СЕВАСТОПОЛЬСЬКИЙ  АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ   СУД
Постанова

Іменем України

23 січня 2007 року

Справа № 20-5/175

Севастопольський
апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді                                                  Горошко
Н.П.,

суддів                                                                      Гонтаря В.І.,

Сотула В.В.,

за участю представників сторін:

позивач: ОСОБА_1,
паспорт  НОМЕР_1,  суб'єкта підприємницької діяльності  ОСОБА_1;

відповідача:
Овечкіної Світлани Петрівни, довіреність №
08/02-15 від 23.01.07, Регіонального відділення Фонду державного майна
України по місту Севастополю;

третьої особи:
не з'явився, комунального підприємства "Бюро технічної інвентаризації і
державної реєстрації об'єктів нерухомого майна" Севастопольської міської
Ради;

розглянувши апеляційну скаргу
Регіонального відділення Фонду державного майна України по місту Севастополю на
рішення господарського суду міста Севастополя (суддя    Євдокімов І.В.) від 09 листопада 2006 року
у справі № 20-5/175

за позовом           суб'єкта підприємницької діяльності  ОСОБА_1

(АДРЕСА_1)

до           Регіонального відділення Фонду державного
майна України по місту Севастополю

(майд. Повсталих,
6,Севастополь,99007)

3-тя особа  державне комунальне підприємство "Бюро
технічної інвентаризації і державної реєстрації об'єктів нерухомого майна"
Севастопольської міської Ради

(вул. Хрустальова,
83,Севастополь,99040)

про визнання права власності

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду міста
Севастополя від 09 листопада 2006 року у справі № 20-5/175 (суддя Євдокимов
І.В.) позов суб'єкта підприємницької діяльності
ОСОБА_1 до  Регіонального відділення
Фонду державного майна України по місту Севастополю, за участю третьої особи -
державного комунального підприємства "Бюро технічної інвентаризації і
державної реєстрації об'єктів нерухомого майна" Севастопольської міської
Ради задоволено.

Судом  визнано
право власності суб'єкта підприємницької діяльності  ОСОБА_1 на 24,4 частки у загальній
дольовій   власності на нерухоме майно -
окремо розташованої одноповерхової будівлі літ. "А" загальною площею
приміщень 190 кв.м, огородження й мощіння площею           2133 кв.м, розташоване за адресою:
АДРЕСА_2.

Судом  визнано право власності Регіонального
відділення Фонду державного майна України по місту Севастополю на 75,6 часток у
загальній дольовій власності на нерухоме майно - окремо розташованої одноповерхової
будівлі літ. "А" загальною площею приміщень 190 кв.м, огородження й
мощіння площею 2133 кв.м, розташоване за адресою: АДРЕСА_2.

Не погодившись з рішенням
господарського суду міста Севастополя,
Регіональне відділення Фонду державного майна України по місту
Севастополю звернулось до Севастопольського апеляційного господарського суду з
апеляційною скаргою, в якій просить рішення господарського суду міста
Севастополя від 09 листопада 2006 року у справі № 20-5/175 скасувати та
прийняти нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог суб'єкту
підприємницької діяльності  ОСОБА_1
відмовити.

Сторона вважає, що рішення було
прийнято з порушенням норм матеріального права та при неповному з'ясуванні всіх
обставин справи, які мають значення, у зв'язку з чим призвело  до прийняття невірного рішення, яке підлягає
скасуванню.

Невірне  застосування
норм матеріального права полягає у тому, що  стаття 331 Цивільного кодексу України
передбачає, що право власності на нову річ, яка виготовлена (створена) особою,
набувається нею, якщо інше не встановлено договором  або законом. Особа, яка  виготовила
(створила) річ зі своїх матеріалів на підставі договору, є власником
цієї речі.

Представник відповідача вважає,
що  позивачем не надані докази, які
підтверджують створення нової речі в результаті здійснення ним невідокремлених
поліпшень об'єкта оренди.

Відношення, між  Регіональним відділенням Фонду державного
майна України по місту Севастополю та суб'єктом підприємницької діяльності  ОСОБА_1 основані на договорі оренди державного
нерухомого майна, крім Закону України "Про оренду державного та  комунального майна" ці відношення
врегульовані Цивільним кодексом України, в якому стаття 778 передбачає, що
наймач може  поліпшити річ, яка є
предметом договору найма, тільки за згодою наймодавця. Якщо поліпшення можуть
бути відокремлені від речі без її
пошкодження, наймач має право на їх вилучення. Якщо поліпшення речі
зроблено за згодою  наймодавця, наймач має
право на відшкодування вартості необхідних витрат або на зарахування їх вартості
в рахунок плати за користування річчю.

За клопотанням сторін судочинство
здійснювалось  російською мовою у
відсутності представника комунального підприємства "Бюро технічної
інвентаризації і державної реєстрації об'єктів нерухомого майна" Севастопольської
міської Ради, про час та місце розгляду справи повідомлених належним чином, але
не скориставшихся своїм правом участі у судовому засіданні.

На підставі статті 101
Господарського процесуального кодексу України, судова колегія повторно
розглянувши  справу, встановила наступне.

23 квітня 2003 року  між Регіональним відділенням Фонду державного
майна України по місту Севастополю (орендодавець) та суб'єктом підприємницької
діяльності  ОСОБА_1 (орендар) було
укладено договір оренди нерухомого
майна, яке належить до державної власності, а саме: окремо розташованої
одноповерхової будівлі загальною площею приміщень 190 м.кв. огородження й  мощення площею 2133 г.кв., за адресою:
АДРЕСА_2. (т.1 а.с. 10).

Позивач звернувся  до орендодавця з проханням розрішити проведення
реконструкції об'єкту оренди.

Згідно листа Регіонального
відділення Фонду державного майна України по місту Севастополю від 26
листопада  2004 року НОМЕР_2 Фонд
державного майна узгодив проведення поліпшень орендованого майна у сумі 72875
грн. з умови компенсації вказаної суми лише у процесі приватизації майна
об'єкту оренди.

Отримавши погодження, позивач
здійснив певний обсяг будівельних робіт, у зв'язку з чим листом від 20.07.2006
року звернувся до Регіонального відділення Фонду державного майна України по
місту Севастополю про визначення частин в новій речі, а також листом від
24.07.2006 про реєстрацію прав власності орендодавця й Орендаря у створеній
новій речі (поліпшеному об'єкті оренди).

Оскільки, відповіді на це
прохання  не надійшло, суб'єкт
підприємницької діяльності  ОСОБА_1
звернувся до господарського суду  про
визнання права власності.

Статтею  23 Закону України «Про оренду державного і
комунального майна»передбачено, що орендар має право за узгодженням з
орендодавцем, якщо інше не передбачено договором оренди, за рахунок власних
коштів здійснити реконструкцію, технічну переоснаску, поліпшення об'єкту оренди
майна.

Відповідно до умов  статті
27 Закону України «Про оренду
державного і комунального майна»- якщо орендар за рахунок власних коштів
здійснив за згодою орендодавця поліпшення орендованого майна, які неможливо
відділити від майна без спричинення йому шкоди, орендодавець зобов'язаний
компенсувати йому затрачені  кошти в
межах збільшення в результаті цих поліпшень вартості орендованого майна
визначеної у встановленому законодавством порядку, яке відбулося в результаті
таких поліпшень, якщо інше не визначене договором оренди

Договором оренди НОМЕР_3 у пункті
10.5 передбачено, що питання компенсації Орендодавцем збільшення вартості
орендованого майна в результаті вказаних невід'ємних поліпшень розв'язується
відповідно до умов цього Договору або чинного законодавства.

На підставі вищевикладеного,
Регіональне відділення Фонду   державного
майна  України по місту Севастополю,
вважає, що  суб'єкт підприємницької
діяльності  ОСОБА_1 має право на
компенсацію проведених ним за рахунок власних коштів поліпшень
орендованого  майна.

Частина 4 статті 778 Цивільного
кодексу України  передбачає перехід права
власності на  певну частку до наймача лише
у разі створення в результаті здійснення
погоджених з наймодавцем поліпшень нової речі.

Згідно зі статтями  331, 332, 778 Цивільного кодексу України  до основних ознак нової речі - об'єкту
нерухомості, зокрема, відноситься наступне: річ створена з матеріалів особи, що
претендує на новостворене майно.

Проте слід зазначити, що сама лише
обставина збільшення вартості орендованого майна не може бути достатньою
підставою для висновку про створення нової речі.

Оскільки, законодавство не надало
поняття  новоствореного майна , слід
визначити, що нова річ може бути створена в результаті таких поліпшень об'єкту,
які призвели до зміни конструктивної схеми споруди, збільшенню навантаження на
фундамент, стіни, каркас, перекриття цієї споруди, а також зміни цільового
призначення споруди.

Як вбачається  з акту приймання виконаних підрядних робіт за
листопад 2004 рік до договору підряду від 23.09.2004 № 25, укладеного між
суб'єктом підприємницької діяльності
ОСОБА_1 та приватним
підприємством «Фирма Окси-Юг-Строй" на об'єкті оренди були
проведені такі будівельні роботи, як заміна окремими місцями 1 слою рулонного
покриття, зміна примикань з листової сталі до стін, закладка дверних отворів,
установка віконних блоків з незаскленими спареними палітурками в кам'яних
стінах, установка металевих дверей, внутрішня обробка стін, зовнішня обробка
стін і інші роботи, які, на думку суду,
не могли привести до створення нової речі.

Крім того, позивач звертає увагу на
те, що на підставі згоди Орендодавця та, відповідно до проектно-кошторисної
документації на проведення капітального ремонту об'єкту оренди,  виконаного
приватним  підприємством «Фирма
Окси-Юг-Строй" орендарем проведені поліпшення оренди майна, в результаті
яких , на думку позивача, створений новий об'єкт, призначення якого  - офісно-торгове приміщення.

Відповідно до підпункту  1.1. договору оренди НОМЕР_3 майно передано в
оренду з метою організації складу. При цьому, Регіональне  відділення Фонду державного майна України по
місту Севастополю не давало дозвіл на зміну цільового використання об'єкту
оренду.

Таким чином, судова колегія вважає,
що позивачем не було надано підтверджуючих доказів створення нової речі
внаслідок проведення невід'ємних поліпшень об'єкта оренди.

Господарський суд помилково дійшов
висновку про задоволення вимог позивача.

Апеляційна скарга Регіонального
відділення Фонду державного майна України по місту Севастополю підлягає
задоволенню, рішення господарського суду - скасуванню.

Керуючись статтями 101, пунктом 2
статті 103,  пунктом 4 частини 1 статті
104,  105 Господарського
процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу
Регіонального відділення Фонду державного майна України по місту Севастополю
задовольнити.

2. Рішення господарського
суду міста Севастополя від 09 листопада 2006 року у справі № 20-5/175
скасувати.

3. У  позові суб'єкту підприємницької
діяльності  ОСОБА_1 відмовити.

Головуючий суддя
Н.П. Горошко

Судді
В.І. Гонтар

В.В.Сотула