ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________
УХВАЛА
ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

"25" січня 2007 р.

Справа № 14/204-06-6278А

Одеський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Туренко В.Б.

суддів: Бандури Л.І., Поліщук Л.В.

при секретарі судового засідання  Селіховій Г.В.

за участю представників сторін:

від позивача – Сидоренко В.М.

від відповідача –Колесніченко Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ДПІ у Київському районі м. Одеси

на постанову господарського суду Одеської області від 23.10.2006р.

у справі № 14/204-06-6278А

за позовом Приватного підприємства „Корса-Н”

до ДПІ у Київському районі м. Одеси

про  скасування податкових повідомлень-рішень

встановив:

ДПІ у Київському районі м. Одеси здійснена комплексна планова  виїзна документальна перевірка дотримання вимог податкового та валютного законодавства приватним підприємством „Корса-Н” за період з 01.01.2005р. по  31.12.2005р., за наслідками якої складено акт № 864-23-02- від 21.03.2006р., де зазначено про встановлення порушень, зокрема:

- п.п.4.1.6. п.4.1. ст.4 Закону України „Про оподаткування прибутку підприємств”, що призвело до заниження податку на прибуток у І кварталі 2005р. на суму 4354,00грн.;

-   п.4.5. ст.4 Закону України „Про податок на додану вартість”, в результаті чого занижена сума ПДВ в січні 2005р. на 3487,00грн. (а.с.61-67).

На підставі вказаного акту, ДПІ у Київському районі м. Одеси 27.03.2006р. прийняті слідуючи податкові повідомлення-рішення:

- № /0  про визначення податкового зобов’язання зі сплати податку на прибуток в сумі 4354,00грн. та штрафної санкції у розмірі 1742,00грн. (а.с.60);

- № /0 про визначення податкового зобов’язання зі сплати податку на додану вартість в сумі 3487,00грн. та штрафної санкції у розмірі 1744,00грн. (а.с.59).

Штрафні санкції застосовані на підставі п.п.17.1.3. п.17.1. ст.17 Закону України „Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед державними цільовими фондами”.

В червні 2006р. ПП „Корса-Н” звернулось з адміністративним позовом до ДПІ у Київському районі м. Одеси про скасування вищезазначених  повідомлень-рішень з мотивів невідповідності викладених в акті перевірки обставин дійсності (а.с.2-5).

Заперечуючи проти задоволення позову, ДПІ послалось на правомірність визначення податкових зобов’язань та застосування штрафних санкцій, обґрунтовуючи свої доводи тими ж висновками, які зазначені в акті перевірки (а.с.43).

Постановою господарського суду Одеської області від 23.10.2006р. (суддя Горячук Н.О) позовні вимоги визнані обґрунтованими, а позов таким, що підлягає задоволенню.

Не погодившись із постановою, відповідач 02.11.2006р. звернувся із заявою про апеляційне оскарження, а 22.11.2006р. –з апеляційною скаргою, в якій просить постанову скасувати, оскільки вважає, що прийнята вона із порушенням норм матеріального права, не ґрунтується на всебічному, повному та об’єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності.

Письмові заперечення на апеляційну скаргу від позивача не надійшли.

Заслухавши представників сторін, дослідивши наявні у матеріалах справи докази, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, судова колегія дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги, виходячи із наступного.

В акті перевірки зазначено, що станом на 01.01.2005р. у підприємства рахується кредиторська заборгованість перед ПВ КП „Рута”, по якій закінчився строк позовної давності, тобто ця заборгованість є безповоротною фінансовою допомогою, яка не включена до складу валового доходу, отриманого платником у тому податковому  періоді, в якому минув строк позовної давності, внаслідок чого підприємством занижено валовий дохід у І кварталі 2005р. на суму 17434грн., що призвело до заниження податку на прибуток в сумі 4354грн., а також підрприємством занижені податкові зобов’язання по ПДВ за січень 2005р. в розмірі 3487грн –з вартості отриманих товарів від ПВ КП „Рута” (а.с.66-68).

З акту перевірки не вбачається на підставі яких саме документів податковою інспекцією зроблений такий висновок, а при вирішенні спору по суті відповідач в обґрунтування вищезазначеного надав копію журналу-ордеру № 6 (розрахунки з постачальниками), згідно якого позивач у 2005р. мав заборгованість перед ПВ КП „Рута” в сумі 20920,40грн., а також посилався на листування позивача з ліквідатором банку „Україна” з приводу невиконання платіжних доручень № 86 від 07.06.2001р. та № 108 від 13.07.2001р. на загальну суму 21150,00грн. (а.с.94, 95, 102, 110, 111).

З метою повного та всебічного з’ясування обставин, місцевий господарський суд дослідив надані позивачем первинні документи за 2000-2001р.р., а саме: накладні, рахунки, платіжні доручення, виписки банку стосовно розрахунків за отримані від ПВ КП „Рута” товари і встановив, що протягом зазначеного періоду позивач розрахунки здійснив у повному обсязі, заборгованість відсутня (а.с.7-57).

Таким чином, відображення у журналі-ордеру № 6 кредиторської заборгованості перед ПВ КП „Рута” в сумі 20920,40грн. є порушенням тільки бухгалтерського обліку, але це не є підставою для донарахування податків.

Листуванню з банком „Україна” судом першої інстанції також надана правова оцінка та зроблений висновок, що платіжні доручення № 86, 108 не мають відношення до сплати за товари отримані від ПВ КП „Рута”, а  стосується переведення коштів на новий рахунок позивача, відкритий в іншому банку.

Такий висновок місцевого господарського суду є обґрунтованим та відповідаючим матеріалам справи.

Отже, у податкового органу не було підстав для визначення податкових зобов’язань по податку на прибуток та податку на додану вартість, у зв’язку з чим оскаржені податкові повідомлення-рішення обґрунтовано скасовані судом.

З урахуванням викладеного та керуючись ст.ст. 160, 198, 200, 205, 206, 212, 254 Кодексу  адміністративного судочинства України, суд

ухвалив:

Апеляційну скаргу ДПІ у Київському районі м. Одеси залишити без задоволення, а постанову господарського суду Одеської області від 23.10.2006р. у справі № 14/204-06-6278А – без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом одного місяця з дня складення ухвали в повному обсязі.

Головуючий суддя                                                                      В.Б. Туренко

Судді                                                                                          Л.І. Бандура

Л.В. Поліщук