ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ
РІШЕННЯ

Від  "19" лютого 2007 р.                                             по справі  № 7/23-38

За позовом Любомльського об’єднання підприємств ресторанного господарства,            м. Любомль

до відповідача: Колективного підприємства "Ковельбуд", м. Ковель

про стягнення 4 828,06 грн.

Суддя          Шум М.С.

За участю представників сторін:

від позивача: Костюк Л.С., директор

від відповідача: Александрук А.Ф., представник (доручення від 19.02.2007р.),  Матвіюк Ю.С., представник (доручення від 19.02.2007р.)

Відповідно до ст. 20 Господарського процесуального кодексу України представникам сторін було роз’яснено право відводу судді. Відводу судді заявлено не було. В судовому засіданні учасникам судового процесу на підставі ст. 22 Господарського процесуального кодексу України було роз’яснено його процесуальні права та обов’язки. Заяв та клопотань від останніх на розгляд господарського суду не поступило.

Суть спору: позивач – Любомльське об’єднання підприємств ресторанного господарства звернулося в господарський суд Волинської області з позовом про стягнення із колективного підприємства "Ковельбуд" 4 828,06 грн., в тому числі 4 110 грн. боргу, 146 грн. в повернення витрат по сплаті державного мита, 59 грн. в повернення витрат по оплаті інформаційно-технічного забезпечення судового процесу та 513,06 грн. вартості судової експертизи.

Позовні вимоги вмотивовані тим, що згідно умов мирової угоди від 20.11.2006р., укладеної між Любомльським об’єднанням підприємств ресторанного господарства та колективним підприємством "Ковельбуд", затвердженої ухвалою господарського суду Волинської області від 20.11.2006р. по справі №7/70-38, КП "Ковельбуд" в свою чергу зобов’язувався сплатити Любомльському ОПРГ 4 110 грн. до 01.01.2007р. та відшкодувати останньому 50% вартості судових витрат , в тому числі вартість судової експертизи. Однак, КП "Ковельбуд" вимоги мирової угоди не виконало.

Представники відповідача в судовому засіданні пред’явлені позовні вимоги заперечили, мотивуючи тим, позивачем в свою чергу не повернуті КП "Ковельбуд" ринви загальною довжиною 61 метр у зв’язку з чим порушені умови мирової угоди.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення, доводи та заперечення представників сторін, господарський суд прийшов до висновку про підставність пред’явлених Любомльським об’єднанням підприємств ресторанного господарства позовних вимог та необхідність задоволення останніх, з наступних підстав:

в процесі розгляду справи №7/70-38 за позовом Любомльського об’єднання підприємств ресторанного господарства до колективного підприємства "Ковельбуд" про стягнення 29 206 грн., сторонами було укладено мирову угоду від 20.11.2006р.

Ухвалою господарського суду Волинської області від 20.11.2006р. по справі №7/70-38 мирову угоду від 20.11.2006р. затверджено.

Згідно умов мирової угоди від 20 листопада 2006 року, Любомльське ОПРГ відмовлялось від позовних вимог на суму 24 096 грн. із заявлених 29 206 грн. та зобов’язувалось повернути КП "Ковельбуд" ринви загальною довжиною 61 метр до 01.03.2007р., а КП "Ковельбуд" в свою чергу зобов’язувалось сплатити Любомльському ОПРГ 4 110 грн. до 01.01.2007р. та відшкодувати останньому 50% вартості судових витрат , в тому числі вартість судової експертизи.

Відповідно до статті 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є обов'язковість рішень, ухвал суду. Обов'язковість виконання рішень, ухвал, постанов господарського суду віднесено також до принципів організації і діяльності названого суду.

Статтею 115 Господарського процесуального Кодексу України визначено, що рішення, ухвали, постанови господарського суду, які набрали законної сили є обов’язковими на всій території України та невиконання вимог яких тягне за собою відповідальність, передбачену чинним законодавством. Відповідно до ст.ст. 4, 5 Господарського процесуального кодексу України, господарські суди здійснюють правосуддя шляхом прийняття обов'язкових до виконання на усій території України рішень, ухвал, постанов.

Відповідно до ст. 144 Господарського кодексу України, майнові права та майнові обов’язки суб’єктів господарювання виникають з угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, що йому не суперечать.

У відповідності до ст. 173 Господарського кодексу України та ст. 509 Цивільного кодексу України, зобов’язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов’язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов’язку.

Відповідно до вимог ст. 193 Господарського кодексу України та ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов’язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов договору та закону, інших правових актів законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Однак, відповідач взяті на себе зобов’язання щодо сплатити Любомльському ОПРГ              4 110 грн. та відшкодувати останньому 50% вартості судових витрат, в тому числі вартість судової експертизи не виконав, внаслідок чого в останнього виникла заборгованість на момент подання позову в сумі 4 828,06 грн.

Твердження представників відповідача щодо порушення позивачем умов мирової угоди необґрунтовані, оскільки як вбачається із умов мирової угоди від 20.11.2006р. строк повернення 61 метра ринв не сплив та закінчується 01.03.2007р.

Оскільки спір до суду доведений з вини відповідача, витрати, що пов’язані з поданням позовної заяви до суду та розглядом справи господарським судом (сплата державного мита та оплата інформаційно-технічного забезпечення судового процесу), які поніс позивач, підлягають відшкодуванню у відповідності із ст. 49 Господарського процесуального кодексу України за рахунок відповідача.

Керуючись ст. 129 Конституції України, ст.ст. ст.ст. 173, 193 Господарського кодексу України, ст.ст. 509, 526, 530 Цивільного кодексу України, ст.ст. 4, 5, 35, 44, 49, 82-85, 115 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

в и р і ш и в:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з колективного підприємства "Ковельбуд" (м. Ковель, вул. Незалежності, 117, ) на користь Любомльського об’єднання підприємств ресторанного господарства (м. Любомль, вул. Чапаєва, 15, ) 4 110 грн. боргу, 146 грн. в повернення витрат по сплаті державного мита, 59 грн. в повернення витрат по оплаті інформаційно-технічного забезпечення судового процесу та 513,06 грн. вартості судової експертизи, всього на суму 4 828,06 грн., 102 грн. в повернення витрат по сплаті державного мита та 118 грн. в повернення витрат по оплаті інформаційно-технічного забезпечення судового процесу.

Суддя                                                            Шумом Миколою Сергійовичем