ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

17.04.07р.

Справа № А9/40-07

За позовом  Марганецького міського центру зайнятості, м. Марганець Дніпропетровської

області

до   Державної виконавчої служби у м. Марганець Дніпропетровської області,

м. Марганець Дніпропетровської області

про зобов’язання вчинити певні дії

Суддя  Подобед І.М.

Представники сторін:

Від позивача - Корнєєва В.М, - юрисконсульт, довіреність № 307 від 12.03.07р.

Від відповідача - Митюшіна О.С. - держ.виконавець, довіреність № 4512 від 17.04.07р.

СУТЬ СПОРУ:

Марганецький міський центр зайнятості звернувся у березні 2007 року із позовною заявою, в якій просить господарський суд визнати дії Державної виконавчої служби у м. Марганець з несвоєчасного повернення документів виконавчого провадження протиправними, а також зобов’язати відділ Державної виконавчої служби у м. Марганець прийняти до виконання виконавчий документ –постанову № 2 про накладення адміністративного штрафу на керівника ТОВ „Руса плюс КTV” Репана Олександра Сергійовича.

Відповідач письмовий відзив на позов не надав. Представник відповідача у судовому засіданні позов не визнав. Пояснив, що державна служба правомірно відмовила у повторному відкритті провадження з примусового виконання постанови Марганецького міського центру зайнятості № 2 від 31.03.2005р. про накладення адміністративного штрафу в зв’язку із пропуском строку пред’явлення виконавчого документу до виконання.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін та дослідивши надані докази, суд –

ВСТАНОВИВ:

Марганецьким міським центром зайнятості (далі –Позивач) винесено Постанову №2 від 31.03.05р. про накладення на керівника Товариства з обмеженою відповідальністю “Руса плюс КТV” Репана Олександра Сергійовича адміністративного штрафу у сумі 136,00 грн.

14.09.05р. Відділом державної виконавчої служби Марганецького міського управління юстиції було відкрито виконавче провадження з примусового виконання постанови Позивача №2 від 31.03.05р.

31.05.06р. Державна виконавча служба м. Марганець (далі - Відповідач), встановивши, що боржник ніде не працює, особисте майно, на яке можливе стягнення, у боржника відсутнє, заходи здійснені державним виконавцем, щодо пошуку майна боржника, виявилися безрезультатними, повернула на підставі ст. 40 Закону України „Про виконавче провадження” постанову Марганецького міського центру зайнятості №2 від 31.03.05р. стягувачу.

Відповідно до ст. 37 Закону України “Про виконавче провадження”, про закінчення виконавчого провадження державний  виконавець виносить постанову. Копія  постанови у 3-денний строк надсилається сторонам та суду або іншому органу (посадовій особі), які видали виконавчий документ. Постанова державного виконавця про  закінчення виконавчого провадження може бути оскаржена сторонами до начальника відповідного органу державної виконавчої служби, якому він безпосередньо  підпорядкований, або до суду у 10-денний строк.

Як видно із супровідного листа за №5114 від 31.05.06р. та витягу із книги вихідної кореспонденції Відповідач направив на адресу Позивача простим поштовим зв’язком постанову від 31.05.06р. про повернення виконавчого документа разом із постановою Марганецького міського центру зайнятості №2 від 31.03.05р.

Як пояснив представник Позивача, Марганецьким міським центром зайнятості до цього часу не була отримана постанова Державної виконавчої служби м. Марганець від 31.05.06р. про повернення виконавчого документа.

22.06.06р. Позивач звернувся зі скаргою (вих. від 06.06.06р.) до начальника державної виконавчої служби м. Марганець, у якій вказував, що станом на 01.06.06р. державним виконавцем не повідомлено центр зайнятості про вчинені заходи по стягненню заборгованості та просив прийняти заходи до усунення порушень законодавства та виконання постанови про накладення штрафу за порушення ст. 165-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

08.12.06р. Відповідачем надано Позивачу ксерокопію постанови про повернення виконавчого документу.

Після отримання документів Позивач подав повторну заяву про відкриття виконавчого провадження.

23.01.07р. Відповідачем прийнята постанова про відмову у відкритті виконавчого провадження в зв’язку із пропуском строку пред’явлення виконавчого документу до виконання.

Стаття 18 Закону України „Про виконавче провадження” передбачає, що  державний виконавець відкриває виконавче провадження на підставі виконавчого документа.

Згідно п.4 ч.1 ст. 21 Закону України „Про виконавче провадження”, постанови  органів (посадових осіб), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення, можуть бути пред'явлені до виконання протягом трьох місяців.

Частиною 3 ст.22 Закону України „Про виконавче провадження” встановлено, що у разі повернення виконавчого документа стягувачу у зв'язку з неможливістю повного  або часткового виконання рішення строк пред'явлення виконавчого документа до  виконання після перерви встановлюється з дня повернення виконавчого документа стягувачу.

Як видно із встановлених обставин, датою повернення виконавчого документа Позивачу є 31.05.06р.

Отже зазначений виконавчий документ мав бути повторно пред’явлений до виконання у строк до 31.08.06р.

Позивач вказаний строк пропустив, пред’явивши зазначений виконавчий документ до повторного виконання лише у січні 2007 року (отриманий Відповідачем 22.01.07р.).

Таким чином, Позивач не дотримався вимог ст. 22 ч.3 Закону України „Про виконавче провадження”, у зв’язку із чим Відповідач правомірно постановою від 23.01.07р. відмовив Позивачу у відкритті виконавчого провадження з підстав, встановлених ст. п.1 ст.26 Закону України „Про виконавче провадження”, а саме: у разі пропуску встановленого строку пред'явлення  документів  до виконання.

На підставі викладеного позовні вимоги Позивача про визнання дій Відповідача протиправними та про зобов’язання Відповідача прийняти до виконання зазначений виконавчий документ - є необґрунтованими і задоволенню не підлягають.

Судові витрати у справі, сплату яких Позивач не здійснював, з Відповідача не стягуються, відповідно до ч. 5 ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України.

Керуючись ст. ст. 5, 7-12, 19, 69-71, 87, 94, 104, 163, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд –

ПОСТАНОВИВ:

В позові відмовити.

Постанова набирає законної сили відповідно до ст.254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена у порядку та строки, встановлені ст.186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя

І.М. Подобед

Повний текст постанови підписаний –14.05.07р.