СУД
СУД
П О С Т А Н О В А

Іменем України

10.04.07                                                                                 Справа № 16/108ад.

м. Луганськ

Суддя господарського суду Луганської області Шеліхіна Р.М., при секретарі судового засідання Кочетовій О.М., розглянув матеріали справи за позовом

Прокурор м. Сєвєродонецька Луганської області в інтересах держави в особі управління Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області, м. Сєвєродонецьк Луганської області

до    Комунального підприємства “Пиріжкова “Енергетик”, м. Сєвєродонецьк  Луганської області

про стягнення 1228 грн. 71 коп.,

в присутності представників сторін:

від позивача –Семенюк В.М., довіреність від 12.03.07 №11;

від відповідача –не прибув;

прокурор –Гришина Т.А., посвідчення  від 29.03.06 №912.

Суть спору: позивачем  заявлено вимогу про стягнення з відповідача 1228 грн.71 коп. недоїмки по сплаті страхових внесків на загальнообовя’зкове державне пенсійне страхування.

Відповідач у запереченні на адміністративний позов від 03.04.07 №б/н, зданий до суду 05.04.07, проти позову заперечує, посилаючись на спрощену  систему оподаткування,

з 01.01.06 підприємство знаходиться на загальному оподаткуванні, за 2005р. повністю погасило борг по страхових внесків, затверджує про своєчасність сплачення страхових внесків та просив розглянути судове засідання без його участі.

Згідно з п. 6 Прикінцевих та перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України, який набрав законної сили  з 01.09.05, до початку  діяльності окружних та апеляційних адміністративних судів підсудні їм справи вирішують у першій та апеляційній інстанціях відповідні місцеві та апеляційні господарські суди за правилами Кодексу адміністративного судочинства України.

Враховуючи суб'єктний склад сторін у справі, де в якості позивача виступає суб'єкт владних повноважень, та з урахуванням рекомендацій Верховного суду України, провадження у даній справі порушене за правилами Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).

Сторони не досягли примирення.

Розглянувши матеріали справи, вислухавши заявника та представника позивача, встановивши фактичні обставини справи, оцінивши надані докази, суд, -

в с т а н о в и в:

Засади і механізми системи  функціонування  загальнообов‘язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів  Пенсійного фонду, що формуються  за рахунок страхових внесків  роботодавців, бюджетних та інших джерел визначає Закон  України  від 09.07.2003 № 1058-ІУ “Про загальнообов‘язкове державне  пенсійне  страхування” (далі –Закон).

Відповідно до п. 6 ч. 2 ст.17  Закону  страхувальники  (роботодавці) зобов‘язані нараховувати,  обчислювати  і сплачувати  в установлені строки  та в повному обсязі страхові внески.

Порядок обчислення і сплати  страхувальниками  та застрахованими  особами внесків  на загальнообов‘язкове державне пенсійне страхування  до Пенсійного фонду  України  встановлений однойменною  Інструкцією,   затвердженою Постановою  Правління Пенсійного фонду  України від 19.12.03 № 21-1 та зареєстрованою в Міністерстві  юстиції України 16.01.04 № 64/8663 (далі –Інструкція).

Розміри  страхових внесків  на загальнообов‘язкове  державне пенсійне страхування  встановлюються відповідно  до Закону України  “Про збір на обов‘язкове  державне  Пенсійне  страхування”  (п.4 Інструкції).

З матеріалів справи  вбачається, що відповідач  зареєстрований  в Управлінні Пенсійного фонду України  в м. Сєвєродонецьку Луганської області  як платник збору  на обов‘язкове державне пенсійне  страхування та своєчасно  не перераховує  названий збір, у зв‘язку  з чим  за ним утворилась заборгованість (недоїмка) у сумі 1228 грн. 71 коп. за період з 01.11.06 по 30.11.06.

Згідно зі ст. 106 Закону позивач направив відповідачу відповідну вимогу № 812/4 від 05.12.06 про сплату заборгованості. Але борг відповідачем було не сплачено, у зв’язку з чим прокурор звернувся до господарського суду з позовною заявою.

Прокурор та позивач, вважають заперечення відповідача від 03.04.07 №б/н, необґрунтованим з огляду на наступне:

Сума недоїмки по сплаті страхових внесків складає 1228 грн. 71 коп., які були нараховані за період з 01.11.06 по 30.11.06 на підставі картки особового рахунку та власних звітів відповідача. Відповідно до Указу Президента від 03.07.1998 №727 «Про спрощену систему оподаткування, обліку і звітності суб’єктів малого підприємництва»/далі Указ/ відповідач є платником єдиного податку, у зв’язку з чим і у відповідності зі ст.. 6 Указу не є платником збору на обов’язкове державне пенсійне страхування тому, що оплачує його в складі єдиного податку. Такий порядок сплати збору діяв до вступу в силу Закону України від 09.07.03 №1058-ІV «Про загальнообов’язкове державне пенсійне страхування», тобто, до 01.01.04. Відповідно до п. 6 ч. 2 ст. 17 Закону України від 09.07.03 №1058-ІV «Про загальнообов’язкове державне пенсійне страхування», страхувальники зобов’язані нарахувати, обчислювати і сплачувати у встановлений термін і в повному розмірі страхові внески. Згідно ч.6 ст. 18 Закону України від 09.07.03 №1058-ІV «Про загальнообов’язкове державне пенсійне страхування», законодавством не можуть встановлюватися пільги по нарахуванню і сплаті страхових внесків або звільнення від їх сплати.

Сума заборгованості по сплаті страхових внесків в розмірі 1228 грн. 71 коп. підтверджена документально.

Із врахуванням вищевикладеного, заперечення відповідача за відзивом відхиляються судом за необґрунтованістю.

За таких обставин, позовні вимоги слід визнати обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення повністю.

Питання по судових витратах не вирішується, оскільки прокурор звільнений від їх сплати у встановленому порядку, а ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України не передбачено їх стягнення у даних випадках.

Згідно ст. 160, 167 Кодексу адміністративного судочинства оголошено вступну та резолютивну частини постанови та повідомлено представників сторін про те, що повний текст постанови буде виготовлений та підписаний у п’ятиденний строк.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 17, 87, 94, 98, 112, 121 ч. 4, 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

п о с т а н о в и в :

1.          Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Комунального підприємства «Пиріжкова «Енергетик», м. Сєвєродонецьк  Луганської області, вул.. Жовтнева, 18, код 21788133 на користь Управління Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області, м. Сєвєродонецьк Луганської області, вул. Шевченко, 9, код 21792459, р/р 8 в ЛОУ ВАТ «Державний Ощадний банк України», МФО 304665 - недоїмку у сумі 1228 грн. 71 коп.

Постанова  набирає законної сили після  закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження,  встановленого Кодексом адміністративного судочинства України, якщо таку заяву не було подано.

Про апеляційне оскарження рішення  суду  першої  інстанції спочатку  подається  заява.  Обґрунтування  мотивів  оскарження  і вимоги до суду апеляційної інстанції  викладаються  в  апеляційній скарзі.

Заява  про  апеляційне  оскарження  та  апеляційна  скарга подаються до адміністративного суду  апеляційної  інстанції  через суд  першої  інстанції,  який  ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно  надсилається  особою,  яка  її подає, до суду апеляційної інстанції.

Заява  про  апеляційне  оскарження  постанови  суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення,  а в разі   складення   постанови  у  повному  обсязі  відповідно  до статті 160 цього Кодексу -  з  дня  складення  в  повному  обсязі. Апеляційна  скарга  на  постанову  суду першої інстанції подається протягом  двадцяти  днів  після  подання  заяви   про   апеляційне оскарження.

Апеляційна   скарга  може  бути  подана  без  попереднього подання заяви про апеляційне оскарження,  якщо скарга подається  у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Постанову складено у повному обсязі та підписано 16.04.07.

Суддя                                                                                Р.М.Шеліхіна