ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  МІСТА СЕВАСТОПОЛЯ
РІШЕННЯ

"11" квітня 2007 р.
справа № 20-8/006-7/066

За позовом          Товариства з обмеженою відповідальністю Севастопольського

ремонтно–налагоджувального управління „Електро ЛТД”

(Камишове шосе, 49, місто Севастополь, 99014)

до відповідача:          Товариства з обмеженою відповідальністю

„СМК „БудІнвестКомплекс”

(вул. Советська, 26/1, місто Севастополь, 99011)

(вул. Гагаріна, 17, місто Севастополь)

про          стягнення заборгованості по договору № 238 від 10.10.2006 в розмірі 152799,63 грн.

в порядку ст. 22 ГПК України позовні вимоги змінені:

про          стягнення заборгованості по договору № 238 від 10.10.2006 в розмірі 152601,63 грн., з яких: 144520,00 грн. –основний борг, 664,02 грн. –3 % річних; 3654,63 грн. - інфляційні збитки; 3762,98 грн. - пеня,

Суддя Ілюхіна Г.П.

Представники сторін:

від позивача:          - Петренко Н.І., представник, довіреність № 278 від 27.10.2006;

від відповідача:          - не з'явився.

Суть спору:

16.01.2007 (вх.№ 139) Товариство з обмеженою відповідальністю Севастопольське ремонтно–налагоджувальне управління „Електро ЛТД” звернулось до господарського суду міста Севастополя з позовом Товариства з обмеженою відповідальністю „СМК „БудІнвестКомплекс” про стягнення заборгованості по договору № 238 від 10.10.2006 в розмірі 152799,63 грн., з яких: 144520,00 грн. – основний борг, 664,02 грн. –3 % річних; 3654,63 грн. - інфляційні збитки; 3762,98 грн. –пеня, з посиланням на Договір, статтю 193 Господарського кодексу України, статті 525, 526, 625, 837, 853, 875  Цивільного кодексу України.

Ухвалою суду від 19.01.2007 справу прийнято до провадження суддею Ткаченко М.І. та порушено провадження по справі (а.с.1).

Заявою (вх.№3582) позивач в порядку ст. 22 ГПК України змінив позовні вимоги, просить стягнути з відповідача заборгованість по договору № 238 від 10.10.2006 в розмірі 152601,63 грн., з яких: 144520,00 грн. –основний борг, 664,02 грн. –3 % річних; 3654,63 грн. - інфляційні збитки; 3762,98 грн. –пеня, у зв’язку з арифметичною помилкою в позовній заяві, надавши розрахунок суми позовних вимог (а.с.52).

Розпорядженням голови суду № 16 від 16.02.2007 у зв’язку з призначенням судді Ткаченко М.І. на посаду судді Севастопольського апеляційного господарського суду на підставі Указу Президента України від 06.02.2007 № 82/2007 та з метою дотримання строків розгляду, справа передана до провадження судді Ілюхіній Г.П. (а.с.63-65).

Ухвалою суду від 20.02.2007 справу прийнято до провадження судді Ілюхіної Г.П.,  справі привласнено № 20-8/006-7/066 (а.с.66-67).

Відповідач явку уповноважених представників в судові засідання 05.02.2007,  19.03.2007 та 11.04.2007 не забезпечив, вимоги ухвал суду від 19.01.2007, 05.02.2007, 20.02.2007 та 19.03.2007 не виконав, витребуваних документів та доказів не надав, про причину нез’явлення суд не повідомив, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином та своєчасно: за адресою реєстрації, згідно довідки статистики (вх.№11539) та договору (арк.с.88).

В матеріалах справи є повернення документів, надісланих на юридичну адресу відповідача (вх.№№ 4245, 4482, 6143, 6146, 10130), з відміткою установи пошти, що адресат вибув, а також у зв’язку зі спливом терміну зберігання (арк.с.59-60, 68-70, 71-73, 81-83).

Клопотання позивача (вх.№4482) про вжиття заходів забезпечення позову в порядку статей 66, 67 Господарського процесуального кодексу України шляхом накладення арешту на всі грошові кошти відповідача задоволенню не підлягає, так як позивач не обґрунтував наявність фактичних обставин, з якими пов’язується застосування певного заходу до забезпечення позову, необхідність вжиття таких заходів, наявність підстав вважати, що невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення господарського суду (арк.с.61).

Розгляд справи відкладався в порядку статті 77 Господарського процесуального кодексу України.

Справа розглядається за наявними матеріалами в порядку статті 75 Господарського процесуального кодексу України, оскільки відсутність представників відповідача не перешкоджає розгляду спору по суті, позивачем надані докази, що підтверджують обставини, якими обґрунтовані позовні вимоги.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши надані докази, вислухавши представника позивача, суд, -

в с т а н о в и в:

З`ясовані наступні обставини:

10.10.2006 між Товариством з обмеженою відповідальністю „СМК „БудІнвестКомплекс” (Замовник) та Товариством з обмеженою відповідальністю „Севастопольське ремонтно–налагоджувальне управління „Електро ЛТД” (Підрядник) укладено договір № 238, згідно з яким, Замовник доручає, а Підрядник  зобов’язується виконати роботи по реконструкції котельної Закритого акціонерного товариства „Радгосп ім. С. Перовської” з переведенням на природній газ  с. Любимівка; предметом договору є монтаж теплотехнічного обладнання; монтаж ГРУ та вузла обліку газу для двох котлів КСВв-1,25; монтаж КВПіА; роботи, що не передбачені цим договором, необхідність в здійсненні яких виникла в процесі виконання договору, оформлюються додатковою угодою (пункти 1.1, 1.2, 1.3 Договору).

Вартість робіт, відповідно до пункту 2.1. Договору, складає орієнтовно 279828,00 грн.

Пунктом 2.2. Договору передбачено, що розрахунок за виконані роботи здійснюється:

-          за матеріали згідно пред’явлених рахунків протягом 3 банківських днів після підписання Договору;

-          наступну оплату Замовник здійснює за фактично виконані обсяги робіт згідно актів здачі-прийому виконаних робіт протягом 10 банківських днів після підписання актів здачі-прийому виконаних робіт.

Кінцева ціна Договору визначається, як сума актів виконаних робіт, підписаних сторонами протягом всього строку дії Договору (пункт 2.5. Договору).

Згідно пункту 5.3. Договору, за порушення строків перерахування платежів, передбачених пунктом 2.2.2 Договору, Замовник сплачує Підряднику пеню в розмірі 0,05 % суми заборгованості за кожен день прострочення, але не більше подвійної облікової ставки Національного Банку України, що діяла в період за який нараховується пеня (арк.с.11-13).

На виконання умов зазначеного договору Позивачем виконані роботи згідно Актів прийому-передачі виконаних робіт форми КБ-2 №№ 463, 479 за жовтень та листопад 2006 року та на суму 224608,80 грн. та 14911,20 грн., відповідно, затверджених та підписаних обома сторонами у встановленому законом порядку (арк.с.17-29, 39-40).

Виконання робіт підтверджується також Підсумковими відомостями за жовтень та листопад 2006 року та довідками про вартість виконаних підрядних робіт форми КБ-3 за жовтень та листопад 2006 року (арк.с.16, 30-37, 38, 41).

Відповідач сплатив частково заборгованість перед позивачем на суму 95000,00 грн., що підтверджується платіжними банківськими документами (арк.с.43-44).

Згідно акту звірки взаєморозрахунків від 21.03.2007, наданому Позивачем, станом на 21.03.2007 заборгованість Відповідача перед Позивачем складає 144520,00 грн. Відповідач від складення Акту звірки взаєморозрахунків ухилився, про що надані докази (арк.с.84-87).

Таким чином, заборгованість Відповідача перед Позивачем за Договором № 238 від 10.10.2006 складає 144520,00 грн. станом на 21.03.2007.

Строки оплати настали:

-          15.11.2006 по сумі 129608,80 грн., про строчка –59 днів;

-          15.12.2006 по сумі 14911,20 грн., про строчка 29 днів.

Спір виник у зв’язку з порушенням відповідачем зобов’язань по Договору по належній та своєчасній оплаті виконаних робіт.

Правовідносини сторін регулюються статтями 193 Господарського кодексу України, статтями 526, 527, 530, 549, 551, 625, 629, 837, 853, 875 Цивільного кодексу України.

Статтею 193 Господарського кодексу України передбачено, що суб’єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов’язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов’язання –відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених Цивільним кодексом України.

Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Застосування господарських санкцій до суб'єкта, який порушив зобов'язання, не звільняє цього суб'єкта від обов'язку виконати зобов'язання в натурі, крім випадків, коли інше передбачено законом або договором, або управнена сторона відмовилася від прийняття виконання зобов'язання.

Відповідно до статей 526, 527, 530 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту.

Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Статтями 837, 853, 875 Цивільного кодексу України встановлено, що за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові.

Замовник зобов'язаний прийняти роботу, виконану підрядником відповідно до договору підряду, оглянути її і в разі виявлення допущених у роботі відступів від умов договору або інших недоліків негайно заявити про них підрядникові.

Якщо замовник не зробить такої заяви, він втрачає право у подальшому посилатися на ці відступи від умов договору або недоліки у виконаній роботі.

Замовник, який прийняв роботу без перевірки, позбавляється права посилатися на недоліки роботи, які могли бути встановлені при звичайному способі її прийняття (явні недоліки).

За договором будівельного підряду підрядник зобов'язується збудувати і здати у встановлений строк об'єкт або виконати інші будівельні роботи відповідно до проектно-кошторисної документації, а замовник зобов'язується надати підрядникові будівельний майданчик (фронт робіт), передати затверджену проектно-кошторисну документацію, якщо цей обов'язок не покладається на підрядника, прийняти об'єкт або закінчені будівельні роботи та оплатити їх.

Договір будівельного підряду укладається на проведення нового будівництва, капітального ремонту, реконструкції (технічного переоснащення) підприємств, будівель (зокрема житлових будинків), споруд, виконання монтажних, пусконалагоджувальних та інших робіт, нерозривно пов'язаних з місцезнаходженням об'єкта.

Згідно зі статтею 625 Цивільного кодексу України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до статті 629 Цивільного кодексу України, договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до статей 549, 551 Цивільного кодексу України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник   повинен  передати  кредиторові  у  разі  порушення боржником зобов'язання.

Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно  виконаного  грошового  зобов'язання  за  кожен   день прострочення виконання.

15.07.2005 Інформаційним листом №3.2-2005 Верховний Суд України виклав правову позицію про природу трьох процентів річних та індексу інфляції, що передбачені статтями 214 ЦК УРСР та 625 ЦК України, згідно з якими боржник, що прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних з простроченої суми, якщо законом або договором не встановлений інший розмір процентів; грошовими зобов'язаннями боржника перед кредитором є грошова сума, що визначена з урахуванням встановленого індексу інфляції та трьох процентів річних; оскільки інфляційні втрати пов'язані з інфляційними процесами в державі та за своєю правовою природою є компенсацією за понесені збитки, спричинені знеціненням грошових коштів, а три проценти річних - платою за користування коштами, що не були своєчасно сплачені боржником, то ні три проценти річних, ні індекс інфляції не можна розцінювати як заходи відповідальності за порушення зобов'язань та в зв'язку з цим відносити до санкцій.

3 % річних згідно розрахунку Позивача станом на 12.01.2007  складають 664,02 грн., в позовній заяві зазначено 664,67 грн., які підлягають стягненню в сумі 664,05 грн. згідно наступного розрахунку суду:

-          по сумі 129608,80 грн. строк прострочення 59 днів: 129608,80 * 3% / 365 * 59 = 628,51 грн.;

-          по сумі 14911,20 грн. строк прострочення 29 днів: 14911,20 * 3% / 365 * 29 = 35,54 грн., а всього 628,51 грн. + 35,54 грн. = 664,05 грн.

Позивач здійснив розрахунок індексу інфляції за період з 15.11.2006 по 12.01.2007 в сумі 3654,63 грн.  з урахуванням індексу інфляції по конкретному періоду в кожному місяці. Підстави для його задоволення повністю відсутні, так як індекс інфляції нараховується за календарний місяць, а не за його частину.

Індекс інфляції за грудень 2006 року складає 1166,48 грн. і підлягає стягненню частково, згідно розрахунку суду:

-          129608,80 * 1,009 = 130775,28-129608,80 = 1166,48 грн.

Пеня підлягає стягненню повністю в сумі 3762,98 грн., згідно розрахунку Позивача.

Заборгованість підтверджується наданими в матеріали справи доказами, а відповідач не скористався своїм правом на участь в справі, письмового відзиву і заперечень, контрозрахунку заборгованості чи погашення заборгованості не надав.

Все вищеперелічене дає суду право для висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково в сумі 150113,51 грн., з яких: 144520,00 грн. –основний борг, індекс інфляції за грудень 2006 року –1166,48грн., 3% річних за період з 15.11.2006 по 12.01.2006 –664,05 грн., 3762,98 грн. –пеня за період з 15.11.2006 по 12.01.2007.

Згідно зі статтями 33, 34 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до статей 44, 49 Господарського процесуального кодексу України, витрати позивача на оплату державного мита та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу підлягають стягненню з відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись статтями 193 Господарського кодексу України, статтями 526, 527, 530, 549, 551, 625, 629, 837, 853, 875 Цивільного кодексу України, статтями 22, 33, 34, 44, 49, 75, 77, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1.          Позовні вимоги задовольнити частково.

2.          Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю „СМК „БудІнвестКомплекс” (вул. Советська, 26/1, місто Севастополь, 99011 / вул. Гагаріна, 17, місто Севастополь, ідентифікаційний код 33647062, п/р 618 в Укрексімбанку м. Севастополь, МФО 384986) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю „Севастопольське ремонтно–налагоджувальне управління „Електро ЛТД” (Камишове шосе, 49, місто Севастополь, 99014, ідентифікаційний код 20754066, п/р 3001 в СФ КБ „Приватбанк”, МФО 324935) 144520,00 грн. –основний борг, індекс інфляції –1166,48грн., 3% річних –664,05 грн., 3762,98 грн. –пені, витрати по сплаті державного мита в розмірі 1501,13 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу  в сумі 116,08 грн.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

3. В задоволенні позовних вимог щодо стягнення індексу інфляції в сумі 2488,15 грн. відмовити.

Суддя                                                                                                           Г.П. Ілюхіна

Рішення оформлено і підписано

в порядку статті 84 ГПК України

16.04.2007