СУД
СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.04.07                                                                                 Справа № 6/121пд.

Суддя  Василенко Т.А., розглянувши матеріали справи за позовом

Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Машино –технологічна станція «Альянс», смт. Білокуракине Луганської області

до Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «Партнер», смт. Білокуракине Луганської області

про визнання договору купівлі –продажу дійсним

в присутності представників сторін:

від позивача –Бурлаченко А.С., дов. № 135 від 19.02.07.;

від відповідача –Головко Є.В., дов. №15 від 01.02.07., Сушков В.Д. –керівник;

в с т а н о в и в:

Суть спору: позивач звернувся з позовом про визнання дійсним договору купівлі –продажу.

В обґрунтування позовних вимог, позивач посилається на те, що 28.07.2004. між сторонами у справі була досягнута усна угода про купівлю –продаж дизельного палива у кількості 4220 літрів. На виконання цієї угоди позивач відвантажив представнику відповідача Сушкову В.Д., який діяв на підставі довіреності серії ЯЗТ № 942247 від 28.07.2007. дизельне пальне у кількості 4220 літрів, що на думку позивача, підтверджується накладною №725 від 28.07.2004.

Вартість дизельного палива на момент досягнення угоди, за розрахунком позивача склала 2 грн. 90 коп. за 1 літр.

Вищевказаний договір, у зв’язку із технічними перешкодами не був укладений в письмовій формі. Також, позивач обґрунтовує свої вимоги посиланням на ст.ст. 173,174, 175, 179, 181 ГК України і зазначає,  що відповідно до ст. 208 ЦК України правочин між юридичними особами повинен бути складений у письмовій формі. А відповідно до ч.2 ст. 218 ЦК України якщо правочин, для якого законом не встановлена його недійсність у разі недодержання вимог щодо письмової форми, укладений усно і одна із сторін вчинила дію, а друга сторона підтвердила її вчинення, зокрема шляхом прийняття виконання (отримання товар), такий правочин у разі спору може бути визнано судом дійсним.

Відповідач надав до суду відзив на позовну заяву та доповнення до відзиву, за якими проти позову заперечує, та вказує, зокрема, на те, що накладна №725 від 28.07.04. не може  підтверджувати факт укладання між сторонами у справі  договору купівлі –продажу дизельного пального, оскільки між позивачем та відповідачем не було досягнуто згоди з усіх істотних умов договору, як то ціна та предмет, а також інше. В той же час, сама накладна не містить ознаку  доказу, оскільки не відповідає встановленої формі. Також, відповідач вказує на те, що між сторонами у справі були господарські правовідносини, за результатами яких, позивач мав перед ним заборгованість, в рахунок якої  і планувалося постачання дизельного пального за зазнгаченою накладною. Водночас з цим, відповідач оспорює сам факт передачі йому дизельного пального за спірною накладною, що також підтвердив у судовому засіданні і директор відповідача  В.Д. Сушков, на ім’я якого була виписана довіреність на отримання дизельного палива.

Оцінивши матеріали справи та доводи сторін у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов задоволенню не підлягає, з наступних підстав.

Згідно ст. 626 ЦК України договором є угода двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов’язків.

Відповідно до ст. 655 ЦК України за договором купівлі –продажу одна сторона (продавець) передає або зобов’язується передати майно (товар) у власність іншій стороні (покупцю), а останній приймає або зобов’язується прийняти майно (товар) та сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ст. 657 ЦК України договір земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному засвідченню.

Із матеріалів справи вбачається, що 28.07.2004. відповідачем виписана довіреність № ЯЗТ № 942247 Сушкову В.Д. на отримання від позивача дизельного палива  у кількості 4220 літрів.

В той же час, відповідачем була виписана накладна №725 від 28.07.2004.  на дизельне пальне у кількості 4220 літрів. У даній накладній є посилання на те, що вказаний товар був відпущений СТОВ «Партнер»через Сушкова В.Д.  та у ній  є підписи чотирьох осіб (без визначення посад та прізвищ).

Згідно преамбули Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову                звітність в Україні»цей Закон  визначає правові засади регулювання,  організації, ведення бухгалтерського обліку та складання фінансової звітності в Україні.

Відповідно до ст. 9 Закону підставою   для   бухгалтерського   обліку   господарських операцій  є  первинні  документи,  які  фіксують  факти здійснення господарських операцій.  Первинні документи повинні бути  складені під  час здійснення господарської операції,  а якщо це неможливо -безпосередньо після її закінчення. Первинні  та  зведені  облікові  документи   можуть   бути складені  на  паперових  або  машинних  носіях і повинні мати такі обов'язкові реквізити:   назву документа (форми);   дату і місце складання;   назву підприємства, від імені якого складено документ;    зміст та  обсяг  господарської   операції,   одиницю   виміру господарської операції;   посади осіб,   відповідальних   за  здійснення  господарської операції і правильність її оформлення;   особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

В той же час, відповідно до ст. 1 вказаного Закону первинний документ - документ,  який  містить  відомості  про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

При огляді накладної №725 від 28.07.2004. встановлено, що цей документ не містить усіх перерахованих вище необхідних реквізитів, у зв’язку з чим не може підтверджувати факт здійснення господарської діяльності.

Статтею 220 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов  договору, що  підтверджується  письмовими  доказами,  і  відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним.

Інших випадків визнання договору дійсним закон не передбачає.

Згідно ст.16 Цивільного кодексу України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права;  визнання правочину недійсним; припинення дії, яка порушує право;  відновлення становища, яке існувало до порушення; примусове виконання обов'язку в натурі;  зміна правовідношення; припинення правовідношення;  відшкодування  збитків  та  інші   способи   відшкодування майнової шкоди;  відшкодування моральної (немайнової) шкоди; визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу

державної влади,  органу  влади  Автономної  Республіки  Крим  або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

У даному випадку,  інші способи захисту цивільних прав сторонами не були встановлені.

Отже позивачем неправильно обраний спосіб захисту прав. Сторонами не досягнуто домовленості щодо усіх істотних умов договору та договір купівлі –продажу дизельного палива не передбачає обов’язкової письмової форми та нотаріального посвідчення.

За таких обставин, підстав для задоволення позову про визнання дійсним договору купівлі –продажу не має, у зв’язку з чим, у задоволенні позову слід відмовити за необґрунтованістю.

Відповідно до ст.49 ГПК України судові витрати покладаються на позивача.

З урахуванням викладеного, керуючись.ст.ст.49, 82,84, 85 ГПК України суд, -

В И Р І Ш И В:

1.          У задоволенні позову відмовити.

2.          Судові витрати покласти на позивача.

У судовому засіданні 13.04.2007. було оголошено лише вступну і резолютивну частину рішення.

Дане рішення набирає законної сили після  закінчення  10-ти денного строку з дня його  підписання.

Дата підписання рішення: 16.04.2007.

Суддя                                                                                                            Т.А.Василенко