ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У  Х  В  А  Л  А

03.01.07 р.                                                                                 № 9/2-63

Господарський суд Донецької області у складі судді Марченко О.А., безвиходу в судове засідання, розглянув матеріали

за позовом Донецького державного науково-дослідного інституту чорної металургії, м.Донецьк

до відповідача ОАО „Донецький металургійний завод”, м.Донецьк

за участю третьої особи Товариства з обмеженою відповідальністю „Даліса”, м.Донецьк

про стягнення 186 740грн.15коп.

Позивач, Донецький державний науково-дослідний інститут чорної металургії, м.Донецьк звернувся до господарського суду Донецької області з позовом до відповідача, ОАО „Донецький металургійний завод”, м.Донецьк, за участю третьої особи Товариства з обмеженою відповідальністю „Даліса”, м.Донецьк про стягнення 186 740грн.15коп.

Розглянувши матеріали позовної заяви та додані до неї документи, судом встановлено наступне:

За приписом п.2 ст.54 Господарського процесуального кодексу України у позовній заяві повинно бути визначено найменування або ім’я сторін, їх місцезнаходження, ідентифікаційні коди суб’єкта господарської діяльності за їх наявності або індивідуальні ідентифікаційні номери за їх наявності.

Згідно ч.1 ст.90 Цивільного кодексу України юридична особа повинна мати своє найменування, яке містить інформацію про її організаційно-правову форму. Найменування установи має містити інформацію про характер її діяльності. Юридична особа може мати крім повного найменування скорочене найменування.

Однак, відповідно до п.2 ст.63 Господарського процесуального кодексу України суддя повертає позовну заяву та додані до неї документи без розгляду, якщо у позовній заяві не вказано поштових адрес, повного найменування сторін.

Всупереч вимогам Господарського процесуального кодексу України в наданій позовній заяві вказано найменування відповідача – ОАО „Донецький металургійний завод”, м.Донецьк.

Відсутність повного найменування є порушенням вимог ГПК України, та робить неможливим застосування ст.19 Закону України „Про виконавче провадження”. Такі обставини вимагають повернення позовної заяви без розгляду.

Згідно з п.3 ст.57 Господарського процесуального кодексу України позивачем до позовної заяви повинні бути додані документи, які підтверджують сплату державного мита у встановлених порядку та розмірі.

За приписом п.2 ст.3 Декрету Кабінету Міністрів України „Про державне мито” встановлено, що із позовних заяв майнового характеру, які подаються до господарських судів, встановлено ставку державного мита в розмірі 1% ціни позову, але не менше 6 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто позивачем за даним позовом повинно бути сплачено державне мито в сумі 1 867грн.40коп.

Як встановлено судом, позивачем до позовної заяви надано платіжне доручення №348 від 25.12.2006р., згідно якого сплачено державне мито в сумі 1 700грн.00коп., що є меншим від встановленого законом розміру.

Відповідно до п.4 ст.63 Господарського процесуального кодексу України суддя повертає позовну заяву та додані до неї документи без розгляду у випадку ненадання доказів сплати державного мита у встановлених порядку та розмірі.

З урахуванням зазначеного, у господарського суду відсутні докази сплати державного мита у встановленому розмірі, що є підставою для повернення позовної заяви без розгляду у відповідності з вимогами п.4 ст.63 Господарського процесуального кодексу України.

Враховуючи викладене, керуючись п.п.2,4 ст.63 Господарського процесуального кодексу України, суд,-

УХВАЛИВ:

Повернути позовну заяву №01-1/716-юр. від 13.12.2006р. та додані до неї документи Донецькому державному науково-дослідному інституту чорної металургії, м.Донецьк без розгляду.

Повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення допущених порушень.

Додаток на адресу позивача: позовна заява №01-1/716-юр. від 13.12.2006р. з доданими до неї документами всього на 27 аркушах; у тому числі оригінали платіжних доручень №348 від 25.12.2006р. та №347 від 25.12.2006р., поштовий конверт.

Суддя                                                                                         Марченко О.А.