ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 березня 2007 р.
№ 8/23-7/61

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Хандуріна М.І., –головуючого,

Панової І.Ю.,

Удовиченка О.С.,

розглянувши касаційні скарги

керуючого санацією ВАТ  "Карлівська сільгоспхімія"
та ВАТ "Новосанжарська сільгоспхімія"

на постанову

постанову
Київського міжобласного апеляційного господарського суду від 06 грудня 2006 року,
господарського суду Полтавської області
від 12 жовтня 2006 року

у справі
№ 8/23-7/61  господарського суду Полтавської області

за заявою
Управління Пенсійного фонду України в Карлівському районі

до
ВАТ "Карлівська сільгоспхімія"

про
визнання банкрутом,

кредитори:
Управління Пенсійного фонду України в Карлівському районі,
МДПІ у Карлівському районі,

Полтавське обласне  віддалення фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності,

ВАТ "Новосанжарська сільгоспхімія",
ВАТ "Хорольська сільгоспхімія",

за участю представників сторін:

ВАТ "Карлівська сільгоспхімія" –Кізленко В.А. (дов. від 05.10.2006),

МДПІ у Карлівському районі –Головашин С.М. (дов. від 10.08.2006 № 4053/9/10-016),

арбітражний керуючий Гриценко І.П.;

встановив:

Кредитор - Управління Пенсійного фонду України в Карлівському районі звернувся до господарського суду із заявою про визнання банкрутом ВАТ "Карлівська сільгоспхімія".

Ухвалою господарського суду Полтавської області від 17.01.2004 порушено провадження у справі, розпорядником майна призначено Гриценка І.П., введено мораторій на задоволення вимог кредиторів.

Ухвалою господарського суду Полтавської області від 19.02.2004 зобов'язано УПФУ Карлівському районі подати до офіційного друкованого органу оголошення про порушення справи про банкрутство ВАТ "Карлівська Сільгоспхімія", зобов'язано розпорядника майна  подати до суду на затвердження реєстр вимог кредиторів.

Оголошення про порушення справи про банкрутство ВАТ "Карлівська "Сільгоспхімія" було опубліковано в газеті "Голос України" від 12.03.2004р.

Ухвалою господарського суду Полтавської області від 14.10.2006  відкрито процедуру санації та призначено керуючим санації Романова В.Д.

Кредитори  Карлівська МДПІ, УПФУ у Карлівському районі, Полтавське обласне відділення ФСС з ТПВ звернулися до суду з клопотанням про визнання боржника банкрутом, відкриття ліквідаційної процедури, призначення ліквідатором арбітражного керуючого Гриценка І.П., посилаючись на відсутність господарської діяльності  боржника з 2002 року та неліквідність його майнових активів.

Постановою господарського суду Полтавської області від 12.10.2006 (суддя Іванко Л.А.)  ВАТ "Карлівська "Сільгоспхімія" визнано банкрутом; відкрито ліквідаційну процедуру та призначено ліквідатором Гриценка І.П.

Постановою Київського  міжобласного апеляційного господарського суду від 06.12.2006 р. (колегія суддів у складі: Яковлєв М.Л. –головуючий, Гаврилюк О.М., Швець В.О.) постанова господарського суду залишена без змін.

До Вищого господарського суду України з касаційними скаргами  звернувся керуючий санацією ВАТ  "Карлівська сільгоспхімія" та ВАТ "Новосанжарська сільгоспхімія", які, посилаючись, на суттєві порушення норм матеріального та процесуального права, просять скасувати судові рішення та направити справу на новий розгляд до господарського суду першої інстанції.

У відзиві на касаційні скарги арбітражний керуючий ВАТ "Карлівська "Сільгоспхімія" вказує на правомірність, законність та обґрунтованість постанови апеляційного господарського суду та відсутність підстав для її скасування.

Заслухавши суддю-доповідача, представників  сторін, перевіривши правильність застосування судом  норм матеріального та процесуального права судова колегія Вищого господарського суду України дійшла висновку, що касаційна скарга  не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Згідно зі ст. 4 Закону України “Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом” (далі Закон) до боржника застосовуються такі судові процедури банкрутства: розпорядження майном боржника; мирова угода; санація (відновлення платоспроможності) боржника; ліквідація банкрута.

У відповідності до Закону ліквідація - припинення діяльності суб'єкта підприємницької діяльності, визнаного господарським судом банкрутом, з метою здійснення заходів щодо задоволення визнаних судом вимог кредиторів шляхом продажу його майна.

Проте, при винесення постанови про визнання боржника банкрутом та відкриття ліквідаційної процедур в суді повинен бути доведеним факт неоплатності боржника, як того вимагає ст. 205 ГК України, відповідно до положень ч. 4 якої суб'єкт господарювання може бути оголошений банкрутом за рішенням суду у разі неспроможності суб'єкта господарювання через недостатність його майна задовольнити вимоги кредиторів.

Отже, визнаючи боржника банкрутом, суд має встановити його неоплатність. У зв'язку з чим, в обов'язковому порядку повинно бути з'ясовано як актив, так і пасив боржника та порівняти їх.

Розмір пасиву боржника підлягає визначенню відповідно до затвердженого судом реєстру вимог кредиторів.

Відомості про актив боржника мають міститися у звіті арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією) про фінансово-майновий  стан боржника, що повинен бути наданий комітету кредиторів та на основі якого комітет кредиторів вирішує про введення наступної судової процедури.

Як вбачається з матеріалів справи, судами попередніх інстанцій встановлено, що факт неплатоспроможності боржника підтверджується балансом підприємства, аудиторським висновком про аналіз фінансово-майнового стану ВАТ "Карлівська сільгоспхімія" від 23.06.2006, актом інвентаризації майна боржника від 01.06.29005 р.

Так, з аудиторського висновку вбачається, що обороні активи у боржника відсутні, необоротні активи складають 754,3 тис. грн. До того ж, в складі необоротних активів обліковуються будівлі житлового фонду на загальну суму 355,2 тис. грн., які не включені до статутного фонду і тому не можуть бути реалізовані для погашення зобов'язань боржника.

Крім того судами встановлено, що амортизація по основних фондах не нараховувалась, вартісна оцінка проводилась більше року тому,  а відсутність  на підприємстві  охорони  привела до розкрадання майна та зниження його ринкової вартості.

Загальна сума кредиторських вимог, визнаних судом, складає 668 275,36 грн. і не може бути задоволена через відсутність господарської діяльності підприємства з третього кварталу 2002 року у зв'язку з відсутністю необхідного розміру активів боржника.

Крім того, судами встановлено, що керуючим санації план санації надано не було, хоча майно боржника продавалось, а отримані кошти спрямовувались  не на погашення заборгованості по заробітній платі, а на погашення вимог  окремих кредиторів четвертої черги.

Відповідно до приписів абз. 4 ст. 1 закону суб'єкт господарської діяльності може бути визнаний банкрутом тільки у разі встановлення господарським судом його неспроможності відновити свою платоспроможність та задовольнити визнані судом вимоги кредиторів не інакше, як через застосування ліквідаційної процедури.

Прийняття рішення стосовно доцільності визнання боржника банкрутом залишається за господарським судом, як того вимагає ст. 1 Закону.

Беручи до уваги всі наведені обставини в їх сукупності, судова колегія дійшла висновку, що під час розгляду справи господарським судом Полтавської  області та Київським міжобласним апеляційним господарським судом фактичні обставини справи встановлено на основі всебічного, повного і об'єктивного дослідження поданих доказів, висновки судів відповідають цим обставинам і їм надана правильна юридична оцінка, прийнята постанова відповідає нормам чинного законодавства та підстав для її скасування не вбачається.

Керуючись ст. ст.  1115, 1117, 1119, 11111 ГПК України, Вищий господарський суд України

ПОСТАНОВИВ:

Касаційні скарги керуючого санацією ВАТ  "Карлівська сільгоспхімія" та ВАТ "Новосанжарська сільгоспхімія" залишити без задоволення.

Постанову Київського міжобласного  апеляційного господарського суду від  06 грудня 2006 року  у справі № 8/23-7/61  залишити без змін.

Головуючий                                                                     М.І. Хандурін

Судді                                                                                   І.Ю.Панова

О.С. Удовиченко