ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

19.04.07 р.                                                                               Справа № 16/98

Суддя Господарського суду Донецької області В.В.Манжур

При секретарі      Москаленко  О.О. ,  розглянувши  матеріали  справи

за позовом   Відкритого акціонерного товариства “Шахта “Комсомолец Донбасу”                           м. Кіровське

до відповідача     Приватне підприємство “Алмаз” м. Єнакіївє

про повернення попередньої оплати    -  збитків  в розмері   4 517    грн.     84  коп.

За участю:

Представників сторін :

від позивача:                 Ясиненко     Д.В.  по  дор.

від  відповідача :                    Аллахвердиєв   В.Д.  -  директор

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою  господарського суду Донецької  області 02.04.2007р. порушено  провадження  по  справі за  позовом Відкритого акціонерного товариства “Шахта “Комсомолец Донбасу”   м. Кіровське   до Приватне підприємство “Алмаз” м. Єнакіївє

про стягнення  4 517   грн.  84  коп.   суми   збитків.

Представників сторін було ознайомлено з правами та обов’язками у відповідності із ст.22 Господарського процесуального кодексу України.

У судовому засіданні надано клопотання про відмову від фіксації судового процесу  технічними засобами, яке судом прийнято до розгляду та задоволено. Крім цього, роз’яснено  вимоги ст.811 Господарського процесуального кодексу України, тому складено протокол, який  долучено до матеріалів справи.

У відповідності до п.п.2, 3, 4 частини ст.129 Конституції України, основними засадами  судочинства є рівність усіх учасників судового процесу перед законом та судом, забезпечення  доведеності вини, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні  перед судом їх переконливості.

Згідно ст.42 Господарського процесуального кодексу України - правосуддя у господарських судах здійснюється на засадах рівності всіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Відповідно до ст.43 Господарського процесуального кодексу України - судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами.

Ст.33 Господарського процесуального кодексу України зазначає - кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

В обґрунтування  заявлених   вимог  позивач  посилається на договір № 111   від 20.01.2006р.    ,  на    специфікації  №    1 , 2 , 4, 5, 6, 7 , 8, 9  до  договору  , на   рахунки  - фактури    №  СФ- 000003  від 26.01.2006р., №  СФ –0000018  від    23.03.2006р.,  №  СФ-0000021  від   04.04.2006р., №  СФ-0000027  ві 25.04.2006р , на    платіжні  доручення    :            №  646  від   20.02.2006р., №  1376  від   06.04.2006р., №  1551  від 21.04.2006р.,  №  1738  від   04.05.2006р., №  1774 від 04.05.2006р., № 1906 від 16.05.2006р.

Відповідач    в  судове засідання   з `явився,   позвні  вимоги  визнав  в  повному обсязі, але  письмове пояснення  по  заявленим  вимогам  не  представив .

Розглянувши матеріали справи, та вислухавши пояснення представників  сторін     суд встановив:

20.01.2006р    між  сторонами     був  укладений  договір   № 111.

Данний  договір  за  своєю  правовою  природою  є  договіром  поставки .

Так ,  відповідно  до  ст. 245  ЦК  УРСР  ( 698  ЦК України)  за  договором  поставки  організація  поставщик зобов`язується  передати  у  певні  строки організації - покупцеві  у властність   товар .  Договір  поставки  є  двостороннім  договором  і  передбачає  взаємні  зобов`язання   сторін .

Відповідно  до п.1.1.     договору       поставщик  (  відповідач )  зобов`язаний  поставити  товар  (  вугілля )  на  адрсу  позивача  (  покупця  ) , а  останній  прийняти  його  та  оплатити  згідно  специфікацій  , які  є  невід`ємною  частиною  договору   .

Згідно ст. 171  ЦК  України  , взаємні  зобов`язання за  договором  повинні  виконуватись  одночасно , якщо  в  закону  , договору  або  змісту  зобов`язання  не  впливає   інше .

Укладений  між  сторонами  договір  передбачає  певний  порядок виконання  взаємних  зобов`язань  , а  саме  :   позивач  (  покупець )   зобов`язаний  здійснити   оплату     шляхом  переводу  грошових  коштів  на  розрахунковий  рахунок    відповідача                              (  поставника)     на  протязі  30    (тридцяти )    календарних   днів    з  дати  поставки  товару  ( п.   4.3.  договору   ) .

В    виконання  вимог  договору  відповідачем    (  продавцем  )    з  приводу    оплати    товару , його    кількості  , ціни    були виставлені  на  адресу  позивача  (  покупця  )  рахунки  -  фактури  :    №  СФ- 000003  від 26.01.2006р., №  СФ –0000018  від    23.03.2006р.,  №  СФ-0000021  від   04.04.2006р., №  СФ-0000027  ві 25.04.2006р .

Позивачем   в  свою  чергу   ,  були  здійснені  платежі   (  попередня  оплата )   на  підставі  платіжних  доручень  :  №  646  від   20.02.2006р., №  1376  від   06.04.2006р., №  1551  від 21.04.2006р.,  №  1738  від   04.05.2006р., №  1774 від 04.05.2006р., № 1906 від 16.05.2006р.     всього  на  загальну  суму   355 991 грн.   03  коп.

Відповідач    в  порушення  вимог договору поставку  товару  здійснив  частково    всього  на  загальну суму     351   473 грн. 19 коп. , що  підтверджується    видатковими  та  товарно-  транспортними    накладними     за  період   з  26.01.2006р.  по   18.09.2006р.

Таким  чином  ,  суд  з`ясував , що    на  момент  слухання  справи     товар   не  був  поставлений   , а     грошові  кошти  в  сумі    4 517    грн.   84    коп.   не  були  повернені   .

За  загальним  правилом ,  одностороння  відмова  від  виконання  зобов`язання   не  допускається  ( ст. 162 ЦК  УРСР) . Між  тим , за  змістом  ч.2 ст. 213 ЦК  УРСР , якщо  внаслідок  прострочення  боржника   виконання  втратило  для  кредитора , він  може  відмовитись від  прийняття  виконання  і  вимагати  відшкодування  збитків .

Таким  чином  , на  момент слухання  справи    розмір  збитків    понесених  позивачем  за  сплачену , але  не  отриману  продукцію      складає        4 517    грн.  84   коп.   , що  підтверджується   матеріалами  справи  .

Відповідно до ст.526  ЦК України зобов`язання   повинні  виконуватися  належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог – відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно  до ст. 49 п. 2.  ГПК  України  Господарський  суд  судові  витрати  покладає ,  при  задоволенні  позовних    вимог  на  сторони  (  відповідача  по  справі  )  пропорційно  розміру  задоволених вимог.

Відповідач суму збитків   не оспорив.

Позовні вимоги обгрунтовані і підлягають   задоволенню.

Враховуючи вищевикладене, суд на підставі ст.ст. 526, 530 ,  536   , 612  ЦК України, і керуючись ст.49, 82-85 ГПК України,-

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги Відкритого акціонерного товариства “Шахта “Комсомолец Донбасу”   м. Кіровське   до Приватного  підприємства “Алмаз” м. Єнакіївє  про стягнення               4 517   грн.  84  коп.  -  суми   збитків,  задовольнити  повністю  .

Стягнути з Приватного  підприємства “Алмаз” м. Єнакіївє   на користь Відкритого акціонерного товариства “Шахта “Комсомолец Донбасу”   м. Кіровське   –  4 517   грн.   84  коп.   -  збитків,  102    грн. 00 коп.  - витрати по сплаті держмита,  118 грн. 00 коп. -  витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Видати наказ після набуття рішенням законної сили.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його прийняття (підписання).

Рішення   підписане  20.04.2007р.

Суддя                                                                         Манжур В.В.