ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________
__________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" квітня 2007 р.                                                           Справа № 2/359-06

Житомирський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого   судді

суддів:

при секретарі                                                             , Луцику С.В.,

за участю представників сторін:

від позивача:      Вергелес В.О. - довіреність №8 від 19.03.2007 р.,

від відповідача: Загородній О.А. - довіреність №1-14-1798 від 01.01.2007 р. (приймав участь в судових засіданнях 22.03.2007 р. та 12.04.2007 р.),

розглянувши апеляційну скаргу Відкритого акціонерного товариства "Акціонерна компанія Вінницяобленерго" в особі структурної одиниці - Бершадських електричних мереж,  м.Вінниця

на рішення господарського суду Вінницької області

від "22" листопада 2006 р. у справі № 2/359-06 (суддя Мельник П.А.)

за позовом Комунального підприємства "Бершадське будинкоуправління", м.Бершадь

до Відкритого акціонерного товариства "Акціонерна компанія Вінницяобленерго" в особі структурної одиниці - Бершадських електричних мереж, м.Вінниця

про стягнення 37588,14 грн.

з перервами в засіданні суду з 22.03.2007 р. по 12.04.2007 р., з 12.04.2007 р. по 13.04.2007 р. відповідно до ст.77 ГПК України,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Вінницької області від 22.11.2006 р. усправі №2/359-06 позов Комунального підприємства "Бершадське будинкоуправління", м.Бершадь до Відкритого акціонерного товариства "Акціонерна компанія Вінницяобленерго" в особі структурної одиниці Бершадських електричних мереж, м.Вінниця  про стягнення 37588,14 грн. задоволено частково: стягнуто  на користь позивача 28326,70 грн. основного боргу, 1152,44 грн. 3% річних, 3147,88 грн. інфляційних, 2820,37 грн. пені, 354,47 грн. державного мита, 111,28 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

В стягненні 1593,19 грн. основного боргу, 353,69 грн. інфляційних, 18,67 грн. 3% річних та 175,20 грн. пені відмовлено.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, відповідач звернувся до Житомирського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати вказане рішення місцевого господарського суду.

При цьому, скаржник стверджує, що господарським судом першої інстанції не взято до уваги те, що договір №8 від 08.01.2004 р., а також акти виконаних робіт за серпень, вересень, жовтень, листопад, грудень 2004 року не мають юридичної сили, оскільки підписані особою, що не мала права підпису договорів тощо, а також враховуючи те, що відповідно до абз.6.6 п.6  Положення про структурну одиницю, для вирішення основних задача та функцій електромереж директор має право укладати договори, угоди, контракти з організаціями всіх форм власності на підставі наданої ВАТ "АК "Вінницяобленерго", в особі генерального директора, довіреності.

В уточненні до апеляційної скарги №141 від 11.04.2007р. (а.с.122-123) скаржник зазначає, що не визнає нарахованої суми по договору №8 від 08.01.2004 р. в розмірі 12150,98 грн., 1152,44 грн. 3% річних, 3147,88 грн. інфляційних та 2820,37 грн. пені.

В судовому засіданні представник особи, що подала апеляційну скаргу, підтримав доводи уточненої апеляційної скарги та просить скаргу задовольнити, скасувавши оскаржуване рішення місцевого господарського суду.

Позивач у відзиві на апеляційну скаргу (а.с.95) та його представник в  засіданні суду проти доводів апеляційної скарги заперечили, рішення господарського суду Вінницької області від 22 листопада 2006 р. вважають законним та обґрунтованим, просять залишити його без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

У відзиві на апеляційну скаргу позивач, зокрема, зазначає, що твердження скаржника про підписання договору №8 від 08.01.2004 р. та актів виконаних робіт неуповноваженою особою є надуманим з метою уникнення цивільно-правової відповідальності за невиконання взятих на себе зобов'язань, оскільки підписи на договорі та актах засвідчені печаткою структурної одиниці відповідача та, окрім того, один примірник договору зберігався у відповідача, оскільки саме відповідно до нього відповідач підписав акти виконаних робіт за квітень-серпень 2004 року, чим фактично визнав договір від 08.01.2004 р. укладеним.

Заслухавши пояснення представників сторін, розглянувши матеріали справи, дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши в повному обсязі законність та обґрунтованість рішення господарського суду першої інстанції, судова колегія апеляційного господарського суду дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, між структурною одиницею Бершадські електричні мережі (замовник) та Бершадським будинкоуправлінням (виконавець) укладено договір №8 про технічне обслуговування внутрішньо-будинкових систем електропостачання від 08.01.2004р. (а.с.20), за яким замовник доручає, а виконавець приймає на себе зобов'язання надійної передачі електричної енергії, яку постачає замовник у квартири та інші приміщення житлового фонду виконавця по його внутрішньобудинкових електромережах, та виконує комплекс робіт з технічного обслуговування внутрішньобудинкових електромереж і електрообладання  відповідно  до додатків 1 і 2  до цього договору.

Згідно пункту 3.4. даного договору, замовник зобов'язується своєчасно проводити розрахунки за виконані роботи з технічного обслуговування; щомісячно приймати та протягом трьох днів оформляти документи на обсяги виконаних робіт з технічного обслуговування за звітний період. Відповідно, пунктом 4.1. вказаного договору передбачено право виконавця вимагати від замовника своєчасного розгляду та підписання акту про виконані роботи з технічного обслуговування та оплату робіт в установлений договором строк.

Зазначений договір зі сторони замовника мав підписуватись директором Бершадських ЕМ Турулько М.В., однак проставлення риски перед підписом, а також те, що органоліптично  підпис  на  договорі  відрізняється  від підпису Турулько М.В., згідно поданих скаржником карток зі зразками підписів, свідчить про те, що договір підписаний іншою особою, згідно пояснення представника відповідача - заступником директора з технічних питань.

Проте, на виконання вказаного договору та відповідно до його умов, виконавцем - Комунальним підприємством "Бершадське будинкоуправління" здійснювалось технічне обслуговування внутрішньобудинкових електромереж електрообладнання багатоквартирних  житлових будинків з квітня 2004 року, а замовником - структурним підрозділом Бершадські електричні мережі приймались виконані роботи, про що свідчать акти про виконані роботи з технічного обслуговування внутрішньобудинкових електромереж та електрообладнання багатоквартирних житлових будинків за квітень 2004 року на суму 1579,15грн., за травень 2004 року на суму 1555,10 грн., за червень 2004 року на суму 1438,83 грн.; за серпень 2004 року на суму 1499,15 грн., за вересень 2004 року на суму 1499,16 грн., за жовтень 2004 року на суму 1562,61 грн., за листопад 2004 року на суму 1538,81 грн., за грудень 2004 року на суму 1423,79 грн., підписані замовником.

Твердження скаржника про підписання названих актів неуповноваженою особою спростовується проставленням печатки Бершадських електричних мереж на даних актах, а також довідкою Бершадського РВ УМВС МВС України у Вінницькій області №4249 від 11.04.2007 р. (а.с.113), яка свідчить про те, що в період з 2003 р. по 2006 р. структурна одиниця Бершадські електричні мережі з заявами про втрату, викрадення, тимчасове вибуття  печатки СО  Бершадські ЕМ  не зверталась.

В той же час акт про виконані роботи за липень 2004 року на суму 1593,19 грн. не підписаний замовником, тобто не є доказом виконання робіт, а тому, враховуючи викладене, суд першої інстанції правомірно відмовив позивачу у стягненні  заборгованості  за даним актом, а також нарахованої суми пені, 3% річних та інфляційних за липень 2004 року.

Частиною 1 статті 241 Цивільного кодексу України встановлено, що правочин, вчинений представником з перевищенням повноважень, створює, змінює, припиняє цивільні права та обов'язки особи, яку він представляє, лише у разі наступного схвалення правочину  цією  особою. Правочин вважається схваленим зокрема у разі, якщо особа, яку він представляє, вчинила дії, що свідчать про прийняття його до виконання.

Наступне схвалення правочину особою, яку представляють, створює, змінює  і припиняє цивільні права та обов'язки з моменту вчинення цього правочину (ч.2 ст.241 ЦК України).

З огляду на викладене, посилання скаржника на нікчемність договору №8 від 08.01.2004 р. та актів виконаних робіт до нього, є безпідставним.

Окрім того, з матеріалів справи вбачається, що відповідач розрахувався лише за роботи, виконані в листопаді 2004 року на суму 1538,81 грн. (платіжне доручення №620 від 30.11.2004р., а.с.97), що свідчить, водночас, про подальше схвалення договору №8.

А тому, з врахуванням того, що, як встановлено судовою колегією, ВАТ"АК"Вінницяобленерго" в особі структурної одиниці Бершадські електричні мережі на даний момент за роботи, виконані позивачем в квітні, травні, червні, серпні, вересні, жовтні та грудні 2004 року, розрахунку з Комунальним підприємством "Бершадське будинкоуправління" не проведено, суд першої інстанції дійшов вірного висновку щодо задоволення позову в частині стягнення з відповідача заборгованості, підтвердженої відповідними доказами виконання робіт.

10 січня 2005 р. між сторонами у справі укладено договір про технічне обслуговування внутрішньо-будинкових систем електропостачання (а.с.21), згідно якого замовник прийняв виконані роботи за січень 2005 року на суму 2006,59 грн., за лютий 2005 року на суму 1953,57 грн., за березень 2005 року на суму 1953,58 грн., за квітень 2005 року на суму 2057,06 грн., за травень 2005 року на суму 2014,15 грн., за червень 2005 року на суму 1547,79 грн., за липень 2005 року на суму 334,43 грн., за серпень 2005 року на суму 1953,26 грн., за вересень 2005 року на суму 1953,28 грн., за жовтень 2005 року на суму 2056,72 грн. та за листопад 2005 року на суму 2013,82 грн.

Як свідчать матеріали справи, в 2005 році відповідач оплатив лише виконані в квітні 2005 року роботи на суму 2057,06 грн. та частково в травні 2005 року - на суму 2000,00 грн. (а.с.54).

Тобто, загальна сума заборгованості відповідача перед Комунальним підприємством "Бершадське будинкоуправління" за обома договорами - №8 від 08.01.2004 р. та б/н від 10.01.2005 р. - складає 28326,70 грн.

Згідно п.2.5. зазначених договорів оплата за виконані роботи з технічного обслуговування здійснюється замовником не пізніше 20 числа наступного за звітним місяця.

Крім того, відповідно до п. 5.2 названих договорів №8 від 08.01.2004 р. та б/н від 10.01.2005 р., за невчасне проведення розрахунків більше 10 днів за виконані роботи з технічного обслуговування внутрішньобудинкових електромереж та електрообладнання замовник сплачує виконавцю пеню і розмірі 0,03 %, але не більше облікової ставки НБУ від неоплаченої суми за кожний день затримки.

Згідно ст.526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов  договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог -  відповідно до звичаїв ділового  обороту  або  інших вимог, що звичайно ставляться; одностороння відмова від зобов'язання  або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст.525 ЦК України).

Відповідно до ст. 546 Цивільного кодексу України, виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком; договором або законом можуть бути  встановлені  інші  види забезпечення виконання зобов'язання.

Зокрема, ст. 549 Цивільного кодексу України визначає, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові  у  разі  порушення боржником зобов'язання; пенею  є  неустойка,  що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно  виконаного  грошового  зобов'язання  за  кожен  день прострочення виконання (ч.3 ст.549 ЦК України).

Окрім того, статтею 625 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого  індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої  суми,  якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (ч.2 ст.625 ЦК України).

З урахуванням викладеного, господарський суд першої інстанції дійшов вірного висновку щодо задоволення позову й в частині стягнення нарахованих згідно умов договорів між сторонами у справі суми пені в розмірі 2820,37 грн., 3% річних в розмірі 1152,44 грн. та втрат від інфляції у розмірі 3147,88 грн.

Таким чином, доводи апеляційної скарги спростовуються матеріалами справи та є такими, що не підлягають задоволенню, а оскаржуване рішення господарського суду Вінницької області від 22 листопада 2006 р. у справі №2/359-06 слід залишити без змін.

Керуючись ст.ст.  101,103,105 Господарського процесуального кодексу України, Житомирський апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Рішення господарського суду Вінницької області від 22 листопада 2006 року у справі №2/359-06 залишити без змін, а апеляційну скаргу Відкритого акціонерного товариства "Акціонерна компанія Вінницяобленерго" в особі структурної одиниці - Бершадських електричних мереж, м.Вінниця - без задоволення.

2. Справу №2/359-06 повернути до господарського суду Вінницької області.

Головуючий суддя

судді:

віддрук. прим.:

1 - до справи

2 - позивачу

3 - ВАТ "АК "Вінницяобленерго"

4 - Бершадським електричним мережам

5 - в наряд