СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Львів, вул. Личаківська, 128
ПОСТАНОВА

Справа№

Господарський суд Львівської
області у складі головуючого судді Станька Л.Л.,  при секретарі Щигельській О.І., розглянув у
відкритому судовому засіданні справу

за позовною заявою:
приватного підприємця ОСОБА_1, м.Дрогобич

до відповідача:  ДПІ у Дрогобицькому районі, м.Дрогобич

про
визнання нечинним рішення НОМЕР_1

За участю представників сторін:

Від позивача: ОСОБА_2. -
представник

Від відповідача: не з”явився

На розгляд господарського суду
Львівської області поступив позов ОСОБА_1, м.Дрогобич до ДПІ у Дрогобицькому
районі, м.Дрогобич про  визнання нечинним
рішення НОМЕР_1.

З”ясовано:

ДПІ у Дрогобицькому районі
проведено перевірку щодо контролю за здійсненням розрахункових операцій у сфері
готівкового та безготівкового обігу про що складено акт НОМЕР_2, на підставі
якого прийнято оскаржуване рішення про застосування штрафних (фінансових)
санкцій НОМЕР_1 на суму 3656,25 грн.

Позивачем вважається, що факти,
викладені в акті перевірки про порушення законодавства є безпідставними,
надуманими та такими, що не відповідають фактичним обставинам, а тому рішення
про застосування штрафних (фінансових) санкцій НОМЕР_1, яке прийняте на
підставі такого акта, є неправомірним, та виражено прохання про визнання його
нечинним з наступних підстав:

при проведенні перевірки
встановлено порушення вимог п. 1, п. 4, п. 8, п.11, п.13 ст.3 Закону України
„Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі,
громадського харчування та послуг".

Щодо невідповідності суми коштів на
місці проведення розрахунків сумі коштів, яка зазначена в денному звіті X, то в
даному випадку перевіряючими не взято до уваги, що їх твердження викладено в
порушення вимог п. 15 ст. 11 Закону України „Про державну податкову службу в
Україні". Згідно даного пункту, органи державної податкової служби у
випадках, в межах компетенції та у порядку, встановлених законами України,
мають право вимагати від керівників підприємств, установ і організацій, що
перевіряються в ході планових та позапланових виїзних перевірок, проведення
інвентаризацій основних фондів, товарно-матеріальних цінностей та коштів, а у
разі відмови у проведенні таких інвентаризацій - звернутися до суду щодо
спонукання до проведення таких інвентаризацій.

В порушення даної вимоги,
перевіряючі не звертались з вимогою провести

інвентаризацію коштів на місці
проведення розрахунків, а зробили це самостійно, без  відома та без присутності позивача. Жодних
чеків чи звітів, які б

підтверджували невідповідність суми
коштів на місці проведення розрахунків не

представлено.

Щодо відсутності цінників на надані
послуги, як зазначено в акті, то в цьому випадку перевіряючими не зазначено на
яких саме послугах чи товарах відсутні цінники. Як зазначається позивачаем, що
враховуючи, що в нього в наявності є всі цінники на всі товари та послуги,
твердження перевіряючих є безпідставним та не відповідає дійсності. Таке
порушення викладено не повно та не чітко, без повного дослідження.

Щодо порушення в частині
забезпечення цілісності пломб РРО, то і таке твердження, на думку позивача, не
відповідає дійсності. Адже при проведенні перевірки, в п.4 акта (стор.2) вказано
що пломби в наявності і є цілими. Незважаючи не це, далі перевіряючими
стверджується протилежне - не забезпечено цілісність пломб. З огляду на це,
незрозуміло яке з тверджень перевіряючих слід брати до уваги.

В п. 1 акта (стор.2) вказується про
те, що РРО, представлений до перевірки не використовується, в той час, як далі
в акті (п.10 стор.3) зазначається, що на даному РРО пробита сума 269,55 грн.,
друкуються X - звіти. Знову ж таки, повна невідповідність, неузгодженість та
суперечність тверджень перевіряючих.

На думку позивача, при проведенні
перевірки, відповідачем допущено також і інші процесуальні порушення, які є
підставою для визнання рішення нечинним. Так, згідно направлення НОМЕР_3, для
проведення перевірки направлено шість ревізорів ДПІ, в той час, як акт
підписаний лише трьома з них.

Крім цього, 18.04.2006р. направлено
заперечення до акта перевірки НОМЕР_8, незважаючи на це, відповідачем
18.04.2006р. прийнято оскаржуване рішення, а відповідь на заперечення надано
лише НОМЕР_4, що, на думку позивача, свідчить про неповне з'ясування обставин
справи.

Заслухавши представника позивача та
оцінивши докази у їх сукупності, господарський суд відзначає наступне:

перевірка з питань дотримання вимог
Закону України від 01.06.2000 р. №
1776-ІІІ "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій в
сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" (із змінами та
доповненнями) здійснювалась на підставі наказу № НОМЕР_5. та направлення
№НОМЕР_3 ДПІ у Дрогобицькому районі, які позивачем отримано під розписку
15.04.2006р.

Мета перевірки, вищевказане
направлення та службові посвідчення відображені в журналі реєстрації перевірок.
Відмов щодо проведення перевірки, яка проводилась у присутності позивача та в
присутності контролерів-касирів ОСОБА_3. та ОСОБА_4. не поступало.

Всі порушення, викладені в акті,
встановлені у присутності позивача. Невідповідність суми готівкових коштів на
місці проведення розрахунків сумі готівкових коштів, яка зазначена в денному
звіті реєстратора розрахункових операцій (РРО) наданому до перевірки склала
684,45 грн., чим порушено вимоги п.13 ст.3 вищезгаданого Закону України.

Інформація про ціни надання послуг
та ринкового збору під час проведення перевірки була відсутня, чим порушено
вимоги п.8 ст.3 вищезгаданого Закону.

Фіскальні касові чеки на надані
послуги 15.04.06р, які отримувались громадянами з відображенням ціни послуг та
ринкового збору ( 8грн, 15 грн.), заводського номера (НОМЕР_6), фіскального
номера (НОМЕР_7) не відповідають даним
Z-звітів, контрольної стрічки та даним фіскальної пам"яті
реєстратора розрахункових операцій представленому до перевірки (завод.№
НОМЕР_6, фіскальний № НОМЕР_7).

За таких обставин суд приходить до
висновку про відмову в задоволенні позовних вимог.

Керуючись
ст.ст.122-124,127,130,135,143,151-154,160,161,163,167 КАС України, суд, -

постановив:

1.В позові відмовити повністю.

2.Строк і порядок набрання
постановою законної сили та її оскарження здійснюються згідно вимог ст.ст.186
та 254 КАСУ.

Суддя