РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" квітня 2007 р.
Справа № 10/74-1331

Господарський суд Тернопільської області у складі :

Судді : Півторак М.Є.

Розглянув справу

За позовом : Тернопільського транспортного прокурора (м. Тернопіль вул.  С.Бандери, 6) в інтересах держави в особі Міністерства палива та енергетики України, Відкритого акціонерного товариства «Теребовлягаз», м. Теребовля, вул. Князя Василька, 73 В  Тернопільської області

До відповідача:  Товариства з обмеженою відповідальністю “Горизонт“, смт. Микулинці, вул. Кооперативна, 3 Теребовлянського району Тернопільської області

За участю представників:

Прокурора:  –Цимбалюка О.Є. –Тернопільського транспортного прокурора Західного регіону, посвідчення № 411 від 02.11. 2004р.

Відповідача: не прибув

В розпочатому судовому засіданні представникам сторін роз’яснено  процесуальні права та обов’язки, передбачені статтями 20,22,29 Господарського процесуального Кодексу України.

За відсутності відповідного клопотання сторін технічна фіксація судового процесу не здійснювалася.

Суть справи:  Тернопільський транспортний прокурор м. Тернопіль  звернувся до господарського суду в інтересах держави в особі Міністерства палива та енергетики України, Відкритого акціонерного товариства “Теребовлягаз”, м. Теребовля з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю “Горизонт“, смт. Микулинці, вул. Кооперативна, 3 Теребовлянського району  Тернопільської області про стягнення заборгованості  в сумі 1793,71 грн. , в тому числі 944,06 грн. заборгованість за надані послуги з постачання та транспортування природного газу, 849,65 грн. -  пені; судові витрати просить покласти на відповідача.

Свої вимоги позивач обґрунтовує умовами Договору на постачання  і транспортування природного газу № 14/с-22,  укладеного  між сторонами  по справі 01.01.2006 року, на виконання умов якого ВАТ „Теребовлягаз”  транспортувало  відповідачу по справі  природній газ , а останній прийняв, проте повністю не оплатив  вартості отриманого газу, в результаті чого виникла заборгованість, а тому просить стягнути з відповідача суму боргу в розмірі 1793 грн. 71 коп..

Відповідач відзиву на позовну заяву не подав, в судові засідання не з’явився, хоча про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, а тому, справа розглядається за правилами ст. 75 ГПК України за наявними в ній матеріалами.

Прокурор в судовому засіданні  заявлені  вимоги підтримав повністю.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши висновок прокурора, оцінивши представлені докази в їх сукупності, господарський суд  встановив:

Згідно вимог ст. 121 Конституції України, Закону України “Про прокуратуру”, ст. 29 Господарського процесуального кодексу України на органи прокуратури покладається представництво інтересів громадян та держави в судах у випадках, визначених Законом. Прокурор має право звернутися до господарського суду з позовом в інтересах держави або громадянина. В силу ст. ст.20, 36-1 Закону України “Про прокуратуру”  при   здійсненні  прокурорського  нагляду  за  додержанням  і застосуванням  законів  прокурор має право звертатись  до  суду  з заявою про захист прав і законних інтересів громадян, держави, а також, підприємств та інших юридичних  осіб при наявності порушень або загрози порушень економічних, політичних та інших державних інтересів внаслідок протиправних дій (бездіяльності) фізичних або юридичних осіб, що вчиняються у відносинах між ними або з державою.

Як встановлено у судовому засіданні, між ВАТ „Теребовлягаз”, м. Теребовля  (Постачальник) та Товариством з обмеженою відповідальністю “Горизонт“, смт. Микулинці (Покупець) 01.01.2006 року  укладено договір № 14/с-22  на постачання і транспортування природного газу, у відповідності до умов якого  «Постачальник»зобов’язується в лютому 2006 році  продати  природний газ, а „Покупець”, в свою чергу,  прийняти на оплатити вартість газу та  його транспортування.

П. 5.1 Договору сторони погодили  ціну природного газу, який продається по даному  договору і,  відповідно складає 503,26 грн. за одну тисячу кубічних метрів, в тому числі  ПДВ 12, 12грн., з врахуванням вартості транспортування газу.

Фактична кількість  поставленого по даному Договору природного газу визначається на підставі щомісячних актів фактичного споживання природного газу, які підписуються між  «Покупцем» та «Постачальником»(п. 3.2. Договору від 01.01.2006 року).

Розрахунки за газ здійснюються «Покупцем»попередньою оплатою не пізніше ніж за 5 (п’ять) банківських днів до початку  місяця поставки в розмірі 100% вартості заявленого газу та послуг по його транспортуванню. Остаточний розрахунок проводиться  до 10 числа наступного за звітними  місяця шляхом перерахунку грошових коштів на розподільчий рахунок  „Постачальника” в національній валюті України чи за домовленістю сторін, іншим не забороненим чинним законодавством України способом (п.6.1. Договору).

У відповідності до статті 193 Господарського кодексу України суб’єкт господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов’язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов’язання –відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

До вимог господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з врахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

У відповідності до ст. 509 Цивільного Кодексу України, ст. 173 Господарського кодексу України, в силу господарського зобов’язання, яке виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання, один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт ( управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

У відповідності до вимог ст. ст. 525, 526  ЦК України  зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог –відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Беручи до уваги доводи позивача, оцінені докази, суд дійшов висновку про те, що, між позивачем та відповідачем виникли зобов’язання з договору поставки, згідно якого, в силу ст. 712 ЦК України, продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов’язується передати у встановлений строк (строки) товари у власність покупця для виконання його підприємницької діяльності або в інших цілях, не пов’язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов’язується прийняти товар та сплатити за нього певну грошову суму, що підтверджується документами, копії яких знаходяться у матеріалах справи.

Згідно пункту 4.13 вищезазначеного договору, прийом-передача газу спожитого „Покупцем” у відповідному місяці оформляється актом прийому-передачі газу між «Постачальником»та «Покупцем», які уповноважені представники сторін складають до 1 (першого) числа, наступного за звітним місяця і вони є підставою для складання Постачальником щомісячного  реєстру і підставою для проведення остаточних розрахунків між «Покупцем»та «Постачальником»за надані транспортні  послуги.

За лютий 2006 року відповідачем по справі використано 2472 куб. м. природного газу, що підтверджено актом приймання –передачі  природного газу, належним чином завірена копія якого знаходяться у матеріалах справи.

Проте за отриманий згідно з договором № 14/с-22 від 01.01.2006 року  природний газ відповідач розрахувався частково  і станом на 14.03.2006 року заборгованість Товариства з обмеженою відповідальністю “Горизонт“, смт. Микулинці  Тернопільської області  перед позивачем по справі за постачання і транспортування становить –944,06 грн.

Таким чином, на час подання позову до суду відповідач не оплатив вартості поставленого йому  позивачем природного газу повному обсязі, що в силу ст.ст. 526 та 530 ЦК України є неприпустимим, а тому  позовні вимоги  в частині стягнення заборгованості в сумі 944,06 грн. підлягають до задоволення, як обґрунтовано заявлені та підтверджені документально.

Статтею 209 Цивільного кодексу України встановлено, що особа, яка не виконала зобов’язання або виконала його неналежним чином несе майнову відповідальність на умовах, передбачених законом або договором.

Виконання зобов’язання може забезпечуватися, зокрема,  неустойкою (стаття 546 ЦК).

Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов’язань .

Пунктом 2 статті 343 Господарського кодексу України встановлено, що платник грошових коштів сплачує на користь одержувача цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін, але не може перевищувати подвійної облікової ставки НБУ, що діяла на період, за який сплачується пеня.

Отже, як випливає із змісту Цивільного кодексу України –відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов’язань настає лише у випадках, передбачених законом або встановлено договором.

П. 7.2. Договору сторони передбачили за порушення терміну оплати  «Покупець»сплачує «Постачальнику»пеню в розмірі  0,5  відсотка від суми простроченого платежу за кожен день прострочення, а за прострочення платежу понад тридцять днів додатково стягується штраф у розмірі семи відсотків вказаної вартості.

Згідно представленого розрахунку позивача розмір нарахованої пені  за порушення терміну оплати за надані послуги з постачання та транспортування природного газу становить 849,65 грн.

При даних обставинах справи судом приймається посилання позивача на те, що у нього є правові  підстави для стягнення пені  за порушення терміну оплати спожитого природного газу та наданих послуг  по його транспортуванню, а тому позовні вимоги в частині стягнення 849,65 грн. підлягають до задоволення як обґрунтовано заявлені та підтверджені документально .

У відповідності з пунктом 4 частини третьої статті 129 Конституції України та статті 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Доказів, які б свідчили про погашення заборгованості перед позивачем  ТзОВ “Горизонт“, смт. Микулинці, вул. Кооперативна, 3 Теребовлянського району  суду не представив, а тому суд визначає, що на час розгляду позову  в суді борг  не сплачений і грошові вимоги на  суму 1793 грн. 71 коп. підлягають до задоволення, як обґрунтовано заявлені та підтверджені документально.

Державне мито та  витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу покладаються на відповідача, згідно приписів ст.ст. 44,49 Господарського процесуального кодексу України.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 121, 129 Конституції України, ст. ст. 209,509,525,526,546,712 ЦК України,  ст.ст. 20,22,29,33, 44, 49, 64, 75, 81-1, 82, 84, 116,117 Господарського процесуального кодексу України, ст. 173,193, 224  Господарського кодексу України, Закону України «Про прокуратуру», господарський суд ,-

ВИРІШИВ:

1.Позов задовольнити.

2.Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю “Горизонт“, смт. Микулинці Теребовлянського району   Тернопільської області, на користь Відкритого акціонерного товариства  по газопостачанню та газифікації  “Теребовлягаз“, м. Теребовля, вул. Князя Василька, 73 В Тернопільської області, –1793 грн. 71 коп. заборгованості. Видати наказ .

3.Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю “Горизонт“, смт. Микулинці Теребовлянського району   Тернопільської області, в доход Державного бюджету України 102 грн. державного мита та 118 грн.  витрат на інформаційно-технічне забезпечення  судового процесу. Видати наказ.

4.Рішення набуває законної сили в десятиденний строк з дня його прийняття.

На рішення суду, яке не набрало законної сили, сторони мають право подати апеляційну скаргу, а прокурор - апеляційне подання, протягом десяти днів з дня прийняття  рішення, через місцевий господарський суд.

5.Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Суддя