ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.02.07                                                                                        Справа №  20/31/07

Суддя

За позовом Відкритого акціонерного товариства “Запорізький завод зварювальних флюсів та скловиробів”, м. Запоріжжя

до Товариства з обмеженою відповідальністю “Бліс”, м. Запоріжжя

про стягнення суми 1978,92 грн.

Суддя  Гандюкова Л.П.

Представники сторін:

Від позивача – Мізіна Г.О. (дов. №6 від 12.07.2005р.);

Від відповідача –не з’явився

СУТНІСТЬ СПОРУ:

Заявлений позов про стягнення з відповідача на користь позивача суму 1987,92 грн. попередньої оплати.

Ухвалою господарського суду від 27.12.2006р. позовна заява прийнята до розгляду,  порушено провадження у справі № 20/31/07,  судове засідання  призначено на 23.01.2007р. На підставі ст.77 ГПК України  розгляд справи відкладено на 21.02.2007р.

За згодою представника позивача у судовому засіданні 21.02.2007р. оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Позивач підтримує  позовні вимоги, викладені у позовній заяві, та на підставі договору, ст.ст.526, 693 ЦК України просить позов задовольнити.

Відповідач у судове засідання не з’явився, письмовий відзив та витребувані судом документи не надав. Про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Суд визнав можливим розглянути справу на підставі ст.75 ГПК України у відсутність відповідача, за наявними в ній матеріалами, оригінали яких оглянуті в судовому засіданні.

Розглянувши матеріали справи та вислухавши пояснення представника позивача, суд

ВСТАНОВИВ:

31.08.2005р. між Відкритим акціонерним товариством “Запорізький завод зварювальних флюсів та скловиробів” (покупець, позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю “Бліс” (постачальник, відповідач) був укладений договір № 183/05, за яким  постачальник зобов’язався поставити, а покупець - прийняти і оплатити вогнетривку продукцію

Згідно з п. 1.1 договору відповідач постачає вогнетривку продукцію позивачу у кількості, якості, асортименті, в термін відповідно до специфікації, яка є невід'ємною частиною договору.

Відповідно до п.п.2.2 договору сторони домовились, що порядок і термін оплати  за поставлений по договору товар обмовляється по кожній партії окремо. Строк оплати не повинен перевищувати 5 банківських днів з моменту поставки.

Згідно з п.п. 3.5 договору вартість  залізничного тарифу і додаткових послуг станції (подача, прибирання вагонів, перевід стрілок і використання вагонів) в ціну продукції не включається і сплачується покупцем додатково на підставі рахунку постачальника.

Відповідно до цього пункту договору та рахунку-фактури відповідача №91 від 31.08.2005р.  відповідачу перераховані грошові кошти у сумі 1978,92 грн. платіжним дорученням №3588 від 01.09.2005р. з призначенням платежу: за залізничний тариф і додаткові залізничні послуги згідно з рахунком 91 від 31.08.2005р., тобто як  попередню оплату за транспортні послуги по доставці вогнетривкої продукції.

Як свідчать матеріали справи, відповідачу 02.12.2005 р. направлена претензія №10-752 з вимогою про повернення грошових коштів –1978,92 грн., перерахованих платіжним дорученням №3588 від 01.09.2005р., у семиденний строк.

Проте претензія, яка була направлена відповідачу за адресою, вказаною у договорі, повернута відділенням зв'язку на тій підставі, що адресат вибув та закінчився термін зберігання поштового відправлення.

13.04.2006р. на запит позивача до відділу реєстрації та єдиного реєстру Запорізької міської ради “Про надання відомостей про державну реєстрацію Товариства з обмеженою відповідальністю “Бліс”” одержано відповідь №171/12, з якої стало відомо, що відповідач зареєстрований по тій же адресі, на яку направлена претензія. 24.12.2005р державним реєстратором виконкому зареєстрована нова редакція установчих документів відповідача по тій же адресі.

Відповідно до ст. 19 Закону України “Про зв'язок” “користувачі мають право на одержання поштових відправлень” і таким правом відповідач не скористався.

Згідно з ст.ст. 525, 526 ЦК України , ст. 193 ГК України,  зобов’язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших правових актів, а за відсутності таких умов та вимог –відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов’язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов’язанні встановлено строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно з ст.ст. 11, 509 ЦК України підставою виникнення цивільних прав і обов’язків (зобов’язань), які мають виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до вказівок закону, договору є договір.

Відповідно до ч.2 ст.693 ЦК України якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

Відповідач не надав суду доказів виконання зобов’язання і перерахування позивачу заявленої суми.

Таким чином, вимоги про стягнення суми 1978,92 грн. попередньої оплати є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Згідно з ст. 49 ГПК України судові витрати покладаються на відповідача, оскільки спір виник внаслідок його  неправильних дій.

Керуючись ст.ст. 22, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю “Бліс” (69076, м. Запоріжжя, вул. Гудименко, 11, кв. 88, п/р 9933 в філії Запорізьке центральне відділення Промінвестбанк, МФО 313355, )  на користь Відкритого акціонерного товариства “Запорізький завод зварювальних флюсів та скловиробів” (69035, м. Запоріжжя, вул. Діагональна, 2, п/р 0786 в Оржонікідзевському відділенні АК ПІБ м.Запоріжжя, МФО 313333, ) суму 1978 грн. 92 коп. попередньої оплати,  суму 102 грн. витрат на державне мито та суму 118 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Суддя                                                      Л.П. Гандюкова

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня підписання. Рішення оформлено і підписано у повному обсязі 23.04. 2007 р.