані від імені ВАТ «Дніпрофарм»ОСОБА_3
та  ОСОБА_5, який діє на підставі
довіреності, виданих від імені ВАТ «Дніпрофарм» ОСОБА_3 У зв'язку із цим судом
не приймаються та не враховуються наступні письмові документи, підписані від
імені ВАТ «Дніпрофарм ОСОБА_3 та ОСОБА_5:

·          заява
від 26.12.2006 НОМЕР_10,

·          заява
про зміну підстав позову у справі № 3/11 від 15.01.2007 НОМЕР_11,

·          заяви
від 15.01.2007  НОМЕР_12,  НОМЕР_13, НОМЕР_14, НОМЕР_15, від 17.01.2007
НОМЕР_16, від 19.02.2007 року НОМЕР_17, від 26.02.2007  НОМЕР_18, НОМЕР_19, від 05.03.2007 НОМЕР_20,
від 13.03 2007 НОМЕР_21, НОМЕР_22, № НОМЕР_21, НОМЕР_23

·          клопотання
від 15.01.2007 НОМЕР_24, НОМЕР_25, від 31.01.2007  НОМЕР_26, НОМЕР_27, від 19.02.2007 НОМЕР_28,
НОМЕР_29, від 05.03.2007 НОМЕР_30, НОМЕР_31, б/н від 13.03.2007 про залучення
документів, б/н від 13.03.2007, від 13.03.2007 НОМЕР_32, № НОМЕР_22, НОМЕР_33,
від 19.03.2007 НОМЕР_34.

Відповідач 1 у письмовому відзиві
на позов зазначає, що посадова особа позивача, а саме ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_1,
укладаючи з відповідачем 1 оскаржуваний договір про задоволення вимог
іпотекодержателя, діяв виключно в межах повноважень, наданих йому статутом
позивача та керуючись рішенням Ради позивача від 25 червня 2004 року.
Твердження ж позивача про те, що оскаржуваний договір про задоволення вимог
іпотекодержателя, в силу статті 46 Закону України «Про господарські
товариства»та у відповідності із пунктом 8.26.6. статуту позивача, повинен був
бути підписаний зі сторони останнього - головою Ради, а не ІНФОРМАЦІЯ_1 не
відповідають змісту самого статуту останнього. Щодо недійсності договору
купівлі-продажу нерухомого майна, то вважає, що цей договір було укладено з
дотриманням всіх вимог чинного законодавства, умови цього договору на даний
момент виконано сторонами в повному обсязі. ТОВ «Фаїн»є добросовісним набувачем
цього майна, до того ж договором купівлі-продажу нерухомого майна від 18
листопада 2005 року ніяким чином не порушено права позивача, позивач не був
стороною правочину, а тому не має права на його оскарження. Просить в позові
відмовити.

Відповідач 2 у письмовому відзиві
на позов зазначає, що рішення ради позивача від 10.10.2005 та 19.10.2005 прийняті,
всупереч статуту ВАТ «Дніпрофарм», в порушення чинного законодавства, а тому не
породжують жодних правових наслідків. Так, відповідно до п. 8.27. статуту
позивача вирішення питань призначення на посаду ІНФОРМАЦІЯ_1 є виключною
компетенцією зборів акціонерів ВАТ «Дніпрофарм»та не може бути делеговано Іншим
органам управління. Таким чином, прийняття радою ВАТ «Дніпрофарм»рішення про
звільнення ОСОБА_1 з посади ІНФОРМАЦІЯ_1 є незаконним, прийнятим всупереч
статуту та на порушення вимог законодавства України про працю і не може
підтверджувати відсутність повноважень ОСОБА_1 на підписання угоди про
задоволення вимог іпотекодержателя. Отже вважає, що на момент укладення угоди
про задоволення вимог іпотекодержателя ОСОБА_1 перебував на посаді ІНФОРМАЦІЯ_1
ВАТ «Дніпрофарм»та мав усі необхідні повноваження для укладення даної угоди.
Просить в позові відмовити повністю.

Розглянувши матеріали справи та
заслухавши пояснення представників сторін, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

28.10.2005 року між  Відкритим акціонерним товариством
«Дніпрофарм»та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фортуна -банк»було
укладено договір задоволення іпотечних вимог, що випливають з договору про
надання кредитної лінії НОМЕР_35  від 18
грудня 2003 року та додаткових  угод до
нього.

Відповідно до договору про надання
кредитної лінії НОМЕР_35  від 18 грудня
2003 року  та додаткових  угод до нього
позивач  отримав кредит у розмірі
12 000 000 (дванадцять мільйонів) гривень.

В якості забезпечення виконання
взятих на себе за договором про надання кредитної лінії зобов'язань позивач
передав в іпотеку відповідачу 1 нерухоме майно, розташоване за адресою:
АДРЕСА_1, про що свідчить укладений договір іпотеки від 29 липня 2004 року з
додатковою угодою до цього договору іпотеки
від 06 жовтня 2004 року.

В подальшому, коли передбачений
договором кредитної лінії НОМЕР_35  від
18 грудня 2003 року строк повернення кредиту настав, позивач грошові кошти не
повернув.

Відповідач 1, як кредитор за
договором про надання кредитної лінії НОМЕР_35 від 18 грудня 2003 року, вимагав
від позивача виконання зобов'язань за укладеним кредитним договором у строки,
встановлені в цьому договорі. Як вбачається із матеріалів справи, позивач та
відповідач 1 у встановленому актами цивільного законодавства порядку не
подовжили (не пролонгували) дію  договору
про надання кредитної лінії НОМЕР_35 від 18 грудня 2003 року, що сторонами
справи не заперечується.

З матеріалів справи також
вбачається, що договір іпотеки від 29 липня 2004 року з додатковою угодою до цього
договору іпотеки  від 06 жовтня 2004 року
укладені між позивачем та відповідачем 1 у нотаріальній формі згідно до вимог
статті 18 Закону України «Про іпотеку».

Таким чином, між сторонами договору
іпотеки виникли взаємні права і обов'язки іпотекодавця та іпотекодержателя за
іпотечним договором відповідно до статті 3 Закону України «Про іпотеку».

З матеріалів справи вбачається, що
до дня укладення між позивачем та відповідачем 1 спірного договору задоволення
вимог іпотекодержателя від 28.10.2005, іпотека, яка виникла внаслідок укладення
договору іпотеки від 29 липня 2004 року, в порядку статті 17 Закону України
«Про іпотеку»не припинялася.  Вказана
обставина матеріалами справи та сторонами по справі також не спростовується.

Статтею 33 Закону України «Про
іпотеку»передбачено, що звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на
підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про
задоволення вимог іпотекодержателя.

Як вбачається із матеріалів справи,
наданих представниками сторін пояснень, спірний договір про задоволення вимог
іпотекодержателя був укладений позивачем та відповідачем 1 - 28.10.2005 та в
той же день  посвідчений приватним
нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_6, про що
зареєстровано в реєстрі для реєстрації нотаріальних дій за НОМЕР_36. Як
вбачається із тексту цього договору від імені позивача договір було підписано
його ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_1, який 28.07.2000 на Загальних зборах акціонерів ВАТ
«Дніпрофарм»був обраний   ІНФОРМАЦІЯ_1 ВАТ
«Дніпрофарм»; того ж дня з ОСОБА_1 було укладено трудовий контракт.

Згідно до статті 92 Цивільного
кодексу України юридична особа набуває цивільних прав та обов'язків і здійснює
їх через свої органи, які діють відповідно до установчих документів та закону.

Відповідно до статті 154 Цивільного
кодексу України установчим документом акціонерного товариства є його статут.

Згідно до п. 8.4.3. статуту
позивача (редакція затверджена загальними зборами акціонерів ВАТ «Дніпрофарм»
від 28.07.2000), обрання ІНФОРМАЦІЯ_1 відноситься до компетенції Зборів
акціонерів.

Згідно до п.8.5. статуту питання
обрання ІНФОРМАЦІЯ_1 не належить до виключної компетенції Зборів акціонерів і
може бути передане до компетенції інших органів Товариства.

В матеріалах справи відсутні
відповідні рішення Зборів акціонерів, з яких би випливало, що Зборами
акціонерів у встановленому статутом порядку повноваження щодо обрання
ІНФОРМАЦІЯ_1 позивача делеговано іншим органам товариства, в т.ч. -Раді
Товариства. Згідно до п. 8.17. статуту Рада товариства не наділена
повноваженнями обрання та переобрання ІНФОРМАЦІЯ_1. Від імені Ради товариства
діє її голова, до компетенції якого належить, зокрема, підписання угод,
укладення яких віднесено до компетенції Ради товариства.

Відповідно до п. 8.27. статуту
ІНФОРМАЦІЯ_1 є виконавчим органом товариства, який здійснює його поточною
діяльністю. Він вирішує всі питання життєдіяльності товариства, окрім тих, що
віднесені до компетенції Зборів акціонерів та Ради товариства.

Як вбачається з позовної
заяви,  позивач вважає, що відчуження
майна, яке було предметом іпотеки, відбулося протиправно, оскільки на це не
було згоди Ради Товариства. Сам ОСОБА_1 не мав права підписувати будь - які
договори від імені ВАТ «Дніпрофарм», оскільки на той час був звільнений з посади
ІНФОРМАЦІЯ_1 ВАТ «Дніпрофарм», про що є відповідне рішення  Ради Товариства ВАТ «Дніпрофарм», а власне
договір про задоволення вимог іпотекодержателя є укладеним із перевищенням
повноважень. Однак, як вбачається із змісту статуту позивача, зокрема, п.
8.17., Рада товариства не наділена повноваженнями саме на укладання договорів
та угод від імені Товариства, окрім повноваження укладення контрактів із
ІНФОРМАЦІЯ_1 товариства (п.8.17.17 статуту). Відтак, голова Ради товариства
також в силу положень п.8.17 з урахуванням положень п. 8.26.2, 8.26.5, 8.26.6.
не повноважний укладати договори від імені позивача, в т.ч. -договори про
задоволення прав іпотекодержателя.

Суд доходить висновку, що спірний
договір про задоволення вимог іпотекодержателя в силу приписів статті 46 Закону
України «Про господарські товариства»та у відповідності із пунктом 8.26.6.
статуту позивача, повинен був бути підписаний зі сторони останнього
ІНФОРМАЦІЯ_1 Товариства, а не його головою Ради.

Суд погоджується із доводами
відповідача 1 по справі, згідно з якими повноваження Ради позивача щодо
відчуження майна на суму, що перевищує 20 000 доларів США (або еквівалент цієї
суми в іншій валюті), визначені пунктом 8.17.11. статуту, полягають виключно в
узгодженні, а не в укладенні відповідних правочинів.

Таким чином, у голови Ради
позивача, згідно вимог його ж (позивача) статуту, відсутні повноваження, а
враховуючи юридичний зміст іпотеки, відсутні й підстави підписувати від імені
позивача договір про задоволення вимог іпотекодержателя.

Відносно посилання позивача на те,
що станом на день укладення спірного підписання договору про задоволення вимог
іпотекодержателя, ОСОБА_1 вже не обіймав посаду ІНФОРМАЦІЯ_1, а тому не мав
права підписувати вказаний договір, суд доходить наступного висновку.

Згідно до статті 33 Господарського
процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на
які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Докази надаються
сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Позивачем та іншими сторонами по
справі не надано належних в розумінні статті 34 Господарського процесуального
кодексу України  доказів обставини, на
яку позивач посилається, а саме на те, що ОСОБА_1 у порядку, встановленому статутом
позивача (п.8.4.3., 8.27 статуту), був звільнений від виконання ним своїх
обов'язків ІНФОРМАЦІЯ_1 ВАТ «Дніпрофарм».

Виходячи з того, що в матеріалах
справи відсутні належні докази відносно переобрання ОСОБА_1 з посади
ІНФОРМАЦІЯ_1 позивача Зборами акціонерів в порядку п. 8.4.3. статуту, а також з
огляду на відсутність в матеріалах справи належних доказів наявності у Ради
Товариства достатніх повноважень на обрання та переобрання ІНФОРМАЦІЯ_1
позивача,  суд критично оцінює наданий
позивачем в обґрунтування своїх позовних вимог протокол Ради Товариства ВАТ
«Дніпрофарм»НОМЕР_37 від 19.10.2005, згідно до якого на ВАТ
«Дніпрофарм»обов'язки ІНФОРМАЦІЯ_1 позивача були покладені на іншу особу -
ОСОБА_3

Відтак, суд доходить висновку, що
матеріалами справи не підтверджується та обставина, що спірний договір
задоволення вимог іпотекодержателя від 28.10.2005 був підписаний від імені
позивача неналежною особою    (ОСОБА_1).

Суд також не може погодитися із
твердженням позивача, що укладення
договору про задоволення вимог іпотекодержателя відбулося внаслідок
зловмисної домовленості представників
однієї сторони з другою стороною, оскільки сторона не надала і в
матеріалах справи відсутні докази наявності такої зловмисності сторін спірного
договору.

Після порушення справи до
матеріалів справи було надано акт звірки взаєморозрахунків між позивачем та
відповідачем 1 за договором кредитної лінії НОМЕР_35  від 18 грудня 2003 року, підписаний
представниками останніх 27 січня 2006 року.

З вказаного акту вбачається, що у
позивача за договором кредитної лінії    НОМЕР_35
від 18 грудня 2003 року заборгованість перед відповідачем 1 відсутня,
оскільки така була погашена позивачем шляхом підписання договору задоволення
вимог іпотекодержателя від 28.10.2005 із фактичною передачею предмету іпотеки у
власність кредитора -відповідача 1. Від імені позивача цей акт було підписано
його ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 та скріплено печаткою позивача.

Статтею 241 Цивільного кодексу
України передбачено, що правочин, вчинений представником з перевищенням
повноважень, створює, змінює, припиняє цивільні права та обов'язки особи, яку
він представляє, лише у разі наступного схвалення правочину цією особою.
Правочин вважається схваленим зокрема у разі, якщо особа, яку він представляє,
вчинила дії, що свідчать про прийняття його до виконання. Наступне схвалення
правочину особою, яку представляють, створює, змінює і припиняє цивільні права
та обов'язки з моменту вчинення цього правочину.

З огляду на вказане положення
статті 241 Цивільного кодексу України суд доходить висновку, що підписання
цього Акту свідчить про подальше схвалення позивачем, його керівними органами
підписання договору задоволення вимог іпотекодержателя від 28.10.2005, фактичну
передачею предмету іпотеки у власність кредитора -відповідача 1 та свідчить про
прийняття позивачем до виконання договору задоволення вимог іпотекодержателя
від 28.10.2005.

Щодо вимоги про визнання недійсним
договору купівлі - продажу нерухомого майна від 18 листопада 2005 року,
укладеного між відповідачем 1 та відповідачем 2 (ТОВ «Фаїн»), суд доходить наступного
висновку.

Як вбачається із матеріалів справи,
спірний договір було укладено з дотриманням встановленої статтею 657 Цивільного
кодексу України нотаріальної форми договору. Право продажу майна на момент
вчинення правочину, який позивач просить визнати недійсним, згідно до статті
658 Цивільного кодексу України належало відповідачу 1 як власнику цього майна.
Договір було вчинено за 15 943 366 гривень ( в т.ч. -ПДВ), тобто договір є
відплатний, а умови цього договору на даний момент виконано його сторонами в
повному обсязі. З огляду на вказане суд вважає за можливе погодитися, що
відповідач 2, набувши право власності на нерухоме майно, є його добросовісним
набувачем відповідно до статті 388 Цивільного кодексу України.

Посилання позивача на фіктивність
укладеного між відповідачем 1 та відповідача 2 договору купівлі-продажу майна
(стаття 234 ЦК України) не знайшло свого підтвердження матеріалами справи.

Посилання позивача на ту обставину,
що  сторони оспорюваного правочину  - це одна й та ж сама юридична особа з огляду
на спільність у них поштової адреса, судом до уваги не приймаються, оскільки
матеріали справи доводять протилежне (відповідач 1 та відповідач 2 є різними
юридичними особами), а законом не заборонено різним юридичним особам
знаходитися за однією й тією ж адресою.

Враховуючи викладене позовні вимоги
необґрунтовані та задоволенню не підлягають повністю.

Витрати по сплаті державного мита
та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу, відповідно
до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, покладаються на
позивача.

Відповідно до п. 1 ст. 8 Декрету
Кабінету Міністрів України «Про державне мито»зайво сплачене позивачем при
подачі позову державне мито в розмірі 25 330 (двадцять п'ять тисяч триста
тридцять) грн. підлягає поверненню з Державного бюджету України.

Керуючись  ст. ст. 49, 82-85 ГПК України,-

В И Р І Ш И
В:

1. В позові відмовити повністю.

2. Повернути Відкритому
акціонерному товариству «Дніпрофарм»(, м. Дніпропетровськ,
вул. Паторжинського, 23) з Державного бюджету України зайво сплачене державне
мито в розмірі 25 330 (двадцять п'ять тисяч триста тридцять) грн. Квитанцію
НОМЕР_38 від 14.11.2006 залишити в матеріалах справи Господарського суду міста
Києва № 3/11.

Головуючий суддя  Судді

В.В.
Хілінська                            Т.М.Ващенко                         Т.Ю.Трофименко