ЛУГАНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД
м. Луганськ, вул. Коцюбинського, 2
____________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

Іменем України

20.02.2007  року                                                                      Справа № 4/511

Луганський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого:                              Баннової Т.М.

суддів                                        Бойченка К.І.

Медуниці О.Є.

за присутністю секретаря

судового засідання                    Сідорової О.А.

та за участю

представників сторін:

від позивача                             Федусова Р.М., дов. від 01.01.2007 № 367,

Ковальова В.О., дов. від 01.01.2007 № 86

від відповідача                              не прибув

розглянув у відкритому

судовому засіданні

апеляційну скаргу                              Державного підприємства „Придніпровська

залізниця”

на рішення

господарського суду          Луганської області

від                                                  08.12.2006

у справі                                        №4/511 (суддя –Батюк Г.М.)

за позовом                                          Державного підприємства „Придніпровська

залізниця” в особі Криворізької дирекції

залізничних перевезень

до відповідача                               Державного підприємства „Ровенькиантрацит”

про                                                 стягнення 35065 грн. 00 коп.

За результатами розгляду апеляційної скарги Луганський апеляційний господарський суд  у складі колегії суддів

ВСТАНОВИВ:

Позивач –державне підприємство „Придніпровська залізниця” в особі Криворізької дирекції залізничних перевезень (далі –Залізниця) звернувся до господарського суду Луганської області з позовною заявою про стягнення з державного підприємства „Ровенькиантрацит” (далі –ДП „Ровенькиантрацит”) штрафу в сумі 35065 грн. 00 коп. за невірно зазначену масу вантажу у перевізних документах.

Рішенням господарського суду Луганської області від 08.12.2006 у задоволені позову відмовлено повністю.

Мотивоване дане рішення необґрунтованістю позовних вимог, положеннями ст. ст. 24, 32, 110 Статуту залізниць України (далі –Статут), ст. ст. 33, 43 Господарського процесуального кодексу України, п. 6 Правил перевезення вантажів у вагонах відкритого типу, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 20.08.2001 № 542  та зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 10 .09.2001 за  № 796/5987, п.3 Правил приймання вантажів до перевезення, затверджених  наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 № 644 та зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 24.11.2000  за №861/5082, п. 9 Правил складання актів, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 28.05.2002  № 334 та зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 08.07.2002 за №567/6855.

За висновком суду піввагони були завантажені до повної вантажопідйомності згідно норм і вимог «Технічних умов навантаження і кріплення вантажів»та „Правил перевезення вантажів”, що підтверджується відсутністю претензій від перевізника при прийомі вагонів  до перевезення, неповерненням піввагонів на дозування згідно ст. 24 Статуту, підписом представника  вантажовідправника на накладній.

ДП «Ровенькиантрацит» при відвантаженні антрациту в якості захисного маркування антрациту використало  вапно. Проте відомості про наявність  маркування вугілля в комерційному акті від 27.06.2006 № АЭ 022450/530 (далі –комерційний акт) відсутні, тому він, за висновком суду, не може бути доказом вини вантажовідправника у нестачі вугілля та відповідно і неправильного заповнення  накладної та свідчить про факт втрати вантажу у спірному вагоні № 62738919 під час перевезення.

Мотивоване рішення суду також простроченням терміну доставки вантажу вугілля у вагоні № 62738919.

Щодо решти вагонів відмова у задоволенні позовних вимог судом не обґрунтована.

Залізниця не погодилася з рішенням суду першої інстанції, подала апеляційну скаргу, в якій йдеться про скасування рішення та прийняття нового про задоволення позову.

В обґрунтування апеляційних вимог її заявник посилається на необґрунтованість рішення, прийнятого з порушенням норм матеріального та процесуального права, положення ст. ст. 34, 43 Господарського процесуального кодексу України, ст. 122 Статуту, п. 4 Роз’яснення Вищого арбітражного суду України від 10.12.1996 № 02-5/422 „Про судове рішення”.  Скаржник вважає, що відсутність відомостей про стан маркування у комерційному акті не свідчить про те, що під час перевезення відбулося розкрадання вантажу.

Позивач стверджує про складення комерційного акту згідно з вимогами ст. 129 Статуту та вважає помилковим висновок суду про втрату вантажу при перевезенні.

Відповідачем право на участь представника у судовому засіданні не використано. Про час і місце проведення судового засідання                                          ДП „Ровенькиантрацит” повідомлено належним чином, що підтверджено повідомленням про  вручення поштового відправлення № 301237/6.

У відзиві на апеляційну скаргу відповідач доводи заявника скарги оспорює, просить у задоволенні апеляційної скарги відмовити, а рішення місцевого господарського суду залишити без змін.

Розглянув матеріали справи, обговорив доводи апеляційної скарги, заслухав представників позивача, дослідив правильність застосування судом першої інстанції  при винесенні рішення норм матеріального та процесуального права, Луганський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів дійшов висновку про наявність підстав для задоволення апеляційної скарги,  виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідно до залізничної накладної           № 48341964 ДП «Ровенькиантрацит»22.06.2006 відвантажено одержувачу                  ВАТ «Міттал-Стіл Кривий Ріг»вугілля (антрацит) навалом у вагонах № № 62738919, 65740433, 66939166, 66556200, станція призначення Кривий Ріг головної Придніпровської залізниці.

Статтею 37 Статуту передбачено, що під час здавання вантажів для перевезення відправник повинен зазначити їх масу у накладній –основному  перевізному документі, який підтверджує укладення договору перевезення вантажу.

Обов’язок відправника зазначити у накладній масу вантажу передбачено також п. п. 2.1, 2.2, 2.3 Правил оформлення перевізних документів, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 № 644 та зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 24.11.2000 за N 863/5084.

За змістом накладної № 48341964 масу вантажу визначено саме  відправником –відповідачем у справі.

За заявкою вантажоодержувача на станції призначення здійснено зважування вагонів на справних 150–тонних вагонних вагах та встановлено невідповідність фактичної маси вантажу масі, що  зазначена у провізних документах, а саме: у вагоні № 62738919 менше на 3400 кг, у вагоні № 65740433 –на 8050 кг, у вагоні № 66939166 –на 3900 кг, у вагоні № 66556200 –на 3850 кг.

Відповідно до ст. 129 Статуту, ч. 1 ст. 26 Закону України «Про залізничний транспорт»обставини, що можуть бути підставою для матеріальної відповідальності залізниці, вантажовідправника, вантажоодержувача, пасажирів під час залізничного перевезення, засвідчуються комерційними актами або актами загальної форми, які складають станції залізниць.

Невідповідність фактичної маси вантажу даним перевізних документів підтверджено актом загальної форми від 27.06.2006 № 2930П та комерційним актом, який відповідно до п. 2 Правил складання актів, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 28.05.2002  № 334 та зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 08.07.2002 за №567/6855, складається для засвідчення невідповідності найменування, маси і кількості місць наявного вантажу, багажу чи вантажобагажу даним, зазначеним у перевізних документах. Згідно даного комерційного акту навантаження вугілля у вагонах, що прибули за накладною № 48341964, рівномірне, без слідів втрати або розкрадання, вагоні у технічному стані справні.

Відсутність у комерційному акті відомостей про маркування вантажу не може свідчити про її відсутність на вугіллі та щодо втрати вугілля під час перевезення, також як і термін доставки вантажу, на прострочення якого посилається скаржник та  про що зазначено у рішенні  суду.

Згідно ст. 111 Статуту залізниця звільняється від відповідальності за недостачу вантажу у разі, якщо вантаж прибув у непошкодженому відкритому рухомому складі, завантаженому засобами відправника, якщо немає ознак втрати, псування або пошкодження вантажу під час перевезення.

Отже, з урахуванням вимог законодавства та фактичних обставин у справі судова колегія вважає доведеним позивачем факту неправильного визначення, відправником (відповідачем) маси вантажу у перевізних документах.

За правилами ст. 24 Статуту вантажовідправники несуть відповідальність за всі наслідки неправильності, неточності або неповноти відомостей, зазначених ним у накладній. Відповідальність за неправильне зазначення в накладній маси вантажу передбачено ст. ст. 118, 122 Статуту у вигляді штрафу. Розмір штрафу за позовом відповідачем не оспорений.

За викладеним судова  колегія вважає позов обґрунтованим, а оскаржуване рішення таким, що підлягає скасуванню.

Судові витрати по справі підлягають віднесенню на відповідача відповідно до вимог ст. 49 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст. ст. 33, 43, 49, 99, 101, п. 2 ст. 103, п. п. 1, 4 ч.1 ст. 104, ст. 105 Господарського процесуального кодексу України, Луганський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів

П О С Т А Н О В И В:

1. Апеляційну скаргу державного підприємства „Придніпровська залізниця” на рішення господарського суду Луганської області від 08.12.2006 по справі №4/511 задовольнити.

2. Рішення господарського суду Луганської області від 08.12.2006 по справі №4/511 скасувати.

3. Стягнути з державного підприємства «Ровенькиантрацит», м. Ровеньки Луганської області, вул. Комуністична, 6, ідентифікаційний код 32320704, на користь державного підприємства «Придніпровська залізниця», м. Дніпропетровськ,                    пр-т Карла Маркса, 108, ідентифікаційний код 01073828, 35065 грн. штрафу, 525 грн. 98 коп. витрат по сплаті держмита за позовною заявою та апеляційною скаргою та 118 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

4. Доручити господарському суду Луганської області надати відповідний наказ.

Головуючий суддя                                                  Т.М.Баннова

Суддя                                                                      К.І.Бойченко

Суддя                                                                      О.Є.Медуниця