ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

"28" лютого 2007 р.
Справа №  16/777

Господарський суд Черкаської області
в складі: головуючого - судді Спаських Н.М.

при секретарі: Волна С.В.,  за участю представників сторін:

від позивачів: ОСОБА_1 - за
довіреністю;

від відповідача: Головченко Т.А. -
за довіреністю;

розглянувши у відкритому судовому
засіданні  в м. Черкаси справу за позовом
суб'єктів підприємницької діяльності-фізичних осіб ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 до
Черкаської міської ради про визнання права власності на майно,

ВСТАНОВИВ:

Позивачами пред'явлено позов про
визнання права власності на приміщення кафе-бару з прибудовою ( літ. А-І, а) ,
яке розташовано за адресою АДРЕСА_1. В судовому засіданні представник позивача
позов підтримав повністю.

Ухвалою від 07.02.2007 року
відповідача було замінено на Виконавчий комітет Черкаської міської ради.

Представник відповідача у судовому
засіданні проти задоволення позову
заперечив з мотивів, що облицювання павільйону-кафе і перетворення його
в об'єкт нерухомості було проведено позивачами без згоди виконкому, належним
чином позивачі до виконкому не зверталися за переобладнанням кафе та за
оформленням права власності на нього, а тому у задоволенні позову просить
відмовити.

Заслухавши доводи та пояснення
представників сторін, дослідивши наявні в справі матеріали, суд вважає, що
позов підлягає до повного задоволення, виходячи з наступного:

За доводами представника позивача, 25
липня 2001 року між ТОВ "Відео-Плюс" та підприємцем ОСОБА_3 було
укладено договір, у відповідності до умов якого підприємець ОСОБА_3 придбав
торговий павільйон площею 83,79 кв.м., який розташований у АДРЕСА_1.

Представник позивача також пояснив, що за спільною згодою всіх позивачів
було здійснено облицювання придбаного підприємцем ОСОБА_3 павільйону, зроблено
прибудову  та перетворено його на об'єкт
нерухомого майна.

Після цього, за договором від 21.12.2004
року підприємець ОСОБА_3 подарував позивачам по справі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 74,0
кв.м. торгового павільйону в рівних долях, власником якого він став за
договором з ТОВ "Відео-Плюс".

З приводу долі даного договору
дарування в справі мається письмове пояснення підприємців ОСОБА_1 та ОСОБА_2
про те, що договір дарування від 21.12.2004 року сторонами не був реалізований
і оцінюється ними як такий, що не вступив у силу.

Представник позивачів надав
пояснення, що між сторонами по справі на
виконання  договору дарування не
складався акт приймання-передачі подарованої частини майна, сторони не
визначилися з приводу розподілу несення витрат на утримання цього майна та не
вирішували ніяких питань з приводу розподілу права користування земельною
ділянкою.

У відповідності до рішення п'ятої
сесії Черкаської міської ради від 15.06.2004 року НОМЕР_1, проект відведення
земельної ділянки по АДРЕСА_1 під існуючий торговий павільйон було затверджено
на підприємця ОСОБА_3, з яким і було укладено договір оренди землі від
08.10.2004 року з терміном оренди до 15.06.2029 року.

Суд вважає, що оцінка сторонами договору
як такого що не був реалізований підлягає врахуванню судом.

Представник позивача підтвердив
суду, що облицювання павільйону та перетворення його в об'єкт нерухомого майна
проводився без належного затвердження проекту та отримання рішення місцевих
органів влади.

Суд констатує, що доказів про те,
що павільйон як об'єкт нерухомості був створений за участі всіх позивачів по
справі, у справі немає і ці доводи позивачами не підтверджені належним чином.

У відповідності до п. 5 ст. 376
ЦК України, на вимогу власника (користувача) земельної ділянки, суд може
визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на
ній, якщо це не порушує прав третіх осіб.                           Суд вважає, що
оскільки позивачі - приватні підприємці ОСОБА_1 та ОСОБА_2 не надали суду
жодних підтверджуючих документів про те, що вони досягли згоди з підприємцем
ОСОБА_3 з приводу спільного створення об'єкту нерухомості ( павільйон кафе-бару
з прибудовою, на який просять визнати право власності) та не реалізували
договір дарування між ними від 21.12.2004 року, то з наявних у справі доказів
вбачається, що власником новоствореного майна є лише приватний підприємець
ОСОБА_3.

В ході розгляду справи інші
співпозивачі такий висновок суду фактично підтвердили заявою від 28.02.2007
року.

У відповідності до Висновку №
257/буд. від 27.12.2006 року про проведення
будівельно-технічного дослідження обстеження, виготовленого суб'єктом
оціночної діяльності  ТОВ
“Контакт-Сервіс”, який наявний у справі, торгівельний павільйон-кафе по вул.
АДРЕСА_1 являє собою приміщення площею забудови 84,79 кв. зі стрічковим
залізобетонним монолітним фундаментом зі стінами із великорозмірних легко
бетонних блоків, які оштукатурені та обшиті пластиковою вагонкою. Будівля кафе
з прибудовою за цим висновком не порушує будівельних норм і придатна до
експлуатації.

Суд не приймає до уваги
заперечення відповідача по справі і не погоджується з тим, що відсутність
належним чином оформлених дозволів місцевих органів влади на перепланування чи
створення об'єктів нерухомості є підставою для відмови у позові. У
відповідності до положень ст. 376 ЦК України, визнання права власності на
самочинно збудоване майно здійснюється у судовому порядку.

На підставі
викладеного, позовні вимоги підлягають до повного задоволення про визнання
права власності на майно лише стосовно приватного підприємця ОСОБА_3, а
відносно решти позивачів у задоволенні позову слід відмовити повністю за
недоведеністю їх прав на майно.                           На підставі ст. 49
ГПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути 120,00 грн.
державного мита та 118,00 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового
процесу.  В зв'язку із відмовою позивачів
від стягнення судових витрат за рахунок відповідача, судові витрати на
останнього не покладаються.

Керуючись статтями 49, 82-85 ГПК
України, суд, -

ВИРІШИВ:

1.          Позов задовольнити повністю стосовно
приватного підприємця ОСОБА_3.

2.
Визнати за суб'єктом підприємницької діяльності-фізичною особою ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1 право власності на
приміщення кафе-бару з прибудовою ( літ. А-І, а) по АДРЕСА_1.

3.    Відносно визнання права власності за приватними
підприємцями ОСОБА_1 та ОСОБА_2 - у задоволенні позову відмовити повністю.

Наказ видати.

Рішення може бути оскаржене до
Київського міжобласного апеляційного господарського суду протягом 10 днів.

СУДДЯ                                                                                                                     Н.М.
Спаських