донецький апеляційний господарський суд
ПОСТАНОВА

Іменем
України

20.03.2007 р.
справа №37/210а

Донецькій апеляційний господарський суд у складі колегії
суддів:

головуючого:

суддів

При
секретарі: Жильцовій О.В.

За
участю представників сторін:

від
позивача -ОСОБА_1. - довіреність НОМЕР_1.

від відповідача - Мороз О.О.
-головний державний податковий інспектор юридичного відділу, довіреність № 5
від 09.01.2007р.

Розглянув у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу Жовтневої міжрайонної державної податкової
інспекції м. Маріуполь

на постанову

господарського суду Донецької
області

від 06.12.2006р.

по
справі № 37/210а (суддя Яманко В.Г.)

за позовом суб'єкта підприємницької
діяльності - фізичної особи ОСОБА_2  м.
Маріуполь

до відповідача - Жовтневої
міжрайонної державної податкової інспекції м.Маріуполь

про визнання повністю нечинним
податкового повідомлення - рішення ДПІ у Жовтневому районі м. Маріуполя №
НОМЕР_2. про застосування фінансових санкцій у вигляді штрафних санкцій в сумі
1700 грн.

ВСТАНОВИВ:

Постановою  господарського суду першої інстанції від
06.12.2006р. по справі № 37/210а (Яманко В.Г.) позовні вимоги суб'єкта
підприємницької діяльності - фізичної особи ОСОБА_2, м. Маріуполь  про визнання недійсним податкового
повідомлення - рішення державної податкової інспекції у Жовтневому районі м.
Маріуполя № НОМЕР_2 про нарахування штрафних санкцій в сумі 1700 грн.  задоволені в повному обсязі.

Ухвалою суду першої інстанції від
14.09.2006р. господарський суд за клопотанням позивача замінив відповідача по
справі - Державну податкову інспекцію у Жовтневому районі м. Маріуполя її
правонаступником -Жовтневою міжрайонною державною податковою інспекцією м.
Маріуполь.

Ухвалою від 20 вересня 2006 року
задоволено клопотання відповідача щодо зупинення розгляду справи № 37/210а.

Листом від 9 листопада 2006 року
позивач уточнив свої вимоги та просив суд визнати повністю нечинним податкове
повідомлення-рішення державної податкової інспекції у Жовтневому районі м.
Маріуполя №НОМЕР_2 про застосування фінансових санкцій у вигляді штрафу на суму
1700 грн.

Постанова суду мотивована тим, що
Закон України "Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед
бюджетами та державними цільовими фондами" не регулює питання застосування
та стягнення фінансових санкцій за порушення порядку застосування реєстраторів
розрахункових операцій.

Прийняття рішення у формі
податкового повідомлення Законом України “Про державне регулювання виробництва
і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та
тютюнових виробів” не передбачено, а передбачені цим законом фінансові санкції
не є податковим зобов'язанням, тим більше, що форма рішення про застосування
фінансових санкцій у вигляді штрафу на час прийняття оспорюваного позивачем
податкового повідомлення-рішення була встановлена пунктом 8 Порядку
застосування фінансових санкцій, передбачених статтею 17 вищевказаного Закону.

Крім того, відповідач не є органом,
уповноваженим  видавати суб'єктам
підприємницької діяльності ліцензії на торгівлю алкогольними напоями і
тютюновими виробами, тому згідно ст. 17 Закону України “Про державне регулювання
виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних
напоїв та тютюнових виробів” не має повноважень щодо прийняття рішень про
застосування фінансових санкцій, встановлених цією статтею, тим більше у формі
податкових повідомлень. Вказані повноваження віднесені до компетенції
Департаменту з питань адміністрування акцизного збору і контролю за
виробництвом та обігом підакцизних товарів Державної податкової адміністрації
України.

Оскаржуючи постанову суду,
відповідач просить її скасувати та
відмовити у задоволенні позовних вимог, посилаючись на те, що виконання
деяких функцій ДПА України в сфері контролю за виробництвом та обігом
підакцизних товарів делеговано відповідним податковим інспекціям і вони
виконують такі функції до створення територіальних підрозділів Департаменту з
питань адміністрування акцизного збору та контролю за виробництвом та обігом
підакцизних товарів.

Спірне повідомлення-рішення не
містить посилань на норми Закону України “Про порядок погашення зобов'язань
платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами”, оскільки в
ньому зазначені лише норми порушеного закону, а саме Декрет КМУ “Про акцизний
збір”, тому фінансові санкції не визначені як податкове зобов'язання.

Податковою інспекцією застосована
форма податкового повідомлення-рішення, яка діяла на момент винесення
повідомлення-рішення і яку вона мала право застосовувати в межах своєї
компетенції.

Закон України “Про систему
оподаткування” містить вичерпний перелік видів податків та зборів, а не штрафні
санкції, які до них не відносяться і є мірою фінансового покарання за виявлене
порушення, не пов'язане зі сплатою податку.

Повідомлення-рішення прийняте
керівником податкового органу відповідно до абз. 2 п. 6 Порядку № 790 від
02.06.2003р., тобто в межах компетенції органа, який розглянув матеріал про
застосування штрафної санкції.

Крім того, відповідач вважає, що
позивачем пропущено місячний строк, встановлений для звернення до суду, а
позивач не заявив жодного заперечення по суті порушень, виявлених перевіркою та
відображених в акті від 13.02.2004р.

У відзиві на апеляційну скаргу
позивач просить залишити її без задоволення, оскільки Законом України “Про
державну податкову службу” не передбачено право застосовувати фінансові санкції
за виявлені порушення СПД максимальних роздрібних цін на тютюнові та алкогольні
вироби.

Наказ ДПА № НОМЕР_3, на який
посилається відповідач, є підзаконним нормативним актом та є обов'язковим лише
для податкової служби.

Відповідачем не доведено факту
вручення повідомлення-рішення ОСОБА_2, тому він безпідставно посилається на
пропуск нею процесуального строку.

Оскільки позивач не був
ознайомлений з актом перевірки, тому не мав можливості надати будь-які
заперечення, однак витребував пояснення щодо перевірки від своїх робітників.

Посилання скаржника на практику
розгляду судами спорів щодо застосування штрафних санкцій за порушення
законодавства про РРО є недоцільним, оскільки предметом спору у даній справі є
спір про застосування штрафних санкцій, передбачених Законом України “Про
державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і
плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів”.

Суб'єкт підприємницької діяльності
- фізична особа ОСОБА_2, м. Маріуполь 20.03.2007р. заявила клопотання про
зупинення провадження у справі № 37/210а до набрання законної сили рішенням
Жовтневого районного суду м. Маріуполя в адміністративні справі за її позовом
про визнання протиправними дій та бездіяльності посадових осіб Жовтневої МДПІ.

Клопотання відхилено судовою
колегією, оскільки справа №  37/210а  вже розглянута господарським судом, а
звернення позивача з позовом  до
Жовтневого районного суду м. Маріуполя не обумовлює неможливість розгляду
апеляційної скарги на постанову по справі № 37/210а від 06.12.2006р.

Розглянувши матеріали справи та
заслухавши пояснення представників сторін, судова колегія встановила.

Позивач - суб'єкт підприємницької
діяльності ОСОБА_2, м. Маріуполь звернулася до господарського суду з
адміністративним  позовом  до ДПІ у Жовтневому районі м. Маріуполя про
визнання недійсним податкового повідомлення-рішення  № НОМЕР_2.

Ухвалою суду першої інстанції від
14.09.2006р. господарський суд за клопотанням позивача замінив відповідача по
справі - Державну податкову інспекцію у Жовтневому районі м. Маріуполя її
правонаступником -Жовтневою міжрайонною державною податковою інспекцією м.
Маріуполь.

Листом  від 9 листопада 2006 року позивач уточнив
свої вимоги та просив суд визнати повністю нечинним податкове
повідомлення-рішення державної податкової інспекції у Жовтневому районі м.
Маріуполя № НОМЕР_2 про застосування фінансових санкцій у вигляді штрафу на
суму 1700 грн.

З матеріалів справи вбачається, що
ОСОБА_2, м.Маріуполь зареєстрована 9 квітня 2002 року виконавчим комітетом
Маріупольської міської Ради Донецької області як суб'єкт підприємницької діяльності
- фізична особа - підприємець, про що видане свідоцтво про державну
реєстрацію  за адресою: 87512, м.
Маріуполь, АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_4. Відповідно до довідки
форми № НОМЕР_5 позивач перебуває на податковому обліку в державній податковій
інспекції у Жовтневому районі м. Маріуполя з НОМЕР_6.

Уповноваженими особами державної
податкової інспекції у Жовтневому районі м. Маріуполя на підставі посвідчень №
НОМЕР_7, № НОМЕР_8, № НОМЕР_9. проведена перевірка питання дотримання вимог законодавства
суб'єктом підприємницької діяльності ОСОБА_2. при здійсненні розрахункових
операцій у сфері готівкового обігу та під час діяльності пов'язаної з торгівлею
алкогольними напоями та тютюновими виробами в кіоску, розташованому на
АДРЕСА_2, що належить позивачеві, за наслідками якої складено акт № НОМЕР_10.
перевірки щодо контролю за здійсненням розрахункових операцій у сфері
готівкового та безготівкового обігу СПД.
Перед початком перевірки посадові особи державної податкової інспекції у
Жовтневому районі м. Маріуполя зареєструвалися у відповідності до вимог Указу
Президента України "Про деякі заходи з дерегулювання підприємницької
діяльності" в журналі реєстрації перевірок позивача.

В акті № НОМЕР_10 відповідач, серед
інших, зазначив  на  встановлення порушення вимог статті 6 Декрету
Кабінету Міністрів України “Про акцизний збір”, а саме про відсутність на місці
реалізації товару декларації імпортера про встановлені максимальні роздрібні
ціни на тютюнові вироби.

Також відповідачем до матеріалів
справи наданий акт інвентаризації наявності коштів від 13 лютого 2004 року. При
перевірці була присутня реалізатор позивача ОСОБА_3., яка підписала акт
перевірки № НОМЕР_10 без заперечень.  В
поясненнях  наданих СПД ОСОБА_2. після
проведення перевірки ОСОБА_3. зазначила, що перевірка дійсно відбулася, але
ліцензії, декларації та сертифікати були в наявності та висіли на вітрині.
Порушення щодо реалізації пачки сигарет без касового апарату, у зв'язку з
поломкою касового апарату, ОСОБА_3. підтвердила.

Таким чином, факт порушення вимог
чинного законодавства підтверджений матеріалами справи, а заперечення   реалізатора ОСОБА_3 не можуть бути прийняті
до уваги з причин  їх недоведеності позивачем.

Доказів надіслання акту перевірки № НОМЕР_10
або вручення його ОСОБА_2. відповідач не надав.

На підставі акту перевірки № НОМЕР_10
відповідачем  з посиланням на статтю 17
Закону України “Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового,
коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів” прийняте
податкове повідомлення-рішення № НОМЕР_2
про застосування фінансових санкцій у вигляді штрафу на суму 1700 грн.
без зазначення складу порушення та без визначення норм закону, що були
порушені.

Податкове повідомлення-рішення №
НОМЕР_2. згідно запису в корінці розміщено на дошці оголошень на підставі акту
№ НОМЕР_11. Акт №НОМЕР_11. та докази надіслання оспорюваного податкового
повідомлення-рішення поштою суду відповідач не надав.

Позивачем 22.06.2005р. отримано
дублікат податкового повідомлення-рішення № НОМЕР_2 про застосування фінансових
санкцій у вигляді штрафу на суму 1700 грн. на підставі статті 17 Закону України
“Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і
плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів”, яке було складено на
підставі акту перевірки № НОМЕР_10.

Постанова господарського суду від
06.12.2006р. підлягає скасуванню з огляду на наступне.

Повноваження органів державної
податкової служби України визначені Законом України “Про державну податкову
службу в Україні” від 04.12.1990р. № 509-ХІІ (із змінами та доповненнями).

Відповідно до ст. 1 цього Закону до
системи органів державної податкової служби віднесено Державну податкову
адміністрацію України, державні податкові адміністрації в Автономній республіці
Крим, областях, містах Києві та Севастополі, державні податкові інспекції в
районах, містах (крім міст Києва та Севастополя), районах у містах (далі
-органи державної податкової служби).

Згідно з п. 1 ст. 8 вищевказаного
Закону на Державну податкову адміністрацію України покладено функцію
безпосереднього виконання, а також організації роботи державних податкових
адміністрацій та державних податкових інспекцій, пов'язану з проведенням роботи
по боротьбі з незаконним обігом алкогольних напоїв та тютюнових виробів,
веденням реєстрів імпортерів, експортерів, оптових та роздрібних торговців,
місць зберігання алкогольних напоїв та тютюнових виробів, застосуванням у
випадках, передбачених законодавством, фінансових санкцій до суб'єктів
підприємницької діяльності за порушення законодавства про виробництво і обіг
спирту етилового, коньячного, плодового, алкогольних напоїв і тютюнових
виробів, здійсненням заходів по вилученню та знищенню або передачі на
промислову переробку алкогольних напоїв, знищенню тютюнових виробів, що були
незаконно вироблені чи знаходилися у незаконному обігу.

За порушення норм Закону України
“Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і
плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів” щодо виробництва і торгівлі
спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим
плодовим, спиртом-сирцем виноградним, спиртом-сирцем плодовим, алкогольними
напоями та тютюновими виробами статтею 17 цього Закону встановлено, що посадові
особи і громадяни притягаються до відповідальності згідно з чинним
законодавством.

До суб'єктів підприємницької
діяльності застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів.

Рішення про стягнення штрафів,
передбачених частиною другою вищевказаної статті, приймаються органом, який
видав ліцензію на право виробництва і торгівлі спиртом етиловим, коньячним і
плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим
ректифікованим плодовим, спиртом-сирцем виноградним, спиртом-сирцем плодовим,
алкогольними напоями і тютюновими виробами, та іншими органами виконавчої влади
у межах їх компетенції, визначеної законами України.

Зазначивши у постанові, що Жовтнева
МДПІ не є органом уповноваженим на здійснення перевірок та накладення штрафів
за порушення вищевказаного Закону, оскільки вона не є органом уповноваженим
видавати ліцензії на право виробництва і торгівлі спиртом етиловим, коньячним і
плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим
ректифікованим плодовим, спиртом-сирцем виноградним, спиртом-сирцем плодовим,
алкогольними напоями і тютюновими виробами, суд першої інстанції не звернув
увагу на те, що ДПІ є іншим органом, якому Законом України “Про державну
податкову службу в Україні” надане таке право.

Разом з тим,  відповідно до п. 1.5 ст. 1 Закону України
“Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та
державними цільовими фондами” положення
цього Закону поширюється лише на штрафні санкції, які справляються з
платника податків у зв'язку з порушенням ним правил оподаткування, визначених
відповідними законами.

Оскільки штрафні санкції
обгрунтовано застосовані до позивача не за порушення правил оподаткування, у
відповідача відсутні законні підстави для визначення їх як податкового
зобов'язання з поширенням на них вимог Закону України “Про порядок погашення
зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами”
щодо граничного строку сплати та положень щодо наслідків несплати; разом з тим,
лише це не може бути підставою для визнання недійсним спірного рішення в цілому
при  доведеності факту вчинення
порушення.

У зв'язку з наведеним, податкове
повідомлення-рішення Жовтневої міжрайонної ДПІ м. Маріуполь № НОМЕР_2. про
застосування штрафу у сумі 1 700 грн. підлягає визнанню недійсним лише  в частині визначення штрафних санкцій сумою
податкового зобов'язання.

Посилання позивача на той факт, що
ним не було своєчасно отримано податкове повідомлення-рішення Жовтневої МДПІ м.
Маріуполь № НОМЕР_2. не може бути прийнято до уваги оскільки ця обставина не
спростовує факту порушення  вимог чинного
законодавства  та  не
обумовлює його недійсність в повному обсязі.

Керуючись ст. 167, ст. 195, п. 3
ч.1 ст. 198, п. 1 ч. 1 ст. 202, ч.2 ст. 205, ст. 207, п.6 та п.7 розділу VІІ
“Прикінцевих та перехідних положень” Кодексу адміністративного судочинства
України у редакції Закону України  №
2953-ІУ від 6 жовтня 2005 року, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Жовтневої
міжрайонної державної податкової інспекції м. Маріуполь на постанову
господарського суду Донецької області
від 06.12.2006р. у справі № 37/210а задовольнити частково.

Постанову господарського суду
Донецької області  від 06.12.2006р. у
справі № 37/210а скасувати.

Відмовити в позові суб'єкта
підприємницької діяльності - фізичної особи ОСОБА_2  м. Маріуполь до Жовтневої міжрайонної
державної податкової інспекції м. Маріуполь про визнання повністю нечинним
податкового повідомлення - рішення ДПІ у Жовтневому районі м.Маріуполя №
НОМЕР_2. в частині застосування штрафних санкцій в сумі 1700 грн.

Визнати недійсним податкове повідомлення-рішення
№ НОМЕР_2. в частині визначення суми 1700 грн. як податкового зобов'язання.

Судовий збір  покласти на позивача.

Постанова суду може бути оскаржена
до Вищого адміністративного суду України протягом одного місяця з дня складення
постанови в повному обсязі відповідно до статті 160 Кодексу адміністративного
судочинства України.

Постанова складена в повному обсязі
26.03.2007р.

Головуючий:

Судді:

Надруковано:

1.          позивачу

2.          відповідачу

3.          у справу

4.          господарському суд

5.          ДАГС