ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

29.03.07                                                                                           Справа№ 2/27-23/10А

Суддя  Бортник О.Ю.

Розглянула матеріали справи за позовом  - Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м. Львові, м.Львів

До відповідачів: 1. Львівська державна інспекція охорони праці у будівництві, енергетиці, котлонагляді та підіймальних спорудах, м.Львів

2. –Територіальне управління Держпромгірнагляду по Львівській області, м.Львів

3. –Головне управління праці та соціального захисту населення Львівської ОДА, м.Львів

4. –Федерація профспілок України по Львівській області, м.Львів

5. –Товариство з обмеженою відповідальністю „Екскомбуд”, м.Львів

6. –Приватне підприємство „Рубін”, м.Винники

Про визнання рішення комісії по спеціальному розслідуванню нещасного ви падку з смертельним наслідком незаконним та визнання актів від 06.11.2006р. за формою Н-5 та №1 за формою Н-1 недійсними.

За участю представників:

Від позивача: Дац Н.І.;

Від відповідача 1: Черніков О.С.;

Від відповідача 2: Черніков О.С.;

Від відповідача 3: Лозовий В.О.;

Від відповідача 4: Луцишин Й.В.;

Від відповідача 5: не з”явився;

Від відповідача 6: не з”явився.

Суть спору:

Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м. Львові звернулось до господарського суду Львівської області з позовом до: Львівської державної інспекції охорони праці у будівництві, енергетиці, котлонагляді та підіймальних спорудах, м. Львів, Територіального управління Держпромгірнагляду по Львівській області, м. Львів, Головного управління праці та соціального захисту населення Львівської ОДА, м. Львів, Федерації профспілок України по Львівській області, Товариства з обмеженою відповідальністю “Екскомбуд”, м. Львів, Приватного підприємства “Рубін”, м. Винники, про визнання рішення комісії по спеціальному розслідуванню нещасного випадку з смертельним наслідком незаконним та визнання актів від 06.11.2006 р. за формою Н-5 та № 1 за формою Н-1 недійсними. Позовні вимоги мотивовані тим, що нещасний випадок стався з потерпілим не при виконанні ним трудових обов”язків, так як Городиський М.І. (потерпілий) не працював по трудовому договору ні у ТзОВ “Екскомбуд”, ні у ПП “Рубін”, а у відношеннях з ТзОВ “Екскомбуд” виступав не як директор господарюючого суб”єкта, а як фізична особа, що діяла у власних інтересах. На думку позивача, нещасний випадок з потерпілим відповідно до вимог Порядку розслідування повинен вважатись таким, що не підлягає розслідуванню.

Присутні у засіданнях суду представники відповідачів проти позову заперечили, стверджуючи, що у момент настання нещасного випадку, Городиський М.І. виконував покладені на нього обов”язки директора ПП “Алекслегно”.

Попереднє засідання відкладалося з підстав, викладених в ухвалі суду від 14.02.2007 р.

Розглянувши матеріали справи у попередньому судовому засіданні, господарський суд дійшов висновку про необхідність закриття провадження у справі. Роблячи такий висновок, господарський суд виходив з наступного.

Згідно з ч. 1 п. 6 Прикінцевих та перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України до початку діяльності окружних та апеляційних адміністративних судів адміністративні справи, підвідомчі господарським судам відповідно до Господарського процесуального кодексу України 1991 року, вирішують у першій та апеляційній інстанціях відповідні місцеві та апеляційні господарські суди за правилами Кодексу адміністративного судочинства України. Відповідно до ч. 3 ст. 22 Закону України “Про судоустрій України” та ст.ст. 4, 4-1 Господарського процесуального кодексу України, місцеві господарські суди розглядають справи, що виникають з господарських правовідносин, а також інші справи, віднесені процесуальним законом до їх підсудності.

Як вбачається з позовної заяви, істотне значення для ухвалення законного та обгрунтованого рішення у справі має питання, чи перебував потерпілий у момент настання нещасного випадку при виконанні трудових обов”язків і чи існував взагалі трудовий договір, укладений між потерпілим та будь-яким підприємством, установою, організацією. Зазначені обставини пов”язані з відносинами, що регулюються Кодексом законів про працю України (глава ІІІ Трудовий договір, глава ІV Робочий час), який відповідно до ч. 1 ст. 1 регулює трудові відносини. Господарський суд не є компетентним органом у встановленні та дослідженні обставин, які виникають з трудових відносин і регулюються трудовим законодавством. Предметом цього спору також є питання про права та обов”язки сторін щодо розслідування та обліку нещасного випадку під час виконання працівником Городиським М.І. трудових обов”язків, тобто спірні відносини виникли в сфері правового регулювання охорони праці, що є складовою частиною трудового права. Наведене щераз підтверджує, що спірні відносини сторін з цієї справи за своєю правовою природою є трудовими, а не господарськими правовідносинами. Крім цього, одним із відповідачів позивачем визначено, Федерацію профспілок України по Львівській області, оскільки її представник приймав участь у розслідуванні нещасного випадку з Городиським М.І. Повноваження щодо участі у розслідуванні причин нещасних випадків на виробництві профспілки здійснюють у сфері захисту трудових і соціально-економічних  прав громадян –членів профспілки (ст. 21 Закону України “Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності”). Відтак, спірні відносини, які вникли в зв”язку з розслідуванням причин нещасного випадку на виробництві, не є господарськими, а тому спір у справі господарським судам не підвідомчий. За таких обставин, справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства господарським судам України. Висновок суду про непідвідомчість спору у справі господарським судам України відповідає висновкам, викладеним у постанові Верховного Суду України від 06.07.2004 р. у справі № 3/104-26/151 та у постанові Вищого господарського суду України від 21 червня 2005 р. № 02-04/5-19, які набрали законної сили. Cпори, які виникають із трудових відносин (трудові спори) на підставі ст. 221 КЗпП України, ст. 15 ЦПК України вирішуються районними, районними у місті, міськими чи міськрайонними судами цивільної юрисдикції.

Суд не може скористатись нормами п. 2 ч. 1 ст. 22 КАС України, оскільки ст. 18 КАС України розмежовує підсудність адміністративних справ між місцевими, окружними адміністративними судами та Вищим адміністративним судом України. Тоді як, з п.п. 5, 6 Прикінцевих та перехідних положень КАС України вбачається, що до початку діяльності окружних адміністративних судів відповідні місцеві та господарські суди вирішують у першій інстанції підвідомчі та підсудні їм справи як суди однієї ланки системи адміністративних судів України.

Суд бере до уваги й те, що позов, фактично, подано до органів, у яких працюють особи, призначені наказом № 334 від 27 липня 2006 р. до складу комісії по розслідуванню нещасного випадку із смертельним наслідком, що стався 26.07.2006 р. з директором ПП “Алекслегно”. Однак, відповідач 1 у справі, Львівська державна інспекція охорони праці у будівництві, енергетиці, котлонагляді та підіймальних спорудах не наділена адміністративною процесуальною правосуб”єктністю (ст. 48 КАС України), так як згідно з довідкою № 1-01/0614 від 05.04.2007 р. вона не є юридичною особою. Крім цього, оспорювані акти було підписано й представником позивача, хоча й з окремою думкою. Суд звертає увагу й на ту обставину, що відповідно до п. 59 Порядку розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 серпня 2004 р. N 1112, на підставі якого й проводилось розслідування сторонами у справі нещасного випадку на виробництві, рішення спеціальної комісії по розслідуванню нещасного випадку може бути оскаржено у судовому порядку лише у разі незгоди роботодавця, потерпілого або члена його сім'ї чи особи, яка представляє його інтереси, із змістом затвердженого акта форми Н-5, форми Н-1 (або форми НПВ).

В зв”язку з реорганізацією відповідача 2 у справі Територіальне управління Держпромгірнагляду по Львівській області на підставі ст. 55 КАС України слід замінити його правонаступником - Територіальним управлінням Держгірпромнагляду по Львівській області.

З огляду на викладене, керуючись ст. 55, п. 1 ч. 1, ч. ч. 2, 3 ст. 157, ст.ст. 165, 167, 254 КАС України, господарський суд, -

У Х В А Л И В :

1. Замінити Відповідача 2 у справі, Територіальне управління Держпромгірнагляду по Львівській області, м. Львів, його правонаступником - Територіальним управлінням Держгірпромнагляду по Львівській області, м. Львів.

2. Закрити провадження у справі.

3.Ухвала набирає законної сили у порядку, встановленому ст. 254 КАС України після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, встановленого КАС України, якщо таку заяву не було подано.

4. Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку.

Суддя                                                                                                       Бортник О.Ю.