ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" лютого 2007 р.                                                            Справа № 33/330-06

вх. № 14139/3-33

Суддя господарського суду Савченко А.А.

при секретарі судового засідання Шаршакова Н.А.

за участю представників сторін:

позивача - позивача - Рєпнін Є.Ю., дов. б/н від 01.10.2006р.  відповідача - Солдатенко А.М., дов. № 01-62юр/1203 від 07.07.2006р.

розглянувши справу за позовом ЗАТ "Серп і молот", м. Харків

до  АК "Харківобленерго" м. Х-в

про визнання договору поруки недійсним,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовною заявою про визнання договору поруки № 1/18/05 недійсним. Свої позовні вимоги обгрунтовує тим, що даний договір укладений з порушенням п.п. 1, 2 ст. 203 Цивільного  кодексу України.Позивач вважає, що укладення договору поруки, за  яким сторони  забезпечували  виконання зобов’язання, строк по  якому настав   більше, ніж  за півроку  до дати  укладання, є порушенням ст.ст.203, 553 ЦК України. Крім того, договір укладено Головою правління ЗАТ „Серп і молот” без передбачених Статутом повноважень, що  є порушенням п.2 ст.203 ЦК України, яка вимагає   наявність   необхідного обсягу цивільної дієздатності у особи, що вчиняє  правочин.

Відповідач заперечує проти позовних вимог, вважає, що укладений договір повністю відповідає чинному законодавству, вважає, що ст.546 ЦК України не  містить  обов’язкової умови    невиконання основного  зобов’язання  в  майбутньому. Щодо обмежень повноважень, визначених статутом відповідача, вважає, що лише сам факт не затвердження   договору не може бути підставою  для  визнання його недійсним.

В судовому засіданні  оголошено  перерву з 15.01.2007р. до 10.30 год. 06.02.2007р.

Суд, вислухавши пояснення   представників сторін, дослідивши матеріали справи в їх сукупності, встановив наступне.

18.05.2006р. між АК „Харківобленерго”(Кредитор), ВАТ „Серп і молот”(Боржник) та ЗАТ „Серп і молот” (Поручитель)   був укладений договір поруки № 1/18/05.

Відповідно  до   умов  договору  Поручитель – позивач  по справі, зобов’язався  солідарно  відповідати  перед  Кредитором   за виконання зобов’язань Боржника  по оплаті заборгованості  за  електроенергію відповідно до договору № 91 від 22.08.1997р., укладеного  між  Кредитором  та Боржником  у обсязі  150000грн., яка утворилась  протягом  2002р.

Згідно до п.2.1. договору  відповідач  зобов’язався   належним  чином  виконати  взяті на себе  зобов’язання  відповідно  до  умов договору  в термін  до 25.05.2006р.

Обґрунтовуючи  вимогу  про  визнання  договору   поруки  недійсним, позивач посилається на те, що  укладення договору поруки, за  яким сторони  забезпечували  виконання зобов’язання, строк по  якому настав   більше, ніж  за півроку  до дати  укладання, є порушенням ст.ст.203, 553 ЦК України.

Відповідно  до ст.553 ЦК України   за договором поруки поручитель   поручається перед кредитором  боржника   за  виконання   ним свого обов’язку. Поручитель відповідає  перед  кредитором    за порушення  зобов’язання  боржником.

Тобто, ця норма  не містить такої  обов’язкової  умови  дійсності  договору, як те, що  момент укладення договору   поруки  повинен передувати  утворенню боргу за основним  зобов’язанням.

Щодо  твердження  позивача про невідповідність договору вимогам ст.546 ЦК України, суд вважає їх   безпідставними,  оскільки  ця стаття  не  містить  обов’язкової   умови    невиконання   основного  зобов’язання   в майбутньому.

Крім того, позивач вважає, що  договір укладено Головою правління ЗАТ „Серп і молот” без передбачених Статутом повноважень, що  також  є порушенням п.2 ст.203 ЦК України, яка вимагає   наявність   необхідного обсягу цивільної дієздатності у особи, що вчиняє  правочин.

У відповідності до  п.12.7 Статуту  товариства  голова  правління  вирішує всі питання   діяльності товариства, окрім тих, які  віднесені   до пункту  до компетенції  загальних зборів та Спостережної  ради.

Згідно до п.п.12.2;12.10 Статуту   право  голови  правління   на укладення   договору   не  обмежено,  а  передбачено  лише   затвердження   договору  після його  підписання.

За таких обставин, твердження  позивача щодо обмежень  повноважень відповідача, встановлених  його установчими  документами, суд вважає   необґрунтованими, оскільки   лише  факт не затвердження  договору   після його підписання  не може бути підставою для визнання його недійсним.

З  урахуванням  вищевикладеного,  суд вважає  позов  не підлягаючим задоволенню.

Керуючись ст.203,546,553 ЦК України,  ст.ст.1,12,47,44,49,82-84 ГПК  України,  -

ВИРІШИВ:

В задоволенні  позову відмовити.

Суддя                                                                                            Савченко А.А.