РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

"05" березня 2007 р.

Справа № 14/367-4892

Господарський
суд Тернопільської області

у складі

Розглянув справу

за позовом  Тернопільської об`єднаної державної
податкової інспекції вул. Білецька, 1, м. Тернопіль

до  Суб'єкта підприємницької діяльності ОСОБА_1
АДРЕСА_1, м. Тернопіль

про стягнення заборгованості у сумі
660,00 грн.

За участю представників сторін:

позивача: Лисий
Я. І., довіреність №368/7/10-015 від 10.01.2007 р.,

відповідача: не
з'явився.

Суть справи:

Тернопільська об'єднана податкова
інспекція звернулась в господарський суд Тернопільської області з позовом до
суб`єкта підприємницької діяльності-фізичної особи ОСОБА_1  про стягнення заборгованості у сумі 660,00
грн.

Свої позовні вимоги позивач
обґрунтовує тим, що за порушення відповідачем норм Закону України „Про
застосування реєстраторів розрахункових операцій в сфері торгівлі, громадського
харчування та послуг” до нього застосовано фінансові санкцій на загальну суму
660,00 грн., однак, у встановлені чинним законодавством строки вони не були
сплачені, у зв'язку з чим контролюючий орган
просить суд стягнути дані суми в примусовому порядку.

12.01.2007 року в судове засідання
з'явився представник суб'єкта підприємницькою діяльністю-фізичної особи
ОСОБА_1, однак без документа, що засвідчує
повноваження на представлення інтересів суб'єкта підприємницької
діяльності - фізичної особи.

Зважаючи на наведене, судом не
уповноваженому представнику платника податків роз'яснено, що згідно з ч.5
статті 28 ГПК України громадяни можуть вести свої справи в господарському суді
особисто або через представників, повноваження яких підтверджуються
нотаріально посвідченою довіреністю та розгляд справи відкладено на 07.02.2007
року.

07.02.2007 року відповідач в судове
засідання не з'явився, проте від нього надійшла заява про відкладення розгляду
справи, у зв'язку із хворобою, що підтверджується довідкою лікаря, (довідка
знаходиться у матеріалах справи).

Судом клопотання платника податків
задоволено та відкладено розгляд справи на 23.02.2007 року.

Ухвалою суду від  23.02.2007р. розгляд  справи відкладався зважаючи на чергову неявку
відповідача чи його представника в судове засідання  та для надання сторонам можливості подати
додаткові матеріали в обґрунтування своїх позовних вимог та заперечень та
зважаючи на клопотання відповідача

05.03.2007 року повноважний
представник відповідача в судове засідання не з'являвся, відзиву на позов не
представив, хоча про час і місце слухання справи був повідомлений належним
чином, в порядку ст. 64 ГПК України.

Зважаючи на те, що явка
представників сторін не визнавалась судом обов'язковою, справа розглядається
без участі представника відповідача відповідно до ст. 75 ГПК України за наявними
у ній матеріалами.

При цьому судом враховано і ту
обставину, що згідно статті 69 ГПК України спір має бути вирішено господарським
судом у строк не більше двох місяців від дня одержання позовної заяви. У
виняткових випадках голова господарського суду чи заступник голови
господарського суду має право продовжити строк вирішення спору, але не більш як
на один місяць.

У відповідності до статті 69 ГПК
України строк вирішення спору було продовжено строком на один місяць до
07.03.2007 р. ( ухвала заступника голови суду в матеріалах справи)

В судовому засіданні представнику
позивача роз'яснено належні йому права і обов'язки, передбачені ст. 20, 22,
81-1 ГПК України.

За відсутності відповідного
клопотання технічна фіксація судового процесу не здійснювалась.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши доводи представника позивача, суд встановив наступне:

Згідно з ст. 124 Конституції
України юрисдикція судів поширюється на всі
правовідносини, що виникають у державі.

ОСОБА_1 (ідентифікаційний код
НОМЕР_1) зареєстрована Торгово-реєстраційною палатою Тернопільської міської
ради як суб'єкт підприємницької діяльності - фізична особа 17.12.2001 р., про
що свідчить свідоцтво про державну реєстрацію суб'єкта підприємницької
діяльності - фізичної особи (копія в матеріалах справи).

Відповідно до п.2 ст.11 Закону
України „Про державну податкову службу в Україні” на державну податкову службу
покладено обов'язок щодо здійснення контролю за додержанням порядку проведення
готівкових розрахунків за товари (послуги) у встановленому законом порядку.

Відповідно до п.11 ст.11 Закону
України „Про державну податкову службу в Україні” надає право органам державної
податкової служби застосовувати до платників податків фінансові (штрафні)
санкції, стягувати до бюджетів та державних цільових фондів суми недоїмки, пені
у випадках, порядку та розмірах, встановлених законами України.

Під час проведення працівниками
податкового органу перевірки, за результатами якої складено акт №НОМЕР_2.,
виявлено порушення приватним підприємцем норм чинного законодавства України,
зокрема, п. 1 ст. 3 Закону України „Про застосування реєстраторів розрахункових
операцій в сфері торгівлі, громадського харчування та послуг”.

На підставі даного акту перевірки
податковим органом прийнято рішення №НОМЕР_3., яким до СПД ОСОБА_1. застосовано
штрафні (фінансові) санкції на загальну суму 660,00 грн.

Як слідує із матеріалів справи та
пояснення представника позивача у засіданні, вказаний вище акт ненормативного
характеру оскаржувався відповідачем із застосуванням процедури апеляційного
узгодження податкового зобов'язання в порядку визначеному пунктом 5.2 статті 5
Закону  № 2181.

За результатами розгляду
контролюючими органами первинної та повторної скарг рішення №НОМЕР_3. залишено
без змін, а скаргу без задоволення

Дане рішення є чинним станом на
день розгляду спору, не скасоване у встановленому порядку ні судом ні іншим
уповноваженим органом.

П. 11 ст. 10 Закону України „Про
державну податкову службу в Україні” органам ДПІ надано право подавати до судів
позови до підприємств, установ, організацій та громадян про стягнення
заборгованості перед бюджетом і державними цільовими фондами  за
рахунок  їх майна.

Доказів на підтвердження того, що
суми штрафних (фінансових) санкцій були сплачені у встановленому чинним
законодавством України порядку відповідачем не подано, а судом не здобуто.

За таких обставин, позовні вимоги
Тернопільської ОДПІ про стягнення 660,00 грн. фінансових санкцій обґрунтовані,
належним чином доведені та не спростовані відповідачем, а тому підлягають до
задоволення.

Згідно з ст. 44, 49 ГПК України,
судові витрати покладаються на відповідача.

На підставі наведеного, керуючись
ст. 4-3, 33, 43, 44, 49, 64, 75, 82-85 ГПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

1.  Позов задоволити.

2.
Стягнути з Суб'єкта підприємницької діяльності ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, м. Тернопіль,
і.н. НОМЕР_1):

- 660 (шістсот шістдесят) грн. 00
коп. штрафів та санкцій за ТКК, ЕКК на р/р 0002, код платежу
23030101, державного бюджету ВДУ у м. Тернополі, код одержувача 23588119, банк
УДК в Тернопільській області МФО 838012;

-
102 (сто дві) грн. державного мита в доход Державного бюджету України;

- 118 (сто вісімнадцять) грн.
витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу на користь
Державного підприємства "Судовий інформаційний центр", м. Київ, пр.
Перемоги, 44, р/р 0001 у ВАТ "Банк Універсальний", м.
Львів, МФО 325707, код 30045370.

Видати накази.

На рішення господарського суду, яке
не набрало законної сили, сторони мають право подати апеляційну скаргу, а
прокурор апеляційне подання протягом десяти днів з дня прийняття (підписання)
рішення - 16 березня 2007 року -  через
місцевий господарський суд.

Суддя