СУД
СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № .

Суддя Батюк Г.М.,  розглянувши матеріали справи за позовом

Товариство з обмеженою відповідальністю “Луганське енергетичне об’єднання” в особі Лисичанської  філії , м. Лисичанськ Луганської області

до  Житлово- експлуатаційної контори № 2, м.Рубіжне Луганської області

про стягнення  49654 грн. 53 коп.

представники сторін:

від позивача:  Лапка В.М., дов.№ 57 від 04.01.07;

від відповідача: не прибув ( явка обов’язкова).

Представником позивача подане клопотання  про відмову від звукової фіксації судового процесу, яке судом задовольняється.

Суть справи: заявлені вимоги стягнення з відповідача заборгованості за спожиту активну електричну енергію у сумі 40985 грн. 00 коп.; суму боргу за недовраховану активну електричну енергію у сумі 4922 грн. 81 коп. ;  пеня у сумі 2134 грн. 25 коп., 3 % річних у сумі 382 грн. 90 коп.; інфляційні нарахування у сумі 1229 грн. 57 коп.

Відповідач у відзиві на позовну заяву, зданого до суду 30.03.07, розмір позовних вимог визнав у повному обсязі, та просить суд зменшити вимоги щодо стягнення суми пені.

Відповідач надав до суду лист, зданого до суду 13.04.07, яким просить суд розглянути справу без участі його представника. Клопотання відповідача судом задовольняється.

Розглянувши матеріали справи, додатково надані документи, заслухавши доводи представника позивача, суд

в с т а н о в и в :

Між позивачем відповідачем був укладений договір № 37від 01.04.02 на користування електричною енергією.

Згідно п.1.1 вищезазначеного договору позивач зобов’язався постачати електроенергію, а відповідач зобов’язався своєчасно оплачувати  одержану електроенергію    за обумовленими тарифами (цінами) у терміни та на умовах, що передбачені цим договором.

Згідно п.3.3 договору кінцевий розрахунок за спожиту  у розрахунковому періоді активну електроенергію, , плату за перетікання реактивної електричної енергії, плату за перевищення договірних величин споживання електричної енергії та потужності, оплату недоврахованої електроенергії, сум на відшкодування збитків, пені за порушення термінів розрахунків та ін. Споживач ( відповідач у справі)  здійснює на підставі наданих Енергопостачальником ( позивачем у справі) платіжних вимог- доручень у 5-денний термін з дня їх отримання.

Позивач своєчасно та в повному обсязі виконував свої зобов”язання за договором

№ 37від 01.04.02, всього за період вересень 2006 року по січень 2007 року відповідач спожив 293738кВт/г активної електричної енергії на загальну суму 70024 грн. 96 коп., про що свідчать дані звітів про спожиту електроенергію, розрахункових листів та рахунки (а.с. 26-32).

Позивачем на об’єми використаної електроенергії відповідачу згідно умов договору та додаткової угоди до договору на користування електричною енергією № 37 від 01.04.02   відповідачу були вручені рахунки, але із суми належних до сплати платежів за використану електроенергію відповідач провів часткову оплату за спожиту електроенергію.

Відповідач за спожиту ним електроенергію своєчасно та в повному обсязі не розрахувався, провів часткову оплату  на загальну суму 29039 грн. 96 коп., залишок складає 40985 грн. 00 коп.

Заборгованість відповідача перед позивачем за спожиту активну електричну енергію за період вересень 2006р.- січень 2007р. складає 40985 грн. 00 коп., що підтверджено матеріалами справи.

Заборгованість відповідача перед позивачем за недовраховану активну електричну енергію по актам про порушення споживачем «Правил користування електричною енергією»: № 200432 від 17.08.05, № 200433 від 17.08.05, № 001122 від 27.08.04, № 201061 від 22.03.06, № 201063 від 29.03.06, № 201076 від 01.11.06 складає на загальну суму 4922 грн. 81 коп., що підтверджено актом, первинними платіжними та розрахунковими документами (а.с.36-61)

Згідно п.4.5 договору  у разі порушення відповідачем передбачених додатком “Порядок розрахунків” терміну розрахунку за активну електроенергію та термінів оплати за надання послуг з компенсації перетікання реактивної електроенергії, за перевищення договірних величин споживання електроенергії та потужності, за недовраховану електроенергію та на відшкодування збитків відповідачу нараховується пеня в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, діючої в період , за який сплачується пеня, яка   склала 2134 грн. 25 коп.- пеня за несвоєчасно сплачену активну електроенергію .

Відповідно до п.2 ст.625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов‘язання, на вимогу кредитора зобов‘язаний сплатити  суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції, а також 3% річних з простроченої суми, якщо законом або договором не встановлений інший розмір відсотків, що   відповідно складає інфляційні нарахування  у сумі 1229 грн. 57 коп., 3% річних у сумі 382 грн. 90 коп.

Відповідач  у відзиві на позовну заяву розмір позовних вимог визнав у  повному обсязі.

Оцінивши доводи сторін у їх сукупності суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають до задоволення частково з огляду на наступне.

Правовідносини сторін  встановлені договором № 37 від 01.04.02 регулюються Законом України “Про  електроенергетику”, Правилами користування електричною енергією.

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача заборгованості за спожиту активну електричну енергію у сумі 40985 грн. 00 коп.; суму боргу за недовраховану активну електричну енергію у сумі 4922 грн. 81 коп. ;  пеня у сумі 2134 грн. 25 коп., 3 % річних у сумі 382 грн. 90 коп.; інфляційні нарахування у сумі 1229 грн. 57 коп.

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов’язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу.

Згідно ст. 193 ГК України, суб’єкти господарювання  повинні виконувати господарські зобов’язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов’язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Як свідчать матеріали справи, позивачем згідно умов вищевказаного договору за період  вересень 2006 року по січень 2007 року відповідач спожив 293738кВт/г активної електричної енергії на загальну суму 70024 грн. 96 коп., що підтверджено звітами про спожиту електроенергію за вказаний період, відповідач не виконав умови вищезазначеного договору провів часткову оплату за спожиту активну електричну енергію на суму 29039 грн. 96 коп.

Сума основного боргу за активну електроенергію за період вересень 2006 року - січень 2007 року, а саме залишок  складає 40985 грн. 00 коп., нарахована позивачем обґрунтовано, що підтверджено матеріалами справи.

Сума основного боргу за спожиту активну електроенергію за період вересень 2006 року - січень 2007 року, а саме залишок  складає 40985 грн. 00 коп., нарахована позивачем обґрунтовано,  підтверджена матеріалами справи і підлягає стягненню з відповідача.

Відповідно до ст.26 Закону України “Про електроенергетику” споживач енергії сам забезпечує належний технічний стан своїх електроустановок. При цьому він зобов’язаний забезпечувати необхідні умови для належного функціонування розрахункових засобів обліку електричної енергії відповідно до вимог Правил улаштування електроустановок (ПУЕ) та інших нормативно-технічних документів (п.7.31,п.7.30,п.6.41,п.6.40»Провил користування електричною енергією», затверджених постановою НКРЕ від 04.05.06. № 562, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 04.07.06 за № 782/12656 –далі Правила). Відповідач зазначені приписи нормативно-правового акту не виконав.

Статтею 27 Закону України “Про електроенергетику” встановлює зокрема, що порушення Правил користування електричною енергією є правопорушенням в електроенергетиці, що тягне за собою встановлену законодавством України цивільну, адміністративну і кримінальну відповідальність. Про неминуче настання відповідальності за зазначене порушення є також пряма вказівка у. п.4.9. Правил, де передбачено, що відповідальність за технічний стан засобів обліку несе та організація, на балансі якої вони перебувають, або організація, яка здійснює їх експлуатацію на підставі відповідного договору.

Відповідно до ч.2 ст. 218 ГК України учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов’язання або порушення правил здійснення господарської діяльності, якщо не доведе, що ним прийняті всі залежні від нього заходи для недопущення господарського правопорушення.

Згідно ч.1 ст. 224 ГК України учасник господарських відносин, який порушив господарські зобов’язання або встановлені вимоги по здійсненню господарської діяльності, повинен відшкодувати заподіяні цим збитки суб’єкту, права або законні інтереси якого порушені.

Відповідно до п.3.1. Правил межа експлуатаційної відповідальності між споживачами і електропередавальною організацією за стан і обслуговування суміжних електроустановок фіксується в акті розмежування балансової належності електроустановок і експлуатаційної відповідальності сторін.

Відповідно до п.7.32. Правил на підставі акта порушень, погодженого споживачем, уповноваженими представниками постачальника електричної енергії за регульованим тарифом визначаються обсяг недоврахованої електроенергії та/або сума завданих споживачем збитків та виписуються споживачу додаткові розрахункові документи для сплати відповідно до законодавства України.

Порядок обчислення обсягу електричної енергії, недоврахованої унаслідок порушення споживачем Правил визначається Методикою обчислення обсягу електричної енергії, недоврахованої унаслідок порушення споживачем –юридичною особою Правил користування електричною енергію, затвердженою постановою НКРЕ від 05.12.01 № 1197 (далі –Методика). Пункт 2 цієї Методики містить перелік порушень, у випадку виявлення яких вона застосовується.

Таким чином, обсяг недоврахованої електричної енергії визначений у встановленому законодавством України порядку.

Сума заборгованості відповідача перед позивачем за недовраховану електроенергію по актам про порушення споживачем «Правил користування електричною енергією»:  № 200432 від 17.08.05, № 200433 від 17.08.05, № 001122 від 27.08.04, № 201061 від 22.03.06, № 201063 від 29.03.06, № 201076 від 01.11.06 складає на загальну суму 4922 грн. 81 коп., що підтверджено актами, первинними платіжними та розрахунковими документами (а.с.36-61),  нарахована позивачем обґрунтовано, що підтверджено матеріалами справи,  підлягає стягненню з відповідача у повному обсязі.

Сума основного боргу за спожиту активну електроенергію у сумі  40985 грн. 00 коп.; суму боргу за недовраховану активну електричну енергію у сумі 4922 грн. 81 коп., підтверджена матеріалами справи, у тому числі актом звірення розрахунків від 29.03.07, який підписаний сторонами по справі  без доповнень та зауважень, скріплений печатками їх підприємств, сторонами не оспорений.

Сума пені  2134 грн. 25 коп.,  нарахована позивачем обґрунтовано, яку суд зменшує на підставі п.3 ст.83 ГПК України до 213 грн. 43 коп., оскільки відповідач є нерентабельним комунальним підприємством, є збитковим та відповідач обслуговує населення, яке звільненні від сплати пені.

Сума пені 213 грн.43  коп. підлягає стягненню з відповідача.

У задоволенні решти позовних вимог слід відмовити.

Вимоги позивача, щодо стягнення 3% річних у сумі 382 грн. 90 коп.; інфляційні нарахування у сумі 1229 грн. 57 коп., згідно ст.625 ЦК України заявлені обґрунтовано і  підлягають стягненню з відповідача  у повному обсязі.

Згідно ч.5 ст.78 ГПК України у разі визнання відповідачем позову господарський суд приймає рішення про задоволення позову за умови, що дії відповідача не суперечать законодавству або не порушують прав і охоронюваних законом інтересів інших осіб.

Судом встановлено, що дії відповідача не суперечать законодавству та не порушують прав і охоронюваних законом інтересів інших осіб.

Суд вважає, що позов підлягає до задоволення частково, а саме: стягнення з відповідача заборгованості за спожиту активну електричну енергію у сумі  40985 грн. 00 коп.; суму боргу за недовраховану активну електричну енергію у сумі 4922 грн. 81 коп. ;  пеня у сумі 213 грн. 43 коп., 3 % річних у сумі 382 грн. 90 коп.; інфляційні нарахування у сумі 1229 грн. 57 коп., оскільки підтверджений матеріалами справи і підлягає стягненню з відповідача.

Позивачем надміру сплачено державне мито в сумі 72 грн. 43 коп. платіжним дорученням № 1819 від 12.02.07, яке підлягає поверненню на підставі ст.8 Декрету України

“ Про державне мито”.

Відповідно до ст.44,49 ГПК України витрати по держмиту та витрати  на інформаційно-технічне  забезпечення судового процесу покладаються на  відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 26,27 Закону України “ Про електроенергетику”, ст.ст. 526, 625 ЦК України,  ст. 193,ч.2 ст.218, ч.1. ст. 224 ГК України, ст.ст. 44,49, п.5 ст. 78, п.3 ст. 83, ст.ст. 82, 84, 85 ГПК України, суддя

в и р і ш и в :

1.Позов задовольнити частково.

2.Стягнути з Житлово- експлуатаційної контори № 2, м.Рубіжне Луганської області, вул. 30-річчя Перемоги,14В, п/р 0342 ТОБО АКБ СР УСБ, МФО 304018, :

- на користь Товариства з обмеженою відповідальністю “Луганське енергетичне об’єднання” у особі Лисичанської  філії, м..Лисичанськ Луганської області, вул. Ворошилова,11,  п/р із спеціальним режимом використання 105  в філії Рубіжанського відділенні «Державний Ощадний банк України, МФО 364263, , заборгованість за спожиту активну електричну енергію  у сумі  40985 грн. 00 коп., борг за недовраховану активну електричну енергію у сумі 4922 грн. 81 коп.,видати наказ;

-                   - на користь Товариства з обмеженою відповідальністю “Луганське енергетичне об’єднання” у особі Лисичанської  філії, м..Лисичанськ Луганської області, вул. Ворошилова,11, п/р у Лисичанському відділенні ЛОД «Райффайзен банк Аваль», МФО 304007, ,  пеню у сумі  213 грн.43  коп., 3 % річних у сумі 382 грн. 90 коп.; інфляційні нарахування у сумі 1229 грн. 57  коп., витрати по держмиту у сумі 496 грн. 55 коп. та витрати на інформаційно - технічне забезпечення судового процесу у сумі 118 грн. 00 коп., видати  на виконання наказ позивачу після набрання рішенням законної сили.

3. У задоволенні решти позовних вимог  відмовити.

4. Повернути Товариству з обмеженою відповідальністю “Луганське енергетичне об’єднання” у особі Лисичанської  філії, м..Лисичанськ Луганської області, вул. Ворошилова,11,  із державного бюджету України надміру сплачене державне мито в сумі 72 грн. 43 коп. платіжним дорученням № 1819 від 12.02.07.

Дане рішення, завірене печаткою, є підставою для повернення державного мита.

Відповідно до ст. 85 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили у десятиденний  строк з моменту його прийняття.

Дата підписання рішення –16.04.07

Суддя                                                                                                        Г.М.Батюк