ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

27.04.07 р.                                                                               Справа № 11/41

Господарський суд Донецької області у складі головуючого судді Л.Ф.Чернота

при секретарі судового засідання Семенюшко Г.Р.

За участю представників:

від позивача: Горбань О.Є. – за довіреністю

від відповідача: Фурсова О.О. – за довіреністю

Розглянув у відкритому судовому засіданні справу:

за позовом: Відкритого акціонерного товариства “Нікопольський завод феросплавів” м.Нікополь, Дніпропетровської області

до відповідача: Відкритого акціонерного товариства “Металургійний комбінат “Азовсталь” м.Маріуполь

про стягнення 2121,89грн.

В С Т А Н О В И В:

Позивач, Відкрите акціонерне товариство “Нікопольський завод феросплавів” м.Нікополь, Дніпропетровської області, звернувся до господарського суду з вимогою стягнути з відповідача, Відкритого акціонерного товариства “Металургійний комбінат “Азовсталь” м.Маріуполь, вартість нестачі коксової продукції в сумі 2121,89грн.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на копію договору поставки, акти про приймання продукції, посвідчення на представника громадкості, залізничні накладні та інше.

Відповідач надав через канцелярію суду клопотання про відкладення слухання справи, у зв’язку з підготовкою відзиву.

Суд розглянув клопотання та задовольнив.

Відповідач надав до суду відзив за № 09-8/19 від 26.03.07р., від 03.04.07р. та заперечує проти позовних вимог з підстав, викладених у відзиві.

Представників сторін було ознайомлено з правами та обов’язками у відповідності із ст.22 Господарського процесуального кодексу України.

У судовому засіданні складено протокол, який долучено до матеріалів справи.

Відповідно до ст.33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Справа слуханням була відкладена, згідно ст.ст.69, 77 Господарського процесуального кодексу України.

Дослідивши матеріали справи та заслухавши пояснення представників сторін, господарський суд встановив, що між сторонами був укладений договір за № 012/06-03/3550 (надалі – Договір), згідно п.1.1. якого Продавець зобов’язується поставити, а Покупець прийняти та оплатити коксовий горішок (продукція) на умовах, викладених в договорі.

На виконання умов зазначеного договору від ВАТ “Металургійний комбінат “Азовсталь” (Вантажовідправник) на адресу ВАТ “Нікопольський  завод феросплавів” (Вантажоодержувач) за залізничними накладними № 48077377, № 48077376, № 48077352, № 48077378, № 48077301, № 48077270, 48077300, № 48077039, № 48076960, № 48076958, № 48077038, № 48076959, № 48077051, № 48077129, № 48077130, № 48076970, № 48077128 надійшли вагони з коксовим горішком.

Як вбачається з перелічених залізничних накладних вантаж на станцію призначення прибув в справних вагонах, без слідів втрати та був виданий Вантажоодержувачу Залізницею без перевірки  згідно до ст.52 Статуту залізниць України, про що свідчить відповідна відмітка на зворотній стороні вказаних залізничних накладних.

В пункті 2.2. Договору зазначено, що якість Продукції повинна відповідати актуальним виданням ДСТУ, технічним умовам, технічним вимогам на Продукцію, викладеним в Специфікаціях, та підтверджується сертифікатом якості Продавця.

Пункт 6.1. Договору передбачає, що прийомка Продукції за кількістю здійснюється Покупцем у відповідності з Інструкцією “Про порядок прийомки продукції виробничо-технічного призначення та товарів народного споживання по кількості”, затвердженої постановою Держарбітражу № П-6 від 15.06.1965р. з доповненнями та змінами від 14.11.1974р. та ДСТУ 3-038-2003. Тара приймається за даними, зазначеними у залізничних накладних Продавцем.

Як зазначено в позовній заяві, під час зважування вагонів з коксовим горішком на 100-тонних тензометричних вагах позивачем виявлена нестача вантажу у кількості 8,95тони.

Виявлена нестача зафіксована актами прийомки продукції № 4161/1 від 26.05.2006р.,                       № 4161/2 від 27.05.2006р., № 4155/1 від 24.05.2006р., № 4155/2 від 25.05.2006р. Однак, зазначені акти складені з порушенням Інструкції “Про порядок прийомки продукції виробничо-технічного призначення та товарів народного споживання за кількістю” П-6, а саме:

За умовами Договору сторони дійшли згоди щодо прийому продукції за кількістю згідно Інструкції П-6.

Відповідно до п.14 зазначеної Інструкції перевірка ваги нетто здійснюється в порядку, встановленому стандартами, технічними умовами та іншими обов’язковими для сторін правилами. При неможливості переважування продукції без тари визначення ваги нетто здійснюється шляхом перевірки ваги брутто в момент отримання продукції та ваги тари після звільнення її з-під продукції. Результати перевірки оформляються актами.

Із матеріалів справи вбачається, що нестача позивачем встановлена без переважування тари шляхом порівняння  ваги “нетто” продукції, який був визначений у накладних, з вагою “брутто”, який Позивач розрахував при віднімання ваги тари по трафарету на кожному з вагонів від ваги “брутто”, визначеному при переважуванні, тобто Позивачем порушений порядок прийомки вантажу, який встановлений Інструкцією П-6.

Згідно п.17 Інструкції П-6 у випадку виявлення нестачі “представитель иногороднего отправителя (изготовителя) вызывается в случаях, предусмотренных в Основных и Особых   условиях поставки, иных обязательных правилах или в договоре”.

В пункті 6.3. Договору зазначено, що у випадку виявлення невідповідності кількості та якості, виклик представника Продавця для прийомки продукції, обов’язковий та здійснюється шляхом факсимільного зв’язку.

Відповідно до записів в спірних актах вантажовідправнику були направлені факси                    № 30-835 від 24.05.2006р., № 30-681 від 26.05.2006р.

Відповідач надав відповідь за № 0104/1623 від 29.05.06р. на факс та повідомив щодо здійснення вивантаження вагону коксового горішку без участі представника.

Згідно пп.“е” п.25 Інструкції П-6 “в акте о недостаче продукции должно быть указано: дата и номер счета-фактуры и транспортной накладной (коносамента).

Однак, позивачем не зазначено в актах прийомки продукції за кількістю номеру рахунку-фактури, на підставі якого здійснював оплату отриманої продукції, чим порушив вимоги Інструкції П-6.

Відповідно до п.12.1. Договору Покупець не заперечує проти виконання Продавцем маркировки вапняним розчином продукції, що постачається. Покупець зобов’язаний при перевірці залізницею, в порядку ст.52 Статуту залізниць України, маси продукції (вантажу), що надійшла, зазначати у комерційних актах, у випадку їх складення, опис стану маркировки.

Відповідно до пп. “л” пункту 25 Інструкції П-6 в акту про недостачу продукції повинен бути зазначений стан тари в момент огляду продукції, також стан упаковки поверхнього маркування тари, інші данні, на підставі яких можливо зробити висновок про те, у чиєї упаковці надійшов вагон, дата розкриття тари.

Як вбачається із наданих позивачем накладних, при відправлені вантажу вантажовідправник зробив маркування поверхні вантажу вапном.

Акт приймання вантажу по кількості не містить опис стану маркування, чи було воно порушено, чи ні, що також є порушенням вимог Інструкції П-6.

З огляду на викладене, і на те, що позивачем при прийманні вантажу і складанні актів були допущені порушення вимог Інструкції П-6, суд не приймає акти як належні докази недостачі продукції.

На підставі вищевикладеного, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог.

Господарські витрати підлягають розподілу в порядку, що передбачений ст.49 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст.ст.9, 638, 712 Цивільного кодексу України, ст.ст.175, 264, 265 Господарського кодексу України та на підставі ст.ст.42, 43, 22, 33, 36, 43, 49, 75, 77, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський  суд, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позовних вимог – відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його прийняття.

Суддя