ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

15.03.07р.

Справа № 35/526 - 06

За позовом  Національної металургійної академії України (НМетАУ),       м.Дніпропетровськ

до  Відкритого акціонерного товариства "Енергопостачальної компанії "Дніпрообленерго", в особі Дніпропетровських міських електричних мереж, м.Дніпропетровськ

про зобов`язання виконання договору

та за зустрічним позовом Відкритого акціонерного товариства "Енергопостачальної компанії "Дніпрообленерго", в особі Дніпропетровських міських електричних мереж, м.Дніпропетровськ до Національної металургійної академії У

Суддя  Широбокова Л.П.

Представники:

Від позивача -представник не з`явився.

Від відповідача - Козіна А.М., юрисконсульт, дов.№256 від 03.05.06 р.

Лутошкін І.О., юрисконсульт, дов.№506 від 10.11.2006р.

СУТЬ СПОРУ:

В судовому засіданні оголошувалася перерва з 06.03. до 15.03.2007р.

Позивач просить визнати належним виконання Позивачем умов договору на постачання електричної енергії від 19.02.1998р. №524, зобов`язати Відповідача виконати умови договору №524 від 19.02.1998р. та з метою забезпечення позову заборонити відповідачу припиняти постачання електроенергії до вирішення справи по суті. Вимоги обґрунтовані тим, що 05.12.2006р. позивач отримав від відповідача повідомлення про припинення постачання електричної енергії з 15.12.2006р. в зв`язку із наявністю заборгованості в розмірі 136 841 грн, в яких відповідач вказує, що заборгованість утворилася згідно актів про порушення Правил користування електричною енергією №007061 та №005056, вказує, що ці акти не підтверджують порушення ним Правил,  за спожиту електричну енергію він розраховується вчасно та в повному обсязі, заборгованості немає, посилаючись на договір №524 від 19.02.1998р.

27.02.2007р. від Позивача за первісним позовом надійшли пояснення та доповнення до позовної заяви, в яких він просить визнати належним виконання Національною металургійною академією України  умов п. 2.2, 4.2.4, 4.4 договору, умов додаткової угоди №13 від 21.12.2005р., п. 10.10. Правил користування електричною енергією, визнати Акт №007061 від 19.06.2006р. та Акт №005056 від 20.06.2006р.  про порушення Правил користування електричною енергією та умов договору недійсними.

Крім того,  вказує, що працівники відповідача в рахунках, на підставі яких проводиться оплата, помилково використовували інший розрахунковий коефіцієнт, що пов’язано з некваліфікованими діями працівників відповідача.   І звертає увагу на п.2 п.10.10 Правил користування електричною енергією, відповідно до якого Споживач не несе відповідальності за майнову шкоду, заподіяну постачальнику електричної енергії за регульованим тарифом, та матеріальні збитки, які викликані некваліфікованими діями персоналу постачальника електричної енергії.

Відповідач позовні вимоги не визнає  повністю, посилаючись на те, що акти складені правомірно, оскільки при визначенні кількості спожитої електричної енергії були невірно застосовані коефіцієнти струму та коефіцієнти напруги, що призвело до зниження кількості електричної енергії, що дійсно була спожита Позивачем, та загальний обсяг спожитої, але не оплаченої електричної енергії становить 685 420 кВт/год  на суму 136841,11 грн. В зв`язку з чим просить в позові відмовити.

Відповідач за первісним позовом надав доповнення до відзиву на позовну заяву, в яких він вказує, що виходячи зі змісту положень ст. 20 Господарського кодексу України та ст. 16 Цивільного кодексу України, заявлені позивачем вимоги про захист своїх прав в частині визнання належним виконання умов п.п. 2.2., 4.2., 4.4 договору на постачання електричної енергії від 19.02.1998р. №524 і зобов’язання ВАТ "ЕК "Дніпрообленерго" в особі Дніпропетровських міських електричних мереж виконувати умови договору на постачання електричної енергії від 19.02.1998р.  №524 не може бути способом захисту прав та охоронюваних законом інтересів, оскільки не передбачені законом чи договором. Оскаржувані акти не є актами ненормативного характеру в розумінні ст.12 ГПК України, і тому також не можуть бути предметом спору та визнаватися недійсними у судовому порядку.

06.02.2007р. від Відповідача надійшов зустрічний позов, в якому він просить стягнути з Позивача заборгованість за спожиту електричну енергію - 136 841,11 грн, посилаючись на договір №524 від 19.02.1998 р. та мотивуючи тим,  що позивач фактично спожив спірну електроенергію, але внаслідок невірного застосування коефіцієнтів, кількість спожитої електроенергії була визначена в менших обсягах, та не оплачена позивачем.

Відповідач за зустрічним позовом у відзиві на позовну заяву зазначає, що вимоги позивача є безпідставними та незаконними, тому що з його боку ніякого порушення Правил користування електричної енергії не було, і які дії зі сторони Відповідача до цього призвели, позивачем не вказано. Складання актів суперечить  Правилам користування електричної енергією та умовам договору.

В судових засіданнях представник позивача висловився за задоволення первісного позову та відмову в зустрічному позові, представник відповідача просив відмовити в первісному позові та підтримав вимоги зустрічного позову.

За клопотанням сторін строк вирішення спору продовжувався до 06.03.2007р. та до 20.03.2007р.

В судове засідання 15.03.2007р.  представник позивача не з’явився, незважаючи на те, що належним чином був повідомлений про оголошену в судовому засіданні перерву. Суд вважає можливим вирішити спір по суті без участі представника позивача, оскільки сторонам була надана можливість надати всі докази та пояснення впродовж терміну слухання справи.

За згодою представників відповідача в судовому засіданні оголошено  тільки вступну та резолютивну частину рішення.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення представників сторін, оцінивши докази в сукупності,  господарський суд, -

ВСТАНОВИВ :

Між позивачем  та відповідачем було укладено договір про постачання електричної енергії № 524 від 19.02.1998р., який викладено в новій редакції на підставі Додаткової угоди №13 від 21.12.2005р.   Строк дії договору встановлено  до 31.12.2006р. та відповідно до п. 10.8.1. договору він вважається  продовженим на строк 12 місяців, якщо жодна із сторін не заявить про його припинення.  В спірний період сторони виконували умови договору, пропозицій щодо його припинення від сторін не надходило.

В додатку №2 до договору  визначено Перелік місць встановлення електролічильників  та розрахункові коефіцієнти, зокрема, за спірними ТП-281 –коефіцієнт 900, по ТП-346 –коефіцієнт  40.

В червні 2006р. представниками відповідача була проведена перевірка дотримання позивачем Правил користування електричною енергією та умов договору, про що складено акти №007061 від 19.06.2006р. та № А005056 від 20.06.2006р. В цих актах вказано на невідповідність коефіцієнтів трансформації  вимірювальних трансформаторів току, які не відповідають умовам договору, а саме по  ТП-281 –коефіцієнт становить 1200, по ТП-346 –300/5 в кількості 3-х штук - 60.

На підставі цих актів відповідач здійснив донарахування плати за спожиту електричну енергію та направив позивачу рахунки на її оплату №3-3-3/11/А№5056 від 28.11.2006р. на суму 83803,93 грн та №3-3-29/11/А№7061 від 28.11.2006р. на суму 53037,18 грн, всього на суму 136 841,11 грн. Крім того, направив повідомлення про припинення подачі електроенергії  з 15.12.2006р., що і стало підставою позовних вимог.

В своїх доповненнях до позовної заяви позивач просить визнати вказані акти перевірки недійсними.

Юридичним актом  є офіційний письмовий документ державного чи іншого органу (посадової  особи),  виданий  в  межах  компетенції, визначеної законом, який має точно визначені зовнішні реквізити та породжує  певні  юридичні  наслідки,   створює   юридичний   стан, спрямований  на регулювання суспільних відносин,  має обов'язковий

характер для суб'єктів цих  відносин,  поширює  свою  чинність  на певний час, територію, коло суб'єктів.

Розрахунки, акти перевірок, протоколи, повідомлення про припинення постачання електроенергії, акти приписи, тощо, є документами, що передбачають дії обох сторін, пов’язані з виконанням договору  на постачання електроенергії, тому вони не є актами ненормативного характеру, не підлягають визнанню недійсними та такі спори не підлягають розгляду в господарському суді, та в цій  частині провадження у справі підлягає припиненню.

Впродовж дії договору відповідач постачав позивачу електроенергію, тобто виконував свої зобов’язання за договором №524 від 19.02.1998р., доказів припинення постачання позивачем не надано, відповідач не реалізував свої наміри щодо припинення постачання електроенергії, викладені в повідомленні про припинення від 05.12.2006р. Таким чином, в задоволенні вимог позивача щодо зобов’язання відповідача виконувати умови договору на постачання електричної енергії слід відмовити, оскільки позивачем не надано жодних доказів невиконання відповідачем своїх зобов’язань за договором щодо постачання електричної енергії.

Позивач також просить визнати, що він належним чином виконував умови договору, а саме п. 2.2, 4.2.4, 4.4, умови додаткової угоди №13 від 21.12.2005р., п. 10.10. Правил користування електричною енергією, якими передбачено порядок обліку електричної енергії, порядок її оплати, тощо.

Способи захисту цивільних прав та інтересів встановлені статтями 20 Господарського кодексу України та  16 Цивільного кодексу України. Зокрема, порушене цивільне право може бути захищене шляхом відновлення становища, яке існувало до порушення, примусовому виконанню обов’язку в натурі, відшкодування збитків, тощо. Такий спосіб захисту цивільного права, про який просить позивач, не передбачений чинним цивільним законодавством, та  жодним чином не матиме наслідком захищення прав та інтересів позивача. Та в задоволенні цієї позовної вимоги слід відмовити.

Згідно умов договору та ст. 15-1 Закону України «Про електроенергетику»на споживача електричної енергії покладено обов’язок повної сплати спожитої електроенергії.

За приписами п. 6.1 Правил  обсяги електричної  енергії,  які  підлягають  оплаті,  мають визначатися відповідно до даних розрахункового обліку  електричної енергії   про   її   фактичне  споживання  за  винятком  випадків, передбачених цими Правилами. Остаточний розрахунок споживача за електричну енергію, спожиту  протягом розрахункового періоду, здійснюється на підставі виставленого постачальником    електричної   енергії,   рахунка відповідно  до  даних  про фактичне споживання електричної енергії визначеного   за   показами   розрахункових  засобів  обліку,  які фіксуються  у терміни, передбачені договором, та/або розрахунковим шляхом у випадках, передбачених цими Правилами.

В договорі сторони обумовили, що споживач повинен надавати енергопостачальній організації щомісячні звіти саме про кількість спожитої електроенергії (п. 2.2.3., 4.2., 8.6 договору в редакції додаткової угоди №13). Аналогічні умови містить попередня редакція договору.

Всупереч цим вимогам, позивач надавав  енергопостачальнику не звіти про кількість спожитої електроенергії, а лише покази розрахункових приладів обліку.

Як було встановлено вище, в додатку №2 до договору  визначено Перелік місць встановлення електролічильників  та розрахункові коефіцієнти, зокрема, за спірними ТП-281 –коефіцієнт 900, по ТП-346 –коефіцієнт  40.

Позивачем за участю спеціалістів відповідача була проведена заміна вище вказаних трансформаторів струму. Факт заміни трансформатора на ТП-346 підтверджується завданням розпорядженням №3305 від 08.06.2004р. та «Результатами виконання»від 08.06.2004р., розрахунковий коефіцієнт з цього часу став 60.

Відповідачем в силу ст. 33 Господарського процесуального кодексу України не доведено належними доказами, коли саме було здійснено заміну трансформатора на ТП-281. Згідно наданих доказів тільки відповідно до Акту №22 від 28.02.2006р.  було встановлено, що на цій точці обліку інший трансформатор струму з розрахунковим коефіцієнтом 1200, замість визначеного договором 900.

Оскільки, договором на споживача електричної енергії покладено обов’язок щодо надання звітів про обсяги спожитої електроенергії, то з часу заміни трансформаторів струму він повинен був враховувати інші коефіцієнти та з врахуванням їх визначати кількість спожитої електроенергії. На підставі вказаних звітів постачальник визначає вартість спожитої електроенергії та надає споживачу рахунок на оплату. Таким чином, із-за неповного виконання позивачем цього свого обов’язку за договором рахунки були надані не на весь обсяг спожитої електроенергії, оскільки при її розрахунку застосовувалися коефіцієнти, що були раніше встановлені в договорі,  та посилання позивача на п. 10.10 Правил безпідставні.

З огляду на викладене, кількість та вартість спожитої електроенергії підлягає перерахунку, а саме по ТП -281 з 28.02.2006р., по ТП–346 –з 08.06.2004р.  На думку суду, відповідач неправомірно розраховує вартість електроенергії по ТП-281 з 18.06.2003р., оскільки ним не доведена заміна трансформатора на цю дату.

Таким чином, вартість спожитої та не врахованої електроенергії по ТП–346 за період з  19.07.2004р.  по 21.07.2006р.  становить 53037,18 грн, по ТП–281 з 20.03.2006р. по 18.05. 2006р.  –7605,25 грн. Вказані періоди правомірно визначені відповідачем з врахуванням часу надання звітів про покази розрахункових приладів обліку.

Зважаючи на викладене, з врахуванням всіх встановлених обставин, в задоволенні первісного позову слід відмовити, зустрічний позов задовольнити частково в сумі 60 642,43 грн. В решті зустрічного позову відмовити.

Відповідно до ст. 49 ГПК України судові  витрати по справі за первісним позовом  відносяться на позивача, за зустрічним –на сторони пропорційно задоволеним вимогам.

Керуючись ст.ст. 44, 49, п.1 ст. 80, ст.ст. 82-85, 116,117  Господарського процесуального кодексу України, ст. ст. 5, 525, 526  Цивільного кодексу України, ст. 193, 230 –233 Господарського кодексу України,  господарський суд,  -

ВИРІШИВ :

В частині визнання недійсними актів №007061 від 19.06.2006р. та № А005056 від 20.06.2006р.  провадження у справі припинити.

В решті первісного позову відмовити.

Зустрічний позов задовольнити частково.

Стягнути з Національної металургійної академії України (НМетАУ) –49600,             м. Дніпропетровськ, пр. Гагаріна, 4, (п/р 0610 в УДКУ в Дніпропетровській області, МФО 805012) на користь Відкритого акціонерного товариства "Енергопостачальної компанії  "Дніпрообленерго" в особі Дніпропетровських міських електричних мереж - 49000,  м. Дніпропетровськ, вул. Ленінградська, 40, (п/р 901 в АБ «Кредит - Дніпро», МФО 305749) борг –60 642,43 грн (шістдесят тисяч шістсот сорок дві грн 43 коп), витрати по сплаті держмита –606,42 грн (шістсот шість грн 42 коп)  та  витрати  на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу -  52,27 грн (п’ятдесят дві  грн 27 коп).

В решті позову відмовити.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання.

Рішення підписано 16 березня 2007р.

Суддя

Л.П. Широбокова

Рішення підписано