ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
=======================================================================
УХВАЛА

"10" січня 2007 р.
Справа №  15/455/06

Миколаїв

За позовом: Товариство з обмеженою відповідальністю “Прометей Агро”

/54001, м. Миколаїв, вул. Потьомкінська, 116-А/

До І відповідача: Відділення державного казначейства у м. Миколаєві.

/54055, м. Миколаїв, пр. Леніна, 141-В/

До ІІ відповідача: Державна податкова інспекція у Центральному районі м. Миколаєва.

/54030, м. Миколаїв, вул. Потьомкінська, 24/

До ІІІ відповідача: Головне управління державного казначейства

України у Миколаївській області.

/54055, м. Миколаїв, пр. Леніна, 141-В/

про: відшкодування бюджетної заборгованості у сумі 1 121 349 грн.

Суддя Васильєва Л.І.

П Р Е Д С Т А В Н И К И:

Від позивача: Киркоян Х.А., довіреність від 13.11.2006р.

Від І відповідача: Савченко І.В., довіреність від 10.01.2007р.

Від ІІ відповідача: Чаричанський П.О., довіреність від 02.03.2006р.

Від ІІІ відповідача: Тицька Т.Г., довіреність від 06.11.2006р

На підставі Наказу Головного управління Державного казначейства України № 2 від 23.10.2006р. Відділення державного казначейства у м. Миколаєві реорганізовано в Управління Державного казначейства у м. Миколаєві без права юридичної особи.

За таких обставин, розгляд справи відносно Відділення державного казначейства у м. Миколаєві, необхідно закрити на підставі п.1 ч.1 ст.157 Кодексу адміністративного судочинства України.

Позивач звернувся до господарського суду з заявою про відмову від позову у зв’язку зі здійсненням бюджетного відшкодування державним казначейством у повному обсязі та у судовому засіданні заявив клопотання про відшкодування судових витрат у сумі 1 228, 47 грн. державного мита.

Представник відповідача –Головного управління державного казначейства України у Миколаївській області заперечує, зазначив, що покладення судових витрат на органи Державного казначейства немає підстав, оскільки відносини щодо відшкодування заборгованості виникли між податковим органом та позивачем.

Право на одержання бюджетного відшкодування платником податків визначено п.п.7.7.4 п.7.7 статті 7 Закону України “Про податок на додану вартість” .

Відповідно до п.п.7.7.5 п.7.7 статті 7 Закону України “Про податок на додану вартість”  протягом 30 днів, наступних за днем отримання податкової декларації, податковий орган проводить документальну невиїзну перевірку (камеральну) заявлених у ній даних. За наявності достатніх підстав вважати, що розрахунок суми бюджетного відшкодування було зроблено з порушенням норм податкового законодавства, податковий орган має право протягом такого ж строку провести позапланову виїзну перевірку (документальну) платника для визначення достовірності нарахування такого бюджетного відшкодування.

Податковий орган зобов’язаний надавати органу державного казначейства висновок із зазначенням суми, що підлягає відшкодуванню з бюджету, виключаючи випадки, коли за результатами перевірок така сума визнана недостовірною.

Згідно з п.п.7.7.6 п.7.7 статті 7 Закону України “Про податок на додану вартість”  на підставі отриманого висновку відповідного податкового органу орган державного казначейства надає платнику податку зазначену у ній суму бюджетного відшкодування шляхом перерахування коштів з бюджетного рахунку на поточний банківський рахунок платника податку в обслуговуючому банку протягом п’яти операційних днів після отримання висновку податкового органу.

Позивачем декларацію по податку на додану вартість з заявою про повернення суми бюджетного відшкодування надано до податкового органу 20.04.2006р. (а.с.40-42).

По результатам проведеної позапланової виїзної перевірки з питань достовірності нарахування бюджетного відшкодування податку на додану вартість ТОВ “Прометей Агро” за квітень та травень 2006 року Державною податковою інспекцією Центрального району м. Миколаєва підтверджена сума, підлягаюча бюджетному відшкодуванню у розмірі 1 121 349 грн., що підтверджується актом № 146/23-700/31042941 від 04.08.2006р. (а.с.11-34).

Але до часу подачі позивачем позовної заяви 25.09.2006р. бюджетне відшкодування позивачу здійснено не було. Здійснення бюджетного відшкодування у розмірі заявленою у позові суми 1 121 349 грн. відбулося 22 грудня 2006 року, тобто після подання адміністративного позову.

У відповідності зі ст.95 Кодексу адміністративного судочинства України якщо позивач відмовився від адміністративного позову внаслідок задоволення його відповідачем після подання адміністративного позову, то суд за заявою позивача присуджує всі понесені ним  у справі витрати із відповідача.

Отже, оскільки даний спір виник з вини відповідачів у зв’язку з порушенням вимог п.п.7.7.5, п.п.7.7.6 п.7.7 статті 7 Закону України “Про податок на додану вартість” позивачу незалежно від того, що він відмовився від позову підлягають відшкодуванню судові витрати у сумі 1 700 грн. сплаченого державного мита.

Відшкодування судових витрат, необхідно здійснити за рахунок Державного бюджету України враховуючи те, що відповідачі є суб’єктами владних повноважень, які звільнені від сплати державного мита (судового збору).

Приймаючи до уваги, що відмова від позову не суперечить законодавству і не порушує чиїсь права, чи охоронювані законом інтереси, вона приймається судом.

За таких обставин провадження у справі слід закрити та судові витрати у сумі 1 700 грн. (тисяча сімсот гривень) сплаченого позивачем державного мита необхідно покласти на Державний бюджет України.

Керуючись ст.ст.94, 95, п. 1, 2 ч.1 ст.157, ст.165 Кодексу адміністративного судочинства України, - суд

УХВАЛИВ:

Закрити провадження у справі.

Стягнути з Державного бюджету України через Головне управління державного казначейства України у Миколаївській області /54055, м. Миколаїв, просп. Леніна, 114 В, / на користь Товариства з обмеженою відповідальністю “Прометей Агро” /54001, м. Миколаїв, вул. Потьомкінська, 116-А, код 31042941/ державне мито в сумі 1 700 грн. (тисяча сімсот гривень).

Ухвала у відповідності зі ст.254 Кодексу адміністративного судочинства України набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо таку заяву не було подано.

Сторони, які беруть участь у справі, мають право оскаржити в апеляційному порядку ухвалу повністю або частково у порядку і строки встановлені ст.186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя
Л.I.Васильєва