ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
АВТОНОМНОЇ РЕСПУБЛІКИ КРИМ
ПОСТАНОВА

Іменем України

30.01.2007
Справа №2-23/14849-2006А

Господарський суд Автономної Республіки Крим у складі

судді Іщенко Г.М.

секретаря судового засідання Ємєнджієвої А.М. розглянувши за участю представників

від позивача – Мокранська Т.Ф.- юрисконсульт, дов. від 30.10.2006р.№02.1-26/1590,

від відповідача – Стипаненко Н.О.-юрист, дов. від 25.01.2007р. №05-35/2-65,

у відкритому судовому засіданні справу

за адміністративним позовом Державного підприємства “Навчально – дослідний племінний птахівничий завод імені Фрунзе” Національного аграрного університету (96576, АР Крим, Сакський район, с. Фрунзе, вул. Гагаріна, 4),

до Управління ветеринарної медицини в Автономній Республіці Крим (95034, АР Крим, м. Сімферополь, вул. Київська, 81),

про скасування постанови,

в с т а н о в и в :

Державне підприємство “Навчально – дослідний племінний птахівничий завод імені Фрунзе” Національного аграрного університету  звернулося до господарського суду Автономної Республіки Крим з позовом до Управління ветеринарної медицини в Автономній Республіці Крим про визнання недійсною постанови №05-013 від 24.07.2006р. у справі про  правопорушення суб’єкта господарювання (юридичною особою) у галузі ветеринарної медицини про притягнення до відповідальності за порушення ветеринарного законодавства у вигляді штрафу в розмірі  442,00грн.

11.01.2007р. позивач уточнив позовні вимоги, просить скасувати постанову №05-013 від 24.07.2006р.Управління ветеринарної медицини в Автономній Республіці Крим.

Відповідач з позовними вимогами не згоден за мотивами, викладеними у відзиві  на позов.

Згідно з пунктом 6 Закону України „Про внесення змін до Кодексу адміністративного судочинства України” №2953-1У від  06.10.2005р., що набрав чинність 01.11.2005р. до початку діяльності окружних та апеляційних адміністративних судів адміністративні справи, підвідомчі господарським судам відповідно до Господарського процесуального  кодексу України 1991року, вирішують  у першій та апеляційній інстанціях відповідні місцеві та апеляційні господарські суди за правилами Кодексу  адміністративного судочинства України.

Відповідно до статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України  судочинство здійснюється відповідно до  Конституції України, цього  Кодексу та міжнародних договорів, згода на  обов’язковість яких надана Верховною Радою України.

Провадження по адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, що діє на час здійснення окремої процесуальної  дії, розгляду справи.

Розглянувши матеріали справи, заслухав представників сторін, дослідивши надані сторонами докази, суд вважає що, позов  не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Предметом спору у даній справі є застосування до позивача відповідальності за порушення ветеринарного законодавства.

Згідно з частиною 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб’єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з  метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); пропорційно, зокрема з дотримання необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення(дія); з урахуванням права особи на участь  у процесі прийняття рішення.

Оцінивши надані сторонами докази у їх сукупності в порядку статті 86 Кодексу адміністративного судочинства України, суд дійшов висновку про порушення позивачем Закону України  “Про ветеринарну медицину” через доведеність відповідачем цих  порушень і  достатніх  доказів, підтверджуючих факти  вчинення зазначених порушень.

Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування (стаття 70 Кодексу адміністративного судочинства України).

Як свідчать матеріали справи, 12.07.2006р. проведено перевірку позивача, за результатами якої складений акт №05-040. Перевіркою встановлені порушення: “Ветеринарно-санітарних правил для птахівницьких господарств і вимоги до їх проектуванню” від 03.07.2001р. №53, “Ветеринарно-санітарних правил для суб’єктів господарювання (підприємств, цехів) переробки птахи та виробництва яйцепродуктів” від 07.09.2001р. №70, “Правил транспортування та  зберігання ветеринарних препаратів, субстанцій, готових кормів, кормових добавок та засобів ветеринарної медицини у ветеринарних аптеках та їх структурних підрозділах, на базах, складах та інших об’єктах” від 13.08.2002р. №44. З актом перевірки був ознайомлений та отримав один екземпляр заступник директору з виробництва Сушко С.А. і яких-небудь заперечень  не надав.

Перевіркою встановлений та зафіксований факт невиконання позивачем пункту 1 Приписання №177 від 23.06.2006р. Головного державного інспектора ветеринарної медицини Сакського району, а саме: не був обмежений доступ синантропної птахи  в кормосклад.

Позивачем не надані докази виконання Приписання №177 від 23.06.2006р., а саме: не виконаний наказ позивача №99 від 04.07.2006р., пунктом 3 якого було  встановлено  в строк до  08.07.2006р. виготовити  та встановити сіточні екрани на воротах кормоцеху, закрити діри в даху та стінах (виключити доступ синантропної птахи до кормоскладу).

Судом не приймається до уваги посилання позивача відносно надання відповідачу  19.07.2006р. інформації про  виконання Приписання №177 від 23.06.2006р., оскільки судом у судовому засіданні 30.01.2007р. було доглянуто книгу вхідної кореспонденції відповідача. За  19.07.2006р.  від позивача не надходила інформація про виконання Приписання №177 від 23.06.2006р.

Відповідальність за порушення вимог, виявлених перевіркою та зафіксованих в акті перевірки №05-040, передбачена частиною 1 підпунктом 1,10 статті 35 Закону України “Про ветеринарну медицину”.

За результатами розгляду матеріалів перевірки за порушення законодавства про ветеринарну медицину прийнято постанову №05-013 від 24.07.2006р. про притягнення позивача до відповідальності за порушення ветеринарного законодавства у вигляді штрафу в розмірі 442,00грн.

На підставі наявних у справі доказів відповідно до вимог статей 86,69,70 Кодексу адміністративного судочинства України судом приймається акт про правопорушення у галузі ветеринарної медицини суб’єкту  господарювання (юридичної особи) №05-040 від 12.07.2006р. як доказ встановлення фактів порушення позивачем законодавства про ветеринарну медицину.

При цьому суд виходить з того, що акт про правопорушення у галузі ветеринарної медицини суб’єкту  господарювання (юридичної особи) №05-040 від 12.07.2006р. є основним джерелом фіксації та закріплення доказів правопорушення і він містить всі вичерпні елементи складу правопорушення.

Відповідач надав докази, що спростовують доводи позивача.

Отже, відповідачем надані докази, які підтверджують обґрунтованість застосування до позивача  штрафних санкцій  в сумі  442,00грн. за вказані порушення, є правомірним і згідно з частиною 2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України підтверджені відповідачем. Отже, відсутні підстави для задоволення позовних вимог Державного підприємства “Навчально – дослідний племінний птахівничий завод імені Фрунзе” Національного аграрного університету.

Вступну та резолютивну частини постанови проголошено в судовому засіданні 30 січня 2007 року.

У повному обсязі постанову складено 02 лютого 2007 року.

На підставі викладеного, керуючись статтями 7,8,9,11,12,70,79, 86, 94, 98, 122, 158–163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

П О С Т А Н О В И В :

В позові відмовити.

Постанова може бути оскаржена до Севастопольського апеляційного господарського суду через господарський суд Автономної республіки Крим  шляхом подачі заяви про апеляційне оскарження постанови в десятиденний строк з дня складення постанови у повному обсязі, з подальшим поданням апеляційної скарги на постанову протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження та в порядку, передбаченому частиною 5 статті 186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, у разі неподання відповідної заяви (стаття 254 Кодексу адміністративного судочинства України).

Суддя Господарського суду

Автономної Республіки Крим                                        Іщенко Г.М.