ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

20.03.07 р.                                                                               Справа № 15/238

Господарський суд Донецької області у складі головуючого судді Богатиря К.В.

при секретарі судового засідання Щитовій Л.М.,

розглянув у відкритому судовому засіданні справу

за позовом  товариства з обмеженою відповідальністю ”Спецремтехнологія” м. Кривий Ріг

до відповідача  відкритого акціонерного товариства “Єнакієвський металургійний завод” м. Єнакієве

про повернення двох зрівняльних клапанів d300 на загальну суму 180000,00 грн.

за участю представників сторін:

від позивача: Петрусь Я.М. – директор згідно протоколу № 2 від 26.06.1998 р.

від відповідача: Сагін М.В. за довіреністю № 73/5-50 від 29.12.2006 р.

До господарського суду Донецької області надійшла позовна заява товариства з обмеженою відповідальністю ”Спецремтехнологія” м. Кривий Ріг до відкритого акціонерного товариства “Єнакієвський металургійний завод” м. Єнакієве про повернення двох зрівняльних клапанів d 300 на загальну суму 180000 грн.

Ухвалою суду від 30.06.2006р. позовна заява була прийнята до розгляду та порушено провадження у справі № 15/238.

За заявою сторін суд ухвалою від 16.08.2006 р. продовжив строк вирішення спору на один місяць до 29.09.2006 р.

Суд ухвалою від 27.09.2006 р. зупинив провадження у справі та призначив судово-бухгалтерську експертизу, проведення експертизи доручив Донецькому науково-дослідному інституту судових експертиз.

До суду надійшов висновок судово-бухгалтерської експертизи № 5334/25 по справі № 15/238.

Ухвалою від 20.02.2007 заступником голови господарського суду строк вирішення спору продовжений на один місяць до 22.03.2007 р., провадження у даній справі поновлено та призначено розгляд справи в судовому засіданні на 06.03.2007 р. Даною ухвалою суд направив копії висновку судово-бухгалтерської експертизи позивачу та відповідачу.

У судовому засіданні 20.03.2007 р. представниками сторін було заявлено письмове клопотання  про ведення судового засідання без здійснення технічної фіксації, у зв’язку з чим відповідно до статті  81-1 Господарського процесуального кодексу України судом не здійснювалося фіксування судового процесу.

Судом, відповідно до вимог статті  81-1 Господарського процесуального кодексу України складено протокол, який долучено до матеріалів справи.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши подані докази та заслухавши у судовому засіданні пояснення представників сторін, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

14.12.2001 р. позивачем – ТОВ „Спецремтехнологія” передано на відповідальне зберігання відповідачу - ВАТ „Єнакієвський металургійний завод” два зрівняльних клапани d 300 без укладання господарського договору в письмовій формі згідно усної домовленості.

Факт передачі двох зрівняльних клапанів d 300 підтверджується накладною № 37х від 14.12.2001 р. на відповідальне зберігання та актом прийому-передачі товару на відповідальне зберігання від 14.12.2001 р. При цьому у вказаних документах сторони не зазначили ціну одного клапана та загальну суму вартості двох клапанів, що були передані на зберігання. Факт передачі вищевказаних клапанів також встановлений рішенням господарського суду Донецької області від 30.01.2006 р. та постановою Донецького апеляційного господарського суду від 05.04.2006 р. по справі № 6/3 (які додані до матеріалів справи).

Таким чином, фактично між позивачем та відповідачем було укладено договір схову  (зберігання) шляхом оформлення зазначених вище документів.

Фактично правовідносини між сторонами підпадають під правове регулювання норм статей 413 - 415 ЦК УРСР та статей 936 - 938 ЦК України, застосування норм яких можливе на підставі пункту 4 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України – через продовження існування після 01.01.04 року взаємних прав та обов’язків сторін.

Правовідносини між сторонами виникли у період ще до 01.01.2004 року, а саме з                    14.12.2001 року, тобто у той час, коли діяли норми Цивільного кодексу УРСР,  і продовжили існувати після цієї дати, коли набрав чинності Цивільний кодекс України, у зв’язку з цим суд застосовує норми як Цивільного кодексу УРСР,  так і норми  Цивільного кодексу України.

Особливості регулювання майнових відносин у сфері господарювання визначаються Господарським кодексом України, а майнові зобов’язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом УРСР та Цивільним кодексом України.

Відповідно до статті 4 Цивільного кодексу УРСР цивільні права і обов'язки виникають з підстав,  передбачених законодавством Української РСР, а також з дій громадян і організацій, які хоч і не передбачені  законом,  але  в  силу загального  початку  і  змісту  цивільного  законодавства  породжують цивільні права і обов'язки.

Статтею 509 Цивільного кодексу України закріплено, що зобов’язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов’язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, сплатити гроші тощо), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов’язку.

Згідно статті 161 Цивільного кодексу УРСР зобов'язання  повинні  виконуватися  належним  чином   і    в установлений строк відповідно до вказівок закону, акту планування, договору, а при відсутності таких вказівок - відповідно до  вимог, що звичайно ставляться.

Згідно статті 162 Цивільного кодексу УРСР одностороння  відмова   від    виконання    зобов'язання і одностороння зміна умов  договору  не  допускається,  за  винятком випадків, передбачених законом.

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов’язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, цього Кодексу та інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог – відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Зі статті 174 Господарського кодексу України вбачається, що зобов’язання можуть виникати, в тому числі, із угод між суб’єктами господарської діяльності, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать. За приписом пункту 1 статті 11, пункту 2 статті 509 Цивільного кодексу України та статті 174 Господарського кодексу України зобов’язання виникають, зокрема, з договору.

Відповідно до статті 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання  та  інші  учасники  господарських відносин  повинні  виконувати  господарські  зобов'язання належним чином відповідно до закону,  інших правових актів,  договору, а за відсутності   конкретних   вимог  щодо  виконання  зобов'язання  - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Згідно ч. 2 ст. 938 Цивільного кодексу України якщо строк зберігання у договорі зберігання не встановлений і не може бути визначений виходячи з його умов, зберігач зобов'язаний зберігати річ до пред'явлення поклажодавцем вимоги про її повернення.

Листом вих. № 22 від 16.05.2005 р. позивачем направлено лист-вимогу, в якому викладена вимога про повернення з відповідального зберігання двох зрівняльних клапанів d 300 на загальну суму 180000 грн., в десятиденний строк. Але відповідач ніяких відповідей на вимогу позивача не надав, клапани на повернув, хоч вказаний лист-вимогу отримав 20.05.2005 р., що підтверджується поштовою квитанцією та повідомленням про вручення поштового відправлення, копії яких додані до матеріалів справи.

За вищевказаних обставин та відповідно до ст. 530, 938 Цивільного кодексу України строк виконання зобов’язання для відповідача наступив.

Відповідач надав до суду відзив на позовну заяву, яким заперечує проти задоволення позовних вимог з наступних підстав:

-   господарські відносини між позивачем та відкритим акціонерним товариством “Єнакієвський металургійний завод” м. Єнакієве ґрунтувалися на договорі купівлі-продажу № 2100026 від 11.01.2001 р. Інші господарські відносини між підприємствами відсутні, тому господарський спір між підприємствами виник виключно з договору купівлі-продажу № 2100026 від 11.01.2001 р. Даний спір вже знаходиться на розгляді в господарському суді Донецької області в межах справи № 6/353;

-   позивач не надав доказів передачі спірної продукції по накладній № 37х від 14.12.2001 р. й акту приймання-передачі на відповідальне зберігання від 14.12.2001 р.;

-   не представляється можливим виконати ухвалу господарського суду  Донецької області від 07.08.2006 р. з цієї справи в частині підтвердження або спростування факту знаходження на відповідальному зберіганні спірної продукції, переданої по акту приймання-передачі та накладній від 14.12.2001 р.

-       позивач, вимагаючи повернути продукцію, не вказав її індивідуально-певні ознаки.

Також, відповідач надав до суду клопотання про зупинення провадження у даній справі у зв’язку з тим, що в провадженні суду є інша справа, по суті пов’язана з цією справою. У клопотанні відповідач зазначив, що окрім справи № 6/3, на яку позивач посилається в цій позовній заяві, на теперішній час у провадженні господарського суду Донецької області на новому розгляді знаходиться справа № 6/353, в якій позивач та  відкрите акціонерне товариство “Єнакієвський металургійний завод” м. Єнакієве виступають в аналогічному статусі. У справі № 6/353 в обґрунтування позовних вимог позивач,  також як і в дійсній справі посилається на договір № 2100026 від 11.01.2001 р., накладні та акти прийому-передачі на відповідальне зберігання, предметом спору також є два зрівняльних клапани d 300 загальною вартістю 180000 грн. Підтвердженням вказаного є постанова Вищого господарського суду України від 30.05.2006 р. по справі № 6/353 та ухвала господарського суду Донецької області від 21.07.2006 р. по справі 6/353.

До матеріалів справи додано копію постанови Вищого господарського суду України від 30.05.2006 р. по справі № 6/353, з якої вбачається, що предметом розгляду вказаної справи є як договір купівлі-продажу № 2100026, так і два зрівняльні клапани d 300 загальною вартістю 180000 грн., передані позивачем відповідачу на відповідальне зберігання за накладною № 33 від 12.10.2001 р. та актом приймання-передачі товару на відповідальне зберігання від 12.10.2001 р.

На підставі викладеного, суд залишає без задоволення клопотання відповідача щодо зупинення провадження по справі № 15/238 до вирішення спору по справі № 6/353. Клопотання відповідача є безпідставним, оскільки вказані правовідносини по справі № 6/353 не засновані на накладній № 37х від 14.12.2001 р. та акті прийому передачі від 14.12.2001 р.

В даній справі № 15/238 позовні вимоги не засновані на договорі купівлі-продажу, тому посилання відповідача на правовідносини сторін згідно договору купівлі-продажу від 11.01.2001 р. судом до уваги не приймається та заперечення відповідача в цій частині суд вважає необґрунтованими.

Інші заперечення відповідача судом відхиляються з наступних підстав:

Згідно ч.1 ст. 949 Цивільного кодексу України зберігач зобов'язаний повернути поклажодавцеві річ, яка була передана на зберігання, або відповідну кількість речей такого самого роду та такої самої якості.

Таким чином, закон зобов’язує відповідача повернути на вимогу позивача якщо не ті самі клапани, що прийняв на зберігання, то відповідну кількість таких же клапанів такої саме якості.

Не визначення індивідуально–певних ознак кожного клапану не звільняє відповідача від виконання обов’язку повернути клапани позивачу.

З метою всебічного та об’єктивного дослідження всіх обставин справи суд призначив судово-бухгалтерську експертизу.

Згідно заключення судово-економічної експертизи № 5334/25, яке було складено 20.11.2006 р., експертом Донецького науково-дослідного інституту судових експертиз зроблені наступні висновки:

За результатом дослідження експертом встановлено, що оприбуткування зрівняльних клапанів d 300, в кількості двох штук, переданих на відповідальне зберігання згідно накладної № 37/х від 14.12.2001 р. та акту приймання-передачі товару на відповідальне зберігання від 14.12.2001 р. відображено в наданому на дослідження первинному бухгалтерському (складському) документі за ціною 75000 грн., під номенклатурним номером 21-124 та 2101036.

Згідно наданих матеріалів, встановлено, що оприбуткування клапанів зрівняльних d 300, в кількості двох штук, відображено в картці складського обліку матеріалів ВАТ „Єнакієвський металургійний завод”.

Згідно з наданих на дослідження матеріалів справи (платіжне доручення та листи Центрально-Міського відділення Промінвестбанку № 44669/04 від 08.11.2006 р.), слідує, що за період з 01.01.2001 р. по 06.11.2006 р. ВАТ „Єнакієвський металургійний завод” перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок ТОВ „Спецремтехнологія” за поставленні 14.12.2001 р. зрівняльні клапани не здійснювало.

Отже, висновком судової експертизи в повній мірі підтверджуються обставини щодо прийняття відповідачем спірного майна на зберігання.

До суду 20.03.2007 р. від позивача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи на іншу дату, виклик у судове засідання судового експерта для дачі пояснень з окремих питань, які пов’язані з проведенням експертизи та викладені у тексті клопотання.

Суд розглянув вказане клопотання в судовому засіданні за участю сторін, вважає його необґрунтованим з наступних підстав:

-          по першому питанню клопотання експерт зробив висновок про фактичне оприбуткування спірного майна у бухгалтерському обліку відповідача, що підтверджує отримання цього майна відповідачем згідно накладної та акту прийому-передачі від 14.12.2001 р.;

-          друге питання позивача стосується розміру грошової заборгованості за спірне майно, що не є предметом спору;

-          третє питання про наявність законних підстав для передачі спірного майна за накладною та актом прийому передачі на відповідальне зберігання позивачем відповідачу відноситься до компетенції суду при наданні правової оцінки правовідносинам сторін;

-          четверте питання про наявність оплати за клапани повністю вирішено експертом, що підтверджується висновком судової експертизи.

Вказане клопотання позивача судом відхиляється.

Згідно ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Посилання позивача на ст. 1212 Цивільного кодексу України як на підставу для виникнення зобов’язання у відповідача суд вважає, помилковим та таким, що не підтверджується матеріалами справи. Але фактично зобов’язання у відповідача на повернення майна із відповідального зберігання згідно вимог ст. ст. 938, 949 Цивільного кодексу України існує, до теперішнього часу відповідач вказане зобов’язання не виконав.

Згідно уточнення позовної заяви відповідно до ст. 22 Господарського процесуального кодексу України (лист від 02.08.2006 р.) позивач просить суд:

Зобов’язати відкрите акціонерне товариство „Єнакієвський металургійний завод” повернути товариству з обмеженою відповідальністю „Спецремтехнологія” два зрівняльних клапани d 300 на загальну суму 180000 грн.

Таким чином, при винесенні рішення про повернення майна з відповідального зберігання суд не виходить за межі позовних вимог.

Дослідивши надані сторонами та отримані судом докази, суд вважає вимоги позивача про повернення двох зрівняльних клапанів d 300 обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Згідно довідки Донецького науково-дослідного інституту судових експертиз вартість проведення судової бухгалтерської експертизи складає 2000 грн.

Згідно рахунку № 1299 від 14.11.2006 р. за експертизу № 5334/25 та квитанції № 17505 від 19.01.2007 р. позивач здійснив оплату в сумі 2000 грн. за проведену експертизу.

Відповідно до ст. 49 ГПК України судові витрати у разі задоволення позовних вимог покладаються на відповідача.

Враховуючи вищевикладене, керуючись статтями 12; 32-34; 36; 43; 49; 82 - 85; 115; Господарського процесуального кодексу України,  господарський суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Зобов’язати відкрите акціонерне товариство “Єнакієвський металургійний завод” (юридична адреса: 86429,  Донецька область, м. Єнакієве, пр. Металургів, 9; ; розрахунковий рахунок 0 в АК „Донгорбанк” м. Донецьк; МФО 334970) повернути із відповідального зберігання товариству з обмеженою відповідальністю ”Спецремтехнологія” (юридична адреса: 50071, Дніпропетровська область, Кривий Ріг, пер. Бульварний, 13; ; розрахунковий рахунок 0924 в філії Центрально-міського відділення Промінвестбанку в м. Кривому Розі; МФО 305493) два зрівняльні клапани d 300.

Стягнути з відкритого акціонерного товариства “Єнакієвський металургійний завод” (юридична адреса: 86429,  Донецька область, м. Єнакієве, пр. Металургів, 9; ; розрахунковий рахунок 0 в АК „Донгорбанк” м. Донецьк; МФО 334970) на користь товариства з обмеженою відповідальністю ”Спецремтехнологія” (юридична адреса: 50071, Дніпропетровська область, Кривий Ріг, пер. Бульварний, 13; ; розрахунковий рахунок 0924 в філії Центрально-міського відділення Промінвестбанку в м. Кривому Розі; МФО 305493) витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу у розмірі 118 грн.; витрати на сплату державного мита у розмірі 1800 грн.; витрати на проведення судово-економічної експертизи у сумі 2000 грн.

У судовому засіданні 20.03.2007р. оголошено текст рішення.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його оголошення.

У разі  подання  апеляційної скарги або внесення апеляційного подання рішення,  якщо його не скасовано,  набирає  законної  сили після розгляду справи апеляційною інстанцією.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Суддя                                                                         Богатир К.В.