ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
22.02.07                                                                                           Справа  № 5/2373-28/226А
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Львівський апеляційний господарський суд в складі колегії:

Головуючого судді                              Юрченка Я.О.

суддів                                                  Процик Т.С.

Галушко Н.А.

розглянув апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Галицькому районі м.Львова, м.Львів

на постанову Господарського суду Львівської області від 14.11.2006р.

у справі № 5/2373-28/226А

за позовом Дочірнього підприємства „Бухгалтерський сервіс”, м.Львів

до Державної податкової інспекції у Галицькому районі м.Львова, м.Львів

про визнання нечинним податкового повідомлення-рішення від 14.03.2005р. № 004021630/2

За участю представників сторін

від позивача: не з”явився.

від відповідача: Рождественська Л.П. - головний державний податковий інспектор.

Особам, які беруть участь у справі, права та обов’язки, передбачені ст.ст. 49,51 Кодексу адміністративного судочинства України, роз’яснено. Заява про відвід суддів не поступало.

ВСТАНОВИВ:

Постановою Господарського суду Львівської області від 14.11.2006р. у справі № 5/2373-28/226А задоволено позов Дочірнього підприємства „Бухгалтерський сервіс”, м.Львів та визнано нечинним і скасовано податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у Галицькому районі м.Львова, м.Львів від 14.03.2005р. № 004021630/2.

Постанова місцевого господарського суду мотивована нормами пп.15.1.1 п.15.1, пп.15.2.1 п.15.2 ст.15 Закону України “Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами” та тим, що період між датою виникнення у відповідача права (і обов’язку) застосування штрафу в розмірі 10%, передбаченого пп.17.1.7 п.17.1 ст.17 Закону України „Про порядок погашення зобов‘язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами”, та датою реалізації цього права (14.03.2006р., коли було прийняте спірне податкове повідомлення-рішення), перевищує 1095 календарних днів, що є підставою для визнання його (спірного рішення) нечинним.

Скаржник, відповідач у справі, з постановою місцевого господарського суду не погоджується, подав апеляційну скаргу, просить постанову суду скасувати, у задоволенні позовних вимог відмовити, з підстав, наведених в апеляційній скарзі.

Представник відповідача у судовому засіданні вимоги та доводи апеляційної скарги підтримав.

Позивач письмового заперечення на апеляційну скаргу не подав, уповноваженого представника в судове засідання не скерував, хоча був належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи.

Виходячи з приписів ч.4 ст.196 КАС України, апеляційний господарський суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності представника позивача.

Розглянувши доводи скаржника, викладені в апеляційній скарзі, заслухавши пояснення представника позивача, оцінивши наявні матеріали справи, апеляційний господарський суд прийшов до висновку, що постанову місцевого господарського суду слід залишити без змін, а апеляційну скаргу –без задоволення, з наступних підстав.

Спірним податковим повідомленням-рішенням від 14.03.2006р. № /2 ДПІ у Галицькому районі м.Львова на підставі пп.17.1.7 п.17.1 ст.17 Закону України „Про порядок погашення зобов‘язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами” за затримку граничного строку сплати узгодженої суми податкового зобов‘язання в розмірі 11336 грн. ДП „Бухгалтерський сервіс” зобов‘язано сплатити штраф у розмірі 10% у сумі 1133,60 грн.

Згідно з декларацією по ПДВ за ІІІкв.2002р., поданою позивачем до ДПІ у Галицькому районі 05.11.2002р., позивачем визначено 11336 грн. податку на додану вартість, що підлягає сплаті до бюджету за підсумками поточного звітного періоду.

Постановою Кабінету Міністрів України  від 26.09.2001р. № 1270 затверджено Порядок проведення розрахунків щодо відшкодування сум податку на додану вартість у частині, що належить зарахуванню на поточний рахунок платника податку (був чинним на момент спірних правовідносин), відповідно до якого проводиться відшкодування сум податку на додану вартість у частині, що належить зарахуванню на поточний рахунок платника податку.

На виконання згаданої Постанови, згідно з Протокольним рішенням (схемою) за № 13-175 від 16.12.2002р. про проведення розрахунків щодо відшкодування сум податку на додану вартість у частині, що належить зарахуванню на поточний рахунок платника податків, погодженого з Державною податковою адміністрацією у Львівській області та Управлінням Державного казначейства у Львівській області, підприємство-кредитор (ДП „Бухгалтерський сервіс”), яке має заборгованість з платежів до державного бюджету у сумі 13336 грн. на підставі довідки від 09.12.2002р. № 67 ДПІ у Галицькому районі м.Львова, перераховує протягом одного операційного дня отримані кошти на рахунок, визначений територіальним органом Державного казначейства, і відображає їх в обліку як погашення дебіторської заборгованості з платежів до державного бюджету.

Як передбачено пп.4.1.1 п.4.1 ст.4 Закону України „Про порядок погашення зобов‘язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами” платник податків самостійно обчислює суму податкового зобов'язання, яку зазначає у податковій декларації (що має місце в даному випадку), крім випадків, передбачених підпунктом "г" підпункту 4.2.2 пункту 4.2, а також пунктом 4.3 цієї статті.

Податкові декларації, у відповідності до пп. „б” пп.4.1.4 п.4.1 ст.4 цього ж Закону, подаються за базовий податковий (звітний) період, що дорівнює, у даному випадку, календарному кварталу, - протягом 40 календарних днів, наступних за останнім календарним днем звітного (податкового) кварталу (півріччя).

Згідно з п.5.1 ст.5 Закону України „Про порядок погашення зобов‘язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами” податкове зобов'язання, самостійно визначене платником податків у податковій декларації, вважається узгодженим з дня подання такої податкової декларації.

Платник податків, як передбачено абз.1 пп.5.3.1 п.5.3 ст.5 цього ж Закону, зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом десяти календарних днів, наступних за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого пп.4.1.4 п.4.1 ст.4 цього Закону для подання податкової декларації.

За таких обставин, позивач до 20.11.2002р. включно зобов‘язаний був самостійно сплатити суму податкового зобов‘язання, визначену в податковій декларації.

Пунктом 5 Порядку проведення розрахунків щодо відшкодування сум податку на додану вартість у частині, що належить зарахуванню на поточний рахунок платника податку, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1270 від 26.09.2001р., визначено порядок здійснення розрахунків, яким передбачено сукупність дій учасників проведення розрахунків щодо відшкодування сум податку на додану вартість у частині, що належить зарахуванню на поточний рахунок платника податку, і лише за наявності виконання всіх передбачених цим пунктом дій можна вважати заборгованість погашеною.

Враховуючи наведені обставини та погодження Протокольного рішення (схеми) № 13-175 з Управлінням Державного казначейства у Львівській області 16.12.2002р. –поза межами строку сплати податкового зобов‘язання, суд першої інстанцій вірно дійшов висновку про те, що позивач не сплатив узгоджену суму податкового зобов‘язання протягом визначених законодавством граничних строків сплати. А, отже, позивач допустив порушення пп.5.3.1 п.5.3 ст.5 Закону України „Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами".

Згідно з пп.17.1.7 п.17.1 ст.17 Закону України „Про порядок погашення зобов‘язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами”, у разі коли платник податків не сплачує узгоджену суму податкового зобов'язання протягом граничних строків, визначених цим Законом, такий платник податку зобов'язаний сплатити штраф, зокрема,  при затримці до 30 календарних днів, наступних за останнім днем граничного строку сплати узгодженої суми податкового зобов'язання, - у розмірі десяти відсотків погашеної суми податкового боргу.

Разом з тим, спірне податкове повідомлення-рішення від 14.03.2006р. № /2 не відповідає вимогам закону з наступних підстав.

Відповідно до пп.15.1.1. п.15.1 ст.15 Закону України “Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами” податковий орган має право самостійно визначати суму податкового зобов”язання у випадках, визначених цим Законом, не пізніше закінчення 1095 дня, наступного за останнім днем граничного строку подання податкової декларації, а у разі, коли така податкова декларація була надана пізніше, - за днем її фактичного подання. Якщо протягом зазначеного строку податковий орган не визначає суму податкових зобов”язань, платник податків вважається вільним від такого податкового зобов”язання, а спір стосовно такої декларації не підлягає розгляду в адміністративному або судовому порядку.

Відповідно до п.17.3 ст.17 вказаного Закону сплата (стягнення) штрафних санкцій, передбачених цією статтею, прирівнюється до сплати (стягнення) податку та оскарження їх сум.

Відповідно до пп.2.2) ст.2 Інструкції про порядок застосування штрафних (фінансових) санкцій органами державної податкової служби, затвердженої наказом ДПА України 17.03.2001р. № 110 (із змінами та доповненнями), податкове зобов”язання є зобов”язання платника сплатити до бюджетів або державних цільових фондів відповідну суму коштів (податків, зборів, обов'язкових платежів, неподаткових доходів, штрафних (фінансових) санкцій...). Відповідно до п.6.1.7 ст.6 вказаної Інструкції, у разі, коли платник податків не сплачує(не погашає) узгоджену суму податкового зобов’язання протягом граничних строків, визначених законодавством, орган державної податкової служби направляє платнику податків повідомлення про застосування штрафів, яке складається залежно від терміну затримки сплати (погашення) узгодженого податкового зобов”язання на наступний день після закінчення відповідно 30-ти та 90-денного терміну на всю суму сплаченого у цих періодах податкового боргу, незалежно від кількості випадків сплати. У разі затримки сплати більше ніж на 90 календарних днів, наступних за останнім днем граничного строку сплати(погашення) узгодженої суми податкового зобов’язання, податкове повідомлення складається одне на всю суму сплаченого(погашеного) податкового боргу за період від 91 календарного дня до дня фактичного погашення всієї суми податкового зобов’язання, незалежно від кількості випадків сплати за цей період.

При цьому відповідно до пунктів 3.2, 4.4 та 4.5 Порядку направлення органами державної податкової служби України податкових повідомлень платникам податків, затвердженого наказом ДПА України від 21.06.2001р. № 253 (із змінами та доповненнями), у разі порушення граничного строку сплати узгодженої суми податкового зобов’язання складається податкове повідомлення-рішення за формою “Ш”(додаток № 3), яке в той самий день передається структурному підрозділу, до функцій якого входить реєстрація вхідної та вихідної кореспонденції, який в той самий день надсилає(вручає) таке повідомлення-рішення платнику податків.

У разі несплати узгодженої суми штрафу в установлений термін така сума визнається сумою податкового боргу і до неї застосовуються процедури стягнення на загальних підставах (пп.6.1.7 ст.6 Інструкції про порядок застосування штрафних (фінансових) санкцій органами державної податкової служби).

Підпунктом 15.2.1 п.15.2 ст.15 Закону України „Про порядок погашення зобов‘язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами” встановлено граничні строки стягнення податкового боргу платника податків, а саме, у разі коли податкове зобов’язання було нараховане податковим органом до закінчення строку давності, визначеного п.15.1 ст.15 цього Закону, податковий борг, що виник у зв’язку із відмовою у самостійному погашенні податкового зобов’язання, може бути стягнутий протягом наступних 1095 календарних днів від дня узгодження податкового зобов’язання.

Як вбачається із матеріалів справи, спірним податковим повідомленням-рішенням було застосовано штрафні санкції в розмірі 10% в сумі 1133,60 грн. за несвоєчасну сплату узгодженої суми податкового зобов’язання по декларації з ПДВ за ІІІкв.2002р., яка повинна була бути самостійно сплачена позивачем до 20.11.2002р. включно. До 14.03.2006р. відповідач не визначав позивачу сум штрафу в розмірі 10% в сумі 1133 грн.

Таким чином, суд першої інстанції вірно дійшов висновку про те, що період між датою виникнення у відповідача права (і обов’язку) застосування штрафу в розмірі 10%, передбаченого пп.17.1.7 п.17.1 ст.17 Закону України „Про порядок погашення зобов‘язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами”, та датою реалізації цього права (14.03.2006р., коли було прийняте спірне податкове повідомлення-рішення) перевищує 1095 календарних днів.

Відтак, вимога про визнання нечинним та скасування податкового повідомлення-рішення ДПІ у Галицькому районі м.Львова від 14.03.2006р. № /2 є підставною та правомірно задоволена місцевим господарським судом.

Виходячи з наведеного в сукупності та в силу того, що доводами апеляційної скарги правомірності висновків суду першої інстанції щодо задоволення позову не спростовано, підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування постанови місцевого господарського суду –відсутні.

Керуючись ст.ст.195, 196, 198, 200, 205, 206 Кодексу адміністративного судочинства України, -

Львівський апеляційний господарський суд УХВАЛИВ:

Постанову Господарського суду Львівської області від 14.11.2006р. у справі № 5/2373-28/226А залишити без змін, а апеляційну скаргу –без задоволення.

Ухвала апеляційного господарського суду набирає законної сили з моменту її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку відповідно до ст.212 КАС України.

Матеріали справи повернути в місцевий господарський суд.

Головуючий суддя                                                                      Юрченко Я.О.

Суддя                                                                                          Процик Т.С.

Суддя                                                                                          Галушко Н.А.