ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

22 лютого 2007 р.                                                                                          Справа  № 16/17

За позовом
сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю „Серне”, с. Серне, Мукачівський район

до відповідача
Мукачівської об’єднаної державної податкової інспекції, м. Мукачево

про
визнання недійсним податкового повідомлення-рішення

Суддя  О.В. Васьковський

Представники:

Від позивача
Ковач Д.Д. –голова

Від відповідача
Скальський Є.В. –начальник юридичного відділу (дов. від 13.02.07 №10-0) (у судовому засіданні 15.02.07 – Щубер В.М. –головний державний податковий інспектор юридичного відділу                         (дов. від 17.05.06 №10-0)

СУТЬ СПОРУ: про визнання недійсним податкового повідомлення-рішення №/0 від 04.04.06 про зобов’язання сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю „Серне”, с. Серне, Мукачівський район сплатити штраф по податку на додану вартість по вітчизнаних товарах (роботах, послугах) в розмірі 50% в сумі                20343,72 грн.

Позивач просить задоволити позов, мотивуючи тим, що застосування податковим органом-відповідачем штрафних санкцій є неправомірним та безпідставним, що обґрунтовує тим, що товариство не мало можливості перерахувати на спеціальні рахунки відповідні кошти, так як банківський рахунок наказом господарського суду Закарпатської області  від 01.04.03 був арештований.

Відповідач позов не визнає та у письмовому запереченні доводить правомірність та законність спірного податкового повідомлення-рішення, оскільки платник податків відповідно до поданих декларацій з податку на додану вартість  у встановлені законом строки не сплачував узгоджену суму податкового зобов’язання, а тому до нього правомірно застосовано штраф.

У судовому засіданні 15.02.07, за згодою сторін, відповідно до ч.2 ст. 150 Кодексу адміністративного судочинства України оголошувалася перерва.

Відповідно до ч.3 ст. 160 Кодексу адміністративного судочинства України в судовому засіданні 22.02.07 проголошено вступну та резолютивну частини постанови. Відповідно до ч.4 ст.167 Кодексу адміністративного судочинства України, сторони повідомлено, що  повний текст постанови буде виготовлено 05.03.07.

Заслухавши пояснення представників сторін, розглянувши матеріали справи та  додатково подані докази, суд встановив:

За результатами перевірки дотримання встановлених законодавством граничних термінів сплати податків, зборів та інших платежів сільськогосподарським товариством з обмеженою відповідальністю „Серне”, с. Серне, Мукачівський район Мукачівською об’єднаною державною податковою інспекцією складено акт №148/16-4 від 31.03.06, де зафіксовано порушення товариством, яке полягає у несвоєчасній сплаті податкового зобов’язання по податку на додану вартість в сумі 41597,54 грн. на 418 днів.

За результатами розгляду вищевказаного акту Мукачівською об’єднаною державною податковою інспекцією прийнято податкове повідомлення-рішення №/0 від 04.04.06, яким на підставі підпункту 17.1.7 пункту 17.1. статті 17 Закону України „Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами” №2181-ІІІ (далі –Закон №2181-ІІІ) за затримку на 418 календарних днів граничного строку сплати узгодженого податкового зобов’язання в розмірі 40687,44 грн. зобов’язано позивача сплатити штраф по податку на додану вартість по вітчизнаних товарах (роботах, послугах) в розмірі 50% в сумі 20343,72 грн.

Не погоджуючись з рішенням податкового органу, позивач оскаржував вищевказане податкове повідомлення-рішення в апеляційному порядку до Мукачівської об’єднаної державної податкової інспекції та до державної податкової адміністрації у Закарпатській області, подавши скаргу від 14.12.06 за №10/80. Проте, як вбачається з рішення державної податкової адміністрації у Закарпатській області від 08.09.06 за №10048/6/25-0215, податкове повідомлення-рішення Мукачівської об’єднаної державної податкової інспекції від 04.04.06 №/0 та рішення державної податкової адміністрації у Закарпатській області від 29.06.06 №7745/10/25-055, прийняте за розглядом повторної скарги, залишено без змін, а скаргу без задоволення.

Позовні вимоги про визнання недійсним податкового повідомлення-рішення №/0 від 04.04.06 слід  відхилити, виходячи з наступного.

Позивач являється платником податку на додану вартість, самостійно визначає податкове зобов’язання з вказаного податку та подає до податкового органу податкові декларації з податку на додану вартість.

Відповідно до підпункту 5.3.1. пункту 5.1. статті 5 Закону №2181-ІІІ платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання,  зазначену у поданій ним  податковій декларації, протягом десяти календарних днів, наступних за останнім днем   відповідного граничного строку, передбаченого підпунктом 4.1.4 пункту 4.1 статті 4 цього  Закону для подання податкової декларації.

Податкові зобов’язання, несвоєчасність сплати яких виявлено Мукачівською об’єднаною державною податковою інспекцією під час проведення перевірки, виникли на підставі самостійно поданих позивачем податкових декларацій з податку на додану вартість за період з 2002 року по 2004 рік. Перелік таких декларацій, вказаний в додатку до акту перевірки від 31.03.06, який міститься в матеріалах справи.

Як пояснив позивач, причиною затримки сплати сум податкового зобов'язання,  зазначених у поданих ним  податкових деклараціях з податку на додану вартість було те, що товариство не мало можливості перерахувати на спеціальні рахунки відповідні кошти, так як банківський рахунок був арештований, згідно постанови державної виконавчої служби Мукачівського районного управління юстиції про арешт коштів боржника та оголошення заборони на його відчуження від 01.04.03 у процесі примусового виконання наказу господарського суду Закарпатської області №14/224 від 01.04.03.

Закон №2181-ІІІ не пов’язує залежність обов’язку сплати податків від стану рахунків суб’єкта господарювання-платника податку та не передбачає звільнення платників податків від відповідальності за порушення граничних строків сплати податкового зобов’язання у випадку накладення арешту на рахунки платника податку.

З огляду на вищенаведене податковим органом –відповідачем правомірно прийнято податкове повідомлення-рішення №/0 від 04.04.06 про зобов’язання позивача сплатити штраф по податку на додану вартість по вітчизнаних товарах (роботах, послугах) в розмірі 50% в сумі 20343,72 грн.

Отже, суд вважає, що відповідач відповідно до ч.2 ст.71 Кодексу адміністративного судочинства України довів правомірність прийнятого рішення.

За таких обставин, суд відмовляє у позові.

На підставі наведеного, керуючись, ст. ст. 71, 72, 86, ч.2 ст. 150, ст. ст. 158-163,                   ч.4 ст.167  Кодексу адміністративного судочинства України, суд

П О С Т А Н О В И В:

у позові відмовити повністю.

Постанова набирає чинності протягом 10-ти днів з дня складання в повному обсязі відповідно до ст. ст. 160, 186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України і може бути оскаржена до Львівського апеляційного господарського суду.

Суддя                                                                                О.В. Васьковський