СУД
СУД
П О С Т А Н О В А

Іменем України

19.01.07                                                                                 Справа № 6/757ад.

Суддя  Василенко Т.А.,  розглянувши матеріали справи за позовом

Прокурора Артемівського району м. Луганська в інтересах держави в особі Управління Пенсійного фонду України в Артемівському районі м. Луганська, м. Луганськ

до Товариства з обмеженою відповідальністю «АТ», м. Луганськ

про стягнення 1 992 грн. 63 коп.

за участю представників сторін:

від позивача –Одновол К.В. (дов. № 3879/01-2007 від 19.06.06),

від відповідача –Воронов В.Ф. (паспорт серії ЕН № 240264 від 30.04.03),

від заявника –не прибув (явка обов’язкова).

в с т а н о в и в :

Суть спору: заявлено вимогу про стягнення заборгованості по сплаті страхових внесків на загальнообов’язкове державне пенсійне страхування у сумі 1 992 грн. 63 коп.

Згідно ст.17 та п. 6 Прикінцевих та перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України, який набрав законної сили з 01.09.05, до початку діяльності окружного адміністративного суду адміністративні справи, підвідомчі господарським судам відповідно до Господарського процесуального кодексу України,  вирішуються відповідним господарським  судом  за правилами Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідач надав до суду відзив на позовну заяву №б/н від 17.01.07, за яким позовні вимоги визнав повністю.

Сторонами у судовому засіданні надано заяву, за якою вони просять суд закінчити попереднє засідання та перейти до  судового розгляду, яка судом задоволена.

Дослідивши  матеріали справи, додатково надані документи, суд прийшов до наступного.

Засади і механізми системи  функціонування  загальнообов‘язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів  Пенсійного фонду, що формуються  за рахунок страхових внесків  роботодавців, бюджетних та інших джерел визначає Закон  України  від 09.07.2003 № 1058-ІУ “Про загальнообов‘язкове державне  пенсійне  страхування” (далі –Закон).

Відповідно до п.6 ч.2 ст.17  Закону  страхувальники  (роботодавці) зобов‘язані нараховувати,  обчислювати  і сплачувати  в установлені строки  та в повному обсязі страхові внески.

Порядок обчислення і сплати  страхувальниками  та застрахованими  особами внесків  на загальнообов‘язкове державне пенсійне страхування  до Пенсійного фонду  України  встановлений однойменною  Інструкцією,   затвердженою Постановою  Правління Пенсійного фонду  України від 19.12.2003 № 231-1 та зареєстрованою в Міністерстві  юстиції України 16.01.2004 № 64/8663 (далі –Інструкція).

Розміри  страхових внесків  на загальнообов‘язкове  державне пенсійне страхування  встановлюються відповідно  до Закону України  “Про збір на обов‘язкове  державне  Пенсійне  страхування”  (п.4 Інструкції).

З матеріалів справи вбачається, що Товариство з обмеженою відповідальністю «АТ» зареєстроване як  юридична особа. Згідно п.1 ст.14 Закону України "Про загальнообов‘язкове державне  пенсійне  страхування” № 1058-IV від 09.07.03 юридична особа є страхувальником та платником страхових внесків на загальнообов‘язкове державне пенсійне  страхування та  своєчасно  не перераховує  названий збір,  у зв‘язку з чим, станом на 01.11.06 за період з 20.01.06 по 01.11.06 за ним утворилась заборгованість по сплаті внесків у сумі 1 992 грн. 63 коп.

Відповідно до ст. 106 Закону позивачем на адресу відповідача були надіслани вимоги, які відповідачем  не були оплачені та визнана у судовому порядку.

У зв’язку з цим позивач просить стягнути з відповідача зазначену суму боргу, відповідно до Закону України “Про загальнообов’язкове державне пенсійне страхування ”.

Відповідно до ч.2,4 ст. 51 КАС України, відповідач має право визнати адміністративний позов повністю або частково. Суд не приймає визнання адміністративного позову відповідачем, якщо ці дії суперечать закону або порушують чиї –небудь права, свободи чи інтереси.

Суд, при розгляді справи встановив, що визнання відповідачем позову не суперечить вимогам закону та не порушує чиї –небудь права, свободи та інтереси.

Оцінивши матеріали справи суд вважає, що сума боргу обґрунтована та підтверджена матеріалами справи, а також не оспорена відповідачем.

За таких обставин, суд вважає позовні вимоги такими що підлягають до задоволення.

Відповідно до ст. 94 КАС України судові витрати з відповідача не стягуються у встановленому порядку.

Згідно ст. 160 Кодексу адміністративного судочинства України у судовому засіданні, в  якому закінчився розгляд справи, оголошено вступну та резолютивну частини постанови та повідомлено представників сторін про те, що постанову у повному обсязі буде виготовлено протягом п"ятиденного строку.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 17, 51, 87, 94, 98, 112, 158 - 163 Кодексу адміністративного судочинства України,   суд

п о с т а н о в и в:

1.          Позов задовольнити.

2.  Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «АТ», м. Луганськ, вул. Професіональна, 14, код 31444197 на користь Управління Пенсійного фонду України в Артемівському районі м. Луганська, вул. Линьова, 106, р/р 3 в ЛОУ ВАТ «Державний Ощадний банк України», МФО 304665, код 21792301 недоїмку у сумі 1 992 грн. 63 коп.

Постанова  набирає законної сили після  закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження,  встановленого Кодексом адміністративного судочинства України, якщо таку заяву не було подано.

Постанову складено у повному обсязі та підписано 23.01.2007 у відповідності до вимог ст. 167 КАС України.

Про апеляційне оскарження рішення  суду  першої  інстанції спочатку  подається  заява.  Обґрунтування  мотивів  оскарження  і вимоги до суду апеляційної інстанції  викладаються  в  апеляційній скарзі.

Заява  про  апеляційне  оскарження  та  апеляційна  скарга подаються до адміністративного суду  апеляційної  інстанції  через суд  першої  інстанції,  який  ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно  надсилається  особою,  яка  її подає, до суду апеляційної інстанції.

Заява  про  апеляційне  оскарження  постанови  суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення,  а в разі   складення   постанови  у  повному  обсязі  відповідно  до статті 160 цього Кодексу -  з  дня  складення  в  повному  обсязі. Апеляційна  скарга  на  постанову  суду першої інстанції подається протягом  двадцяти  днів  після  подання  заяви   про   апеляційне оскарження.

Апеляційна   скарга  може  бути  подана  без  попереднього подання заяви про апеляційне оскарження,  якщо скарга подається  у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя                                                                                           Т.А. Василенко

Спеціаліст 1 категорії                                                               Т.В. Шкуть