донецький апеляційний господарський суд
УХВАЛА

Іменем України

12.04.2007 р.                                                                                 справа №3/353а

Донецький апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого:

суддів

при секретареві судового засідання

За участю
представників сторін:

від позивача :
Куліков А.А. –представник, за дов. №б/н від 09.01.2007р.

від відповідача:

Плужнік О.О. –представник, за дов. №01/13-1620 від 14.03.2007р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу

Виконавчого комітету Донецької міської ради, м.Донецьк

на постанову господарського суду

Донецької області

від
25.12.2006 р.

у справі
№ 3/353а ( суддя Гассій О.В. )

за позовом:
товариства з обмеженою відповідальністю „Борди України”, м.Донецьк

до відповідача:
Виконавчого комітету Донецької міської ради, м.Донецьк

про
визнання рішення Виконавчого комітету Донецької міської ради №198 від 26.04.2006р. протиправним та скасувати його

В С Т А Н О В И В:

Постановою господарського суду Донецької області від 25.12.2006 р. у справі                № 3/353а (суддя Гассій О.В.) задоволені позовні вимоги товариства з обмеженою відповідальністю „Борди України”, м.Донецьк, до Виконавчого комітету Донецької міської ради, м.Донецьк. Скасовано та визнано протиправним рішення виконавчого комітету Донецької міської ради № 198 від 26.04.2006 р. „Про введення мораторію на розміщення зовнішньої реклами на території м. Донецька”.

Не погоджуючись з постановою господарського суду, відповідач, Виконавчий комітет Донецької міської ради, м.Донецьк, звернувся з апеляційною скаргою про скасування постанови місцевого господарського суду.

Скаржник вважає рішення господарського суду незаконним та необгрунтованим, прийнятим з порушенням вимог матеріального права. Відповідач вважає, що у розумінні    ст. 16 Закону України „Про рекламу” вичерпним є перелік обмежень та заборон на розміщення зовнішньої реклами (тобто, інформації), а не рекламних засобів. Обмеження щодо розміщення рекламних конструкцій на місцях, що є власністю територіальної громади не позбавляє позивача можливості здійснювати підприємницьку діяльність та не призводить до втручання в господарську діяльність. Введення мораторію на встановлення наземних рекламних засобів на території м.Донецька на місцях, що є власністю територіальної громади з метою наведення порядку в розміщенні зовнішньої реклами, підпадає під ознаки самозахисту в розумінні ст. 19 Цивільного кодексу України. Відповідач просить скасувати постанову господарського суду та прийняти нову постанову, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

Позивач, товариство з обмеженою відповідальністю „Борди України”, м.Донецьк, вважає постанову господарського суду законною та обґрунтованою, прийнятою відповідно до вимог законодавства. Позивач вважає, що рішення Виконавчого комітету Донецької міської ради протиречить положенням ч. 2 п. 10 Типових правил розміщення зовнішньої реклами, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України №2067 від 29.12.2003р.

Позивач просить залишити постанову господарського суду без змін, апеляційну скаргу – без задоволення.

Відповідач, Виконавчий комітет Донецької міської ради, звернувся з клопотанням  №01/15-1937 від 03.04.2007р. про зупинення провадження у справі на час, необхідний для примирення сторін.

Керуючись ст. 150 Кодексу адміністративного судочинства України у судовому засіданні оголошувалась перерва з 03.04.2007р. по 12.04.2007р.

У судовому засіданні 12.04.2007р. сторони зазначили, що не дійшли згоди з питання примирення.

Розпорядженням Донецького апеляційного господарського суду від 11.04.2007 р.                   відповідно до ст. ст. 28, 29 Закону України “Про судоустрій України” № 3018-ІІІ від 07.02.2002 р. для розгляду апеляційної скарги у справі №3/353 а була призначена інша колегія суддів.

Вивчивши матеріали справи, доводи заявника апеляційної скарги, вислухавши представників сторін, які прибули в засідання суду, перевіривши повноту встановлених судом обставин справи та їх юридичну оцінку, судова колегія встановила.

Виконавчий комітет Донецької міської ради 26.04.2006р. прийняв рішення №198 „Про введення мораторію на розміщення зовнішньої реклами на території м. Донецька”.

Пунктом 1 рішення №198 встановлено мораторій на встановлення наземних рекламних засобів на території м.Донецька.

Пунктом 2 рішення №198 заборонено робочому органу по зовнішній рекламі після отримання даного рішення встановлювати пріоритети на заяви від суб’єктів підприємницької діяльності про надання дозволу на розміщення зовнішньої реклами на території м.Донецька; збільшувати формат існуючих наземних рекламних засобів на території м.Донецька.

Пунктом 3 рішення №198 встановлено, що всі пріоритети на розміщення рекламних засобів, закріпленими за суб’єктами підприємницької діяльності до набрання чинності даного рішення, є діючими і оформлюються у відповідності з законодавством.

Товариство з обмеженою відповідальністю  “Борди України”, м.Донецьк, звернувся до господарського суду з позовом про скасування та визнання протиправним рішення Виконавчого комітету Донецької міської ради №198 від 26.04.2006р.

Господарський суд задовольнив позовні вимоги позивача.

Оцінюючи правильність застосування місцевим господарським судом норм чинного законодавства, судова колегія дійшла висновку, що постанова господарського суду від 25.12.2006р. у справі №3/353а, якою задоволені позовні вимоги, відповідає вимогам норм матеріального права та фактичним обставинам справи та не підлягає скасуванню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 1 Закону України „Про рекламу” №270/96-ВР від 03.07.1996р. зовнішня реклама –це реклама, що розміщується на спеціальних тимчасових і стаціонарних конструкціях, розташованих на відкритій місцевості, а також на зовнішніх поверхнях будинків, споруд, на елементах вуличного обладнання, над проїжджою частиною вулиць і доріг; рекламні засоби - засоби, що використовуються для доведення реклами до її споживача.

Таким чином, судова колегія вважає, що відповідно до чинного законодавства терміни „зовнішня реклама” та „наземні рекламні засоби”, що наведені у п. 1 рішення №198 від 26.04.2006р. не є тотожними.

Постановою Кабінету Міністрів України №2067 від 29.12.2003р. затверджені „Типові правила розміщення зовнішньої реклами”. У відповідності до Правил прийняте „Положення про порядок розміщення зовнішньої реклами на території м.Донецька”, яке затверджене рішенням виконавчого комітету Донецької міської ради №55 від 04.02.2004р.

Згідно п. 6 Правил, п. 7 Положення до повноважень робочого органу належить розгляд заяв розповсюджувачів зовнішньої реклами на надання дозволу, внесення змін у дозвіл, переоформлення дозволу та продовження строку його дії.

Відповідно до п. 16 Правил дозвіл погоджується з власником місця або уповноваженим ним органом (особою) і спеціально уповноваженим органом з питань містобудування та архітектури. На вимогу робочого органу дозвіл погоджується з: Державтоінспекцією - у разі розміщення зовнішньої реклами на перехрестях, біля дорожніх знаків, світлофорів, пішохідних переходів та зупинок транспорту загального користування; відповідним центральним або місцевим органом виконавчої влади у сфері охорони культурної спадщини та об'єктів природно-заповідного фонду - у разі розміщення зовнішньої реклами на пам'ятках історії та архітектури, в межах зон охорони таких пам'яток і в межах об'єктів природно-заповідного фонду; утримувачем інженерних комунікацій - у разі розміщення зовнішньої реклами в межах охоронних зон цих комунікацій.

З огляду на вимоги чинного законодавства судова колегія вважає обгрунтованим висновок господарського суду, що рішення № 198 від 26.04.2006р. виконавчого комітету Донецької міської ради, а саме п. 2.2. встановлює інші (додаткові) підстави для відмови у встановлені пріоритету, що суперечить п. 10 Типових правил.

Відповідно до п. 18 Типових правил під час надання дозволу втручання у форму рекламного засобу та зміст реклами забороняється.

Відповідно до п. 27 Типових правил якщо протягом строку дії дозволу виникла потреба у зміні технологічної схеми рекламного засобу, розповсюджувач зовнішньої реклами звертається до робочого органу з письмовою заявою у довільній формі про внесення у дозвіл відповідних змін. Робочий орган протягом не більш як п'ятнадцяти робочих днів з дати реєстрації заяви розглядає її і вносить відповідні зміни у дозвіл. Відмова у зміні технологічної схеми рекламного засобу може бути оскаржена у порядку, встановленому законодавством.

Відповідно до п. 29 Типових правил строк дії дозволу продовжується на підставі заяви, яка подається робочому органу розповсюджувачем зовнішньої реклами у довільній формі не пізніше ніж за один місяць до закінчення строку дії дозволу. Продовження строку дії дозволу фіксується в журналі реєстрації з внесенням відповідних змін у дозвіл. Відмова у продовженні строку дії дозволу може бути оскаржена у порядку, встановленому законодавством.

Таким чином, обмеження, які містить рішення Виконавчого комітету, пов’язані із забороною збільшення формату конструкцій, забороною продовження строку дії дозволів,  суперечать вищенаведеним пунктам Типових правил.

Відповідно до ст. 16 Закону України „Про рекламу” розміщення зовнішньої реклами у населених пунктах провадиться на підставі дозволів, що надаються виконавчими органами сільських, селищних, міських рад, та в порядку, встановленому цими органами на підставі типових правил, що затверджуються Кабінетом Міністрів України. При видачі дозволів на розміщення зовнішньої реклами втручання у форму та зміст зовнішньої реклами забороняється.

Відповідно до вимог вищенаведеного Закону та Типових правил перелік обмежень та заборон щодо розміщення зовнішньої реклами є вичерпним.

Згідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов’язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

З урахування вищенаведеного, судова колегія вважає, що Виконавчий комітет відповідно до Закону України „Про рекламу”, Типових правил не має повноважень щодо введення мораторію на встановлення рекламних засобів.

З огляду на викладене, судова колегія Донецького апеляційного господарського суду вважає, що Виконавчий комітет та при прийнятті рішення №198 від 26.04.2006р. діяв всупереч ст. 19 Конституції України та перевищив свої повноваження щодо введення мораторію на встановлення рекламних засобів.

Встановлювати і скасовувати рамки для видачі дозволів на рекламні конструкції може тільки вищий законодавчий орган шляхом прийняття відповідних законів чи змін до них.

Відповідно до ст. 23 Господарського кодексу України незаконне втручання органів та посадових осіб місцевого самоврядування у господарську діяльність суб'єктів господарювання забороняється. Не допускається видання правових актів органів місцевого самоврядування, якими встановлюються не передбачені законом обмеження щодо обігу окремих видів товарів (послуг) на території відповідних адміністративно-територіальних одиниць.

З огляду на викладене, судова колегія вважає, що рішення виконавчого комітету Донецької міської ради № 198 від 26.04.2006 р. обмежує право позивача на повноцінну господарську діяльність, суперечить нормам законодавства України, тому підлягає скасуванню.

Відповідно до ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Відповідно до статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб’єкта владних повноважень обов’язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Враховуючи наведене, судова колегія вважає, що відповідач, у відповідності зі ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України належним чином не довів, що прийняте ним рішення № 198 від 26.04.2006 р. „Про введення мораторію на розміщення зовнішньої реклами на території м. Донецька” є правомірним.

Судова колегія вважає, що відповідач належним чином не довів правомірність свого рішення, з матеріалів справи вбачається, що Виконавчий комітет перевищив свої повноваження прийняв рішення про введення мораторію на встановлення рекламних засобів на території м.Донецька.

З огляду на викладене, судова колегія вважає, що рішення Виконавчого комітету Донецької міської ради № 198 від 26.04.2006 р. „Про введення мораторію на розміщення зовнішньої реклами на території м. Донецька” необгрунтоване та прийняте з порушенням вимог чинного законодавства.

Відповідно до вимог статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

З наведеного вище вбачається, позивач, ТОВ „Борди України”, довів у розумінні статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України свої вимоги та заперечення щодо обгрунтування позовних вимог про визнання рішення Виконавчого комітету Донецької міської ради №198 від 26.04.2006 року протиправним і скасування його.

З огляду на надані до матеріалів справи документи, та враховуючи вимоги Конституції України, Закону України “Про рекламу”, Типових правил розміщення зовнішньої реклами, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України №2067 від 29.12.2003р., ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України, судова колегія Донецького апеляційного господарського суду дійшла висновку, що доводи, викладені в апеляційній скарзі не є підставою для задоволення апеляційної скарги.

Враховуючи вищевикладене, судова колегія вважає, що норми чинного законодавства місцевим господарським судом застосовані правильно, постанова відповідає приписам матеріального та процесуального права, а також фактичним обставинам справи, а мотиви, з яких подана апеляційна скарга, не можуть бути підставою для скасування постанови, оскільки спростовуються вищевикладеним.

Керуючись ст. ст. 187, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 209, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, п.6 та п.7 розділу VІІ “Прикінцевих та перехідних положень” Кодексу адміністративного судочинства України у редакції Закону України "Про внесення змін до Кодексу адміністративного судочинства України"  № 2953-ІУ від 6 жовтня 2005 року, судова колегія Донецького апеляційного господарського суду -

У Х В А Л И Л А  :

Апеляційну скаргу Виконавчого комітету Донецької міської ради, м.Донецьк, на постанову господарського суду Донецької області від 25.12.2006 р. у справі №3/353а –залишити без задоволення.

Постанову господарського суду Донецької області від 25.12.2006 р. у справі №3/353а    ( суддя Гассій О.В. ) –залишити без змін.

У судовому засіданні оголошена вступна та резолютивна частини ухвали.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом одного місяця з дня складення ухвали в повному обсязі.

Повний текст ухвали складений та підписаний 16.04.2007 року.

Головуючий:

Судді:

Надруковано:  5 примір.

1 –позивачу

1 –відповідачу

1 –до справи

2 –ДАГС