ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
м.Донецьк, вул.Артема, 157, тел.381-88-46
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

28.02.07 р.
Справа № 16/507

за позовом: Приватного підприємця
ОСОБА_1, м.Макіївка

до відповідача 1: Товариства з
обмеженою відповідальністю “Агрофірма Гірницька”,

м.Макіївка

до відповідача 2: Донецької
обласної державної адміністрації, м. Донецьк

третя особа 1 без самостійних вимог
на предмет спору на стороні відповідача:

Донецьке обласне виробниче
управління меліорації і водного господарства, м. Донецьк

третя особи 2 без самостійних вимог
на предмет спору на стороні відповідача:

Донецький територіальний відділ
Східного державного басейнового управління
охорони водних живих ресурсів Державної інспекції охорони, відтворення
водних живих ресурсів та регулювання рибальства, м. Слов'янськ

третя особа 3 без самостійних вимог
на предмет спору на стороні відповідача:

Товариство з обмеженою відповідальністю
“Лабораторія кадастру природних ресурсів, об'єктів та територій”, м. Луганськ

третя особа 4 без самостійних вимог
на предмет спору на стороні відповідача:

Державне управління охорони
навколишнього природного середовища в Донецькій області, м. Донецьк

про визнання недійсним договору
оренди

Суддя     Б.Д. Плотніцький

при секретарі судового засідання
Івашури О.А.

Представники:

Від позивача: ОСОБА_2 - довір.

Від відповідача 1: Шищенко І.В. -
довір.

Від відповідача 2: Цукур А.С. -
заст.нач.управл.

Від третьої особи 1: не з'явились

Від третьої особи 2: Кубеко О.О -
юрисконс.

Від третьої особи 3: не з'явились

Від третьої особи 4: не з'явились

В засіданні суду брали участь

Згідно із ст.77 ГПК України у
судовому засіданні 21.02.2007р. оголошувалась перерва до 28.02.2007р.

СУТЬ СПОРУ:

Позивач, Приватний підприємець
ОСОБА_1, м.Макіївка, звернувся до господарського суду Донецької області з
позовом до відповідача 1, Товариства з обмеженою відповідальністю “Агрофірма
Гірницька”, м.Макіївка, та до відповідача 2, Донецької обласної державної
адміністрації, м. Донецьк про визнання недійсним договору оренди НОМЕР_1 про
надання водних об'єктів загальнодержавного значення на умовах оренди.

В порядку ст.22 Господарського
процесуального кодексу України позивач заявою б/н від 23.01.2007р.  (вх.НОМЕР_2) доповнив підстави позову.

В обґрунтування своїх доводів
позивач посилається на порушенням його прав під час укладення договору оренди
НОМЕР_1 про надання водних об'єктів загальнодержавного значення та тимчасового
користування на умовах оренди, укладеного між Товариством з обмеженою
відповідальністю „Агрофірма „Гірницька” м.Макіївка та Донецькою обласною
державною адміністрацією, м.Донецьк, Режим рибогосподарської експлуатації
водосховища „Вугільник” с. Пролетарське, м.Макіївка, Донецька область, лист
Управління меліорації та водного господарства, акт виконання робіт з усунення
водних живих ресурсів, накладну, акт приймання виконаних робіт, договір б/н від
22.03.2004р., рахунок фактуру.

Відповідач 1 - Товариство з
обмеженою відповідальністю “Агрофірма Гірницька”, м.Макіївка позовні вимоги не
визнає та стверджує про відсутність підстав для задоволення вимог позивача.

Відповідач 2 - Донецька обласна
державна адміністрація, м.Донецьк у відзиві на позов №08/09 від 16.01.2007р. та
додаткових поясненнях проти позову заперечує та просить суд відмовити позивачу
в задоволенні позовних вимог.

Ухвалою господарського суду від
19.12.2006р. в якості третьої особи 1 без самостійних вимог на предмет спору на
стороні відповідача залучене Донецьке обласне виробниче управління меліорації
та водного господарства, м.Донецьк, в якості третьої особи 2 без самостійних
вимог на предмет спору на стороні відповідача Донецький територіальний відділ
Східного державного басейнового управління
охорони водних живих ресурсів Державної інспекції охорони, відтворення
водних живих ресурсів та регулювання рибальства, м. Слов'янськ, в якості
третьої особи 3 без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача
Товариство з обмеженою відповідальністю “Лабораторія кадастру природних
ресурсів, об'єктів та територій”, м. Луганськ та в якості третьої особи 4 без
самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Державне управління
охорони навколишнього природного середовища в Донецькій області, м. Донецьк.

Третя особа 1 без самостійних вимог
на предмет спору на стороні відповідача Донецьке обласне виробниче управління
меліорації та водного господарства, м.Донецьк
в поясненнях  НОМЕР_3 та НОМЕР_4
стверджує про те, що підставою для ведення підприємницької діяльності на водних
об'єктах може бути тільки договір оренди.

Третя особа 2 без самостійних вимог
на предмет спору на стороні відповідача Донецький територіальний відділ
Східного державного басейнового управління
охорони водних живих ресурсів Державної інспекції охорони, відтворення
водних живих ресурсів та регулювання рибальства, м. Слов'янськ в поясненнях
НОМЕР_5 пояснює, що Приватний підприємець ОСОБА_1, якому був виданий Режим, має
одноосібне право на спеціальне використання водних живих ресурсів у цьому
водному об'єкті або на його ділянці, а саме водосховищі „Вугільник”,
розташованому в с.Пролетарське, м.Макіївки Донецької області у відповідності з
Інструкцією про порядок здійснення штучного розведення, вирощування водних
живих ресурсів та їх використання. При цьому, Режим рибогосподарської
експлуатації не надає права на спеціальне водокористування.

Третя особа 3 без самостійних вимог
на предмет спору на стороні відповідача - Товариство з обмеженою
відповідальністю “Лабораторія кадастру природних ресурсів, об'єктів та
територій”, м. Луганськ в судові засідання не з'являлась, витребувані судом
документи не представила.

Згiдно із ст.75 Господарського
процесуального кодексу України справа розглянута за наявними в ній матеріалами.

Третя особа 4 без самостійних вимог
на предмет спору на стороні відповідача -Державне управління охорони
навколишнього природного середовища в Донецькій області, м. Донецьк в
поясненнях б/н б/д (вх.НОМЕР_6) стверджує про те, що режим рибогосподарської
експлуатації не може бути самодостатнім документом для права водокористування,
укладання договору оренди для цілей риборозведення є обов'язковим. При цьому
третя особа 4 пояснює, що позивач зобов'язаний отримати спеціальний дозвіл для
використання водних ресурсів.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши пояснення представників сторін, господарським судом встановлено
наступне:

Приватному підприємцю ОСОБА_1
Донецьким обласним виробничим управлінням меліорації та водного господарства,
м.Донецьк направлений лист НОМЕР_7.

Позивачу за цим позовом пояснено,
що у відповідності із ст.51 Водного кодексу України в оренду можуть
передаватись тільки ставки в басейнах річок загальнодержавного призначення.
Передачу в оренду водосховищ Водним кодексом України не передбачено.

Одночасно було зазначено, що по
водосховищам розробляється „Режим ведення товарного рибного господарства” і
оформлюється через рибінспекцію і Департамент рибного господарства  Мінагрополітики України.

Облводгосп узгодження на ведення
товарного рибного господарства не видає.

22.03.2004р. між Приватним
підприємцем ОСОБА_1, м.Макіївка та Товариством з обмеженою відповідальністю
„Лабораторія кадастру природних ресурсів, об'єктів та територій”, м.Луганськ
укладений договір, відповідно до якого Товариство з обмеженою відповідальністю
„Лабораторія кадастру природних ресурсів, об'єктів та територій”, м.Луганськ
здійснює розробку наукового обгрунтування та режиму рибогосподарського
використання водосховища площею 37,0га., який знаходиться в м.Макіївка
с.Пролетарське Донецької області до 20.04.2004р., а позивач повинен сплатити
вартість вказаних розробок у сумі 4 500 грн. 00 коп.

Між вказаними сторонами
16.06.2004р. був підписаний акт приймання - передачі виконаних робіт по
договору б/н від 22.03.2004р. та позивачу за цим позовом був виписаний рахунок
- фактура НОМЕР_8 на суму 4 500 грн. 00 коп.

Розроблений Товариством з обмеженою
відповідальністю „Лабораторія кадастру природних ресурсів, об'єктів та
територій”, м.Луганськ Режим рибогосподарської експлуатації водосховища
„Вугільник” с.Пролетарське, м.Макіївки Донецької області (далі Режим) та
підписаний між Товариством з обмеженою відповідальністю „Лабораторія кадастру
природних ресурсів, об'єктів та територій”, м.Луганськ та Приватним підприємцем
ОСОБА_1, м.Макіївка 16.06.2004р., був погоджений начальником старшим
держінспектором Донецької Облдержінспекції рибоохорони Зубченко В.П.
21.06.2004р, Начальником держуправління Мінприроди України в Донецькій області
Третяком С.В. 12.07.2004р. при умові вирощування риби на природній кормовій
базі, та Начальником Головрибводу Крупко В.М. 20.07.2004р.

Термін даного режиму - 10 років з
дати затвердження Режиму, тобто до 20.07.2013р.

Позивачем був отриманий лист
НОМЕР_9 Донецького територіального відділу Східного державного басейнового
управління  охорони водних живих ресурсів
Державної інспекції охорони, відтворення водних живих ресурсів та регулювання
рибальства, м. Слов'янськ, в якому було повідомлено про те, що відповідно до
п.2.4 „Інструкції про порядок здійснення штучного розведення, вирощування
водних живих ресурсів та їх використання” користувач, якому виданий Режим, має
одноособове право на спеціальне використання водних ресурсів в даному водному
об'єкті або  на його ділянці.

З урахуванням зазначеного позивачу
було роз'яснено, що йому було надане право використовувати водні живі ресурси
водосховища „Вугільник” відповідно до Режиму рибогосподарської експлуатації
водосховища „Вугільник”.

01.04.2005р. між Донецькою обласною
державною адміністрацією (відповідачем 2) та Товариством з обмеженою
відповідальністю „Агрофірма Гірницька” (відповідачем 1) укладений договір
надання водних об'єктів загальнодержавного значення у тимчасове користування на
умовах оренди за НОМЕР_1.

Відповідно до умов вказаного
договору відповідач 1 (орендодавець) передає, а відповідач 1 (орендар) приймає
у оренду водний об'єкт загальнодержавного значення - водосховище „Вугільник”
площею водного дзеркала 37,0га, ємністю 1,8млн. м3., розташованого на балці
Колесникова, басейн річки Грузька, Кальміус на землях м.Макіївка Донецької
області для риборозведення та виробництва сільськогосподарської продукції, яке
передане в оренду на підставі п.1.4 розпорядження голови обласної державної
адміністрації НОМЕР_10.

На даному договорі зазначені
відмітки про погодження Обласним виробничим управлінням меліорації і водного
господарства, Донецькою обласною державною рибною інспекцією та Державним
управління екології і природних ресурсів, про що свідчать підписи та печатки
установ.

Термін дії договору визначений п.
5.1, згідно з яким договір оренди НОМЕР_1 про надання водних об'єктів
загальнодержавного значення на умовах оренди, укладений між Товариством з
обмеженою відповідальністю „Агрофірма „Гірницька” м.Макіївка та Донецькою
обласною державною адміністрацією, м.Донецьк, дійсний з моменту підписання до
01.04.2015р.

18.10.2005р. відповідно до
накладної НОМЕР_11 позивачем за цим позовом була придбана риба толстолоб, карп
та білий амур (зарибок) на суму 62 000 грн. 00 коп.

18.10.2005р. між ПП ОСОБА_1,
представником державного органу рибоохорони - державним інспектором Качур А.І.
за участю представника місцевої державної адміністрації або органу місцевого
самоврядування - сільським головою Пролетарської селищної ради Чумакової
М.П.  був складений акт про виконання
робіт з усунення водних живих ресурсів.

Даний акт підписаний всіма
представниками, зазначеними вище, та затверджений заступником начальника
Донецького територіального відділу Східного державного басейнового управління
охорони водних живих ресурсів Державної інспекції охорони, відтворення водних
живих ресурсів та регулювання рибальства, м. Слов'янськ С.В Павловим.

Згідно з даним актом, у водосховище
„Вугільник” вселено 2 500 кг. толстолоба, 1 000 кг. карпа та 500 кг. білого
амура.

Як стверджує позивач, під час
укладення договору оренди НОМЕР_1 про надання водних об'єктів
загальнодержавного значення та тимчасового користування на умовах оренди,
укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю „Агрофірма „Гірницька”
м.Макіївка та Донецькою обласною державною адміністрацією, м.Донецьк були
порушені його права, оскільки ним були понесені витрати по розробці наукового
обґрунтування і режиму рибогосподарського використання водосховища „Вугільник”,
а також по придбанню та запуску у водосховище риби.

Крім цього, позивач стверджує, що
спірний договір оренди повинен бути нотаріально посвідчений та зареєстрований
орендодавцем, копії повинні бути надані Обласному виробничому управлінню
меліорації і водного господарства та Державному управлінню екології та
природних ресурсів обласної державної рибної інспекції, а також про те, що в
договорі оренди НОМЕР_1, всупереч Тимчасового порядку не вказано про передачу
земель водного фонду в оренду.

За таких підстав, позивач звернувся
до господарського суду Донецької області з вимогами про визнання недійсним
договір оренди НОМЕР_1 про надання водних об'єктів загальнодержавного значення
на умовах оренди, укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю
„Агрофірма „Гірницька” м.Макіївка та Донецькою обласною державною
адміністрацією, м.Донецьк

Відповідач 1 - Товариство з
обмеженою відповідальністю “Агрофірма Гірницька”, м.Макіївка позовні вимоги не
визнає.

В обґрунтування своїх доводів
відповідач 1 посилається на те, що договір оренди НОМЕР_1 укладений у
відповідності з діючим законодавством України уповноваженими особами при
вільному волевиявленні сторін та узгодженим із всіма компетентними державними
органами.

При цьому, відповідач 1 стверджує
про те, що водосховище не є ні капітальним будівництвом, ні спорудою,
гідротехнічні споруди не є капітальним будівництвом.

Оскільки, на його думку, між
відповідачами був укладений договір оренди водного дзеркала, нотаріальне
посвідчення такого договору не передбачене ні Цивільним кодексом України, ні
Водним кодексом України.

Стосовно укладення договору оренди
земельної ділянки, який у відповідності з діючим законодавством підлягає
нотаріальному посвідченню, відповідач 1 пояснює, що ним були здійснені всі
заходи щодо укладення такого договору, наявна попередня угода, є рішення
Виконавчого комітету Макіївської міської ради НОМЕР_12. Проте у зв'язку з
виставленням охорони в серпні 2005р. неможливо здійснити відповідні заміри та
підготувати проектну документацію земельної ділянки водосховища „Вугільник”.

Таким чином, відповідач 1 стверджує
про відсутність підстав для задоволення вимог позивача.

Відповідач 2 - Донецька обласна
державна адміністрація, м.Донецьк у відзиві на позов №08/09 від 16.01.2007р. та
додаткових поясненнях проти позову заперечує.

В обґрунтування своїх доводів
стверджує про те, що право водокористування на умовах оренди оформлюється
договором, погодженим з державними органами охорони навколишнього природного
середовища та водного господарства.

На твердження Донецької обласної
державної адміністрації, м.Донецьк під час укладання спірного договору оренди
нею 16.07.2004р. було здійснене обстеження об'єкту оренди, при тому, що Режим
рибогосподарської експлуатації водосховища „Вугільник” с. Пролетарське,
м.Макіївка, Донецька область був виданий позивачу 20.07.2004р.

Крім цього, відповідач 2 звертає
увагу суду на те, що у відповідності з Інструкцією про порядок здійснення
штучного розведення, вирощування водних живих ресурсів та їх використання для
оформлення Режиму на здійснення штучного розведення, вирощування водних живих
ресурсів та їх використання необхідно мати документ, що підтверджує право
юридичної особи або фізичної особи на здійснення штучного розведення
вирощування водних живих ресурсів та їх використання, тобто договір оренди
водного об'єкту.

Оскільки у позивача відповідний
договір оренди відсутній, відповідач 2 стверджує про відсутність підстав для
задоволення позову.

Стосовно нотаріального посвідчення
та державної реєстрації, Донецька обласна державна адміністрація пояснює, що не
мала можливості здійснити державну реєстрацію договору, оскільки у
відповідності із ст. 210 Цивільного кодексу України правочин підлягає державній
реєстрації лише у випадках, встановлених законом. При цьому, відповідач 2
посилається на досягнення між сторонами згоди всіх істотних умов і виконання
спірного договору відбувається з обох сторін.

Щодо передачі в оренду земель
водного фонду відповідач 2 стверджує, що надання земель водного фонду
здійснюється в порядку, встановленому земельним законодавством.

На твердження позивача про надання
копії договорів оренди Державному управлінню екології та природних ресурсів
обласної державної рибної інспекції Донецька обласна державна адміністрація
посилається на те, що вимоги позивача в цій частині підлягають розгляду в
адміністративному порядку, відповідно до вимог ст.17 Кодексу адміністративного
судочинства України.

Донецьке обласне виробниче
управління меліорації та водного господарства, м.Донецьк (третя особа 1 без
самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача) в наданих суду
поясненнях НОМЕР_3 та НОМЕР_4 стверджує про те, що підставою для ведення
підприємницької діяльності на водних об'єктах може бути тільки договір оренди.

При цьому, третя особа 1 стверджує
про те, що у відповідності з п. 2.1.3 Інструкції про порядок здійснення
штучного розведення, вирощування водних живих ресурсів та їх використання для
оформлення Режиму на здійснення штучного розведення, вирощування водних живих
ресурсів та їх використання необхідно мати документ, що підтверджує право
юридичної особи або фізичної особи на здійснення штучного розведення
вирощування водних живих ресурсів та їх використання, тобто договір оренди
водного об'єкту. Позивач такого договору не має і на даний час заяви на оренду
водного об'єкту з урахуванням постанови обласної державної адміністрації
НОМЕР_13 „Про тимчасовий порядок надання водосховищ області та водоймищ.
розташованих на території м.Донецька, загальнодержавного значення у тимчасове
користування на умовах оренди” не подавав.

Таким чином, Донецьке обласне
виробниче управління меліорації та водного господарства, м.Донецьк стверджує
про порушення позивачем вимог Водного кодексу України, а також про те, що,
отримуючи Режим на здійснення штучного розведення, вирощування водних живих
ресурсів та їх використання, позивач не вносить плату за використання водних і
земельних ресурсів, оскільки з 2004р. Закон України „Про державний бюджет
України” передбачає плату за оренду об'єктів, області доведено план надходжень
до бюджету.

Одночасно, третя особа 1 пояснює,
що у відповідності з розпорядженням облдержадмінінстрації від 01.07.2004р. „Про
тимчасовий порядок надання водосховищ області та водоймищ. розташованих на
території м.Донецька, загальнодержавного значення у тимчасове користування на
умовах оренди” водосховище було обстежене комісією з представників обласних
організацій 17.07.2004р., про що складений відповідний акт.

Таким чином, отримавши 10.08.2004р.
від Держрибінспекції перелік водосховищ, на які оформлено режим
водогосподарської діяльності, враховуючи підписання Держрибінспекцією
документів на оформлення оренди, відповідачем 1 був укладений відповідний
договір оренди.

Третя особа 1 зазначає, що
заперечень з боку Держрибінспекції під час узгодження документів на укладання
договору оренди з відповідачем 1 не було та в наданому переліку водосховищ, на
які оформлено режим водогосподарської діяльності, було зазначено, що режим по
водосховищу, замовлений ПП ОСОБА_1, знаходиться на стадії розробки. Тобто
стверджується про відсутність наявності режиму.

Також Донецьке обласне виробниче
управління меліорації та водного господарства, м.Донецьк стверджує про
погодження спірного договору обласним виробничим управління меліорації і
водного господарства, Держуправлінням екології і природних ресурсів в Донецькій
області та Держрибінспекцією.

Донецький територіальний відділ
Східного державного басейнового управління
охорони водних живих ресурсів Державної інспекції охорони, відтворення
водних живих ресурсів та регулювання рибальства, м. Слов'янськ (третя особа 2
без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача) в поясненнях
НОМЕР_5 стверджує про те, що відповідно до п.2.4 Інструкції про порядок
здійснення штучного розведення, вирощування водних живих ресурсів та їх
використання  позивач - Приватний
підприємець ОСОБА_1, якому був виданий Режим, має одноосібне право на
спеціальне використання водних живих ресурсів у цьому водному об'єкті або на
його ділянці, а саме водосховищі „Вугільник”, розташованому в с.Пролетарське,
м.Макіївки Донецької області, та надає право на здійснення штучного розведення,
вирощування водних живих ресурсів та їх використання.

Одночасно третя особа 2 стверджує
про те, що Донецькою обласною державною інспекцією рибоохорони 10.08.2004р. до
відповідача 2 був направлений лист з переліком користувачів водних об'єктів,
які мають Режим, в якому був вказане водосховище „Вугільник”.

Стосовно погодження договору
органами рибоохорони, то воно ніяк не впливає на набуття відповідачем 1 права
користування водним об'єктом, а саме водосховища „Вугільник”.

Товариство з обмеженою
відповідальністю “Лабораторія кадастру природних ресурсів, об'єктів та
територій”, м. Луганськ (третя особа 3 без самостійних вимог на предмет спору
на стороні відповідача) пояснень по суті спірних правовідносин не надало.

Державне управління охорони
навколишнього природного середовища в Донецькій області, м. Донецьк (третя
особа 4 без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача) в
поясненнях б/н б/д (вх.НОМЕР_6) стверджує про те, що режим рибогосподарської
експлуатації не може бути самодостатнім документом для права водокористування у
відповідності з вимогами ст.51 Водного кодексу України, укладання договору
оренди для цілей риборозведення є обов'язковим.

На умовах оренди земельної ділянки
у відповідності із ст.59 Земельного кодексу України, громадянам та юридичним
особам органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування із
земель водного фонду можуть передаватися на умовах оренди земельні ділянки
прибережних захисних смуг, смуг відведення і берегових смуг водних шляхів, а
також озера, водосховища, інші водойми, болота та острови для сінокосіння,
рибогосподарських потреб, культурно-оздоровчих, рекреаційних, спортивних і
туристичних цілей, проведення науково-дослідних робіт тощо.

„Тимчасовим порядком ведення
рибного господарства і здійснення рибальства” визначене право на користування
поверхневими, територіальними і внутрішніми морськими водами, континентальним
шельфом і водами виключної (морської) економічної зони, водоймами,
розташованими на території більше ніж однієї області, а також на їх притоках усіх
порядків надається користувачам водних живих ресурсів  шляхом видачі дозволу на їх спеціальне
використання в місцях і в терміни, зазначені у дозволі.

При цьому третя особа 4 пояснює, що
позивач зобов'язаний отримати спеціальний дозвіл для використання водних
ресурсів.

Виходячи з принципу повного,
всебічного та об'єктивного розгляду всіх обставин справи, господарський суд
вважає вимоги позивача такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі,
враховуючи наступне:

Відповідно до ст.4-3 Господарського
процесуального кодексу України судочинство в господарських судах здійснюється
на засадах змагальності.

„Інструкція про порядок здійснення
штучного розведення, вирощування водних живих ресурсів та їх використання”
(далі Інструкція), яка затверджена Наказом
Державного   комітету рибного
господарства України за №154 від 28.10.98
та зареєстрована в Міністерстві юстиції України за №357/3650 07.06.1999р.,
визначає  порядок  здійснення
штучного розведення, вирощування водних живих ресурсів та їх
використання у рибогосподарських водних об'єктах або їх ділянках
загальнодержавного значення підприємствами, установами та організаціями
(незалежно від форм власності), громадянами України - користувачами.

Відповідно до п.1.2 дія цієї
Інструкції не поширюється на рибогосподарські водні об'єкти рибницьких
господарств (риборозплідники, нерестово-вирощувальні, товарні, лиманні), що
побудовані та функціонують спеціально з метою товарного рибництва, штучно
створені рибогосподарські водні об'єкти (котловани, канали, кар'єри, ставки
тощо), що наповнюються виключно талими, дощовими, грунтовими, дренажними,
артезіанськими, скидними іригаційними водами, рибогосподарські водні об'єкти,
що перебувають у межах територій та об'єктів природно-заповідного фонду,
природні або штучно створені водні об'єкти площею до 5 гектарів.

Виходячи з того, що відповідно до
ст.1 Водного кодексу України водосховище - це штучна водойма місткістю більше 1
млн. кубічних метрів, збудована для створення запасу води та регулювання її
стоку, господарський суд дійшов до висновку про поширення дії Інструкції по
відношенню до водосховища „Вугільник”.

Для
здійснення штучного розведення, вирощування водних живих ресурсів та їх
використання, згідно із п.2,1 Інструкції, юридичній або фізичній особі потрібно
подати до Головного управління охорони, відтворення водних живих ресурсів та
регулювання рибальства (надалі - Головрибвод) погоджені державним органом
рибоохорони, в зоні діяльності якого перебуває рибогосподарський водний об'єкт:
заявку щодо затвердження Режиму, Режим, погоджений з Рескомприроди Автономної
Республіки Крим, держуправлінням екобезпеки в тій області, в зоні діяльності
якої перебуває рибогосподарський водний об'єкт та документи, що підтверджують
право юридичної або фізичної особи на здійснення штучного розведення,
вирощування водних живих ресурсів та їх використання.

При цьому, п.2.3 Інструкції
встановлює, що Режим розробляється науковою установою,  організацією на замовлення  юридичної
або фізичної особи.

При дослідженні матеріалів справи,
судом встановлено, що з урахуванням листа Донецького обласного виробничого
управлінням меліорації та водного господарства, м.Донецьк НОМЕР_7. (том.1 а.с.
15) 22.03.2004р. позивачем був укладений договір з Товариством з обмеженою
відповідальністю „Лабораторія кадастру природних ресурсів, об'єктів та
територій”, м.Луганськ про розробку наукового обгрунтування та режиму
рибогосподарського використання водосховища площею 37,0га., який знаходиться в
м.Макіївка с.Пролетарське Донецької області.

Як було встановлено судом,
16.06.2004р. Товариством з обмеженою відповідальністю „Лабораторія кадастру
природних ресурсів, об'єктів та територій”, м.Луганськ для  Приватного підприємця ОСОБА_1, м.Макіївка був
розроблений Режим рибогосподарської експлуатації водосховища „Вугільник”
с.Пролетарське, м.Макіївки Донецької області, терміном дії в  10 років з дати затвердження Режиму, тобто до
20.07.2013р.

Вказаний Режим 21.06.2004р був
погоджений начальником старшим держінспектором Донецької Облдержінспекції
рибоохорони Зубченко В.П., 12.07.2004р. - Начальником держуправління Мінприроди
України в Донецькій області Третяком С.В. при умові вирощування риби на
природній кормовій базі та 20.07.2004р. - Начальником Головрибводу Крупко В.М.

Донецьким територіальним відділом
Східного державного басейнового управління
охорони водних живих ресурсів Державної інспекції охорони, відтворення
водних живих ресурсів та регулювання рибальства, м. Слов'янськ, на адресу
позивача направлено лист НОМЕР_9, яким приватного підприємця було повідомлено
про те, що відповідно до п.2.4 „Інструкції про порядок здійснення штучного
розведення, вирощування водних живих ресурсів та їх використання” користувач,
якому виданий Режим, має одноособове право на спеціальне використання водних
ресурсів в даному водному об'єкті або на його ділянці” та додатково роз'яснено,
що саме позивачу за цим позовом було надане право використовувати водні живі
ресурси водосховища „Вугільник” відповідно до Режиму рибогосподарської
експлуатації водосховища „Вугільник”.

Відповідно до Режиму позивачем за
цим позовом було здійснене зариблення.

Викладене підтверджується накладною
НОМЕР_11 від 18.10.2005р. та актом про виконання робіт з усунення водних живих
ресурсів від 18.10.2005р., копії яких наявні в матеріалах справи (том 1 а.с.
16,17).

Таким чином, господарський суд
дійшов до висновку, що купуючи рибу для зариблення та укладаючи договір
22.03.2004р. з Товариством з обмеженою відповідальністю „Лабораторія кадастру
природних ресурсів, об'єктів та територій”, м.Луганськ про розробку наукового
обгрунтування та режиму рибогосподарського використання водосховища площею
37,0га., який знаходиться в м.Макіївка с.Пролетарське Донецької області,
позивачем були понесені витрати.

В матеріалах справи наявний лист
НОМЕР_14 Донецької обласної державної інспекції охорони, відтворення водних
живих ресурсів і регулювання риболовства, м.Слов'янськ „Про передачу водосховищ
в оренду”, який адресований заступнику голови Донецької облдержадміністрації.

Згідно з даним листом Донецька
обласна державна інспекція охорони, відтворення водних живих ресурсів і
регулювання риболовства, м.Слов'янськ відповідачу 2 за цим позовом направила
перелік водосховищ, на які створені спеціальні товарні рибні господарства у
відповідності з постановою КМУ №1192 від 28.09.1996р. Даний перелік був
направлений у зв'язку з прийняттям Донецькою обласною державною адміністрацією
розпорядження НОМЕР_13 „Про тимчасовий порядок передачі водосховищ області
загальнодержавного значення в тимчасове користування на умовах оренди”.

При дослідженні цього переліку,
судом було встановлено, що до переліку водних об'єктів, переданих користувачам
з метою здійснення штучного розведення, вирощування водних живих ресурсів та їх
використання у спеціальних товарних рибних господарств, підконтрольних
Донецькій Держрибінспекції станом на 01.08.2004р. під порядковим НОМЕР_15
зазначене водосховище „Вугільник” за ПП ОСОБА_1, м.Макіївка, а в графі „Дата
погодження, термін дії Режиму” зазначено: „На шляху створення”.

На супровідному листі до
відповідача 2 наявний підпис та дата одержання 13.08.2004р.

Таким чином, господарський суд
дійшов до висновку про те, що відповідач 2
був повідомлений належним чином про те, що Режим відносно водосховища
„Вугільник” на шляху створення для ПП ОСОБА_1, м.Макіївка, при умові його затвердження
20.07.2004р. начальником Головрибводу.

З урахуванням зазначеного,
господарським судом не приймаються доводи про те, що позивач не є належним
позивачем, оскільки під час укладення спірного договору не були порушені його
інтереси, враховуючи таке:

За приписом ст.1 Господарського
процесуального кодексу України громадяни, які здійснюють підприємницьку
діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули
статусу суб'єкта підприємницької діяльності, мають право звертатися до господарського
суду за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом
інтересів.

При дослідженні матеріалів справи
судом було встановлено, що 01.04.2005р. між відповідачами був укладений договір
оренди НОМЕР_1 про надання водних об'єктів загальнодержавного значення на
умовах оренди.

Даний договір був укладений при
наявності у позивача за цим позовом затвердженого в установленому порядку
Режиму рибогосподарської експлуатації водосховища „Вугільник” с. Пролетарське,
м.Макіївка, Донецька область.

Виходячи з того, що предметом
оренди є водосховище „Вугільник”, яке розташоване с. Пролетарське, м.Макіївка,
Донецькогї області, а Режим також був затверджений  на водосховище „Вугільник” с. Пролетарське,
м.Макіївка, Донецька область, враховуючи те, що позивачем були понесені витрати
щодо зариблення, господарський суд вважає Приватного підприємця ОСОБА_1
належним позивачем, який звернувся до суду в установленому порядку за захистом
своїх порушених прав та законних інтересів.

Одночасно, суд звертає увагу сторін
на те, що предметом розгляду даного спору є визнання недійсним договору оренди,
а не правомірність прийняття Режиму, тому суд не може вийти за межі позовних
вимог і не дає оцінки правомірності одержання Приватним підприємцем ОСОБА_1
Режиму.

Також господарським судом не
приймаються до уваги твердження відповідача 2 про те, що до укладення договору
оренди з відповідачем 1 було здійснене обстеження водосховища „Вугільник”
16.07.2004р., оскільки з наданого до матеріалів справи акту дослідження водосховища
„Вугільник” (том 1 а.с.34) комісія дійшла до висновку, що вказане водосховище
може використовуватись для риборозведення, виробництва сільськогосподарської та
промислової продукції, в оздоровчих цілях
та надаватись в оренду відповідно до розпорядження голови
облдержадміністрації НОМЕР_13

На підставі даного акту
17.08.2004р. на засіданні обласної комісії щодо можливості використання водних
об'єктів для риборозведення, виробництва сільськогосподарської та промислової
продукції, а також в лікувальних та оздоровчих цілях, про що складений
відповідний протокол, копія якого наявна в матеріалах справи (том 1 а.с.35),
було вирішено надати в оренду Товариству з обмеженою відповідальністю
„Агрофірма Гірницька” водосховище „Вугільник”.

Враховуючи, що листом НОМЕР_14
відповідач 2 був повідомлений про те, що по відношенню до водосховища
„Вугільник” на стадії створення був Режим, доводи відповідачів в цій частині
судом до уваги не приймаються, надані акт обстеження від 16.07.2004р. та
протокол від 17.08.2004р. суд не приймає як належні докази.

Крім того, суд звертає увагу, що
обстеження водосховища проведено 16.07.2004р, а передане воно в оренду
01.04.2005р., тобто через 8,5 місяців. При цьому, відповідач 2 не вчинив
жодних  дій з перевірки стану об'єкта на
предмет перевірки його стану на момент передачі в оренду.

У відповідності із ст.761
Цивільного кодексу України право передання майна у найм має власник речі або
особа, якій належать майнові права.

Наймодавцем може бути також особа,
уповноважена на укладення договору найму.

Таким чином, відповідач 2 не є
власником спірного об'єкту оренди, а уповноваженим органом на укладення
договору найму.

Як було встановлено судом,
01.07.2004р. розпорядженням голови Донецької облдержадміністрації №269 був
затверджений „Тимчасовий порядок надання водосховищ області та водоймищ,
розташованих на території м.Донецька (далі Тимчасовий порядок),
загальнодержавного значення у тимчасове користування на умовах оренди” п.1
якого встановлено, що водні об'єкти надаються в оренду в комплексі з прибережними
захисними смугами, землями, зайнятими водою та гідротехнічними спорудами, за
згодою їх власників і за погодженням із землекористувачами. По водосховищах
комплексного призначення з земель водного фонду передається орендарю земельна
ділянка прибережної захисної смуги, необхідна для здійснення підприємницької
діяльності.

При цьому, надання земель водного
фонду в оренду здійснюється за замовленням орендаря у порядку, встановленому
земельним законодавством України.

Також, термін дії оренди земельної
ділянки водного фонду не може перевищувати терміну оренди водного об'єкту.

Відповідно до п.9 вказаного
Тимчасового порядку встановлено, що договір оренди складається в письмовій
формі з наступним нотаріальним посвідченням та державною реєстрацією Орендодавцем
(відповідачем 2 за цим позовом).

Пунктом 3.5.2 договору оренди
НОМЕР_1 про надання водних об'єктів загальнодержавного значення на умовах
оренди, укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю „Агрофірма
„Гірницька” м.Макіївка та Донецькою обласною державною адміністрацією,
м.Донецьк, встановлено, що не укладення орендарем (відповідачем 1 за цим
позовом) у шестимісячний термін договору оренди земель водного фонду є
підставою для дострокового розірвання договору.

За приписом ст.51 Водного кодексу
України у користування на умовах оренди водні об'єкти (їх частини) місцевого
значення та ставки, що знаходяться в басейнах річок загальнодержавного
значення, можуть надаватися водокористувачам лише для риборозведення,
виробництва сільськогосподарської і промислової продукції, а також у
лікувальних і оздоровчих цілях.

Право водокористування на умовах
оренди оформляється договором, погодженим з державними органами охорони
навколишнього природного середовища та водного господарства.

Користування водними об'єктами (їх
частинами) на умовах оренди здійснюється відповідно до вимог водного
законодавства і регулюється цим Кодексом та іншими актами законодавства
України.

За змістом ст.1 Закону України „Про
оренду землі” оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння
і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення
підприємницької та інших видів діяльності.

За приписом ст.93 Земельного
кодексу України право оренди земельної ділянки - це засноване на  договорі строкове платне володіння і
користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження
підприємницької та іншої діяльності.

У відповідності із ст.85 Водного
кодексу України порядок  надання  земель
водного  фонду  в
користування  та припинення права
користування ними встановлюється земельним законодавством.

Судом не приймаються до уваги
твердження відповідача 1 про те, що у зв'язку з виставленням у серпні охорони
відсутня можливість укласти необхідні договори оренди землі та оформити
відповідні документи.

Встановивши факт відсутності
договору оренди землі, на який посилається позивач господарський суд зазначає,
що даний факт не може бути підставою для визнання договору оренди водного
об'єкту недійсним. Він може бути лише підставою для дострокового розірвання
договору, що також відображено в спірному договорі оренди (п.3.5.2)

Суд не приймає доводи відповідачів,
що предметом оренди є водне дзеркало, а дамба не є предметом оренди. Суд
зазначає, що предметом оренди є водосховище, і дамба є його невід'ємною частиною.

Як було зазначено судом, за змістом
ст.1 Водного кодексу України водосховище - це штучна водойма місткістю більше 1
млн. кубічних метрів, збудована для створення запасу води та регулювання її
стоку.

Таким чином, суд дійшов до висновку
про те, що об'єкт оренди - капітальна споруда.

Згідно із ст. 793 Цивільного
кодексу України договір  найму  будівлі
або іншої капітальної споруди (їх окремої частини) укладається у письмовій
формі.

Одночасно, договір найму будівлі
або іншої капітальної споруди (їх окремої частини) строком на три роки і більше
підлягає нотаріальному  посвідченню.

Статтею 209 Цивільного кодексу
України встановлено, що правочин, який вчинений у письмовій формі, підлягає
нотаріальному посвідченню лише у випадках, встановлених законом або
домовленістю сторін.

Крім цього, ст.794 Цивільного
кодексу України встановлює, що договір найму будівлі або іншої  капітальної
споруди  (їх окремої частини), укладений
на строк не менше ніж на три роки, підлягає державній реєстрації.

З урахуванням зазначеного,
господарський суд вважає, до спірний договір оренди водосховища повинен бути
нотаріально посвідчений та є таким, що підлягає державній реєстрації.

Тимчасовим порядком, затвердженим
відповідачем 2, зокрема п.9, також передбачений обов'язок державної реєстрації
договору оренди та його нотаріального посвідчення і таке зобов'язання покладено
саме на орендодавця, тобто відповідача 2.

В судовому засіданні представниками
був підтверджений факт відсутності реєстрації спірного договору оренди.

При цьому, господарським судом не
приймаються до уваги твердження відповідача 2, про те, що він не мав можливості
зареєструвати спірний договір. При цьому з боку відповідача 2 не наведено
жодних поважних причин неможливості державної реєстрації договору, а також не
надано доказів звернення до відповідних установ та одержання відмови.

За приписом ст.210 Цивільного
кодексу України правочин підлягає державній реєстрації лише у випадках,
встановлених законом.

Такий правочин є вчиненим з моменту
його державної реєстрації.

Статтею 220 Цивільного кодексу
України визначено, що у разі недодержання сторонами вимоги закону про
нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним.

Положеннями частини другої ст.215
Цивільного кодексу України встановлено, що недійсним є правочин, якщо його
недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання
такого правочину недійсним судом не вимагається.

Отже, нікчемним або “абсолютно
недійсним” визнається правочин, якщо його недійсність встановлена законом. Оскільки
недійсність таких правочинів визнана безпосередньо у правовій нормі (ст.220
Цивільного кодексу України), то вони вважаються недійсними з моменту їхнього
укладення, незалежно від пред'явлення позову та дати прийняття рішення суду .

За приписом ст.33 Господарського
процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести обставини, на які
вона посилається в обґрунтування своїх вимог або заперечень.

Одночасно, з урахуванням вимог
ст.43 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд оцінює
докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному
і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом.

За таких обставин господарський суд
дійшов до висновку про те, що позов повністю доведений позивачем та
обгрунтований матеріалами справи, тому вимоги позивача про визнання недійсним
договору оренди НОМЕР_1 про надання водних об'єктів загальнодержавного значення
на умовах оренди, укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю
„Агрофірма „Гірницька” м.Макіївка та Донецькою обласною державною
адміністрацією, м.Донецьк, є такими, що підлягають задоволенню у повному
обсязі.

Судові витрати у відповідності із
ст.49 Господарського процесуального кодексу України підлягають стягненню з
відповідачів пропорційно.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 22, 43, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд,

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Приватного підприємця
ОСОБА_1, м.Макіївка, до відповідача 1 - Товариства з обмеженою відповідальністю
“Агрофірма Гірницька”, м.Макіївка, та відповідача 2 - Донецької обласної
державної адміністрації, м. Донецьк, задовольнити.

Визнати недійсним договір оренди
НОМЕР_1 про надання водних об'єктів загальнодержавного значення на умовах
оренди, укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю „Агрофірма
„Гірницька” м.Макіївка та Донецькою обласною державною адміністрацією,
м.Донецьк

Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю “Агрофірма Гірницька”, м.Макіївка на користь Приватного
підприємця ОСОБА_1, м.Макіївка витрати по сплаті державного мита у сумі 42 грн.
50 коп. та витрати на інформаційно - технічне забезпечення судового процесу у
сумі 59 грн. 00 коп.

Стягнути з Донецької обласної
державної адміністрації, м. Донецьк на користь Приватного підприємця ОСОБА_1,
м.Макіївка витрати по сплаті державного мита у сумі 42 грн. 50 коп. та витрати
на інформаційно - технічне забезпечення судового процесу у сумі 59 грн. 00 коп.

Видати накази після набрання
рішенням чинності.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення десятиденного строку з дня його прийняття.

Рішення може бути оскаржене через
господарський суд Донецької області в апеляційному порядку протягом десяти днів
з дня прийняття рішення або в касаційному порядку протягом одного місяця з дня
набрання рішенням законної сили.

Повний текст рішення
оголошений  в судовому засіданні
28.02.2007р.

Суддя
Плотніцький Б.Д.