ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________
__________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" березня 2007 р.                                                          Справа №  5/32-05

Житомирський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого   судді

суддів:

при секретарі                                                             Павловській Л.П.,

за участю представників сторін:

від позивача: Семенкова О.І. - генерального директора,

Головенька В.П. - представника за довіреністю від 13.07.2006р.,

від відповідача: Голубєва Г.В. - представника за довіреністю від 20.03.2007р.,

розглянувши апеляційну скаргу Закритого акціонерного товариства "Вінниця-Млин",

м.Вінниця на рішення господарського суду Вінницької області

від "29" листопада 2005 р. у справі №  5/32-05 (суддя Бенівський В.І.)

за позовом Спільного Українсько-Швейцарського підприємства "Регіон-Агро",

м. Вінниця

до Закритого акціонерного товариства "Вінниця-Млин", м.Вінниця

про передачу майна, стягнення пені та збитків,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Вінницької області від 29.11.05р. у справі    №5/32-05 позов Спільного Українсько-Швейцарського підприємства "Регіон-Агро" до Закритого акціонерного товариства "Вінниця-Млин" задоволено частково:  вказано Закритому акціонерному товариству "Вінниця-Млин" передати в 5-денний термін з дня набрання рішення законної сили Спільному Українсько-Швейцарському підприємству "Регіон-Агро", м. Вінниця 4100 кг борошна пшеничного вищого гатунку на суму 7298,00 грн., 6100 кг борошна пшеничного першого гатунку на суму 10370,00 грн., 3560 кг висівок пшеничних на суму 1495,20 грн.; стягнуто з відповідача на користь позивача 8756,75 грн. пені, 120,00 грн. витрат на довідки Вінницької товарної універсальної біржі, 280,39 грн. витрат на державне мито, 101,46 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу, 4299,18грн. витрат на оплату послуг адвоката та припинено провадження у справі в частині стягнення пені в сумі 4570,83 грн.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, Закрите акціонерне товариство "Вінниця-Млин" подало апеляційну скаргу, в якій просить оскаржуване рішення скасувати та припинити провадження у справі за відсутністю предмета спору.

Апеляційну скаргу від 16.12.05р. №168 з врахуванням пояснення (а.с.176-178, т.1, а.с.43-46, т.2) мотивовано, зокрема, тим, що судом першої інстанції неповно з'ясовано обставини, що мають значення для справи, порушено норми матеріального і процесуального права, а саме:

- суд першої інстанції, порушивши провадження у справі, не звернув уваги на те, що позовна заява була подана до суду з порушенням вимог ч.1 ст.46, ст.ст.54,56,57,63 ГПК України, а викладені вимоги в позовній заяві за своїм змістом не відповідають правовим засадам захисту порушеного права, що встановлені приписами ст.16 ЦК України;

- оскаржуване рішення судом першої інстанції прийнято за відсутності представника відповідача, а тому суд порушив вимоги ст.ст.4-2, 77, п.3 ст.84 ГПК України, ч.4 ст.6 Закону України "Про судоустрій в Україні" та ч.2,ч.3 п.1 Постанови Пленуму від 29.12.1976р. №11 зі змінами "Про судове рішення"; крім того, в судовому засіданні 29.11.2005 року позивач уточнив позовні вимоги, які не направлялись відповідачу та з якими останній не був ознайомлений;

- судом безпідставно були задоволені вимоги щодо стягнення пені в сумі 8756,75 грн. та 120,00 грн. витрат на довідку, оскільки як вбачається із заяв про збільшення та уточнення позовних вимог по справі №5/32-05 позивач змінив як підставу та предмет позову, що не узгоджується з приписами статті 22 ГПК України, крім того, відсутність підстав щодо нарахування та стягнення пені свідчить й передача позивачем сировини на переробку по накладній №03-Д від 22.08.02р. без посилання на номер та дату договору, так як впродовж 2002 року між сторонами укладались три договори на переробку давальницької сировини, зокрема, №7 від 22.01.02р., №13 від 08.04.02р., №34 від 23.08.02р., до того ж, суд не вказав  й правову природу стягнутих 120,00 грн.;

-господарський суд не звернув уваги на ту суттєву обставину, що згідно накладної №03-Д від 22.08.02р. давальницька сировина на переробку відвантажена з СВК "Долина" с. Сабарівка Оратівського району, однак позивач не надав жодних доказів отримання у власність від вказаного підприємства зерна або правові підстави представництва інтересів іншого підприємства, що свідчить про недоведення останнім права власності на витребуване майно та незаконне володіння відповідачем цим майном, що є предметом позовних вимог, тому позовні вимоги щодо витребування майна з чужого незаконного володіння не можуть бути задоволені, оскільки у позивача відповідно до ст.ст.316,317,387 ЦК України відсутні ознаки власника майна та не доведено незаконне володіння майном відповідачем;

-не враховано судом й те, що між позивачем та відповідачем відсутній предмет спору щодо виконання сторонами вимог договору №34 від 23.08.02р. та передачі продуктів переробки зерна, оскільки відповідач неодноразово заявляв про готовність передати позивачу продукти переробки після оплати відповідачем вартості послуг по зберіганню та збитків, спричинених невиконанням умов вказаного договору, що передбачено п.4.5 договору на переробку  давальницької сировини №34 від 23.08.02р.,  проте позивач невиконав своїх зобов'язань, що давало підстави ЗАТ "Вінниця-Млин" згідно приписів ст.594 ЦК України притримати продукти переробки;

-крім того, 17.02.05р. відповідачем подавались в суді першої інстанції зауваження на протокол судового засідання від 10.02.05р., які  не розглядались та процесуальні документи не ухвалювались.

Представник скаржника в судовому засіданні підтримав доводи та вимоги апеляційної скарги, до того ж, заявив клопотання про залучення до участі у справі третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача -СВК "Долина" та про зупинення провадження у справі, які були відхилені як безпідставні, про що відображено в протоколі судового засідання від 22.03.07р.

Позивач у відзиві на апеляційну скаргу від 13.07.06р. (а.с.53-55, т.2) та його представники в судовому засіданні  не визнали доводів, які зазначені в апеляційній скарзі, вважають рішення місцевого господарського суду законним та обґрунтованим, у зв'язку з чим просять оскаржуване рішення залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення, в обґрунтування чого вказують на наступне:

- безпідставним є посилання відповідача на порушення судом п.п.1,2 ч.1 ст.77 ГПК України, оскільки наведена норма процесуального закону передбачає обов'язок суду відкласти розгляд справи лише у разі, коли даний спір не може бути вирішений у даному засіданні, однак враховуючи строк вирішення спору, повідомлення сторін належним чином та нез'явлення представника відповідача, що  не перешкоджало розгляду справи, суд розглянув спір по суті за наявними в справі матеріалами;

-позивач не змінював підставу позову, а лише предмет та розмір позовних вимог, оскільки підставою позову є невиконання відповідачем умов договору на переробку давальницької сировини №34 від 23.08.02р.;

-не відповідає дійсності твердження відповідача про те, що суд не вказав у рішенні правову природу 120,00 грн. витрат, оскільки в мотивувальній частині рішення зазначено, що стягненню підлягають збитки від оплати довідок біржі в сумі 120,00 грн.;

- відповідно до ч.2 ст.35 ГПК України право власності на витребуване майно встановлено постановою Вищого господарського суду України по справі 9/314-03 від 10.06.04р., в якій брали участь ті ж самі сторони, відповідно до якої позивач свої зобов'язання виконав частково - відвантажив давальницьку сировину на переробку згідно договору №34 від 23.08.02р. - зерно пшениці в кількості 14830 кг, що підтверджується накладною №03-Д-1 від 22.08.02р., а тому ця обставина не потребує доказування, крім того, відповідач неодноразово підтверджував як факт отримання від позивача по накладній №03-Д-1 зерна, так  і факт його переробки, про що   свідчать акт про зачистку виробничого корпусу та результати переробки зерна за серпень 2002р., акт про призупинення виробничого процесу по виробництву борошна від 27.12.02р., відзив на претензію вих.№69 від 20.07.03р., заява про уточнення апеляційної скарги по справі №9/314-03 вих. 107 від 29.10.03р., лист  вих. №32 від 04.03.2004р.;

-накладна №03-Д-1 від 22.08.02р. виписана позивачем з зазначенням всіх його реквізитів й містить посилання на договір, а СВК "Долина" є лише підприємством, з якого відвантажено зазначене зерно;

-пунктом 4.5 договору №34 від 23.08.02р. передбачено зберігання  продуктів переробки зерна у випадку, якщо позивач їх не отримає на протязі одного місяця з моменту отримання форми №117, але, як підтверджується матеріалами справи, зокрема, актами від 20.02.04р. та 11.03.04р., подорожними листами №556360 та №556370, довіреностями ЯДЮ №815046, ЯДЮ №815053, ЯДЮ №815055, постановою Староміського РВ УМВС України у Вінницькій області про відмову в порушенні кримінальної справи від 15.09.04р., листом Прокуратури Староміського району                   м. Вінниці вих.№44 від 20.01.05р., продукти переробки не отримані з вини відповідача.

Вислухавши представників сторін, дослідивши доводи апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи, перевіривши правильність застосування господарським судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскарженого рішення, оцінивши висновки суду на відповідність дійсним обставинам справи, судова колегія дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, зважаючи на наступне.

23.08.02р. між Закритим акціонерним товариством "Вінниця-Млин" та Спільним Українсько-Швейцарським підприємством "Регіон-Агро" було укладено договір №34 про переробку давальницької сировини, згідно п.2.1, п.2.2 яких Закрите акціонерне товариство "Вінниця-Млин" (за договором "Підрядник") зобов'язалось прийняти 1000 тонн продовольчого зерна пшениці, переробити його на борошно 2-х сортового  помелу та висівки, видати всі продукти переробки згідно акту ф.117 за винятком зерна відходів, а Спільне Українсько-Швейцарське підприємство "Регіон-Агро" (за договором "Замовник") - здати на переробку 1000 тонн зерна продовольчої пшениці до 31 грудня 2002р. та забрати всі продукти переробки протягом 30 днів з дати доставки зерна власним транспортом до 30 січня 2003р. (а.с. 25, т.1).

Як передбачено п.3.2 договору про переробку давальницької сировини №34 від 23.08.02р., перевірка кількості зерна проводиться шляхом перевантаження брутто-тара транспортного засобу повноважними представниками сторін, що оформлюється спільним актом приймання, котрий є підставою для складання акту ф.117.

Згідно п.4.1  вказаного договору замовник зобов'язався відшкодовувати підряднику витрати за переробку по ціні 108,00 грн. з урахуванням ПДВ за 1тн переробленого зерна на протязі трьох днів після отримання акту ф.-117.

Позивач згідно договору №34 від 23 серпня 2002 року  на підставі  накладної №03-Д-1 від 22 серпня 2002 року (а.с. 24 т.1) відвантажив відповідачу давальницьку сировину на переробку в кількості 14830 кг (фізична вага). В результаті переробки зерна заліковою вагою 14580 кг відповідно до акту №28 про зачистку виробничого корпусу та результати переробки зерна за серпень 2002 року - форма №117 (а.с.23, т.1) було отримано 4100 кг борошна вищого гатунку, 6100 кг борошна першого гатунку та 3560 кг висівок.

При цьому, апеляційний суд не погоджується з посиланням ЗАТ "Вінниця-Млин" в апеляційній скарзі на те, що накладна №03-Д від 22.08.02р. (саме примірник ЗАТ "Вінниця-Млин", оригінал якого оглянуто в судовому засіданні, а копія долучена до матеріалів справи, а.с. 111, т.2 ) не містить вказівок на номер та дату договору, а тому не є доказом передачі зерна на підставі договору №34 від 23.08.02р., та недоведеність СУШП "Регіон-Агро" здачу на переробку належного йому зерна з огляду на зазначення в цій накладній про відвантаження зерна з СВК "Долина" (с.Сабарівка Оратівського району), оскільки:,

-накладна №03-Д-1 (№03-Д у ЗАТ "Вінниця-Млин") видана Спільним Українсько-Швейцарським підприємством "Регіон-Агро"  22.08.02р., а не СВК "Долина", а відвантаження з СВК "Долина" не спростовують належність зерна "Регіон-Агро", крім того, питання, пов'язані з правом власності на зерно, не є предметом даного спору, адже позивач фактично виклав вимогу про передачу йому в натурі продуктів переробки зданого ним зерна;

-отримувачем зерна за названою накладною є ЗАТ "Вінниця-Млин" й це зерно згідно акту за серпень ф.117 №28 (а.с.23, т.1), який також містить дату -22.08.02р. й найменування здавальника "Регіон-Агро", свідчить вже про переробку 14580кг прийнятого зерна в заліковій вазі;

-в листі №33 від 9.03.04р. та відзиві за №69 від 20.07.03р. на претензію СУШП "Регіон-Агро" (а.с.16,21 т.1) ЗАТ "Вінниця-Млин" посилається на переробку зерна пшениці Спільного Українсько-Швейцарського підприємства "Регіон-Агро" в кількості 14580кг  на підставі договору №34 від 23.08.02р.

Наведене також встановлено Постановою Житомирського апеляційного господарського суду від 19.02.04р. у справі 9/314-03 на рішення господарського суду Вінницької області за позовом Спільного Українсько-Швейцарського підприємства "Регіон-Агро" до Закритого акціонерного товариства "Вінниця-Млин", м.Вінниця (а.с.118-119,т.1), залишеною без змін Постановою Вищого господарського суду України від 10.06.04р. (а.с.120-122, т.1), й  згідно ст.35 ГПК України  не потребує доказування.

Як вбачається  з матеріалів справи, СУШП "Регіон-Агро" в строк, передбачений п.2.1 договору №34 від 23.08.02р. (до 30.01.03р.), борошно та висівки не отримав, адже їх видача могла бути здійснена ЗАТ "Вінниця-Млин" лише  після направлення СУШП "Регіон-Агро" власного транспорту (п.2.1, п.3.3 договору).

Цей факт також встановлений при розгляді іншої справи №9/314-03 (а.с. 118-119, т.1).

Врахувавши такий висновок суду, СУШП "Регіон-Агро" 20.02.04р. офіційно звернувся до ЗАТ "Вінниця-Млин" з листом №21 (а.с.124-125, т.1) про видачу борошна та висівок, проте ЗАТ "Вінниця-Млин" у відповіді за №32 від 04.03.04р. вказало, що отримати продукти переробки СУШП "Регіон-Агро"зможе лише після оплати послуг з переробки в сумі 1574,64грн. та послуг по зберіганню продукції (а.с. 127, т.1)

Рахунок для оплати послуг з переробки зерна за №9 від 20.02.04р. на суму 1574,64грн. (а.с.117, т.1) позивач оплатив платіжним дорученням №5 від 20.02.04р. (а.с.123, т.1).

Проте, і в подальшому ЗАТ "Вінниця-Млин", незважаючи на певні звернення й надсилання автотранспорту, продукти переробки зерна СУШП "Регіон-Агро" не видав і 09.03.04р. згідно листа №33 (а.с.16,т.1) повідомив останнє про їх притримання  на підставі ст.594 ЦК України, враховуючи спричинення Закритому акціонерному товариству "Вінниця-Млин" збитків та понесення останнім витрат по зберіганню.

Такі дії відповідача й спонукали позивача звернутися до господарського суду з позовом у даній справі про передачу йому в натурі борошна та висівок.

На протязі розгляду справи позивач неодноразово уточнював предмет позову та збільшував розмір позовних вимог (а.с.30-31,82-84,105-106,135-136, т.1), визначивши їх наступним чином: витребувати від ЗАТ "Вінниця-Млин" на користь СП "Регіон-Агро"  в натурі 4100кг борошна пшеничного вищого ґатунку на суму 7298грн., 6100кг борошна першого ґатунку на суму 10370грн., 3560кг висівок пшеничних на суму 1495,20грн.; стягнути з відповідача на користь позивача пеню за період з 12.08.04р. по 16.05.05р. в розмірі 13327,58грн.; відшкодувати за рахунок відповідача 120грн. - вартості довідок, виданих Вінницькою товарною універсальною біржею, 5000грн. послуг адвоката та сплачені судові витрати.

Згідно заяви від 29.11.05р. (а.с.160, т.1) позивач  відмовився від стягнення  пені в сумі 4570,83грн. за період з 10.02.05р. по 16.05.05р., що була додатково заявлена в заяві про збільшення позовних вимог, зареєстрованій господарським судом Вінницької області 16.05.05р. (а.с.135-136, т.1).

Суд першої інстанції, як вже зазначалось, задовольнив вимоги позивача частково, зобов'язавши передати відповідача борошно та висівки на загальну суму 19163,20грн. в 5-ти денний термін, стягнувши пеню в сумі 8756,75грн., витрати на довідки в сумі 120грн. та судові витрати пропорційно задоволеним вимогам й припинив провадження у справі в частині стягнення 4570,83грн. пені.

Колегія суддів погоджується з позицією місцевого суду частково, виходячи з наступного.

Висновок суду про здачу СУШП "Регіон-Агро" на підставі договору №34 від 23.08.2002р. для переробки зерна ЗАТ "Вінниця-Млин" й його переробка та вихід 4100кг пшеничного борошна вищого ґатунку,  6100кг борошна пшеничного І ґатунку, 3560кг висівок є правомірним і підтверджується накладною №03-Д-1 від 22.08.02р. й актом №28 за серпень 2002р., яким апеляційний суд вже дав оцінку в цій постанові в сукупності з іншими доказами.

Як вбачається з довідки за №28 від 08.02.05р.,  наданої на замовлення позивача Вінницькою товарною універсальною біржею (а.с.86, т.1), вартість борошна пшеничного вищого ґатунку за 1 тонну складає 1780грн., борошна пшеничного І гатунку-1700грн., висівок - 420грн., а тому вартість 4100кг борошна вищого ґатунку становить 7298грн., 6100кг борошна І гатунку-10370грн., 3560кг висівок-1495,20грн.

За отримання вказаної довідки СУШП "Регіон-Агро" сплатило 90грн. за платіжним дорученням №3 від 08.02.05р. (а.с.87, т.1), таким чином понесли витрати.

Отже, позов в частині передачі продуктів переробки - борошна й висівок на загальну суму 19163,20грн. та стягнення 90грн. витрат на довідку за №28 від 08.02.05р. з врахуванням наведених вище обставин та матеріалів справи й приписів ст.ст.525,526 й статті 22 ЦК України є обґрунтованим.

Проте, задоволення судом першої інстанції вимог щодо стягнення пені в сумі 8756,75грн. та 30грн. витрат, пов'язаних з отриманням від Вінницької товарної універсальної біржі  довідки за №32 від 10.02.05р. (а.с.85, т.1) є помилковим з огляду на таке.

Пунктом 6.5 договору №34 від 23.08.02р. сторони передбачили, що підрядник (відповідач) зобов'язаний сплатити замовнику (позивачу) у випадку невиконання або неналежного виконання своїх зобов'язань за договором пеню в розмірі 0,5% від суми договору (вартості наданої на переробку давальницької сировини) за кожний день прострочення виконання замовлення.

Проаналізував що умову договору, суд приходить до висновку, що, сторони погодили стягнення пені за прострочення виконання саме замовлення, яким за предметом договору є здійснення переробки зерна, однак, матеріали не свідчать про таке прострочення.

До того ж, позивач в своїх заявах ставив питання про стягнення пені не за просрочку в виконанні замовлення, а за непередачу (прострочку в передачі) продуктів переробки зерна, а тому підстав для такого стягнення не вбачається.

Довідка ж Вінницької товарної універсальної біржі за №32 від 10.02.05р., за яку позивач 10.02.05р. сплатив 30грн. згідно квитанції до прибуткового касового ордера №106 (а.с.88, т.1) отримувалась останнім для розрахунку пені, оскільки за умовами п.6.5 договору остання мала б обчислюватися від вартості наданої на переробку давальницької сировини, тобто зерна.

Але законних підстав для стягнення пені не встановлено судом, що виключає й стягнення  з відповідача витрат, пов'язаних з видачею біржею довідки №32 від 10.02.05р.

Не погоджується колегія суддів також із наданням відповідачу згідно резолютивної частини рішення 5-ти денної відстрочки по передачі борошна та висівок, оскільки про таку відстрочку клопотання відповідачем не заявлялось та й підстав для застосування  п.6 ст.83 ГПК України за ініціативи суду, на думку апеляційного  суду, не вбачається.

Що ж стосується припинення провадження у справі в частині стягнення пені в сумі 4570,83грн., то суд  першої інстанції, керуючись п.4 ст.80 ГПК України, правомірно вчинив таку процесуальну дію.

Судові витрати, у тому числі понесені сторонами на виплату адвокатських послуг, які останні просили стягнути, у тому числі відповідач в клопотанні від 3.02.05р. (а.с.63, т.1), підтверджені належними доказами (платіжними дорученнями, договорами, а.с.8,9,31,64-67,70-72,89,137 т.1), покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог відповідно до ст.49 ГПК України. Зайво ж сплачене позивачем державне мито підлягає поверненню згідно ст.47 ГПК України.

Отже, з огляду на викладене, рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню в частині надання 5-ти денної відстрочки, стягнення пені та 30грн. витрат (збитків) й зміні в  частині стягуваних судових витрат.

Що ж до доводів апеляційної скарги, то зауваження на протокол судового засідання було розглянуто місцевим господарським  судом (ухвала від 29.08.06р., а.с. 63, т.2), при цьому ця обставина не вплинула на розгляд справи по суті, а інших порушень процесуального закону апеляційним судом не встановлено.

Посилання ж скаржника на приписи ст.594 ЦК України, за яких у останнього, як він вважає, є підстави для притримання продуктів переробки, не приймаються судом до уваги, враховуючи предмет та фактичні обставини даної справи й, крім того, питання, пов'язані зі стягненням збитків, а також витрат по збереженню продуктів переробки, на які, як на підставу притримання зіслався скаржник в листі №33 від 9.03.04р. (а.с.16, т.1), є предметом розгляду іншої справи -  №12/10-04 (ухвала від 11.05.05р., а.с.133, т.1). Зустрічний же позов з таким предметом у даній справі (№5/32-05) відповідачем не заявлявся.

Інші  доводи апеляційної скарги не заслуговують на увагу, оскільки не впливають на суть приймаємого рішення та спростовуються матеріалами справи, у тому числі й, зокрема, намагання скаржника викривити зміст предмету позову, яким фактично є примусова передача борошна та висівок, що є продуктами переробки зерна, зданого внаслідок виникнення договірних відносин, а не витребування з незаконного володіння майна згідно ст.387 ЦК України.

Керуючись ст.ст. 47,101,103-105 Господарського процесуального кодексу України, Житомирський апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Закритого акціонерного товариства "Вінниця-Млин", м.Вінниця задовольнити частково.

2. Рішення  господарського суду Вінницької області від 29 листопада 2005 року у справі №5/32-05 скасувати в частині стягнення пені в сумі 8756 грн. 75 коп., 30 грн.                    00 коп. витрат на довідку Вінницької товарної універсальної біржі й надання 5-денної відстрочки щодо передачі майна та змінити рішення в частині стягуваних судових витрат.

3. Резолютивну частину рішення викласти в наступній редакції:

"Позов задовольнити частково.

Закритому акціонерному товариству "Вінниця-Млин" (Вінницька область, с.Бохоники, вул.Гніванське шосе,11, код 30804187) передати Спільному Українсько-Швейцарському підприємству "Регіон-Агро" (м.Вінниця, вул.Соборна 85, код. 23106586) 4100 кг борошна пшеничного вищого гатунку на суму 7298 грн. 00 коп., 6100 кг борошна пшеничного першого гатунку на суму 10370 грн. 00 коп., 3560 кг висівок пшеничних на суму 1495 грн. 20 грн.

Стягнути з Закритого акціонерного товариства "Вінниця-Млин" (Вінницька область, с.Бохоники, вул.Гніванське шосе,11, код 30804187) на користь Спільного Українсько-Швейцарського підприємства "Регіон-Агро" (м.Вінниця, вул.Соборна 85,            код. 23106586) 90 грн. 00 коп. витрат на отримання довідки від Вінницької товарної універсальної біржі, 192 грн. 53 коп. витрат по сплаті державного мита, 81 грн.                         11 коп. витрат на інформаційно - технічне забезпечення судового процесу, 3436 грн.               85 коп. витрат на оплату послуг адвоката.

Припинити провадження у справі щодо стягнення 4570 грн. 83 коп. пені.

Стягнути з Спільного Українсько-Швейцарського підприємства "Регіон-Агро" (м.Вінниця, вул.Соборна 85, код. 23106586) на користь Закритого акціонерного товариства "Вінниця-Млин" (Вінницька область, с.Бохоники, вул.Гніванське шосе,11,              код 30804187) 625 грн. 26 коп. витрат на оплату послуг адвоката.

Повернути Спільному Українсько-Швейцарському підприємству "Регіон-Агро" (м.Вінниця, вул.Соборна 85, код. 23106586) з Державного бюджету зайво сплачене за платіжним дорученням №5 від 16 травня 2005 року державне мито в сумі 24 грн. 29 коп.

Платіжне доручення №5 від 16 травня 2005 року залишити у справі.

4. Стягнути з Спільного Українсько-Швейцарського підприємства "Регіон-Агро" (м.Вінниця, вул.Соборна 85, код. 23106586) на користь Закритого акціонерного товариства "Вінниця-Млин" (Вінницька область, с.Бохоники, вул.Гніванське шосе,11,              код 30804187) 43 грн. 93 коп. витрат по сплаті державного мита за подання апеляційної  скарги.

5. Видачу наказів доручити господарському суду Вінницької області.

6. Вважати такими, що втратили чинність накази господарського суду Вінницької області від 12 грудня 2005 року, видані на виконання рішення                                         від 29 листопада 2005 року у справі №5/32-05.

7. Матеріали справи №5/32-05 повернути до господарського суду Вінницької області.

Головуючий - суддя:

судді::

відрукувати 4 примірника

1- в справу

2,3- сторонам

4-в наряд