ЛУГАНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД
м. Луганськ, вул. Коцюбинського, 2
___________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

Іменем України

05.03.2007  року                                                            Справа № 2/593

Луганський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого:                                        Семендяєвої І.В.

суддів                                                            Єжової С.С.

Парамонової Т.Ф.

за участю секретаря

судового засідання:                              Антонової І.В.

та представників сторін:

від  позивача:                                               Миргородська І.Ю., юрисконсульт,

довіреність від 19.12.05 № Н-01/3682,

від відповідача:                                             Медведєв Д.С., начальник юридичного

відділу, довіреність від 31.08.06 № 2837,

розглянув у відкритому

судовому засіданні

апеляційну скаргу

Донецької залізниці в особі Вагонного депо

Луганськ, м. Луганськ

на рішення

господарського суду                                Луганської області

від                                                                22.12.06 (підписано 27.12.06)

у справі                                        № 2/593 (суддя Седляр О.О.)

за позовом                                              Донецької залізниці в особі Вагонного депо

Луганськ, м. Луганськ

до відповідача                                         Міського комунального підприємства

„Жилсервіс”, м. Луганськ

про                                                                     стягнення 86119 грн. 53 коп.

В С Т А Н О В И В:

Донецька залізниця в особі Вагонного депо Луганськ, м. Луганськ (далі за текстом –позивач по справі) звернулася до господарського суду Луганської області з позовом до Міського комунального підприємства „Жилсервіс”, м. Луганськ (далі за текстом –МКП „Жилсервіс”, відповідач по справі) про стягнення заборгованості у розмірі 86119 грн. 53 коп., яка утворилась за договором про надання послуг з опалення житлового фонду від 01.10.04 № 4.

Рішенням господарського суду Луганської області від 22.12.06 по справі № 2/593 у задоволені позову відмовлено, оскільки дія вказаного вище договору була припинена відповідачем у односторонньому порядку та згідно умов п. 6.2 договору від 01.10.04 № 4.

Не погоджуючись з рішенням суду, позивач звернувся до Луганського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою від 09.01.07 № 01/17-03, якою просить скасувати рішення господарського суду Луганської області та прийняти нове про задоволення позову у розмірі 8619 грн. 53 коп. за фактично надану теплову енергію та гаряче водопостачання у будинки №№ 5, 7, 9 по вул. Українська  м. Луганська за період 2005-2006 р. р.

В обґрунтування своїх апеляційних вимог заявник посилається на те, що в день розгляду справи відповідач подав заперечення на позовну заяву разом з додатком на 30 аркушах і місцевий господарський суд позбавив позивача зробити аналіз поданих відповідачем документів для того, щоб надати свої пояснення; що неправильна кваліфікація господарським судом характеру спірних правовідносин призвела до порушення норм матеріального права, і, як слідство, до прийняття незаконного рішення; що судом не застосовані норми Правил користування тепловою енергією щодо обов’язковості укладання договорів постачальника теплової енергії із споживачем; що має місце неповне з’ясування обставин, що мають значення для справи.

Розпорядженням голови Луганського апеляційного господарського суду від 11.01.07 по справі № 2/593 для розгляду апеляційної скарги позивача на рішення господарського суду Луганської області від 22.12.06 призначено судову колегію у складі: головуючий суддя - Семендяєва І.В., суддя –Єжова С.С., суддя - Парамонова Т.Ф.

Відповідно до ст. 98 Господарського процесуального кодексу України Луганський апеляційний господарський суд ухвалою від 11.01.07 у справі № 2/593 прийняв апеляційну скаргу позивача до апеляційного провадження.

Відзивом на апеляційну скаргу від 06.02.07 № 150 відповідач –Міське комунальне підприємство „Жилсервіс”, відхиляє доводи апеляційної скарги та просить суд залишити без задоволення апеляційну скаргу позивача, а рішення суду –без змін, оскільки рішення є законним, обґрунтованим та відсутні підстави для його скасування.

Апеляційна скарга розглядалась 06.02.07. У судовому засіданні розгляд скарги був відкладений до 05.03.07.

Згідно зі ст. 99 Господарського процесуального кодексу України апеляційний господарський суд, переглядаючи рішення в апеляційному порядку, користується правами, наданими суду першої інстанції.

Відповідно до ст. 101 Господарського процесуального кодексу України у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу.

Апеляційний господарський суд не зв’язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Розглянув матеріали справи, заслухав пояснення сторін, обговорив доводи апеляційної скарги, перевірив юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідив правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, судова колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Висновок господарського суду Луганської області про безпідставність позовних вимог Донецької залізниці в особі Вагонного депо Луганськ до                          МКП „Жилсервіс” про стягнення заборгованості у розмірі 86119 грн. 53 коп., яка утворилась за договором про надання послуг з опалення житлового фонду від 01.10.04 № 4, відповідає обставинам справи та діючому законодавству.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 174 Господарського кодексу України господарське зобов’язання виникає на підставі господарського договору та інших угод, передбачених законом,  а також з угод, не передбачених законом, але таких,  які йому не суперечать.

Як встановлено місцевим господарським судом та свідчать матеріали справи, 01.10.04 сторони за позовом уклали договір № 4, за умовами якого замовник (позивач у справі) доручає, а виконавець (відповідач у справі) приймає на себе зобов’язання по забезпеченню житлових домов замовника послугами по їх опаленню, а останній приймає на себе зобов’язання здійснювати оплату за надані послуги (а. с. 11).

Позивач у позовній заяві посилається на те, що протягом 2005-2006 років відповідачеві саме на підставі вказаного договору були надані послуги по опаленню та водопостачанню й виставлені рахунки на загальну суму 91050 грн. 75 коп.

Відповідно до вимог п. 2.5 договору передбачено, що замовник щомісячно здійснює оплату за отриману теплову енергію та гаряче водопостачання до 25 числа наступного за звітним місяцем поточного року, відповідно до наданого рахунку. Станом на момент звернення позивача до суду за відповідачем залишилась заборгованість за теплопостачання у розмірі 86119 грн. 53 коп., у зв’язку з чим позивач звернувся до суду за стягненням вказаної суми.

Пунктом 6.1 договору від 01.10.04 № 4, на який посилається позивач як на підставу своїх позовних вимог, передбачений строк дії договору з 01.10.04 по 01.10.05 (опалювальний період).

Пунктом 6.2 договору передбачено, що якщо за 1 місяць до закінчення строку дії договору ні одна зі сторін не висловилась у письмовій формі про намір щодо припинення договору, він вважається пролонгованим на 1 рік.

Відповідач направив позивачу лист від 01.09.05 № 1804 про намір щодо припинення зобов’язання та розірвання договору від 01.10.04 № 4, додав докази вручення вказаного листа 09.09.05 уповноваженій Хмелевській.

Таким чином, в опалювальний період 2005-2006 р. р. договірні зобов’язання між сторонами були відсутні, договір від 01.10.04 № 4 втратив свою дію.

Отже, відсутні підстави для задоволення позовних вимог, які ґрунтуються на договорі від 01.10.04 № 4.

Порушення норм матеріального права судом першої інстанції при розгляді даної справи не допущено, місцевий господарський суд обґрунтовано застосував ст. 598 та ст. 631 Цивільного кодексу України, оскільки норми Цивільного кодексу України також регулюють господарські правовідносини сторін –юридичних осіб.

В матеріалах справи також відсутні докази фактичного надання у спірний період послуг з опалення та гарячого водопостачання, оскільки акт на включення опалення від 11.11.05 (а. с. 10) відповідачем не підписаний; відомості стосовно відмови від підписання акту від 11.11.05 відповідачем у цьому акті відсутні; повноваження депутата Луганської міської ради стосовно підписання вказаного акту не зазначені, а підписи мешканців будинків не мають юридичної сили, оскільки вони не є споживачами послуг позивача у даних правовідносинах сторін.

Те, що справа вирішена по суті в першому судовому засіданні, не є процесуальним порушенням, яке дає підставу для скасування судового рішення згідно зі ст. 104 Господарського процесуального кодексу України.

Позивач був присутній у судовому засіданні 22.12.06, з чого слідує, що він був повідомлений про час та місце судового засідання належним чином. У матеріалах справи відсутнє письмове клопотання позивача про відкладення розгляду справи. Відсутність заперечення на відзив не перешкоджає розгляду справи по суті. Позивач не довів, які саме заперечення він міг би надати, які б суттєво вплинули на результат розгляду справи.

На підставі вищевикладеного, судова колегія Луганського апеляційного господарського суду дійшла до висновку, що відповідно до статті 43 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду Луганської області від 22.12.06 у справі № 2/593 ґрунтується на всебічному, повному і об’єктивному розгляді всіх обставин та відповідає вимогам матеріального та процесуального права.

Згідно зі ст. 85 Господарського процесуального кодексу України у судовому засіданні за згодою сторін оголошено лише вступну та резолютивну частини постанови.

Відповідно до статті 49 Господарського процесуального кодексу України державне мито по апеляційній скарзі покладається на заявника скарги (позивача по справі).

Керуючись ст. ст. 43, 49, 85, 99, 101, п. 1 ст. 103, 105 Господарського процесуального кодексу України, Луганський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів

ПОСТАНОВИВ :

1.          Апеляційну скаргу Донецької залізниці в особі Вагонного депо Луганськ,                           м. Луганськ від 09.01.07 № 01/17-03 на рішення господарського суду Луганської області від 22.12.06 по справі № 2/593 залишити без задоволення.

2.          Рішення господарського суду Луганської області від 22.12.06 у справі № 2/593 залишити без змін.

Відповідно ч. 3, ч. 4 ст. 105 Господарського процесуального кодексу України постанова набирає законної сили з дня її прийняття та надсилається сторонам у справі в п’ятиденний строк з дня її прийняття.

Головуючий суддя                                                               І. В. Семендяєва

Суддя                                                                                  С.С. Єжова

Суддя                                                                                 Т. Ф. Парамонова