КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.03.2007                                                                                           № 34/7

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого:                              Дикунської  С.Я.

суддів:                                          Сотнікова С.В.

Дзюбка П.О.

при секретарі:                              Назаровій В.В.

За участю представників:

від позивача- Нікіфорової О.О. (дов. від28.12.2005 р.)

від відповідача-                         Галон Г.Р. (дов. № п/9-8-29юр від 10.01.2007 р.)

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Харківський обласний центр зайнятості

на рішення Господарського суду м.Києва від 01.12.2006

у справі № 34/7 (Сташків Р.Б.)

за позовом                               Харківський обласний центр зайнятості - робочий орган виконавчої дирекції Фонду загальнообов"язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття

до                                                   Українська державна корпорація по виконанню монтажних і спеціальних будівельних робіт "Укрмонтажспецбуд"

третя особа відповідача

третя особа позивача

про                                                  стягнення пені в сумі 12619,30 грн.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду м. Києва від 01.12.2006 р. у справі № 34/7 в позові відмовлено.

Не погоджуючись із згаданим рішенням, позивач оскаржив його в апеляційному порядку, просив скасувати та прийняти нове, яким позов задовольнити. В обґрунтування своїх вимог зазначив, що місцевим судом при прийнятті рішення не взято до уваги порушень відповідачем строків виконання робіт, встановлених п. 5.2 Договору № ХАЗ-ГП від 14.01.2004 р. на виконання підрядних робіт та п. 19 Порядку державного фінансування капітального будівництва, який затверджено Постановою Кабінета Міністрів України № 1764 від 27.12.2001 р. (далі Постанова), тощо.

В судовому засіданні представник апелянта скаргу підтримав, просив її задовольнити, рішення скасувати та прийняти нове, яким позов задовольнити за наведених в апеляційній скарзі підстав.

Представник відповідача доводи апелянта заперечив, просив не брати їх до уваги, а відтак рішення місцевого суду як законне та обґрунтоване залишити без змін.

Заслухавши пояснення представників сторін, розглянувши доводи апеляційної скарги, дослідивши письмові докази, долучені до матеріалів справи, виходячи з вимог чинного законодавства, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Так,  05.09.2006 р. Центр зайнятості звернувся до господарського суду м. Києва з позовом до Державної корпорації про стягнення пені в сумі 12 619, 30 грн. В обґрунтування своїх вимог зазначив, що на підставі п. 2.3 Договору № ХАЗ-ГП від 14.01.2004 р. на виконання підрядних робіт (далі Договір), укладеного між Центром зайнятості та Державною корпорацією, позивачем 22.12.2004 р. перераховано авансовий внесок в розмірі 201 715,54 грн. Авансовий платіж не  відпрацьовано, чим порушено п. 19 Постанови, отже на підставі  п. 5.2 Договору відповідачу нараховано пеню станом на 24.11.2005 р. в сумі 12 619,30 грн. Претензію про погашення в добровільному порядку пені Державною корпорацією залишено без відповіді, тощо.

До матеріалів справи долучено відзив  Державної корпорації на позовну заяву, згідно якого при нарахуванні пені позивачем порушено вимоги п. 6 ст. 232 Господарського кодексу України (далі ГК України), а також не надано ні нормативного обґрунтування періоду нарахування пені, ні її розміру. Кінцеві терміни виконання робіт продовжувались в зв’язку з незабезпеченням позивачем проектно-кошторисної та дозвільної документації, тощо.

Суд першої інстанції, заслухавши пояснення представників сторін, з’ясувавши обставини справи, дослідивши надані сторонами письмові докази й положення  чинного законодавства, дійшов  висновку про безпідставність й необґрунтованість позовних вимог, а відтак відмовив в їх задоволенні. Апеляційний суд погоджується з висновками місцевого суду за таких обставин.

Так, відмовляючи в задоволенні позовних вимог, місцевий суд посилався на те, що оскільки прострочення відповідачем виконання робіт пов'язано з невиконанням позивачем своїх зобов'язань згідно п. 5.2 Договору: Державній корпорації не надано проектно-кошторисної та дозвільної документації по об'єкту, з наданням якої й дозволу Державного архітектурно-будівельного контролю (п. 3.1 Договору), пов'язано початок виконання робіт за цим Договором. Тому, на підставі п. 1 ст. 883, ч.1 ст. 612, ч. 2 ст. 613 Цивільного кодексу України (далі ЦК України),  п. 3 ст. 220 ГК України Державна корпорація не прострочила виконання зобов'язання, отже звільняється від відповідальності щодо сплати пені. Крім цього, місцевим судом встановлено, що відповідачем згідно ст. 49 ГПК України  документально не підтверджено судові витрати й вони не підлягають компенсації.

Апеляційний суд погоджується з такими висновками суду першої інстанції як законними, обґрунтованими обставинами й матеріалами справи, детальний аналіз яких, як і нормативне обґрунтування прийнятого судового рішення наведено місцевим судом. Крім цього, апелянтом не надано ані місцевому, ані апеляційному судом жодних доказів на підтвердження настання терміну виконання  робіт по етапах відповідно до додатків (календарних планів), не обґрунтовано суму нарахованої пені й не надано жодних актів виконаних робіт. В засіданні апеляційної інстанції представник апелянта посилався лише на Довідку вартості виконаних підрядних робіт за липень 2005 р. (а.с. 46), як на єдиний доказ на підтвердження підставності застосування пені за невиконані роботи, в той час, коли з цієї довідки вбачається лише вартість робіт за липень 2005 р., натомість період стягнення пені, що визначено позивачем з 23.03.2005 р. по 24.11.2005 р., тощо.

Посилання Центру зайнятості на відсутність будь-яких інших доказів окрім згаданої довідки в зв’язку з вилученням документів і це підтверджується протоколом виїмки від 18.11.2005 р. (а.с. 42), апеляційний суд до уваги не бере з огляду на те, що згідно  цього протоколу у позивача вилучено лише Договір № ХАЗ-ГП від 14.01.2004 р. на виконання підрядних робіт та додаткові угоди до нього, які містяться в матеріалах справи.

Доводи апелянта про порушення відповідачем строків виконання робіт, встановлених п. 19 Постанови, не слід брати до уваги в зв’язку з відсутністю документального підтвердження невиконання певного обсягу робіт при настанні терміну їх виконання  по відповідних етапах, тощо.

За таких обставин, доводи апеляційної скарги не заслуговують на увагу, а скарга –  не підлягає задоволенню.  Підстав для скасування судового рішення немає.

Керуючись ст.ст. 99, 101-103, 105 ГПК  України,  Київський апеляційний господарський суд –

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Харківського обласного центру зайнятості – робочогооргану виконавчої дирекції Фонду загальнообов’язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття залишити без задоволення, рішення господарського суду  м. Києва від 01.12.2006  р. у справі № 34/7 – без змін.

Матеріали справи № 34/7 повернути до господарського суду м. Києва.

Постанова може бути оскаржена в касаційному порядку протягом одного місяця з дня набрання законної сили.

Головуючий суддя                                                                      Дикунська  С.Я.

Судді                                                                                          Сотніков С.В.

Дзюбко П.О.

26.03.07 (відправлено)