ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

27.02.07р.

Справа № 14/26-07(21/71-06)

За позовом  Відкритого акціонерного товариства "Західенерго", м. Івано-Франківськ,         вул. Степана Бендери, 1, к. 512

до  Закритого акціонерного товариства "Продвугілля", 51400, м. Павлоград,                                вул. Дніпровська, 125, корп. 2, кв. 52

про стягнення 1 046 195,39 грн.

Суддя  Панна С.П.

Представники:

Від позивача Мазяр Т.М. - начальник юридичного відділу за довіреністю № 31-43 від 05.01.2007 року

Від відповідача   не з'явився

СУТЬ СПОРУ:

Відкрите акціонерне товариство з обмеженою відповідальністю "Західенерго", м. Львів, Львівська обл. - далі по тексту позивач - звернулося до господарського суду Дніпропетровської області з позовом про стягнення з Закритого акціонерного товариства "Продвугілля", м. Павлоград, Дніпропетровська обл. - далі по тексту відповідач -                          877 924,85 грн. - заборгованості, а також судових витрат: 8780,00 грн. - витрат на держмито, 118 грн. - витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу. Крім того, позивач просить суд з метою забезпечення позову накласти арешт на майно відповідача.

06.06.2006 року до суду поступило збільшення позовних вимог за № 31-1281 від 05.06.2006 року, якими позивач збільшує розмір позовних вимог і просить суд стягнути з відповідача суму боргу в розмірі 1 046 195,39 грн., а також судові витрати.

Відповідач мотивований відзив на позовну заяву не надав, але заявою б/н від 06.06.2006 року зазначає, що позовні вимоги є необґрунтованими, оскільки строки позовної давності закінчились.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши представників сторін, господарський суд -

ВСТАНОВИВ:

01 січня 1997 року між ВАТ "Західенерго" та ЗАТ "Продвугілля" укладена угода на поставку вугілля №3-ук/97, відповідно умов якої сторонами узгоджено, що ЗАТ "Продвугілля" брав на себе зобов’язання поставити, а ВАТ "Західенерго" купити енергетичне вугілля у кількості, передбаченій у Додатку №1 до договору. До 25 % вартості поставленого вугілля сплачується грошовими коштами (при їх наявності), решта компенсується не грошовими видами розрахунків. Відповідач у термін з 24 лютого по 30 серпня 1999 року поставив на адресу позивача вугілля на суму 1 130 697,76 грн., що підтверджується накладними, відповідно документів Добротвірської ТЕС проведено заліки за отримане вугілля за спожиту електроенергію на адресу відповідача в 1999 році на 2 008 622,61 грн.

Отже, борг відповідача перед позивачем за 1999 рік склав 877 924,85 грн.

Відповідно Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України, що набрав чинності з 01.01.2004 року, правила ЦК України про позовну давність застосовуються до позовів, строк пред’явлення яких, встановлений законодавством, що діяло раніше, не сплив до набрання чинності цим Кодексом.

Згідно до ст.71Цивільного кодексу Української РСР загальний строк для захисту права за позовом особи, право якої порушено (позовна давність), встановлюється в три роки.

Згідно положень ст.76 Цивільного кодексу Української РСР перебіг строку позовної давності починається з дня виникнення права на позов. Право на позов виникає з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення свого права.

Згідно зі ст.165 Цивільного кодексу Української РСР, якщо строк виконання зобов’язання боржником не встановлений або визначений моментом пред’явлення вимоги кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов’язок у семиденний строк від дня пред’явлення вимоги.

Як вбачається з матеріалів справи на адресу відповідача була направлена претензія №119-603 від 15.02.2002р.(а.с.12) з вимогою погасити заборгованість у сумі 877 924,85 грн., таким чином, був встановлений строк на протязі 7 днів з дати її пред’явлення.

Підтвердженням направлення претензії є поштове повідомлення про вручення її відповідачу 25.02.02р. (а.с14).

Заява відповідача (вх.від 06.06.06р. №8991) про застосування строку позовної давності підлягає задоволенню, позовні вимоги заявлені поза межами позовної давності, таким чином у  позовних вимогах по стягненню 877 924,85 грн. слід відмовити.

Позовні вимоги у частині стягнення з відповідача 168 270,54 грн. необхідно залишити без розгляду, оскільки позивач не надав до суду витребуваних документів ухвалами суду від 26.12.2006 року, 18.01.2007 року, 31.01.2007 року, які підтверджують правове обґрунтування проведення взаємозаліку з відповідачем по виникненню суми боргу у розмірі 168 270,54 грн., оригінал листа №01-219 від 10.02.1998 року, не надано до суду оригінали документів, що підтверджують проведення взаємозаліку (ст.217 Цивільного кодексу Української РСР, ст. 601 Цивільного кодексу України) і докази направлення відповідачу заяви про проведення взаємозаліку.

Судові витрати згідно ст.49 ГПК України покласти на позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 71, 76, 165, 217 Цивільного кодексу Української РСР (редакція 1963р.), ст. 257 ч. 1 ст. 261, ст. 601 Цивільного кодексу України, ст. ст. 44, 49, 80, п. 5 ст. 81, 82-85, 87 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд -

ВИРІШИВ:

У позовних  вимогах по стягненню 877 924,85 грн. відмовити.

Позовні  вимоги по стягненню 168 270,54 грн. залишити без розгляду.

Судові витрати покласти на позивача.

Суддя

С.П. Панна

Рішення підписано 06.03.07 р.

Згiдно з оригіналом

Помічник судді
І. В. Грабінська