СУД
СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.03.07                                                                                 Справа № 13/52.

За позовом фермерського господарства “КРЕЧЕТ” п. Центральний Перевальського району Луганської області

до Чернухінської виправної колонії № 23 п. Чернухино, Перевальський район Луганської області

про стягнення 3740 грн. 00 коп.

Суддя
Яресько Б.В.

За участю:
Секретар судового засідання Савенко В.Ю.

Від позивача
Ліквідатор Ланговой А.В.

Від відповідача
Не прибув

ОБСТАВИНИ СПРАВИ: Позивач 01.02.2007 р. звернувся до господарського суду з позовом про стягнення заборгованості за поставлену продукцію в сумі 3740 грн. 00 коп.

Позивач позов підтримав.

Відповідач відзивом на позовну заяву від 15.02.2007 р. проти позову заперечує, посилаючись на сплив строку позовної давності.

Розглянувши документи і матеріали, додані до позовної заяви, заслухавши пояснення представників учасників судового процесу, всебічно і повно з’ясувавши всі обставини справи, оцінивши докази, які мають значення для вирішення спору, господарський суд,

ВСТАНОВИВ, що  18.07.2003 р. між сторонами по справі був укладений договір купівлі-продажу за яким позивач зобов’язався продати, а відповідач прийняти та оплатити пшеницю продовольчу.

Згідно п. 3.2. відповідач зобов’язався  оплатити поставлений товар протягом 3-х банківських днів з моменту поставки.

Позивач здійснив поставку відповідачу наступної продукції: накладна № 18 від 18.07.2003 р. на суму 2000 грн. 00 коп.; № 44 від 19.08.2007 р. на суму 320 грн. 00 коп., № 49 від 22.08.2003 р. на суму 130 грн. 00 коп., № 56 від 29.08.2003 р. на суму 609 грн. 00 коп., № 61,64,65 від 02.09.2003 р. на суму 2320 грн. 00 коп.

Позивач 01.02.2007 р  звернувся до господарського суду Луганської області з позовом про стягнення заборгованості за поставлений товар за договором 18.07.2003 р. в сумі 3740 грн. 00 коп. обґрунтовуючи свої вимоги порушенням відповідачем зобов’язань по оплаті одержаної продукції передбачених п. 3.2. договору.

Відповідач факт одержання продукції  не заперечує. Відповідач позов не визнає, посилаючись на те, що позивачем пропущений строк позовної давності в зв’язку з чим в позові слід  відмовити.

Встановивши фактичні обставини справи, оцінивши доводи сторін та надані ними докази суд дійшов висновку про відмову в позові  з наступних підстав.

Згідно ст. 71 Цивільного кодексу Української РСР, що діяв на момент здійснення передачі товару строк позовної давності складав 3 роки.

Згідно п 6. Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України правила  Цивільного  кодексу  України про позовну давність застосовуються до позовів,  строк пред'явлення яких,  встановлений законодавством, що діяло раніше, не сплив до набрання чинності цим Кодексом.

Відповідно до ст. 257 Цивільного кодексу України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у  три роки.

На момент звернення позивача з позовом до суду, з врахуванням дати передачі товару, та умов оплати передбачених у п. 3.2. договору купівлі-продажу від 18.07.2003 р. строк позовної давності сплив.

Згідно ст. 267 Цивільного кодексу України позовна  давність  застосовується судом  лише  за  заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення.

Сплив  позовної  давності,  про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

За таких обставин, з врахуванням спливу строку позовної давності, наявності заяви відповідача в задоволені позову слід відмовити.

Відповідно до ст. 44,49 Господарського процесуального кодексу України судові витрати покладаються на позивача.

Керуючись ст. 44,49, 82-85 Господарського  процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. В задоволенні позову відмовити повністю.

2. Судові витрати покласти на позивача.

У судовому засіданні 01.03.2007 р. за згодою сторін була оголошена  тільки вступна  та резолютивна частина рішення.

Відповідно до ст. 85 Господарського процесуального кодексу України рішення набирає законної сили після десятиденного строку з дня його підписання.

Суддя                                                                       Б.В. Яресько