ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

26.04.07
Справа № 2/58-07.

За позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Укрсільгоспмаш», м. Київ

До відповідача: Селянського фермерського господарства «Нагорний», Білопільський р-н

Про стягнення 1046066 грн.  90 коп.

Та за зустрічним позовом: Селянського фермерського господарства «Нагорний», Білопільський р-н

До відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Укрсільгоспмаш», м. Київ

Про визнання недійсним п. 3 додаткової угоди до договору купівлі-продажу

СУДДЯ          О.Ю. СОП’ЯНЕНКО

При секретарі судового засідання Пісковій Ю.О.

За участю представників:

позивача – (відповідача за зустрічним позовом) – Залевська О.О.

відповідача – (позивача за зустрічним позовом) – Нагорний С.В.

Суть спору: позивач просить суд стягнути з відповідача – Селянського фермерського господарства «Нагорний» основний борг в сумі 1036412 грн. 70 коп. та неустойку в розмірі 9654 грн. 26 коп., яка виникла внаслідок невиконання договору купівлі-продажу № 06/153 від 30.05.2006р, а також витрати, пов’язані з розглядом справи.

Позивач подав клопотання № 11-08/ве/ТД/ від 16.04.2007р., в якому наполягає на задоволенні позовних вимог, в додатках до клопотання надає суду акт звірки взаєморозрахунків станом на 08.03.2007р.

Відповідач в судовому засіданні надав зустрічну позовну заяву, де просить визнати недійсним пункт 3 додаткової угоди № 2 від 14.08.2006р. щодо викладення в іншій редакції підпункту 4.2 пункту 4 договору купівлі-продажу від 30.05.2006р. № 06/153.

Враховуючи, що при поданні зустрічної позовної заяви позивачем за зустрічним позовом дотримані вимоги ст.ст. 54, 56, 57 ГПК України, зустрічні позовні вимоги взаємно пов‘язані з первісними, суд прийняв зустрічну позовну заяву для спільного розгляду з первісним позовом. Відповідач за зустрічним позовом (позивач за первісним позовом) погодився щодо спільного розгляду вимог за первісним і зустрічними позовами в даному судовому засіданні, проти відкладення судового засідання на інший день заперечував.

Розглянувши матеріали справи, оцінивши наявні в ній докази та заслухавши представників сторін, господарський встановив:

30 травня 2006 року між позивачем – ТОВ «Торговий дім «Укрсільгоспмаш» та відповідачем – СФГ «Нагорний» був укладений договір купівлі-продажу № 06/153, згідно якого позивач зобов‘язувався передати відповідачу сільськогосподарську техніку, а саме: 10 комбайнів зернозбиральних «Славутич» КЗС-9-1-01 з кондиціонером, зерновою жниваркою, візком для перевезення жниварки, платформою підбирачем, капотом, двигуном ЯМЗ-238, а відповідач зобов‘язувався прийняти продукцію та оплатити її.

Договір було укладено відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України на 2006 рік», постанови Кабінету Міністрів України № 959 від 28.07.2006 року із змінами, внесеними постановою КМУ № 71 від 21.01.2005 року „Про внесення змін до Порядку використання коштів Державного бюджету, що спрямовуються на часткову компенсацію вартості складної сільськогосподарської техніки вітчизняного виробництва" та Протоколу Міжвідомчої експертної ради від 23.02.2006 року.

Згідно з вищенаведеними актами продукція, що підлягала поставці за договором, входить до переліку складної сільськогосподарської техніки вітчизняного виробництва, часткову компенсацію вартості якої (тридцять відсотків) відшкодовує держава.

Порядок розрахунків за договором передбачений розділом 4, згідно з яким (п. 4.2) покупець зобов‘язується здійснити оплату по договору шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок продавця у такій послідовності:

б) 70 відсотків вартості продукції, що становить 364340,90 грн. з ПДВ за кожну одиницю продукції – протягом 10 банківських днів з моменту укладення договору;

в) 30 відсотків вартості продукції, що становить 156146,10 грн. з ПДВ  за кожну одиницю продукції продавець отримує в Державного бюджету України через головні управління агропромислового розвитку відповідної облдержадміністрації, згідно п. 5 Порядку, затвердженого постановою КМУ № 959 від 28.07.2004 р.

За умовами договору, в зобов’язання позивача входило підготувати продукцію до відвантаження (поставити) відповідачу на складі позивача (за текстом договору - продавець) в м. Херсон (вивіз продукції силами та за кошти Відповідача) в строк не пізніше ніж через 60 календарних днів з моменту зарахування на розрахунковий рахунок Позивача 70 відсотків вартості продукції, що дорівнює 3643409 грн. 00 коп. за 10 одиниць продукції.

Згідно меморіальних ордерів № 1 від 03.08.2006 р. та №№ 1, 2 від 07.08.2006 р. відповідачем було перераховано 2550386 грн. 30 коп., тобто 70% вартості семи одиниць продукції.

14 серпня 2006 року між позивачем та відповідачем було укладено додаткову угоду № 1 до договору, яка є невід'ємною частиною договору, та за умовами п. 3 якої в разі, якщо станом на 20.11.2006 року Головним управлінням агропромислового розвитку Сумської області кошти на часткову компенсацію вартості комбайнів  в сумі 1527495 грн. не будуть виділені, відповідач на протязі 10 днів з моменту направлення йому відповідної вимоги зобов'язаний оплатити тридцять відсотків вартості продукції, що становить 1527495 грн.

Відповідач в судовому засіданні надав зустрічну позовну заяву, в якій просить визнати недійсним пункт 3 додаткової угоди № 2 від 14.08.2006р. щодо викладення в іншій редакції підпункту 4.2 пункту 4 договору купівлі-продажу від 30.05.2006р. № 06/153. В обґрунтування зустрічного позову зазначає, що п. 3 додаткової угоди № 2 від 14.08.2006р. був викладений в іншій редакції підпункт 4.2 пункту 4 договору № 06/153 від 30.05.2006р. та покладено на покупця (СФГ «Нагорний») обов’язок сплатити 30 відсотків вартості продукції на протязі 10 днів з моменту направлення відповідної вимоги продавця (ТОВ «Укрсільгоспмаш»).

Відповідач зазначає, що через порушення зобов’язань по договору товариством  «ТД «Укрсільгоспмаш», щоб не допустити втрати врожаю і у зв’язку з цим понесення великих збитків, під впливом тяжких обставин ним була укладена додаткова угода № 2 від 14.08.2006р., тобто за чотири дні до отримання комбайнів.

Відповідно до ст. 179 Господарського кодексу України майново-господарські зобов‘язання, які виникають між суб‘єктами господарювання або між суб‘єктами господарювання і негосподарюючими суб‘єктами – юридичними особами на підставі господарських договорів, є господарсько-договірними зобов‘язаннями. Господарські договори укладаються за правилами, встановленими Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом , іншими нормативно-правовими актами щодо окремих видів договорів.

Згідно із ст. 180 ГК України зміст господарського договору становлять умови договору, визначені угодою його сторін, спрямованою на встановлення, зміну або припинення господарських зобов‘язань, як погоджені сторонами, так і ті, що приймаються ними як обов‘язкові умови договору відповідно до законодавства. Господарський договір вважається укладеним, якщо сторонами у передбачених законом порядку та формі досягнуто згоди щодо всіх його істотних умов. Істотними є умови, визнані такими за законом чи необхідні для договорів даного виду, а також умови, щодо яких на вимогу однієї із сторін повинна бути досягнута згода. При укладенні господарського договору сторони зобов‘язані у будь-якому разі погодити предмет, ціну та строк дії договору.

Відповідно до ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Виходячи з викладеного, суд приходить до висновку, що при укладенні договору № 06/153 від 30.05.2006 р. сторони досягли згоди з усіх істотних умов цього договору.

Укладенню 14.08.2006 р. додаткової угоди № 2 до цього договору передувало надання  Управлінню агропромислового розвитку Сумської облдержадміністрації фермерським господарством «Нагорний» гарантійного листа № 86 від 10.08.2006 р., згідно якого в разі невиділення додаткового ліміту з Державного бюджету для Сумської області на часткову компенсацію вартості складної сільськогосподарської техніки вітчизняного виробництва відповідач зобов‘язався сплатити позивачу 30 % вартості одержаних зернозбиральних комбайнів. Головне управління агропромислового розвитку Сумської ОДА на запит суду підтвердило, що СФГ «Нагорний», як виняток, було визнано одержувачем 30 % компенсації з наданням довідки від 11.07.2006 р. за № 08/16 з приміткою, що 30 % компенсація буде надана при умові додаткового виділення Міністерством аграрної політики України ліміту коштів. У 2006 році такий ліміт для Сумської області виділений не був.

Таким чином , позивач за зустрічним позовом (відповідач за первісним позовом) ще на час визнання переможцем конкурсу у липні 2006 р. розумів, що 30 % компенсація вартості придбаної ним техніки буде виділена у разі наявності додаткового фінансування, що і підтвердив своїм гарантійним листом від 10.08.2006 р.

Зазначене свідчить, що умови додаткової угоди № 2 від 14.08.2006 р. не суперечать договору купівлі-продажу від 30.05.2006 р., зокрема його п. 1.1, що визначив предмет договору.

Відповідно до ч. 1 ст. 233 Цивільного кодексу України, згідно з п. 12 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 28.04.78р. (з наступними змінами) «Про судову практику в справах про визнання угод недійсними» збігом тяжких обставин слід вважати такий майновий або особистий стан громадянина чи його близьких (крайня нужденність, хвороба і т. ін.), які примусили укласти угоду на вкрай невигідних для нього умовах.

Для визнання недійсним правочину на підставі ст. 233 ЦК України факт наявності тяжких обставин, а саме невигідність правочину для відповідача (СФГ «Нагорний») повинна бути явною та доведеною суду доказами по справі.

Посилання позивача (відповідача за первісним позовом) у своєму зустрічному позові на те, що додаткова угода № 2 від 14.08.2006р. до договору купівлі-продажу від 30.05.2006р. № 06/153 була укладена під впливом тяжких обставин, на вкрай невигідних для відповідача умовах, оскільки комбайни отримані були лише 19.08.2006 р. у зв‘язку з оформленням кредитного договору та порушенням відповідачем за зустрічним позовом вимог договору від 30.05.2006 р. є безпідставними. Відповідачем за первісним позовом (позивачем – за зустрічним) був порушений п. 4.2 договору в частині перерахування 70 % вартості продукції на протязі 10 банківських днів з моменту укладення договору, тобто до 14.06.2006 р., після чого у продавця (ТОВ «ТД «Укрсільгоспмаш») виникав обов‘язок на протязі 60 днів виготовити та поставити продукцію. Кредитний договір з ВАТ КБ «Хрещатик» про надання кредиту на придбання сільськогосподарської техніки був укладений СФГ «Нагорний» лише 02.08.2006 р., що не може впливати на передбачений сторонами у договорі від 30.05.2006 р. порядок розрахунків. За таких обставин зустрічні позовні вимоги є необґрунтованими та задоволенню не підлягають.

Відповідно до умов договору від 30.05.2006 р. відповідачеві було поставлено 7 одиниць продукції на загальну суму 3586799, 00 гривень, що підтверджується копією видаткової накладної № РН-0000459 від 19.08.2006р., та довіреністю ЯМБ № 355239 від 14.08.2006 р. Тобто, позивач  свої  зобов’язання за договором виконав належним чином, що повністю підтверджується матеріалами справи.

Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Заборгованість відповідача за первісним позовом перед позивачем за поставлену продукцію за договором становить 1036412 грн. 70 коп.

Відповідно до умов додаткової угоди № 1 до договору від 14.08.2006 року відповідач зобов’язаний перерахувати суму боргу на протязі 10 (десяти) календарних днів з моменту направлення відповідної вимоги позивача.

Вимога здійснити оплату остаточної вартості продукції направлялася відповідачеві, що підтверджується копією вимоги вих. № 408/1/ВЕ/ТД від 31.10.2006р.

Майнова відповідальність за невиконання умов договору передбачена п. 7.5. Договору, згідно з яким в разі порушення термінів оплати продукції, відповідач виплачує позивачеві пеню в розмірі 0,3% за кожний день прострочення оплати продукції від несплаченої суми. Нарахована позивачем за первісним позовом з урахуванням вимог ст. 3 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань» неустойка складає 9654 грн. 26 коп., що підтверджується наданим розрахунком.

Згідно ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Відповідач доказів сплати боргу не подав, позовні вимоги за первісним позовом повністю підтверджуються матеріалами справи, тому є обгрунтованими, правомірними і такими, що підлягають задоволенню.

Згідно ст. 44, 49 ГПК України витрати, пов’язані з розглядом первісної позовної заяви, покладаються на відповідача за первісним позовом, а саме: 10460 грн. 67 коп. витрат по держмиту та 118 грн. на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу. Витрати, пов‘язані з розглядом зустрічної позовної заяви, покладаються на позивача за зустрічним позовом.

Враховуючи наведене, керуючись ст. ст. 44, 49, 60, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1.          Первісний позов задовольнити повністю.

2.          Стягнути з Селянського фермерського господарства «Нагорний» (41800, Сумська область, Білопільський р-н, с. Червоне, , п/р 260023612 в СФ АППБ «Аваль», м. Білопілля, МФО 337483, ІПН 13) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Укрсільгоспмаш» (01011, м. Київ, пров. Кутузова, буд. 3, , п/р 601 в Київській філії АБ «Кредит-Дніпро», МФО 320898) 1 036 412 грн. 70 коп. основного боргу, 9 654 грн. 26 коп. пені, а також 10460 грн. 67 коп. витрат по держмиту та 118 грн. 00 коп. на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

3.          В задоволенні зустрічного позову – відмовити.

4.          Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Повний текст рішення підписаний суддею 26.04.2007 року.

СУДДЯ                                                                         О.Ю. СОП’ЯНЕНКО