ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 березня 2007 р.
№ 02-4/1-14

Вищий  господарський суд  України у складі колегії  суддів:

головуючого –судді
Першикова Є.В.

суддів :
Савенко Г.В.
Ходаківської І.П.

перевіривши матеріали касаційної скарги
Відкритого акціонерного товариства “Державний Ощадний банк України” в особі Львівського обласного управління Ощадного банку України

на  постанову
Львівського апеляційного господарського суду від  12.12.2006 року

у справі
№  02-4/1-14
господарського суду Львівської області

за позовом
Відкритого акціонерного товариства “Державний Ощадний банк України” в особі Львівського обласного управління Ощадного банку України

до

третя особа

про
Львівського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України

Державна виконавча служба у Стрийському районі м. Стрий

визнання експертної оцінки недійсною

за участю представників сторін:

позивача: Шкіль М.І. дов. від 05.01.2007 р.

відповідача: не з’явились

третьої особи: не з’явились

Ухвалою колегії суддів Вищого господарського суду України від 16.01.2007 року касаційна скарга Відкритого акціонерного товариства “Державний Ощадний банк України” в особі Львівського обласного управління Ощадного банку України  була прийнята до провадження, розгляд якої було призначено на 15.02.2007 року об 11 год. 10 хв.

У судовому засіданні 15.02.2007 року на підставі ст. 77 господарського процесуального кодексу України було оголошено перерву до 22.02.2007 року.

Розгляд касаційної скарги у справі № 02-4/1-14 господарського суду був відкладений на 01.03.2007 року, про що сторони були повідомленні телеграмою (містяться у матеріалах справи).

За згодою сторін відповідно до ч.2 ст.85 та ч.1 ст.1115 Господарського процесуального кодексу України у судовому засіданні  01.03.07 були оголошені лише вступна та резолютивна частини постанови колегії суддів Вищого господарського суду України.

Відкрите акціонерне товариство “Державний Ощадний банк України” в особі Львівського обласного управління Ощадного банку України звернулось до господарського суду Львівської області із позовною заявою до Львівського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України, третя особа –Державна виконавча служба у Стрийському районі м.Стрий про визнання експертної оцінки недійсною.

Ухвалою господарського суду Львівської області від 11.10.2006 року (суддя Зварич О.В.) відмовлено у прийняті позовної заяви Відкритому акціонерному товариству “Державний Ощадний банк України” в особі Львівського обласного управління Ощадного банку України з огляду на те, що даний  позов  не може бути предметом судового розгляду в господарському суді з посиланням на ст. 12, 21, 62 Господарського процесуального кодексу України.

Постановою Львівського апеляційного господарського суду від 12.12.2006 року (судді: Г.М.Гнатюк - головуючий, Х.В.Мурська, О.Л.Мирутенко) вищезазначена ухвала господарського суду залишена без змін з тих же підстав.

Не погоджуючись з постановою Львівського апеляційного господарського суду Відкрите акціонерне товариство “Державний Ощадний банк України” в особі Львівського обласного управління Ощадного банку України звернулось до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою в якій просить постанову Львівського апеляційного господарського суду від 12.12.2006 року у справі № 02-4/1-14 скасувати, оскільки, на думку скаржника, постанова прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Заслухавши суддю доповідача, перевіривши наявні матеріали справи на предмет правильності застосування норм процесуального права, колегія суддів, дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 12 Господарського процесуального кодексу України господарським судам підвідомчі: 1)  справи  у  спорах,  що  виникають  при  укладанні, зміні, розірванні  і виконанні господарських договорів, у тому числі щодо приватизації майна, та з інших підстав, крім спорів про приватизації державного житлового фонду; спорів, що виникають при погодженні стандартів  та  технічних умов; спорів про  встановлення цін на продукцію (товари),  а також тарифів на послуги  (виконання  робіт),  якщо  ці  ціни  і  тарифи відповідно  до  законодавства не можуть бути встановлені за угодою сторін; спорів, що  виникають  із   публічно-правових   відносин   та віднесені   до   компетенції   Конституційного   Суду  України  та адміністративних судів; інших спорів, вирішення яких відповідно до законів України та міжнародних договорів України віднесено до відання інших органів;

2) справи про банкрутство;

3) справи  за  заявами  органів  Антимонопольного  комітету України,  Рахункової  палати  з  питань,  віднесених законодавчими актами до їх компетенції;

4) справи,  що  виникають  з корпоративних відносин у спорах між господарським  товариством  та  його  учасником  (засновником, акціонером),  у  тому  числі  учасником,  який вибув,  а також між учасниками (засновниками, акціонерами) господарських товариств, що пов'язані  із створенням,  діяльністю,  управлінням та припиненням діяльності цього товариства, крім трудових спорів.

Підвідомчий  господарським  судам  спір  може  бути  передано сторонами на вирішення третейського суду (арбітражу),  крім спорів про визнання недійсними актів,  а також спорів,  що виникають  при укладанні, зміні, розірванні та виконанні господарських договорів, пов'язаних із задоволенням державних потреб.

Юридичним актом є офіційний письмовий документ державного чи іншого органу (посадової особи), виданий в межах його компетенції, визначеної законом, який має точно визначені зовнішні реквізити та породжує певні правові наслідки, створює юридичний стан, спрямований на регулювання суспільних відносин, має обов'язковий характер для суб'єктів цих відносин, поширює свою чинність на певний час, територію, коло суб'єктів.

Предметом даного спору є визнання експертної оцінки недійсною. Даний акт не є правовстановлюючим актом, він є результатом практичної діяльності судового експерта з визначених питань, а не актом, обов’язковим до виконання усіма учасниками певних правовідносин. Тобто, він не є актом у розумінні ст. 12 Господарського процесуального кодексу України, тому не може бути предметом позову у господарській справі.

Таким чином, висновок апеляційної інстанції про непідвідомчість даного спору господарським судам є правомірним та обгрунтованим.

Керуючись ст.ст.1115, 1117, 1119, 11111 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів Вищого господарського суду України,-

ПОСТАНОВИЛА:

Касаційну скаргу Відкритого акціонерного товариства “Державний Ощадний банк України” в особі Львівського обласного управління Ощадного банку України - залишити без задоволення.

Постанову Львівського апеляційного господарського суду від  12.12.2006 року у справі № 02-4/1-14 залишити без змін.

Головуючий                                                                               Є.Першиков

Судді                                                                                         Г.Савенко

І.Ходаківська