ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" лютого 2007 р.  об 10 год. 30 хвил. в м. Харкові              Справа № АС-13/558-06

вх. № 14195/1-13

Суддя господарського суду Харківської області Водолажська Н.С.

за участю секретаря судового засідання Зіміна К.В.

представників сторін :

позивача - Мельник Д. В., дов.

відповідача - не явився

по справі за позовом  УПФУ в Ленінському р-ні, м. Харків

до  Філія інституту машин і систем "Міжгалузевий головний конструкторсько-технологічний інститут технологічної оснастки", м. Х-в

про стягнення 149,00 грн.

ВСТАНОВИВ:

Позивач, Управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м.Харкова, звернувся до господарського суду з позовною заявою про стягнення з відповідача - Державного підприємства Інституту машин і систем в особюі Філії Інституту машин і систем "Міжгалузевий головний конструкторсько-технологічний інститут технологічної оснастки", 149,00 грн. на відшкодування сум наукових пенсій, що були виплачені колишньому працівнику підприємства відповідача – Масліку В.М.

Відповідач в судові засідання не з”явився, заперечееня на позовну заяву не надав, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про що свідчать підписи на поштових повідомленнях, заяви про розгляд справи за його відсутністю до суду не надходило.

Враховуючи положення ст. 17, ст. 50, прикінцевих та перехідних положень КАС України, справа розглядається за правилами цього кодексу.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, суд встановив, що відповідно до Закону України  „Про наукову та науково-технічну діяльність"  науково-дослідна (науково-технічна)  установа (далі –наукова установа) - це юридична  особа  незалежно  від  форми  власності,  що створена в установленому законодавством порядку, для якої наукова або науково-технічна діяльність є основною і  становить  понад  70 відсотків загального річного обсягу виконаних робіт.

Відповідно до довідки №12/2-5-59 від 06.02.01р.  підприємство відповідача  має річних обсягів науково-технічного характеру в обсязі 85-90%.

Відповідно до ч. 5 ст. 24 Закону України “Про  наукову та науково-технічну діяльність” різниця між сумою призначення пенсії за цим Законом та  сумою пенсії, обчисленою відповідно до інших законодавчих актів, на яку має право науковий працівник,  фінансується:

-    для наукових   (науково-педагогічних)  працівників  державних бюджетних  наукових  установ,  організацій  та  вищих   навчальних закладів  III-IV рівнів акредитації - за рахунок коштів державного бюджету;

-     для наукових   (науково-педагогічних)    працівників    інших державних  підприємств,  установ,  організацій та вищих навчальних закладів  III-IV  рівнів  акредитації  -  за  рахунок  коштів  цих підприємств,  установ,  організацій  та  закладів,  а також коштів державного бюджету  в  порядку,  визначеному  Кабінетом  Міністрів України.  При  цьому за рахунок коштів державного бюджету науковим (науково-педагогічним) працівникам  оплачується  з  розрахунку  на одну  особу  50  відсотків  різниці  пенсії,  призначеної  за  цим Законом;

-     для наукових (науково-педагогічних)  працівників  недержавних наукових установ,   організацій   та   вищих  навчальних  закладів III-IV рівнів  акредитації  -  за  рахунок  коштів  цих   установ, організацій та закладів.

Відповідно до п. 2 “Порядку фінансування та виплати різниці між сумою пенсії, призначеної науковим (науково-педагогічним) працівникам державних бюджетних установ і організацій, науковим (науково-педагогічним) працівникам державних не бюджетних підприємств і організацій згідно із Законом України "Про наукову і науково-технічну діяльність", та сумою пенсії, обчисленою відповідно до інших законодавчих актів, на яку мають право зазначені особи”, затвердженого  Постановою КМУ від 24.03.2004р. № 372,  підприємство повинно сплатити Пенсійному фонду суму на покриття витрат на виплату наукових пенсій.

Суд встановив, що відповідно до ст. 24 Закону України “Про наукову і науково-технічну діяльність”, управлінням Пенсійного фонду України в Дзержинському районі м. Харкова була призначена пенсія колишньому науковому працівнику установи відповідача Масліку Володимиру Миколайовичу.

Маслік В.М. працював в установі відповідача з 20.06.1972р. по 02.02.1990р. та з 20.02.1992р. по 02.04.1996р.   на посадах, що дають право на призначення пенсії згідно ст. 24 Закону України „Про наукову та науково-технічну діяльність”.

Загальна сума пенсії, що була виплачена Масліку В.М. за червень 2006р. складає 749,61грн., що підтверджується довідками УПФУ в Ленінському районі м.Харкова .

Згідно з вищевказаним Порядком, різниця між сумою пенсії призначеної на підставі Закону України “Про наукову та науково-технічну діяльність” і Масліку В.М.  за вказаний період складає 298,00 грн.

З врахуванням довідок відповідача  та відповідно до п.5 Порядку, частка плати різниці в розмірі пенсії, що підлягає відшкодуванню складає 149,00 грн.

Відповідно до п. 8 Порядку, розмір витрат на виплату різниці у розмірі пенсії, що підлягають фінансуванню за рахунок державних не бюджетних організацій, визначає орган Пенсійного фонду, який надсилає організації повідомлення про суму витрат на виплату пенсій, що становлять різницю між сумою пенсій , призначених згідно із Законом України "Про наукову і науково-технічну діяльність" і сумою пенсій, обчислених відповідно до інших законодавчих актів. Управлінням Пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Харкова були надіслані відповідачу повідомлення, але кошти позивачем не отримані.

Таким чином, суд вважає позовні вимоги законними та обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Керуючись статтями   4, 8, 7, 79,  94, 160 - 163  Кодексу адміністративного судочинства України , суд

ПОСТАНОВИВ:

Позовні вимоги задовольнити. Стягнути з Державного підприємства Інституту машин і систем в особюі Філії Інституту машин і систем "Міжгалузевий головний конструкторсько-технологічний інститут технологічної оснастки" на користь  Управління Пенсійного фонду України у Ленінському  районі м. Харкова заборгованість у сумі 149,00  грн.

Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, а також особи,  які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права,  свободи, інтереси чи обов'язки, мають право оскаржити в  апеляційному  порядку  постанову суду першої інстанції повністю або частково.

На постанову через суд першої інстанції може бути подана заява про апеляційне оскарження протягом десяти днів з дня складання постанови у повному обсязі.

Апеляційна скарга може бути  подана через суд першої інстанції протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження. Копія апеляційної скарги одночасно направляється до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подається у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Постанови набирає законної сили після закінчення строків для подачі заяви про апеляційне оскарження.

Повний текст постанови виготовлений 12.02.07р. о 14 год 10 хвил.

Суддя                                                                                            Водолажська Н.С.