ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

28 лютого 2007 р.

№ 20/210пн

Вищий  господарський суд  України у складі колегії  суддів:

головуючого судді

Кравчука Г.А.

суддів :

Мачульського Г.М., Шаргала В.І.

за участю представників сторін:

позивача

не з'явився

відповідача

не з'явився

3-тьої особи

не з'явився

розглянувши у відкритому судовому
засіданні

касаційну скаргу

Регіональної товарної біржі
"Восток"

на постанову

Донецького  апеляційного господарського суду від
11.11.2006 р.

у справі

№20/210пн господарського суду
Донецької області

за позовом

Державного підприємства
"Шахтоуправління "Червона зірка" ВО "Донецьквугілля"

до

Регіональної товарної біржі
"Восток"

третя особа, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача

Приватного підприємця ОСОБА_1

про

визнання аукціону таким, що не
відбувся

В С Т А Н О В
И В:

Державне підприємство
"Шахтоуправління "Червона зірка" ВО "Донецьквугілля"
(надалі ДП "Шахтоуправління") в особі ліквідатора ОСОБА_2  звернулося до господарського суду Донецької
області з позовом до Регіональної товарної біржі "Восток" (надалі
Біржа) про визнання аукціону №006 від 20.02.2006 року з продажу лота №1
належної підприємству бази відпочинку "ІНФОРМАЦІЯ_1" таким, що не
відбувся.

Позовні вимоги мотивовані тим, що
зазначений аукціон проведений з порушенням вимог чинного законодавства,
зокрема, вимог п.4 ст. 17 Закону України "Про приватизацію невеликих
державний підприємств (малу приватизацію)", а також "Положення  про порядок
відчуження основних засобів, що є державною власністю", затв.
Наказом ФДМУ №1477 від 30.07.1999 р., щодо надання  органом Фонду державного майна України  дозволу на продаж державного майна, а також
вимог "Положення про порядок продажу на аукціоні, за конкурсом основних
засобів, що є державною власністю", затв. Наказом ФДМУ №1976 від 22.09.2000
р. Крім того, протокол про проведення аукціону підприємству для затвердження не
направлявся.

Доповідач: Шаргало В.І.

Ухвалою господарського суду
Донецької області від 08.08.2006 року за клопотанням відповідача до участі у
справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет
спору, залучено Приватного підприємця (надалі ПП)  ОСОБА_1.

Рішенням господарського суду
Донецької області від 23.10.2006 року (судді: Донець О.Є., Мальцев М.Ю.,
Марченко О.А.), залишеним без змін постановою Донецького  апеляційного господарського суду від
11.11.2006 року (судді: Кулебякін О.С., Волков Р.В., Запорощенко М.Д.)  позов задоволений, визнано аукціон  №006 від 20.06.2006 року з продажу бази
відпочинку "ІНФОРМАЦІЯ_1" (активів, що належать ДП "Шахтоуправління
"Червона зірка" ВО "Донецьквугілля"), проведений
Регіональною товарною біржею "Восток" таким, що не відбувся. Судове
рішення мотивоване тим, що аукціон проведений біржею з порушенням норм
вищенаведеного законодавства стосовно порядку його проведення та істотних умов
аукціону, зокрема, щодо ціни проданого об'єкта.

Не погоджуючись з прийнятими у
справі рішенням та постановою, Регіональна товарна біржа "Восток"
звернулась до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою, в якій
просить їх скасувати, а справу направити на новий розгляд до суду першої
інстанції. При цьому скаржник посилається на порушення судами попередніх
інстанцій норм матеріального та процесуального права, зокрема ст. 43
Господарського процесуального кодексу України стосовно повноти встановлення
всіх обставин справи,  ст.ст. 23, 30
Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання
його банкрутом". Скаржник звертає увагу касаційної інстанції на те, що
рішення про продаж вказаного майна на аукціоні приймалося на зборах кредиторів,
як-то і передбачено законодавством про банкрутство;  вимогами зазначених Положень обов'язок
отримання дозволу органу ФДМУ на продаж державного майна покладений на
підприємство; аукціон відбувся з дотриманням норм чинного законодавства.

У запереченнях на касаційну скаргу
ДП "Шахтоуправління" вважає прийняті у справі рішення законними та
обґрунтованими, просить їх залишити без змін, а скаргу -без задоволення.

Заслухавши суддю-доповідача,
розглянувши  матеріали справи та доводи
касаційної скарги, перевіривши правильність застосування судами першої та
апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, судова
колегія Вищого господарського суду вважає, що касаційна скарга  підлягає задоволенню з таких підстав.

Господарськими судами попередніх
інстанцій встановлено, що 18 жовтня  2005
року на зборах комітету кредиторів у справі про банкрутство ДП
"Шахтоуправління" прийняте рішення щодо продажу майна, в тому числі
бази відпочинку "ІНФОРМАЦІЯ_1"
через аукціон без участі Агентства з питань банкрутства, на умовах,
раніш затверджених комітетом кредиторів.

У відповідності з умовами договору,
укладеного між ДП "Шахтоуправління" та Біржею, 20.02.2006 року
остатньою був проведений аукціон з продажу бази відпочинку
"ІНФОРМАЦІЯ_1". До участі в аукціоні було допущено дві особи, а
переможцем аукціону визнаний ПП ОСОБА_1, що відображено в протоколі НОМЕР_1 від
зазначеної дати, в результаті чого підприємець набув права на придбання
вказаного майна.

Визнаючи  спірний аукціон таким, що не відбувся, суди
попередніх інстанцій дійшли висновку проте, що цей аукціон був проведений з
порушенням вимог законодавства.

Проте, зазначені висновки
господарських судів є передчасними і такими, що всупереч вимогам статті 43
Господарського процесуального кодексу України, не ґрунтуються на повному
дослідженні і з'ясуванні обставин справи, що виключає правильне застосування
норм матеріального права до спірних правовідносин.

Відповідно до статті  84 Господарського процесуального кодексу
України, роз'яснень, що містяться  в п.
п. 1, 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 29.12.1976 р. №11 “Про
судове рішення”, з відповідними змінами, рішення є законним тоді, коли суд,
виконавши всі вимоги процесуального законодавства і всебічно перевіривши  обставини, вирішив справу у відповідності з
нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних відносин.

Обґрунтованим визнається рішення, в
якому повно відображені обставини, що мають значення для даної справи, висновки
суду   про  встановлені обставини і правові наслідки є
вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються доказами, дослідженими
у  судовому засіданні.

Мотивувальна частина рішення  повинна містити встановлені судом  обставини, які мають значення для справи, їх
юридичну оцінку, а також оцінку всіх доказів, посилання на закон та інші
нормативні акти матеріального права, на підставі яких визначено права й
обов'язки сторін у спірних правовідносинах.

Прийняті у справі рішення не
відповідають наведеним вимогам з наступних підстав.

Статтею 29 Закону України "Про
відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом"
встановлено, що майно, на яке звертається стягнення у ліквідаційній процедурі,
оцінюється арбітражним керуючим у порядку, встановленому законодавством про
оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність. У разі продажу
майна на аукціоні вартість майна, що визначається шляхом його оцінки, є
початковою вартістю.

За правилами статті 30 названого
Закону після проведення інвентаризації та оцінки майна банкрута ліквідатор
розпочинає продаж майна банкрута на відкритих торгах, якщо комітетом кредиторів
не встановлено інший порядок продажу майна банкрута. Ліквідатор забезпечує
через засоби масової інформації оповіщення про порядок продажу майна банкрута,
склад, умови та строки придбання майна. Порядок продажу майна банкрута, склад,
умови та строки придбання майна погоджуються з комітетом кредиторів. При цьому
продаж майна підприємств-банкрутів, заснованих на державній власності,
здійснюється з урахуванням вимог Закону України "Про приватизацію
державного майна" та інших нормативно-правових актів з питань
приватизації.

Відповідно до статті 4 Закону
України "Про приватизацію невеликих державних підприємств (малу
приватизацію)" продавцями об'єктів малої приватизації, що перебувають
у загальнодержавній власності, є Фонд державного майна України, його
регіональні відділення та представництва.

За нормами "Положення про
регіональне відділення та про представництво Фонду державного майна
України…", затв. Постановою Кабінету Міністрів України від 15.06.1994 №412
(зі змінами та доповненнями) зазначені вище органи здійснюють в такому випадку
повноваження власника щодо майна, яке приватизується.

Задовольняючи позовні  вимоги, суд послався, зокрема, на те, що на
продаж  державного майна з аукціону не
було отримано згоди органу приватизації у відповідності з вимогами Положення
про порядок відчуження основних засобів, що є державною власністю,
затвердженого наказом Фонду державного майна України від 30.07.99 N1477, проте
сам орган приватизації до справи залучений не був, тоді як з урахуванням
вищенаведених норм законодавства прийняті у справі рішення стосуються прав та
обов'язків зазначеного органу. При цьому, застосовуючи норми зазначеного
Положення, суди не з'ясували, чи є проданий на аукціоні об'єкт - база
відпочинку "ІНФОРМАЦІЯ_1" "основним засобом" в розумінні
змісту цього терміну.

Отже, рішення судів попередніх
інстанцій прийняті з порушенням норм процесуального права, що відповідно з
вимогами статті 11110 Господарського процесуального кодексу України
є підставою для їх скасування.

Крім того, приймаючи оскаржувані
рішення, суди попередніх інстанцій послалися на порушення при проведенні
аукціону  вимог законодавства щодо ціни,
за якою був проданий виставлений на аукціон об'єкт. Однак, в матеріалах справи
відсутні висновки про оцінку майна встановленому законодавством порядку, як-то
вимагається правилами вищенаведеної
статті 29 Закону України "Про відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом", тобто зазначений висновок суду
зроблений  при неповному з'ясуванні
обставин справи щодо ціни вказаного об'єкта.

Оскільки передбачені процесуальним
законом межі перегляду справи в касаційній інстанції не дають їй права
встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в
рішенні суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи
іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати нові докази або
додатково перевіряти докази, рішення місцевого господарського суду та постанова
апеляційної інстанції підлягають скасуванню, а справа -направленню на новий
розгляд до господарського суду першої інстанції. При новому розгляді справи
слід врахувати наведене і вирішити спір відповідно до закону.

Керуючись ст. ст. 1115,
1117, 1119, 11110, 11111, 11112
Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України,
-

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну
скаргу Регіональної товарної біржі "Восток" задовольнити.

Рішення господарського суду
Донецької області від 23.10.2006р. та постанову Донецького  апеляційного господарського суду від
11.11.2006р. у справі №20/210пн скасувати, а справу направити на новий розгляд
до суду першої інстанції.

Головуючий  суддя

Кравчук Г.А.

Суддя

Мачульський Г.М.

Суддя

Шаргало В.І.