донецький апеляційний господарський суд
Постанова

Іменем України

14.02.2007 р.                                                                            справа №35/66пд

Донецький апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого:

суддів

за участю представників сторін:

від позивача:
Свченко В.В., дов. № 14 від 12.02.07р.,

від відповідача:
від прокурора:
Дудік А.М., керівник,
Рад .П., посвідчення № 2585

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу
Регіональне відділення Фонду держмайна України по Донецькій обл.

на рішення
господарського суду

Донецької області

від
20.11.2006 року

по справі
№35/66пд

за позовом
Прокурора Ворошиловського района м.Донецька в інтересах держави в особі  Регіонального відділення Фонду державного майна України по онецькій області

до
Колективного підприємства "Інститут геолого-екологічних проблем Донбасу" м.Донецьк

про
розірвання договору оренди б/н від 16.11.93р.

та зустрічного позову
Колективного підприємства " Інститут  геолого-екологічних проблем Донбасу" м.Донецьк

до
Регіонального відділення Фонду державного майна України по Донецькій області

про
спонукання продовжити договір оренди  на 5 років

В С Т А Н О В И В:

Рішенням господарського суду Донецької області від 20.11.2006р. у справі № 35/66пд відмовлено  в  задоволені  первісного  позову  прокурора  Ворошиловського  району м.Донецька  заявленого  в  інтересах    держави  в  особі  Регіонального  відділення  Фонду  державного  майна  України   в  Донецькій  області м.Донецьк,  до  Колективного  підприємства “Інститут  геолого-екологічних  проблем  Донбасу” м.Донецьк,  про  розірвання  договору  оренди б/ від  16.11.1993 р.

Відмовлено  в  задоволені зустрічного  позову  Колективного  підприємства “Інститут  геолого-екологічних  проблем  Донбасу” м.Донецьк, заявленого до   Регіонального  відділення  Фонду  державного  майна  України   в  Донецькій  області м.Донецьк,  про   спонукання  до  продовження  терміну  дії  договору  оренди  б/н  від 16.11.1993 р.  на  п’ять   років.

Рішення господарського суду Донецької області обґрунтоване тим ,  що  позовні  вимоги  за  первісним позовом  щодо  розірвання  договору  оренди  не доведені  належним  чином. Щодо зустрічного позову , рішення суду мотивоване тим , що , оскільки з  боку  орендодавця (Фонду) не  були  додержані  вимоги  передбачені діючим   законодавством   щодо  припинення  договору  оренди  після закінчення  строку  на який  він  укладався,  договір вважається  продовженим  на  тих  самих  умовах  та  термін,  який  був  встановлений  у  договорі  б/н    від  16.11.93 р.  , суд вважає , що на час  розгляду  справи    спірний  договір  не  припинив  свою  дію  і  продовжує  існувати.

Позивач , Регіональне  відділення Фонду державного майна України по Донецькій області, не погоджуючись з рішенням господарського суду від 20.11.2006р., звернувся з апеляційною скаргою про його скасування, так як вважає, що судом невірно застосовані норми матеріального права , та неповністю з‘ясовані всі обставини справи.   Вважає , що висновок суду , про те , що на час розгляду справи , спірний договір не припинив  свою дію та продовжує існувати  є невірним. При цьому , позивач посилається на те , що  лист  № 06-8022 від 11.11.04р. про недоцільність продовжувати дію  договору оренди від 16.11.93р. було вручено  керівником виробничого  підрозділу Суділовською 18.11.04р.  Дудік О.М. Крім того, позивач зазначив , що  згідно  з п. 121 Правил надання послуг поштового зв‘язку  , затвердженого Постановою КМУ № 1155 від 17.08.02р. , зазначено ,що підпис одержувача на бланку повідомлення про вручення повинен бути в разі , якщо поштове відправлення надійшло з позначкою „ Вручити особисто”.

Відповідач, Колективне підприємство  „ Інститут геолого-екологічних проблем Донбасу”  м.Донецьк, у відзиві № 9 від 12.02.07р. на апеляційну скаргу та представник відповідача в судовому засіданні поти заявленої апеляційної скарги заперечує, вважає доводи суду першої інстанції обґрунтованими. Посилається на те , що лист позивача від 11.11.04р. , на який він посилається в обґрунтування своїх вимог , Директором відповідача О.М.Дудіком  не міг бути отриманий особисто , оскільки останній  з першого по тридцяте листопада 2004р. знаходився у адміністративній відпустці за межами м.Донецька , що підтверджується матеріалами справи.

Прокурор Ворошиловського району м.Донецька, письмових пояснень з приводу заявленої апеляційної скарги не представив. Представник прокуратури у судовому засіданні підтримав доводи та вимоги викладені  в апеляційній скарзі.

Згідно зі ст. 101 Господарського процесуального кодексу України апеляційний господарський суд не зв’язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення  місцевого господарського суду в повному обсязі.

Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення заявника скарги та позивача  судова колегія встановила наступне.

16.11.1993  р. між  позивачем  та відповідачем  був укладений договір оренди б/н  цілісного  майнового  комплексу     Українського  державного  інституту  мінеральних  ресурсів ( т. 1 а.с. 11).

Строк   дії  був  встановлений у п.8.1. договору : з 16.11.1993 р. до 16.11.1996 р.

Об‘єкт оренди був переданий відповідно до умов договору за актом прийому-передачі (т. 1 а.с. 13).

Додатковою  угодою  до  договору  сторони  змінили  порядок  сплати орендних платежів  та  її  розмір,  встановив  щомісячну  орендну  плату  у  розмірі 168, 2 тис.крб.  з  щомісячним коригуванням  на індекс інфляції.

Додатковою  угодою № 3 сторони збільшили  розмір орендних платежів  до 234 тис.крб.

Додатковою  угодою  № 4  від 16.09. 1996 р.  сторони  змінили  розмір  орендної  плати  до 6,2  млн. крб. на  місяць  та  продовжили  термін  дії  договору    до 31.12.1999 р.

Додатковою  угодою  № 7  від 15.11.1999 р.  сторони  змінили  розмір  орендної  плати   та    продовжили  термін  дії  договору  до  31.12.2004 р. ( т.1 а.с. 23).

На підставі наказу Регіонального відділення Фону державного майна України по Донецькій області № 1692 від 10.12.02р. комісією у складі спеціалістів регіонального відділення  була проведена перевірка ефективного використання державного майна – цілісного майнового комплексу , розташованого за адресою : м. Донецьк , пров. Орєшкова,  6 „а”. За результатами перевірки було складено акт  б/н та без дати. Під час перевірки , спеціалістами позивача було встановлено невиконання  умов договору оренди б/н від 16.11.1993 р. , а саме:  відмова перерахування орендної плати ( п.3.2 Договору оренди  ) , відсутність амортизаційного фонду ( п. 3.4 Договору оренди), використання приміщень неефективно  та не за призначенням ( п. 4 Договору оренди), неспроможність підтримувати орендоване майно у належному стані ( п. 4 Договору оренди), що на думку позивача  , є підставою для розірвання договору оренди.

Регіональне відділення Фонду державного майна України по Донецькій області   на адресу відповідача направило  лист № 06-8022 від 11.11.04р. про недоцільність продовжувати дію  договору оренди від 16.11.93р. ( т. 2 а.с.119).

Відповідач листом № 57 від 17.12.04р. просить продовжити строк дії договору оренди цілісного майнового комплексу , укладеного 16.11.93р.( т.2 а.с. 97).

На підставі звернення КП „ Інститут геолого-екологічних проблем Донбасу” щодо  подовження  дії договору оренди , Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Донецькій області  був виданий Наказ № 119 від 31.01.05р. ( т.2 а.с. 114) „ Про створення інвентаризаційної комісії  і комісії з оцінки вартості державного майна –цілісного майнового  комплексу „ Інститут геолого-екологічних проблем Донбасу”, даний наказ в подальшому був скасований  наказом № 192 від 15.03.05р., у зв‘язку з ненаданням у встановлений термін документів по інвентаризації  та оцінці вартості державного майна цілісного майнового комплексу „Інститут геолого-екологічних проблем Донбасу”.

Перевіривши повноту встановлених судом першої інстанції обставин справи та правильність їх юридичної оцінки, заслухавши пояснення та доводи повноважних представників сторін , колегія суддів Донецького апеляційного господарського суду дійшла висновку про  не обґрунтованість апеляційної скарги, та відповідність оскарженого судового акта зі справи вимогам чинного законодавства з таких підстав.

Спірні нежитлові приміщення відносяться до державної власності , тому  правовідносини що до них повинні були врегульовані відповідно до положень Закону України „ Про оренду державного та комунального майна”  та Цивільного кодексу України.

Відповідно до положень ст. 759 Цивільного кодексу України за  договором  найму  (оренди)  наймодавець  передає   або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

В даному випадку між позивачем та відповідачем був укладений договір оренди  б/н від 16.11.93р., строк дії якого додатковими угодами було подовжено до 31.12.04р.

Як вбачається з матеріалів справи , прокурор та позивач вимагали розірвання вищевказаного договору з приводу невиконання  умов договору оренди б/н від 16.11.1993р.

У статті 783Цивільного кодексу України  наведений вичерпаний перелік  підстав для розірвання договору оренди . Пунктом 4 частини 1 даної статті однією з підстав визначено розірвання договору у випадку коли наймач  не  приступив  до  проведення капітального ремонту речі,  якщо  обов'язок   проведення   капітального   ремонту   був покладений на наймача.

Відповідно  до  Розділу ІУ  спірного  договору  оренди,  до  обов’язків   орендаря  віднесено  повноваження  по  здійсненню  своєчасного проведення  капітального  та  поточного  ремонту, орендованих  основних виробничих  фондів.

З цього приводу слід зауважити , що матеріали справи містять в собі  документи,   які свідчать  про  технічний  стан  приміщення  і  ніяким  чином  не підтверджують  ухилення  відповідача  від  капітального ремонту.

Крім  того,  відповідачем наданий до  суду    аудиторський  висновок  щодо  витрат  орендаря  пов’язаних   з  проведенням  ремонтних  робіт  в  орендованому  приміщення.

Суд першої інстанції з урахуванням документів та положень законодавства вірно дійшов до висновку про необґрунтованість даної вимоги.

При цьому , перевірка ефективності використання  орендованого майна, що була проведена  Регіональним  відділенням Фонду державного майна України по Донецькій області  на підставі наказу Регіонального відділення Фону державного майна України по Донецькій області № 1692 від 10.12.02р. не може  вважатись такою  , що була  проведена  належним чином, за її результатами  прийнято акт , що також  складений з дефектами , тому доводи позивача в цій частині до уваги прийняті бути не можуть.

Однак , судова колегія вважає також необхідним зазначити , що позивач та прокурор при перегляді справи в апеляційному порядку не наполягають на розірванні договору оренди б/н від 16.11.1993р. , а  позивач в апеляційній скарзі просить  провадження у справі припинити  в зв‘язку із закінченням строку дії спірної угоди. Дане твердження позивача є в даному випадку спірним та пов‘язано з предметом спору за зустрічною позовною заявою по даній справі.

Стосовно цих обставин  судова колегія вважає необхідним висловити наступне.

Відповідно  до  ст.17  Закону  України  “Про  оренду  державного  та  комунального майна” у   разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення або зміну умов договору оренди протягом одного місяця після закінчення терміну дії договору він вважається продовженим на той самий термін і на тих самих умовах, які були передбачені договором.

Положення ст. 764 Цивільного кодексу України визначають якщо   наймач   продовжує   користуватися   майном   після закінчення  строку договору найму,  то,  за відсутності заперечень наймодавця протягом одного місяця,  договір вважається  поновленим на строк, який був раніше встановлений договором.

Проаналізувавши вищевказані положення та матеріали справи , судова колегія дійшла до висновку , що  в даному випадку  ні з боку  орендодавця (Фонду) , ні  орендаря не  були  вчинені і  передбачені діючим   законодавством   дії, націлені на   припинення  договору  оренди  після закінчення  строку  , на який  він  укладався.

Тому , судова колегія погоджується висновком суду першої інстанції  по те , що спірний договір оренди б/н від 16.11.1993р.  вважається продовженим  на тих самих умовах та термін який був встановлений  договором.

З приводу , посилань позивача на те ,що відповідачем у встановленому порядку був отриманий лист № 06-8022 від 11.11.04р. про недоцільність продовжувати дію  договору оренди від 16.11.93р. , судова колегія зазначає , що даний лист не може вважатись належною заявою орендодавця про припинення орендних стосунків за договором , оскільки  направлений  він був з порушенням установленого законом строку для вчинення таких дій.

Посилання позивача щодо належного вручення директору відповідача листа  № 06-8022 від 11.11.04р.  не взяті до уваги судовою колегією з того приводу , що  господарським судом дане питання вивчено в повному  обсязі, а доводи апелянта  в цій частині не  спростовують висновків  суду першої інстанції.

Враховуючи викладене, судова колегія дійшла висновку, що рішення господарського суду по даній справі відповідає фактичним обставинам справи, чинному законодавству, а мотиви, з яких надана заява про перевірку рішення не можуть бути підставою для його скасування, оскільки спростовуються матеріалами справи.

Керуючись ст. ст.  91, 99,101, 103 , 105 Господарського процесуального кодексу України , суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу  Регіонального  відділення Фонду державного майна України по Донецькій області на рішення господарського суду Донецької області від 20.11.2006р. у справі № 35/66пд залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Донецької області від 20.11.2006р. у справі № 35/66пд  - без змін .

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття. Постанову апеляційної інстанції може бути оскаржено до Вищого господарського суду України у касаційному порядку через апеляційний господарський суд.

Результати розгляду апеляційної скарги оголошені в судовому засіданні.

Головуючий

Судді:

Вик. Р.Н

Надруковано: 7 прим.

1. позивачу

2. відповідачу

3 у справу

4 ДАГС

5. ГСДО

6-7.прокуратура