ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
____________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 квітня 2007 р.                                                                                    Справа № 15/488-06

Суддя господарського суду Курко О.П.

при секретарі судового засідання Білоконна О.В. , розглянувши матеріали справи

за позовом: Замостянської районної ради м. Вінниці (вул. 50-річчя Перемоги, 7, м. Вінниця)

до: Вінницької міської ради (вул. Соборна, 59, м. Вінниця)

про визнання рішення нечинним

Представники :

позивача     : Амеліна-Плахотнюк А.В. - голова Замостянської районної ради, Степанківський О.М., Заярний А.М. - за дорученням

відповідача :    Рева А.О., Лісовська О.О. - за дорученням

ВСТАНОВИВ :

Замостянською районною радою у м. Вінниці подано позов  про визнання нечинним та скасування рішення Вінницької міської ради №12 від 25.05.2006р. "Про повноваження районних в місті Вінниці рад та їх виконавчих органів" та зобов’язати міську раду визнати повноваження Замостянської районної ради у м. Вінниці, якими вона була наділена 15.11.2002р. рішенням 7 сесії Вінницької міської ради 24 скликання та повернути фінансування згідно передбачених повноважень.

Позовні вимоги мотивовані тим, що рішення Вінницької міської ради №12 від 25.05.2006р. не було погоджено з Замостянською районною радою м. Вінниці. Крім того в оскаржуваному рішенні міської ради відсутні повноваження районних рад, які були надані їм у попередньому скликанні щодо наділення та позбавлення органів самоорганізації населення частиною своїх повноважень та повноваження у галузі соціального захисту населення.

Відповідач проти позову заперечив з мотивів викладених в  наданих суду письмових поясненнях та запереченнях. Вважає, що позов заявлено безпідставно, оскільки обсяг і межі повноважень районних у містах радах та їх виконавчих органів визначаються відповідними міськими радами. Повноваження районних у містах радах поділяються на власні та делеговані. Оскільки власні повноваження районних рад передбачені чинним законодавством - ст.ст. 41, 43 Закону України "Про місцеве самоврядування в України", тому дублювати їх у рішенні ради, або додатково делегувати є безпідставним.

Суд, заслухавши пояснення учасників судового процесу, з'ясувавши обставини справи та оцінивши наявні у справі докази в своїй сукупності, приходить до висновку, що позовні вимоги позивача не підлягають задоволенню з наступних підстав.

25.05.2006р. на 2 сесії 5 скликання Вінницька міська рада прийняла рішення №12 "Про повноваження районних в місті Вінниці рад та їх виконавчих органів". Пунктом 1 вказаного рішення визначено обсяг і межі повноважень, які здійснюють районні в м. Вінниці ради згідно з додатком №1. Пунктом 2 рішення визначено обсяг і межі повноважень, які здійснюють виконавчі органи районних в м. Вінниці рад згідно з додатком №2. Пунктом 7 рішення визнано таким, що втратило чинність рішення міської ради від 15.11.2002р. №134 "Про повноваження районних в м. Вінниці рад та їх виконавчих органів" (із змінами та доповненнями).

Статтею 140 Конституції України передбачено, що питання організації управління районами в містах належить до компетенції міських рад.

Відповідно до ч. 1 та ч. 3 статті 41 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" питання організації управління районами в містах належать до компетенції міських рад. Обсяг і межі повноважень районних у містах рад та їх виконавчих органів визначаються відповідними міськими радами за узгодженням з районними у містах радами з урахуванням загальноміських інтересів та колективних потреб територіальних громад районів у містах.

В той же час окремого порядку узгодження обсягу і меж повноважень з районними у місті радами чинним законодавством не встановлено.

24.05.2006р. Замостянська районна рада прийняла рішення №35 "Про проект рішення Вінницької міської ради  "Про повноваження районних в місті Вінниці рад та їх виконавчих органів".  Даним рішенням позивач зазначив, що пропозиції викладені в проекті рішення міської ради в порушення п. 3 ст. 41 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні"  не були узгоджені з районними у м. Вінниці радами. В п. 2 даного рішення Замостянська районна рада з метою надання можливості всебічного вивчення, обговорення та надання відповідних пропозицій до проекту рішення, вирішила звернутись до Вінницької міської ради з пропозицією щодо розгляду проекту рішення "Про повноваження районних у м. Вінниці рад та їх виконавчих комітетів" на одній з наступних сесій міської ради. В той же час п. 3 рішення № 35 від 24.05.2006р. позивач запропонував відповідачу при підготовці  згаданого проекту взяти за основу перелік повноважень наданих районними радами та їх виконавчими органами в минулому 4-му скликанні.

Тобто вносячи свої пропозиції по доповненню рішення міської ради Замостянська районна у м. Вінниці рада здійснила певні дії щодо погодження  визначених у вказаному рішенні повноважень. Відповідно доводи позивача про неузгодженість рішення міської ради шляхом обговорення та прийняття  відповідних рішень не можуть бути прийняті судом до уваги так як окремого порядку узгодження обсягу і меж повноважень з районними у місті радами чинним законодавством не встановлено.

У позовній заяві вказано, що рішенням Вінницької міської ради від 15.11.2002р. №134  "Про повноваження районних у місті рад та їх виконавчих органів" Замостянська районна рада м. Вінниці була наділена необхідним обсягом повноважень для реалізації та забезпечення прав та свобод громадян даної адміністративно-територіальної одиниці, зокрема в галузі соціального захисту населення. Крім того на підставі даного рішення позивачем  у відповідності до Закону України "Про органи самоорганізації населення" були створені квартальні комітети, які наділялись  певними повноваженнями.

Рішенням же міської ради № 12 від 25.05.2006р. не надано повноважень Замостянській районній у м. Вінниці раді в питаннях, щодо наділення органів самоорганізації населення окремими власними повноваженнями органів місцевого самоврядування.

Статтями 15 та 25 Закону України "Про органи самоорганізації населення" до компетенції районних у місті рад віднесено питання щодо наділення органів самоорганізації населення частиною своїх повноважень та про дострокове припинення, наданих повноважень.

Оскільки, повноваження районних у місті рад щодо наділення та позбавлення органів самоорганізації населення частиною своїх повноважень передбачено Законом України "Про органи самоорганізації населення", тому вимоги позивача про делегування міською радою даних повноважень районним у місті радам, є безпідставними.

Пунктом 3 позовних вимог позивач вимагає зобов’язати міську раду визнати повноваження Замостянської районної ради м. Вінниці, якими вона була наділена  рішення міської ради від 15.11.2002р. №134 та повернути фінансування згідно передбачених повноважень..

Однак, пунктом 3 рішення №134 від 15.11.2002р. встановлено, що повноваження визначені цим рішенням, районні в м. Вінниці ради та їх виконавчі комітети здійснюють протягом терміну даного скликання.

Враховуючи, що  термін скликання районних рад закінчився і Замостянська районна рада діє у новому скликанні, тому повноваження визначені рішенням №134 припинено. Тобто заявлена позивачем вимога є безпідставною.

Крім того, згідно статті 59 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень.

Таким чином, рішення міської ради є нормативним актом, а тому його положення є обов’язковим до виконання.

Щодо посилань позивача на лист Міністерства юстиції України від 30.09.2002р. №19-11-109, згідно якого законодавство не містить необхідності прийняття рішення про визначення обсягу і меж повноважень райради кожного скликання, то такий лист не є нормативно-правовим актом, отже не може бути прийнятий судом до уваги.

В матеріалах справи міститься Порівняльна таблиця повноважень районних в місті Вінниці рад та виконавчих органів районних в місті Вінниці рад згідно рішень Вінницької міської ради від 15 листопада 2002 року та 25 травня 2006 року

Як видно з вказаної таблиці у рішенні Вінницької міської ради №12 від 25.05.2006р. відсутні повноваження виконавчих комітетів районних в місті рад щодо:

- погодження в установленому порядку кандидатур для призначення на посаду керівників підприємств, установ та організацій, розташованих на території району, які перебувають у державній власності.

- забезпечення здійснення передбачених законодавством заходів щодо поліпшення матеріально-побутових умов інвалідів, ветеранів війни та праці, громадян, реабілітованих, як жертви політичних репресій, військовослужбовців, а також військовослужбовців, звільнених у запас або відставку, сімей, які втратили годувальників, багатодітних сімей, громадян похилого віку, які потребують обслуговування вдома, до влаштування в будинки інвалідів і громадян похилого віку, які мають потребу в цьому.

- вирішення відповідно до законодавства питань про надання пільг і допомоги, пов'язаних з охороною материнства і дитинства

- вирішення відповідно до законодавства питань про надання компенсацій і пільг громадянам, які постраждали  внаслідок  Чорнобильської  катастрофи,   в  інших   випадках,   передбачених законодавством.

- здійснення контролю за забезпеченням соціального захисту працівників, зайнятих на роботах із шкідливими умовами праці на підприємствах, в установах та організаціях, а також за якістю проведення атестації робочих місць за умовами праці та наданням працівникам відповідно до законодавства пільг та компенсацій за роботу у шкідливих умовах.

- участь у веденні колективних переговорів та укладенні територіальних тарифних угод, вирішенні колективних трудових спорів (конфліктів) щодо підприємств, установ та організацій, розташованих на відповідній території; реєстрація колективних договорів і угод, здійснення контролю за їх виконанням.

- встановлення відповідно до законодавства розмірів і порядку виплати щомісячної допомоги особам, які здійснюють догляд за самотніми громадянами, які за висновком медичних закладів потребують постійного стороннього нагляду.

- утворення спостережної комісії, спрямування її діяльності.

Зазначені вище повноваження відповідно до розділу "б" ч. 1 статті 34, ч.1 ст. 29, п.1 ч.2 ст.38 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" делеговані державою виконкомам міських рад.

Відповідно до статті 16 Закону України  "Про місцеве самоврядування в Україні" органи місцевого самоврядування є юридичними особами і наділяються цим та іншими законами власними повноваженнями, в межах яких діють самостійно і несуть відповідальність за свою діяльність відповідно до закону.

Органам місцевого самоврядування законом можуть надаватися окремі повноваження органів виконавчої влади, у здійсненні яких вони є підконтрольними відповідним органам виконавчої влади.

Отже, повноваження міських рад поділяються на: власні та делеговані.

Відповідно до ч. 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Оскільки, чинним законодавством міській раді не надано права делегувати повноваження, які делеговані їм державою, тому рішення Вінницької міської ради №12 від 25.05.2006р. прийнято у межах чинного законодавства.

За вказаних вище обставин в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача задоволенню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 70, 71, 79, 86, 94, 158, 162, 163, 167, 255, 257  КАС України, -

ПОСТАНОВИВ :

В задоволенні позову - відмовити.

Відповідно до ст. 186 КАС України постанова може бути оскаржена протягом 10 днів з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до ст. 160 цього Кодексу - з дня складення в повному обсязі шляхом подачі заяви про апеляційне оскарження. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження. При цьому апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження , якщо скарга подається у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження. Заява про апеляційне оскарження та апеляційна скарга подаються до суду апеляційної інстанції через суд , який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Відповідно до ст. 254 КАС України постанова набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження. Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у строк, встановлений цим Кодексом, постанова або ухвала суду першої інстанції набирає сили після закінчення цього строку.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Постанова суду складена в повному обсязі  05.04.2007р.

Суддя                                                    Курко О.П.