ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 квітня 2007 р.
№ 45/307пд

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого судді:
Ходаківська І.П.

судді
Данилова Т.Б., Савенко Г.В.

розглянувши  матеріали касаційного подання
та касаційної скарги
заступника прокурора Донецької області

регіонального відділення Фонду державного майна України по Донецькій області

на постанову
Донецького апеляційного господарського суду від 06.02.2007 року

у справі
господарського суду Донецької області

за позовом
регіонального відділення Фонду державного майна України по Донецькій області

до
акціонерного товариства закритого типу "1-й Донецький авторемонтний завод"

про
визнання частково недійсним договору

В С Т А Н О В И В:

У жовтні 2006 року регіональне відділення Фонду державного майна України по Донецькій області звернулось з позовом до акціонерного товариства закритого типу "1-й Донецький авторемонтний завод" про визнання частково недійсним договору купівлі-продажу державного майна № 477 від 21.06.1994 року, укладеного між Донецьким регіональним відділенням Фонду Державного майна України та Орендним підприємством „1-й Донецький авторемонтний завод" в частині продажу АТЗТ „1-й Донецький авторемонтний завод" нерухомого майна –будинку гуртожитку, розташованого за адресою: 83055, м. Донецьк, вул. Рози Люксембург, 2-а та приведення сторін в первісне положення: визнати право державної власності на будівлю гуртожитку, розташованого за адресою: м. Донецьк, вул. Рози Люксембург, 2а у м. Донецьку.

Рішенням господарського суду Донецької області від 12.12.2006 року (суддя Плотніцький Б.Д.), залишеним без змін постановою Донецького апеляційного господарського суду від 06.02.2007 року (судді Волкова Р.В., Запорощенко М.Д., Діброва Г.І.), у задоволені позову відмовлено.

Не погодившись із постановленими у справі судовими рішеннями, позивач звернувся до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою, в якій просить їх скасувати та постановити нове рішення про задоволення позову, посилаючись на порушення та неправильне застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права.

У касаційному поданні заступник прокурора Донецької області просить судові рішення скасувати з мотивів порушення та неправильного застосування судом першої інстанції та апеляційним господарським судом норм матеріального та процесуального права та постановити нове рішення про задоволення позову.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника відповідача, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи касаційної скарги та касаційного подання, судова колегія не вбачає підстав для їх задоволення, виходячи із наступного.

Законом України "Про приватизацію майна державних підприємств" в редакції чинній на 1994 рік, було встановлено, що його дія не поширюється на приватизацію об’єктів державного земельного та житлового фондів, а також об’єктів соціально-культурного призначення, за винятком тих, які належать підприємствам, що приватизуються.

Судами попередніх інстанцій встановлено, а це підтверджується наявними у справі матеріалами, що 06.06.1994 року на засіданні загальних зборів (конференції) робітників орендного підприємства „1-й Донецький авторемонтний завод" було вирішено приватизувати підприємство разом з гуртожитком та пансіонатом „Небуг" та затвердити план приватизації Орендного підприємства „1-й Донецький авторемонтний завод", про що свідчить протокол № 2 від 06.06.1994р.

16.06.1994р. Донецьким  регіональним відділенням Фонду Державного майна України в особі начальника В.Л.Малиновського було затверджено план приватизації Орендного підприємства „1-й Донецький авторемонтний завод". До об’єктів, що підлягали приватизації було віднесено і гуртожиток, що розташований у Ворошиловському районі м. Донецька по вул. Рози Люксембург, 2а.

Начальником Донецького регіонального відділення Фонду Державного майна України В.Л.Малиновським було затверджено і акт оцінки вартості майна орендного підприємства.

21.06.1994 року між Донецьким регіональним відділенням Фонду Державного майна України та Орендним підприємством „1-й Донецький авторемонтний завод" було укладено договір купівлі-продажу державного майна Орендного підприємства "1-й Донецький авторемонтний завод" № 477, згідно якого позивач продав, а відповідач як правонаступник прав та обов'язків Орендного підприємства „1-й Донецький авторемонтний завод" - придбав майно цілісного майнового комплексу орендного підприємства, що знаходиться за адресою: м. Донецьк, пр. Ватутіна, 2 та  відповідно до  Договору оренди від 25.05.1994 року було передане організації орендарів підприємства в оренду з правом викупу.

Загальна вартість  державного майна визначена в розмірі 1 937 876 тис.крб., яка була сплачена у повному обсязі, що підтверджується наявними у справі матеріалами.

Відповідно до акту приймання - передачі б/н від 03.11.1994 року, державного майна Орендного підприємства „1-й Донецький авторемонтний завод", Донецьке регіональне відділення Фонду Державного майна передало, а Акціонерне товариство закритого типу „1-й Донецький авторемонтний завод", прийняло державне майно Орендного підприємства „1-й Донецький авторемонтний завод" вартістю 1 937 876 000 крб., зокрема: основні засоби кінцевою вартістю 1447 830 тис.крб., оборотні засоби - 404 419 тис.крб., дооцінка с амортизованого обладнання - 58 688 тис.крб. та дооцінка алмазних виробів - 26 939 тис.крб.

22.09.1999 року у відповідності з договором купівлі-продажу від 21.06.1994 року № 477, Донецьке регіональне відділення Фонду Державного майна України видало перелік нерухомого майна № 65 від 22.02.1999 року, яке було передане відповідачу на підставі вказаного договору купівлі-продажу державного майна, в пункті 36 якого значиться спірний гуртожиток по вул. Рози Люксембург, 2а.

За заявою відповідача 14.09.2005 року Виконавчим комітетом Ворошиловської районної у місті Донецьку ради було прийняте рішення № 249/5  „Про оформлення права власності на будівлю гуртожитку, розташовану за адресою: м. Донецьк, вул. Рози Люксембург, 2а". У вказаному рішенні зазначено, що на підставі договору купівлі-продажу від 21.06.1994 року, посвідченого 1-ю Донецькою державною нотаріальною конторою за реєстром № 1-1195, переліку нерухомого майна № 65 від 22.02.1999р. організація орендарів Орендного підприємства 1-й Донецький авторемонтний завод", придбала у Донецького Регіонального відділення Фонду Державного майна України цілісний майновий комплекс орендного підприємства, в тому числі і будівлю гуртожитку, розташовану за адресою: м. Донецьк, вул. Рози Люксембург, 2а.

Дана будівля гуртожитку знаходиться на балансі АТЗТ „1-й Донецький авторемонтний завод", м. Донецьк.

На підставі зазначеного рішення 19.09.2005 року Управлінням комунального господарства Донецької міської ради акціонерному товариству закритого типу „1-й Донецький авторемонтний завод", було видано свідоцтво про право власності на нерухоме майно, зокрема: будівлю за адресою: м. Донецьк, вул. Рози Люксембург, 2а.

Судом апеляційної інстанції правильно зазначено, що непідтверджене посилання Регіонального відділення Фонду державного майна України по Донецькій області про те, що судом першої інстанції невірно встановлено, що спірний об’єкт не було включено до плану приватизації та що він фактично не  був приватизований, оскільки відповідно до умов спірного договору відповідач придбав майно цілісного майнового комплексу згідно плану приватизації від 16.06.1994 року. Невід’ємною частиною плану приватизації є акт оцінки вартості майна підприємства, що підлягає приватизації.

Також судами правильно та обґрунтовано встановлено, що не підтверджено також матеріалами справи і той факт, що позивач дізнався про порушення його прав лише в 2005 році, оскільки спірний договір ніколи не проходив державної реєстрації. Як стверджують заявники скарг, саме після реєстрації 19.09.2005 року відповідачем права власності на спірний об'єкт на підставі договору купівлі-продажу № 477 від 21.06.1994 року були порушені права держави в особі Регіонального відділення на володіння майном, яке було виключене з державної власності.

Разом з тим, матеріали справи містять План приватизації Орендного підприємства „1-й Донецький авторемонтний завод", який затверджено Начальником Донецького регіонального відділення Фонду Державного майна України В.Л.Малиновським 16.06.1994 року, з якого вбачається, що  будівля гуртожитку була включена до плану приватизації.

Матеріали справи містять також протокол центральної  інвентаризаційної комісії по  орендному підприємству „1-й Донецький авторемонтний завод" від 12.05.1994 року, з якого вбачається, що за результатами засідання комісією постановлено затвердити інвентаризаційні описи в повному обсязі. Матеріали справи  містять інвентаризаційний опис № 13  будівель та споруд,  в якому під № 37 значиться спірний гуртожиток балансовою вартістю 8415 тис. крб. Загальна балансова вартість основних засобів за всіма описами складає 3118894 тис. крб., що містяться в акті оцінки.

Спірний  гуртожиток внесено також до відомості розрахунку вартості будівель, споруд станом на 01.05.1994 року, яка є додатком до Методики оцінки вартості об'єкту приватизації за інвентарним номером 1027.

Акт оцінки вартості майна орендного підприємства, було затверджено Начальником Донецького регіонального відділення Фонду Державного майна України В.Л.Малиновським та був підписано всіма членами комісії.

Пунктом 5 спірного договору   купівлі-продажу   державного    майна № 477 від 21.06.1994 року визначено, що право власності до покупця майна переходить з моменту перерахування першого внеску, тобто з 30.06.1994 року, про що свідчить приватизаційне платіжне доручення № 1 від 30.06.1994 року на суму 553 956 028 крб.

Таким чином, місцевий господарський суд та суд апеляційної інстанції обґрунтовано дійшли висновку проте,  що право позивача на звернення до суду з позовом про визнання частково недійсним договору купівлі-продажу державного майна № 477 від 21.06.1994р. виникло з 30.06.1994 року.

Виходячи з викладеного судова колегія не вбачає підстав для скасування рішення місцевого господарського суду та постанови апеляційного суду з наведених у касаційній скарзі та касаційному поданні мотивів.

Враховуючи наведене, та керуючись ст.ст. 1115, 1117, 1119, 11111 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України, -

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу регіонального відділення Фонду державного майна України по Донецькій області та касаційне подання заступника прокурора Донецької області залишити без задоволення.

Постанову Донецького апеляційного господарського суду від 06.02.2007 року залишити без змін.

Головуючий                                                                                  Ходаківська І.П.

Судді                                                                                              Данилова Т.Б.

Савенко Г.В.