ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" квітня 2007 р.                                                            Справа № 45/56-07

вх. № 1673/5-45

Суддя господарського суду Калініченко Н.В.

при секретарі судового засідання Солошкіна І.В.

за участю представників сторін:

позивача - Шевердін М.О., директор, Пономаренко В.М., довіреність № 1 від 05.02.2007р.

відповідача - Каніна Є.Ю., доручення від 28.02.2007 р.

розглянувши справу за позовом ТОВ "Техінвестбуд", м. Х-в

до  ТОВ "Градо", м. Х-в

про стягнення 53773,00 грн.

ВСТАНОВИВ:

Позивач просить суд стягнути з відповідача на користь позивача 49779,00 грн. основного боргу, 954,00 грн. пені, 3000,00 грн. юридичних послуг, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що позивач належним чином виконав умови договору субпідряду від 29.11.2006 р., виконав роботи по монтажу внутрішніх мереж водопостачання та каналізації, а відповідач роботи прийняв, проте оплату їх вартості не здійснив. Також до стягнення заявлено державне мито та витрати за інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

У судовому засіданні 28.02.2007 р. та 02.04.2007 р. позивач вказав про зменшення суми основного боргу, оскільки відповідачем частково оплачено виконані роботи в розмірі 10000 грн. (лютий 2007 р.) та в розмірі 3000 грн. (березень 2007 р.), заборгованість відповідача становить 36779 грн по основному боргу. Позивач вказав на те, що ним надано відповідні заяви про зменшення позовних вимог в частині основної заборгованості, відповідно до останньої - позивач просить суд стягнути з відповідача на користь позивача 36779,00 грн. основного боргу, 954,00 грн. пені та 3000,00 грн. юридичних послуг. Відповідно до  ст. 22 ГПК України заяви позивача прийняті судом.

Відповідач в засідання суду 02.04.2007 р. надав відзив на позовну заяву згідно якого вказав, що між сторонами дійсно було укладено договір субпідряду від 29.11.2006 р., проте позивачем було порушено претензійний порядок по претензійної роботи. Також відповідач зазначив про те, що ним дійсно під час розгляду справи в суді частково перераховано на користь позивача суму заборгованості, що акти виконаних робіт та довідки про їх вартість були підписані 29.12.2006 р., строк здійснення остаточних розрахунків за якими настав відповідно до п. 4.3.3 договору. За таких обставин, відповідач вважає відсутніми підстави для задоволення позову в повному обсязі.

Розглянувши надані суду докази, вислухавши пояснення представників позивача та відповідача суд дійшов висновку щодо часткового задоволення позовних вимог позивача з наступних підстав:

29 листопада 2006 року між позивачем (субпідрядник) та відповідачем (генпідрядник) було укладено договір субпідряду. Відповідно до умов договору відповідач доручив, а позивач прийняв на себе зобов’язання виконати роботи, які визначені в п. 1.1 договору.

Позивач свої зобов’язання за договором виконав, про що сторонами було складено акт приймання виконаних підрядних  робіт за грудень 2006 р., підписаний сторонами, за яким позивач передав, а відповідач прийняв виконані роботи за договором б/н від 29.11.2006 р., а також довідку про вартість виконаних підрядних робіт за грудень 2006 р. за договором.

18 січня 2007 р. позивач направив на адресу відповідача (адреса згідно реєстрації відповідача в ЄДРПОУ) претензію про погашення суми заборгованості, отримання якої відповідачем підтверджено відміткою на претензії останнього (вх. № 1 від 18.01.2007 р.) та не спростоване в засіданні суду.

Згідно п. 4.3 договору субпідряду від 29.11.2006 р. остаточний розрахунок проводиться в строк не більше 3 днів з моменту підписання актів виконаних робіт.

Враховуючи ненадходження коштів за виконані роботи за договором станом на 05.02.2007 р., позивач звернувся з позовом до суду. Враховуючи, що позивачем надано акт приймання-передачі  виконаних робіт за грудень 2006 р., який не містить дати його підписанні, судом застосовані вимоги ст.  254 ЦК України, відповідно до п. 3 якої строк, визначений місяцями, спливає у відповідне число останнього місяця строку. Таким чином суд доходить висновку про те, що акт приймання-передачі виконаних робіт підписано сторонами  31.12.2006 р.

Таким чином, на момент пред’явлення позову, у відповідача виникла сума заборгованості в розмірі 49779 грн.   Враховуючи, що сума  заборгованості в розмірі 13000 грн. була погашена відповідачем  після звернення позивача з позовом до суду,   провадження у справі по позовних вимогах в сумі  13000 грн.  підлягає припиненню  відповідно  п. 1.1 ст. 80 ГПК України, в зв’язку з відсутністю предмета спору. Сума заборгованості відповідача становить 36779 грн.

Відповідно  ст. 526 ЦК України зобов’язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору і одностороння відмова від зобов’язання або одностороння зміна його умов не допускається, відповідно ст. 525 ЦК України. За таких обставни, позовні вимоги позивача в сумі 36779 грн. обґрунтовані, підтверджуються наданими суду доказами та підлягають задоволенню.

Відповідно до п. 6.5 договору сторонами було передбачено сплату пені в розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожен день прострочення оплати виконаних робіт. За таких обставин, позовні вимоги позивача щодо стягнення 649,17 грн. пені є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. В решті позовних вимог щодо стягнення пені суд вважає за необхідне відмовити, як необґрунтовано пред’явлених до стягнення (невірний розрахунок за періодом).

Позивачем також було пред’явлено до стягнення 3000 грн.  витрат на юридичні послуги. Розглянувши цю частину позовних вимог, суд вважає за необхідне відмовити в її задоволенні з наступних підстав: витрати позивача на юридичні послуги не мають обов'язкового характеру; факт наявності цих витрат і розмір не знаходяться у необхідному зв'язку із забор гованістю, яку просить стягнути позивач. Отже, витрати на оплату юридичної допомоги, як заявлено позивачем в позовній заяві до суду, не мають необхід них ознак шкоди (її грошового вираження у формі збитків) відповідно до вимог чинного законодавства. Збитки, пов'язані із спла тою юридичних послуг, наданих стороні у справі, не можна розцінювати як збитки у розумінні ст. 22 ЦК України. Витрати не мають обов'язкового характеру (позадоговірні зобо в'язання). Крім цього, подібні витрати на юридичну допомогу не знахо дяться у причинному зв'язку щодо збитків за основним позовом.

Судом не враховані зауваження відповідача щодо претензійного порядку, оскільки по-перше, умовами договору чітко визначений порядок оплати, по-друге, претензійний порядок не є обов’язковим для сторін.

Враховуючи вищевикладене, судові витрати, згідно до  ст. 49 ГПК України, частково покладаються на відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 33, 43, 44, 49, п. 1.1 ст. 80, ст.ст. 82-85 ГПК України, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Стягнути з ТОВ „Градо”, м. Харків, вул. Данилевського, 38-а (в тому числі з п/р 8 в першій Харківській філії АКБ "Базис", МФО 351599, код ЗКПО 32227032) на користь ТОВ "Техінвестбуд", м. Харків, вул.  Чічібабіна, 7 (п/р 9631 в ХОФ АКБ "Укрсоцбанк", МФО 351016, код ЗКПО 34331880) -    36779 грн. боргу, 649 грн. 17 коп. пені, 504 грн. 28 коп. витрат по сплаті держмита та 118 грн. 00 коп. витрат за інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

По позовним вимогам в сумі 13000 грн.  провадження у справі припинити.

В решті позову відмовити.

Рішення підписане 05.04.2007 р.

Суддя                                                                                            Калініченко Н.В.