ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Рішення

15.01.2007
Справа  №
3/219

За позовом Відкритого акціонерного товариства „Закарпатнафтопродукт
-Мукачево”, м. Мукачево

до
відповідача Приватного
підприємця ОСОБА_1,
м. Мукачево

про визнання незаконним будівництва об'єкту кафе
-магазину за адресою:
АДРЕСА_1 та зобов'язання відповідача знести об'єкт будівництва кафе
-магазину за адресою: АДРЕСА_1,

Суддя
господарського суду -Мокану  В.В.

представники:

Позивача -Дроздецький М.М., юрисконсульт, доручення б/н
від 26.09.2006 року

Відповідача
- ОСОБА_1, приватний підприємець

ОСОБА_2, довіреність
від 13.12.2006 року

СУТЬ СПОРУ: Відкритим акціонерним товариством
„Закарпатнафтопродукт -Мукачево”, м. Мукачево
заявлено позов до відповідача приватного підприємця ОСОБА_1, м. Мукачево
про визнання незаконним будівництва об'єкту кафе -магазину за адресою: АДРЕСА_1
та зобов'язання відповідача знести об'єкт будівництва кафе -магазину за
адресою: АДРЕСА_1.

В судових
засіданнях 30.11.2006 року, 13.12.2006 року, 28.12.2006 року, 11.01.2007 року
брали участь вищевказані представники сторін, оголошувались перерви відповідно
до ст. 77 ГПК України для надання сторонам за їх усними клопотаннями можливості
для врегулювання спору. Проте, доказів врегулювання спору сторонами не подано.

Представник
позивача підтримав позовні вимоги, які обґрунтовано недотриманням відповідачем
при здійсненні будівництва кафе-магазину державних будівельних норм в частині,
яка регламентує відстань від АЗС до об'єктів оточуючого середовища. Стверджує,
що оскільки об'єкт будівництва знаходиться на відстані менш ніж 12 метрів, це
буде створювати небезпеку для оточення. Оцінюючи будівництво кафе-магазину як
такого, що здійснюється з істотним порушенням будівельних норм і правил,
посилаючись на ч. 1 ст. 376 Цивільного кодексу України, наголошує на
незаконності будівництва. Вимогу про зобов'язання відповідача знести об'єкт
будівництва обґрунтовує також посиланням на п. 2 ст. 48 Закону України „Про
власність” та ст. 391 Цивільного кодексу України, якими передбачено право
власника вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та
розпорядження своїм майном.

продовження
рішення господарського суду
Закарпатської області від 15.01.2007 року  у справі № 3/219

Листом № 688
від 22.12.2006 року позивач заявив клопотання про залучення судом в якості
позивачів Мукачівської міської ради, Управління архітектури і містобудування,
прокуратури м. Мукачево. Клопотання залишено судом без задоволення з огляду на
відсутність у ГПК України норми, яка регламентує можливість залучення судом інших
позивачів. Усне клопотання представника позивача про залучення зазначених
органів в якості третіх осіб, заявлене в судовому засіданні 11.01.2007 року,
судом відхилено з огляду на сплив терміну розгляду справи, визначений ст. 69
ГПК України.

Відповідач
проти позову заперечив, наголосивши на непідвідомчості даного спору
господарському суду, оскільки будівництво ведеться ним не як приватним
підприємцем, а як фізичною особою, що підтверджується набуттям ним права
власності на майновий комплекс, розташований АДРЕСА_2, за договором дарування
як фізичною особою, рішенням виконкому Мукачівської міської ради НОМЕР_1 та
НОМЕР_2 про об'єднання земельних ділянок, які належать гр. ОСОБА_1, та про
надання дозволу на будівництво кафе-магазину біля мийки-навісу АДРЕСА_1
громадянину ОСОБА_1. Крім того, представник відповідача стверджує про
відсутність у позивача підстав для заявлення вимог про знесення будівлі,
оскільки відповідно до  п. 7 ст. 376
Цивільного кодексу України право звернення до суду у разі істотного відхилення
від проекту, що суперечить суспільним інтересам або порушує права інших осіб,
істотного порушення будівельних норм і правил, належить відповідному органу
державної влади або органу місцевого самоврядування. Заперечив факт порушення
права позивача на користування належним йому майном, оскільки будівництво
об'єкту не завершено, актом обстеження об'єкту від 13.10.2006 року будівництво
припинено, до завершення будівництва відповідач згідно ст. 331 вважається
власником матеріалів і не може здійснювати експлуатацію спірного об'єкту.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників
сторін,

суд встановив:

Позивач є
власником АЗС № 18, розташованої в м. Мукачево, вул. Росвигівська, 2 „б” на
підставі договору купівлі-продажу від 20.05.2004 року.

На земельній
ділянці, що межує з АЗС, має згідно рішення виконкому Мукачівської міської ради
адресу АДРЕСА_1 і належить                                    гр. ОСОБА_1
знаходиться частина майнового комплексу належного відповідачу, у складі
операторської - боксу літ „Б” та мийки - навісу літ „Б”, отриманого за
договором дарування від 18.02.2005 року.

Рішенням
виконкому Мукачівської міської ради НОМЕР_2                гр. ОСОБА_1 дозволено
будівництво кафе-магазину біля мийки-навісу АДРЕСА_1 на його власній земельній
ділянці та визначено: проектно-технічну документацію виготовити та погодити в
установленому порядку, дозвіл на проведення будівельно-монтажних робіт
видається тільки після реєстрації документації в інспекції ДАБК.

Актом
обстеження будівництва кафе-магазину АДРЕСА_1, укладеним 13.10.2006 року
комісією у складі начальника інспекції ДАБК, члена виконавчого    комітету,
спеціалістів    ДАП    „Архітектура”,    юрвідділу
та    відділу

продовження
рішення господарського суду
Закарпатської області від 15.01.2007 року  у справі № 3/219

архітектури та
містобудування міської ради, встановлено факт здійснення  ОСОБА_1 будівництва кафе-магазину біля
мийки-навісу згідно рішення міськвиконкому НОМЕР_2без дозволу на будівництво,
приписано           гр. ОСОБА_1 припинити
будівництво, з'явитися в інспекцію ДАБК для оформлення протоколу про самовільне
будівництво та постанови про сплату штрафу, а також отримання припису про
припинення самовільного будівництва. В акті також зазначено відстань від краю
забудівлі кафе-магазину до краю кришки резервуара 5,95 м.

За твердженням
відповідача на час розгляду справи будівництво об'єкту припинено відповідно до
припису інспекції ДАБК.

Листом відділу
архітектури та містобудування Мукачівської міської ради НОМЕР_3 підтверджено,
що гр. ОСОБА_1 проводить будівництво кафе-магазину без дозволу на початок
будівельних робіт та погодженої проектно-технічної документації, в зв'язку з
чим йому вручено припис про заборону будівельних робіт до отримання дозволу на
початок будівельних робіт, складено протокол про адміністративне порушення та
постанова про накладення штрафу.

Отже, факт
здійснення відповідачем будівництва кафе-магазину без дозволу на початок  будівельних робіт і без погодженої  проектно-технічної документації, тобто факт
самочинності будівництва, як його визначає ч. 1 ст. 376 Цивільного кодексу
України, встановлено повноважним органом, який застосував відповідну заборону
будівництва.

Вимога позивача
про визнання будівництва незаконним виходить за межі підвідомчості справ
господарським судам, визначеної ст. 12 ГПК України, провадження в цій частині
підлягає припиненню на підставі п. 1 ст. 80 ГПК України.

Крім того, ст.
16 Цивільного кодексу України не передбачено такого способу захисту судом
цивільних прав та інтересів, як визнання незаконними будь-чиїх дій, крім
органів державної влади або органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб. Інший спосіб захисту цивільних прав, передбачений ст. 376
Цивільного кодексу України, полягає у визнанні будівництва самочинним. Проте,
це вже здійснено Інспекцією ДАБК, не оспорено і не скасовано, а позовна вимога
сформульована іншим чином.

Аналізуючи
аргументи позивача щодо порушення відповідачем його правомочностей по
володінню, користуванню та розпорядженню належною позивачу АЗС, суд констатує
наступне.

Відповідно до
ст. 391 Цивільного кодексу України право на негаторний позов належить власнику,
який володіє річчю, але позбавлений можливості користуватися чи розпоряджатися
нею.

Згідно ст. 33
ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які  вона посилається як на підставу своїх вимог і
заперечень.

Позивачем не
подано доказів на підтвердження того, що він
позбавлений можливості користуватися чи розпоряджатися належною йому
АЗС. За інформацією представника позивача АЗС працює без будь-яких перешкод.

Посилання
позивача на можливість виникнення у нього утруднень в майбутньому при
здійсненні реконструкції АЗС, суд оцінює як недоведене припущення. До
завершення будівництва кафе-магазину і введення його в експлуатацію твердження
про існуючу небезпеку для оточуючого середовища і майна позивача є
безпідставним. Проте, за відсутності затвердженої проектної документації і
дозволу на здійснення будівельних робіт завершення будівництва неможливо,   матеріали
справи   свідчать,  що
питання   контролюється   органами

продовження
рішення господарського суду
Закарпатської області від 15.01.2007 року  у справі № 3/219

архітектурно-будівельного
контролю. При розгляді і затвердженні в установленому порядку проектної
документації, а також при оформленні дозволу на здійснення будівельних робіт
відповідні органи керуються положеннями Державних будівельних норм. За
наявності істотних порушень будівельних норм і правил або істотного відхилення
від проекту, що суперечить суспільним інтересам або порушує права інших осіб,
суд відповідно до п. 7 ст. 376 Цивільного кодексу України за позовом органу
державної влади або місцевого самоврядування може постановити  рішення, яким зобов'язати особу, яка  здійснює будівництво, провести відповідну
перебудову. Лише у разі неможливості перебудови або відмови від її проведення
нерухоме майно за рішенням суду підлягає знесенню за рахунок особи, яка
здійснює будівництво. Отже, суб'єктом звернення до суду з зазначених підстав є
відповідний орган державної влади або місцевого самоврядування. Позивач не
довів факт порушення своїх прав, підстави для задоволення позову відсутні.

По заяві
позивача від 29.11.2006 року № 643 про забезпечення позову ухвала судом не
виносилась з огляду на намагання сторін врегулювати спір. По результатах
розгляду справи суд не знаходить підстав для задоволення заяви.

Клопотання
позивача про призначення судово-будівельної експертизи, подане 11.01.2007 року,
судом відхиляється з огляду на викладене вище.

Твердження відповідача
про непідвідомчість спору господарському суду відхиляється, оскільки ОСОБА_1
має статус приватного підприємця, спірна споруда призначена для використання у
господарській діяльності.

Керуючись ст. ст. 376, 391 Цивільного кодексу
України, ст. ст.12, 49,
п. 1 ст. 80, 82 -85 Господарського процесуального кодексу України,

СУД ВИРІШИВ:

1. Провадження у справі за вимогою про визнання
незаконним будівництва кафе -магазину припинити.

2. В іншій частині позову відмовити.

3. Рішення набирає законної сили в порядку ст.
85 Господарського процесуального кодексу України.

В зв'язку
з оголошенням в судовому засіданні 15.01.2007 року лише вступної і резолютивної
частини рішення оформлено відповідно до                      ст. 84 ГПК України та
підписано 17.01.2007 року.

Суддя
В.В.Мокану