СУД
СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.01.07                                                                                 Справа № 18/382пд.

Колегія суддів у складі: судді Корнієнко В.В. (головуючий), Пономаренко Є.Ю., Яресько Б.В., розглянувши матеріали справи за позовом першого заступника прокурора Херсонської області в інтересах держави в особі  відділу капітального будівництва УМВС України в Херсонській області, м. Херсон

до товариства з обмежено?ю відповідальністю «Архстрой», м. Луганськ

про стягнення 6.347.250,00 грн. та про розірвання договору

за участю представників:

від прокуратури:          Майборода О.О.

від позивача:                        Кузьменко Л.Д. за дов. від 06.09.2006;

Завірюха К.О. за дов. від 06.09.2006;

Пожар В.Г. –начальник ВКБ, паспорт, наказ від 05.12.2005 № 149о/с;

від відповідача:                 Рябоконь Т.В. за дов. від 07.11.2006;

Гальченко О.С. за дов. від 04.09.2006.

Суть спору: прокурором заявлено вимоги про:

-          стягнення з відповідача грошових коштів в сумі 4.650.000,00 грн. за договором про дольову участь у будівництві житла від 12.01.2004 № 1659/49-04, який укладено між сторонами за позовом;

-          стягнення з відповідача пені в сумі 1.697.250,00 грн. за прострочення зобов’язань за договором від 12.01.2004 № 1659/49-04;

-          про розірвання договору про дольову участь у будівництві житла від 12.01.2004 № 1659/49-04, який укладено між сторонами за позовом.

Заявою від 20.09.2006 прокурор збільшив розмір заявлених вимог та заявив додаткові вимоги, зокрема заявлено вимоги про:

-          відшкодування з відповідача збитків в сумі 9.353.818,00 грн. за договором про дольову участь у будівництві житла від 12.01.2004 № 1659/49-04;

-          стягнення з відповідача пені в сумі 1.421.212,00 грн. за прострочення зобов’язань за договором від 12.01.2004 № 1659/49-04;

-          стягнення втрат від інфляції в сумі 353340 грн.;

-          три проценти річних в сумі 136818,44 грн.;

-          розірвання договору про дольову участь у будівництві житла від 12.01.2004 № 1659/49-04, який укладено між сторонами за позовом.

Прокурор обґрунтовує свої вимоги тим, що відповідач зобов’язався до 20.12.2006 побудувати у мікрорайоні м. Херсона два квартали одноповерхових будинків загальною площею 61150 м2, однак, своїх зобов’язань не виконав.

Разом з цим, відповідачу на виконання вказаного договору було перераховано 9.353.818,00 грн.

Внаслідок прострочення відповідача зобов’язання втратило інтерес для позивача і тому, вказані збитки підлягають відшкодуванню, а штрафні санкції за прострочення стягненню з відповідача.

Відповідач проти позову заперечує посилаючись на те, що замість вказаних у договорі двох кварталів одноповерхових будинків він побудував та здав позивачу житловий будинок по вул. Поповича в м. Херсоні.

Крім того, у порушення договору позивач не залучив до інвестування будівництва кошти в сумі 4000000 грн.; строк виконання зобов’язань щодо будівництва, договором не встановлено.

Розглянувши матеріали справи, вислухавши прокурора, представників сторін, суд

В С Т А Н О В И В:

12.01.2004 між сторонами за позовом був укладений договір про дольову участь у будівництві житла № 1659/49-04.

В зазначеному договорі вказано, що його предметом є дольова участь у будівництві двох кварталів у ТМКР-4А зблокованими одноповерховими будинками зі всією інженерною інфраструктурою в м. Херсон загальною площею 6150 м2 загальною вартістю приблизно 8650000 грн. з метою отримання квартир.

Згідно вказаному договору позивач зобов’язався залучити для інвестування будівництва грошові кошти в сумі 8650000 грн., а відповідач зобов’язався забезпечити будівництво проектно-кошторисною документацією, оформити всю правову та технічну документацію на будівельний майданчик, після закінчення будівництва передати у власність позивача квартири, надавати позивачу інформацію про хід будівництва та інше.

Строк здачі в експлуатацію окремих будинків встановлюються згідно графіку завершення будівництва, узгодженого сторонами (п. 4.2. договору).

Вказаним договором не встановлено хто зобов’язаний здійснювати будівництво будинків.

Позивач, відповідач та прокурор письмово пояснили суду, що хоча в договорі і не вказано хто здійснює будівництво, однак, із смислу договору і за фактичними обставинами здійснювати будівництво зобов’язався відповідач, який у договорі названий чомусь замовником, а позивач (одержувач квартир) –дольовиком.

Індивідуально визначені ознаки будинків, які слід було побудувати, договором не визначені.

Судом встановлено, що земельна ділянка позивачу для будівництва житлових будинків не надавалася (ні у користування ні у власність); проектно-кошторисна документація на вказані об’єкти не складалася, необхідні дозволи на будівельні роботи відповідачем не одержувалися.

Разом з цим, відповідачу на виконання вказаного договору позивачем були перераховані грошові кошти в сумі 4.650.000,00 грн., що підтверджується платіжними дорученнями позивача від 06.04.2004 № 4, від 13.05.2004 № 5, від 11.06.2004 № 6, від 06.07.2004 № 7.

Крім того, на підставі договору від 11.01.2005 про заміну зобов’язань за договором № 1659/1 від 01.12.2003, який укладено між сторонами за позовом, раніше перераховані позивачем відповідачу кошти в сумі 4.703.818,00 грн. було вирішено вважати часткою позивача, внесеною ним на виконання договору від 12.01.2004 № 1659/49-04.

З урахуванням заяви від 20.09.2006 про збільшення розміру заявлених вимог та про додаткові вимоги, прокурором заявлено такі вимоги:

-          про відшкодування з відповідача збитків в сумі 9.353.818,00 грн. за договором про дольову участь у будівництві житла від 12.01.2004 № 1659/49-04;

-          про стягнення з відповідача пені в сумі 1.421.212,00 грн. за прострочення зобов’язань за договором від 12.01.2004 № 1659/49-04;

-          про стягнення втрат від інфляції в сумі 353340 грн.;

-          про стягнення трьох процентів річних в сумі 136818,44 грн.;

-          про розірвання договору про дольову участь у будівництві житла від 12.01.2004 № 1659/49-04, який укладено між сторонами за позовом.

Прокурор обґрунтовує свої вимоги невиконанням відповідачем своїх обов’язків щодо будівництва будинків за вказаним договором.

Відповідач проти позову заперечує посилаючись на те, що замість вказаних у договорі двох кварталів одноповерхових будинків він побудував та здав позивачу житловий будинок по вул. Поповича в м. Херсоні.

Крім того, у порушення договору позивач не залучив до інвестування будівництва кошти в сумі 4.000.000,00 грн.; строк виконання зобов’язань щодо будівництва, договором не встановлено.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши представників сторін, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню за таких підстав:

Для правильного вирішення даного господарського спору суду в першу чергу необхідно визначити правову природу укладеного між сторонами за позовом договору про дольову участь у будівництві житла від 12.01.2004 № 1659/49-04.

Діючими актами цивільного законодавства не передбачено такого виду договорів як договір про дольову участь у будівництві житла.

Однак, згідно ч. 1 ст. 6 Цивільного кодексу України сторони мають право укласти договір,  який не передбачений актами цивільного законодавства, але відповідає загальним засадам цивільного законодавства.

Одними з засад цивільного законодавства є добросовісність та розумність (ст. 3 Цивільного кодексу України).

Договір про дольову участь у будівництві житла від 12.01.2004 № 1659/49-04 не відповідає вказаним засадам, тобто він є нерозумним та недобросовісним.

Відповідно до п. 4 ст. 180 Господарського кодексу України умови про предмет у  господарському договорі повинні визначати найменування (номенклатуру, асортимент)  та кількість продукції (робіт, послуг), а також вимоги до їх якості.

Предметом же вказаного договору є: дольова участь у будівництві двох кварталів у ТМКР-4А зблокованими одноповерховими будинками зі всією інженерною інфраструктурою в м. Херсон загальною площею 6150 м2 загальною вартістю приблизно 8650000 грн. з метою отримання квартир.

Тобто предмет договору є незрозумілим та нерозумним і таким, що не відповідає п. 4 ст. 180 Господарського кодексу України

Крім того, із тексту договору випливає, що ніякої дольової участі він не передбачає (дольова участь передбачає наявність як мінімум двох осіб метою яких є одержання квартир), так як усі квартири повинен одержати позивач.

Таким чином, вказаний договір не відповідає вимогам розумності та добросовісності.

Вказаним договором взагалі не передбачено хто зобов’язаний будувати будинки.

Сторони пояснили суду, що обов’язок відповідача здійснювати будівельні роботи витікає із смислу договору.

Однак, такий обов’язок не може витікати лише із смислу договору, він повинен бути чітко прописаним у договорі.

Враховуючи пояснення сторін за позовом, вказаний договір слід кваліфікувати як договір будівельного підряду (договір підряду на капітальне будівництво).

Згідно ч. 1 ст. 875 Цивільного кодексу України та ч. 1 ст. 318 Господарського кодексу України за договором будівельного підряду (договором підряду на капітальне будівництво) підрядник зобов'язується збудувати і здати у встановлений строк об'єкт або виконати інші будівельні роботи відповідно до проектно-кошторисної документації, а замовник  зобов'язується надати підрядникові будівельний майданчик (фронт робіт), передати затверджену проектно-кошторисну документацію, якщо цей обов'язок не покладається на підрядника, прийняти об'єкт або закінчені будівельні роботи та оплатити їх.

Відповідно до ч. 1 ст. 877 Цивільного кодексу України підрядник зобов'язаний здійснювати будівництво та пов'язані з ним будівельні роботи відповідно до проектної документації, що визначає обсяг і зміст робіт та інші вимоги, які ставляться до робіт та до кошторису, що визначає ціну робіт.

Частиною 5 статті 318 Господарського кодексу України встановлено, що договір   підряду на капітальне будівництво крім інших істотних умов повинен передбачати таку істотну умову, як предмет договору, яка включає до себе: найменування об'єкта, обсяги і види робіт, передбачених проектом.

Сторони в договорі не можуть відступити від положень актів цивільного законодавства, якщо в цих актах прямо вказано про це, а також у разі, якщо обов'язковість для сторін  положень актів цивільного законодавства випливає з їх змісту або із суті відносин між сторонами (абз. 2 ч. 3 ст. 6 Цивільного кодексу України).

Однак, договором про дольову участь у будівництві житла від 12.01.2004 № 1659/49-04, не передбачено обсягів і видів робіт, які підлягали виконанню.

Вказаним договором взагалі не визначено ніяких характеристик будинків, які слід було побудувати.

Таким чином, сторони уклали договір, який не передбачений актами цивільного законодавства, і не відповідає загальним засадам цивільного законодавства (добросовісності та розумності), а також сторони відступили в договорі від положень актів цивільного законодавства обов'язковість яких випливає із суті відносин між сторонами (незрозумілість предмету договору, невизначеність обсягу і змісту будівельних робіт, виконавця цих робіт тощо).

Враховуючи, що вказаний договір не відповідає загальним засадам цивільного законодавства, а також те, що при його укладенні сторони відступили від положень актів цивільного законодавства, вказаний договір підлягає визнанню недійсним.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 83 Господарського процесуального кодексу України  господарський суд, приймаючи рішення, має право визнати недійсним повністю чи у певній частині пов'язаний з предметом спору договір, який суперечить законодавству.

За таких обставин, договір про дольову участь у будівництві житла від 12.01.2004 № 1659/49-04, укладений між сторонами за позовом, визнається судом недійсним.

Відповідно до ч. 2 ст. 216 Цивільного кодексу України у разі недійсності правочину кожна із сторін зобов'язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину.

На виконання вищевказаного договору відповідач одержав від позивача бюджетні грошові кошти в сумі 9.353.818,00 грн., що підтверджується платіжними дорученнями позивача та договором від 11.01.2005 про заміну зобов’язань за договором № 1659/1 від 01.12.2003.

За таких обставин, з відповідача підлягають до стягнення грошові кошти в сумі 9.353.818,00 грн.

Доводи відповідача про те, що замість вказаних у договорі двох кварталів одноповерхових будинків він побудував та здав позивачу житловий будинок по вул. Поповича в м. Херсоні, не приймаються судом до уваги, так як будування житлового будинку по вул. Поповича не має ніякого відношення до виконання договору 12.01.2004 № 1659/49-04.

В частині вимог про стягнення з відповідача пені та про розірвання договору в позові слід відмовити в зв’язку з визнанням договору недійсним.

Вимоги про стягнення з відповідача втрат від інфляції в сумі 353340 грн. та трьох процентів річних в сумі 136818,44 грн. не розглядаються судом, так ці вимоги не були заявлені в позовній заяві від 02.08.2006 № 05/1-5005-06 (ці вимоги були заявлені додатково заявою від 20.09.2006).

Ці вимоги не є збільшенням розміру первісно заявлених позовних вимог.

Вказані вимоги є новими самостійними вимогами, їх підстави також є новими, тобто заявлено нові вимоги за нових підстав на порівняння з первісними вимогами.

Прокурору та позивачу Господарським процесуальним кодексом України не надано права змінювати одночасно предмет та підстави позову (можливо змінити предмет або підставу позову).

Відповідно до ст. ст. 44, 49 ГПК України державне мито в сумі 25500 грн. (максимальна ставка) та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в сумі 118 грн. покладаються на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 44, 49, 82, п. 1 ст. 83, ст. ст. 84, 85 ГПК України, суд

В И Р І Ш И В:

1.          Визнати недійсним договір про дольову участь у будівництві житла від 12.01.2004 № 1659/49-04, укладений між відділом капітального будівництва УМВС України в Херсонській області (м. Херсон) та товариством з обмеженою відпов?ідальністю «Архстрой» (м. Луганськ).

2.  Позов задовольнити частково.

3.   Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Архстрой», м. Луганськ, вул. Гвардійська, 2, ідентифікаційний код 31053890, на користь:

-          відділу капітального будівництва УМВС України в Херсонській області, м. Херсон, вул. Кірова, 4, ідентифікаційний код 22762213, грошові кошти в сумі 9.353.818,00 грн., наказ видати.

-          Державного бюджету України держмито в сумі 25500 грн.; одержувач коштів: відділення державного казначейства Ленінського району м. Луганська, ідентифікаційний код 24046582, п/р 0006 в УДК в Луганській області, МФО 804013; наказ видати ДПІ в Жовтневому районі м. Луганська.

-          державного підприємства «Судовий інформаційний центр», м. Київ, вул. Дарвіна, 6, ідентифікаційний код 30045370, витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в сумі 118 грн., наказ видати.

4.   В решті позову відмовити.

16 січня 2007 р. було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення. Рішення, оформлене відповідно до ст. 84 ГПК України, підписано 22 січня 2007 р.

На підставі ч. 3 ст. 85 ГПК України дане рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання.

Головуючий суддя                                                                                 В.В. Корнієнко

Судді:                                                                                                     Є.Ю. Пономаренко

Б.В. Яресько