ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

09.02.07 р.                                                                               Справа № 32/7

Господарський суд Донецької області у складі судді О.М. Сковородіної при секретарі судового засідання: Бахмет А.В.

за участю представників сторін:

від позивача: Шульга В.С. – довіреність від 25.07.06р.

від відповідача: не з’явився

розглянув у відкритому судовому засіданні  в  м. Донецьку справу

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю Торгового дому „Інтерпап” м. Дніпропетровськ

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю „Поліграфічне підприємство „Експрес” м. Макіївка

про стягнення заборгованості, пені, 3% річних, індексу інфляції в сумі 6873,01грн.

Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю Торгового дому „Інтерпап” м. Дніпропетровськ, 04.01.07р. звернувся до господарського суду Донецької області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю „Поліграфічне підприємство „Експрес” м. Макіївка про стягнення заборгованості, пені, 3% річних, індексу інфляції в сумі 6873,01грн.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилався на договір купівлі-продажу                    № 51 від 05.05.2006р., рахунок-фактуру № ИТ-0000765 від 22.09.06р., накладну  № ИТ-0000765 від 22.09.06р., довіреність від 18.09.06р. № 024908 серії ЯМА.

09.02.07р. позивачем була надана заява про зміну підстав позовних вимог та збільшення вимог в частині стягнення інфляційних та 3% річних, в якій він змінює підставу позовних вимог – договір купівлі-продажу № 51 від 22.09.06р. на накладну № ИТ-0000765 від 22.09.06р. та рахунок-фактуру № ИТ-0000765 від 22.09.06р., та просить стягнути з відповідача основний борг в сумі 6280,56грн, 3% річних в сумі 64,53грн., індекс інфляції в сумі 338,32грн.

Суд приймає цю заяву, як остаточну щодо визначення позивачем заявлених позовних вимог. Враховуючи те, що позивач не відмовлявся від вимоги про стягнення пені в сумі 266,19грн., ця вимога також розглядається судом.

Відповідач в судові засідання не з’явився, про час і місце слухання був належним чином повідомлений, що підтверджує штамп канцелярії суду на ухвалах, позов не оспорив, відзив на позовну заяву не надав, не пояснив причини нез’явлення та не надав витребувані судом документи, необхідні для вирішення спору. Зважаючи на достатність представлених позивачем документів, неповідомлення відповідачем поважних причин нез’явлення у судове засідання, справа розглядається по наявним в ній матеріалам відповідно до ст. 75 ГПК України.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши представника позивача, суд встановив, що відповідачем від позивача був отриманий товар на суму 6608,00грн. Факт надання позивачем товару, а також обсяг і вартість товару та відповідно  прийняття відповідачем товару у власність підтверджується накладною № ИТ-0000765 від 22.09.06р., довіреністю від 18.09.06р. № 024908 серії ЯМА.

Позивачем був виставлений рахунок-фактура № ИТ-0000765 від 22.09.06р., який був сплачений відповідачем частково в сумі 327,44грн.

Отримання товару та відповідний обов’язок відповідача провести їх оплату, суд розцінює, як правовідношення між сторонами, що виникли за усною угодою (угодами), яка є підставою виникнення цивільних прав та обов’язків відповідно до ст. 11 ЦК України.

Як вбачається з рахунку-фактури № ИТ-0000765 від 22.09.06р. (на підставі якого ґрунтуються позовні вимоги), строк оплати встановлений до 27.09.06р.

Проте, свої зобов’язання, як про це заявлено позивачем,  відповідач,  всупереч ст. ст. 525, 526, 530 ЦК України, ст.ст. 193, 198 ГК України, належним чином не виконав. Внаслідок цього, утворилась заборгованість в розмірі 6280,56грн.- вартість поставленого товару, факт чого позивач підтверджує наданими документами.

З урахуванням обставин справи та наданими позивачем доказами, вимоги позивача  обґрунтовані та підлягають задоволенню в сумі  6280,56грн.

Відносно вимог позивача про стягнення з відповідача інфляційних витрат та 3% річних, суд виходить з наступного. Відповідно до п. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов’язання, на вимогу кредитору зобов’язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Таким чином, вимоги позивача щодо застосування до відповідача відповідальності за порушення грошового зобов’язання у вигляді стягнення нарахованого індексу інфляції на суму боргу в розмірі 338,32грн., 3% річних за прострочку виконання грошових зобов’язань в сумі 64,53грн. підлягають задоволенню.

Що стосується позовних вимог щодо стягнення з відповідача пені в сумі 266,19грн., суд виходить з наступного.

Позивачем не надано доказів про наявність між ним та відповідачем договірних зобов’язань, відповідальність за які була встановлена між сторонами у вигляді пені. Як слід, вимоги щодо стягнення пені є необґрунтованими, і тому не підлягають задоволенню.

Судові витрати підлягають віднесенню на відповідача в порядку, що передбачений ст. 49 Господарського процесуального кодексу України.

На підставі ст.ст. 193, 198 ГК України, ст. ст. 11, 525, 526, 530, 625 ЦК України, керуючись ст. ст. 22, 33, 43, 49, 75, 82-85 ГПК України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Задовольнити частково позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю Торгового дому „Інтерпап” м. Дніпропетровськ до Товариства з обмеженою відповідальністю „Поліграфічне підприємство „Експрес” м. Макіївка про стягнення заборгованості в сумі 6280,56грн., пені в сумі 266,19грн., 3% річних в сумі 64,53грн., індексу інфляції в сумі 338,32грн.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю „Поліграфічне підприємство „Експрес” м. Макіївка (86109, Донецька область, м. Макіївка, пров. Аральський, 27, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Торгового дому „Інтерпап” м. Дніпропетровськ (49000, м. Дніпропетровськ, вул. Героїв Сталінграду, 38/36, , п/р 354 в ДФ АТ „ВАБанк”, код банку 305868) заборгованість в сумі 6280,56грн., 3% річних в сумі 64,53грн., індекс інфляції в сумі 338,32грн., витрати з державного мита в сумі 98,09грн., та 113,48грн. витрат за інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

В іншій частині позовних вимог – відмовити.

Рішення може бути оскаржено в Донецький апеляційний господарський суд  згідно розділу XII ГПК України.

Рішення набирає законної сили 20.02.07р.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Суддя                                                                         Сковородіна О.М.