ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" квітня 2007 р.                                                            Справа № 49/62-07

вх. № 2209/3-49

Суддя господарського суду Кононова О.В.

при секретарі судового засідання

за участю представників сторін:

позивача - Мовчан О.О., дов. № 01-62юр/4927 від 02.08.2006 року  відповідача - не з'явився

розглянувши справу за позовом АК "Харківобленерго" м. Х-в

до  ЗАТ "Спеціалізоване АТП 2003", с. Комунар

про стягнення 8797,58 грн.

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до господарського суду з позовною заявою, в який прохає суд стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за отриману електричну енергію, яка утворилась  відповідно до умов договору про постачання електричної енергії № 11050 від 23.07.2004 року у розмірі 8797,58 грн., з яких 3988,80 грн. заборгованість за елетричну енергію, 3035,59 грн. за беревищення договірних величин споживання, 729,59 грн. пені, 803,59 грн. інфляційних витрат та 240,23 грн. трьох відсотків річних. Свої позовні вимоги позивач обгрунтовує тим, що відповідач не сплачує заборгованість у добровільному порядку.

Представник позивача в судовому засіданні підтримав позовні вимоги та прохав суд їх задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, документів, витребуваних ухвалою суду та відзиву на позов не надав, про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

В ухвалах суду від 15.02.2007 року та від 01.03.2007 року сторони попереджені про те, що у разі неявки сторони в судове засідання суд має право розглянути справу за наявними в ній матеріалами.

Відповідно до статті 33 Господарського процесуального кодексу України, обов'язок доказування та надання доказів покладений на сторони, тому суд, відповідно до статті 75 Господарського процесуального кодексу України, розглядає справу за наявними в ній матеріалами.

Суд, вислухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи в їх сукупності, встановив наступне.

23 липня 2004 року між АК "Харківобленерго" та ЗАТ "Спеціалізоване автотранспортне підприємство - 2003" був укладений договір № 11050 про постачання електричної енергії. Відповідно до умов договору позивач (Постачальник) зобов’язався постачати відповідачеві (Споживачеві) електричну енергію у відповідності з умовами договору, як різновид товару в осбсягах, визначених розділом 5 згідно з визначеними цим договором умовами та величинами постачання електроенергії та потужності, а відповідач зобов’язався своєчасно проводити сплату за використану електричну енергію та потужність, а також вносити всі інші платежі за розрахунковий період згідно з діючими в цей період тарифами, індексом цін та умовами договору. Ч. 1 розділу 2 договору передбачено, що під час виконання умов цього договору, а також при вірішенні питань, що не обумовлені цим договором, сторони зобов'язуються користуватися чинним законодавством України, зокрема Правилами користування електричною енергією, затвердженими в установленому порядку. У відповідності до п. 1 додатку № 2 до договору встановлений розрахуноковий період з 20 числа місяця до такого ж числа наступного місяця. Розрахунковий період прирівнюється до календарного місяця. Розрахунки за електричну енергію здійснюються на початок розрахункового періоду шляхом перерахування споживачем на поточний рахунок із спеціальним режимом використання повної оплати вартості обсягу спожитої електричної енергії один раз за фактичними показами засобів обліку (п.4.5 додатку № 2 до Договору).

Позивач свої зобов’язання виконав в повному обсязі, на підставі вищезазначеного договору здійснив відпуск електроенергії відповідачу, що підтверджується матеріалами справи. Але відповідач не виконав належним чином взяті на себе зобов’язання, відмовився від виконання обов’язків, покладених на нього умовами договору, не сплатив у визначені договором строки, порядку та розмірі вартість  спожитої  електроенергії, внаслідок чого за період з 01.01.2006 року по 31.05.2006 року станом на 01.01.2007 року утворилась заборгованість за отриману електричну енергію в сумі 3324,02 грн. та у  відповідності до вимог Закону України „Про податок на додану вартість” нарахована та підтверджена матеріалами справи заборгованість по податку на додану вартість у розмірі 664,80 грн. Забогованість до цього часу відповідачем не сплачена.

Додатковою угодою до договору від 29.08.2005 року сторони визначили, що у відповідності до п. 5.2. до договору, обсяги споживання електричної енергії оформляються додатком № 1 до цього договору і приймаються сторонами як узгоджені договірні величини.

Відповідно до "Порядку постачання електричної енергії споживачам", затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 09.04.2002р. № 441, зі змінами, внесеними Постановою від 16.06.2005р. № 473 (далі - Порядок), споживачам запроваджується регулювання постачання електричної енергії шляхом встановлення величин її споживання, та передбачено, що відповідно до п. 11 Порядку договірні величини споживання та потужності доводяться до споживачів у терміни, обумовлені договором.

Додатком № 1, який є невід'ємною частиною договору на користування електричною енергією, встановлені договірні величини споживання електричної енергії, обсяг яких складає: у січні 2006 року - 3829 кВт/год та у лютому 4782 кВт/год. Зазначені договірні величини відповідно вказаного додатку вважаються сторонами щомісяця доведеними.

Як свідчать матеріали справи, договірна величина споживання відповідачем електричної енергії у січні 2006 року була скоригована за заявою відповідача до 7718 кВт/год. В лютому 2006 року відповідач щодо коригування договірних величин споживання електричної енергії до позивача не звертався, а тому відповідного коригування не проводилось.

Відповідно до звітів, наданих споживачем, відповідач фактично використав електричну енергію з перевищенням договірних величин, а саме у січні 2006 року – на 5575 кВт/год та у лютому 2006 року - на 4813 кВт/год, тобто на суму 1626,98 грн. у січні 2006 року та на суму 1408,60 грн. у лютому 2006 року.

Згідно з п. 13 Порядку та п. 5.2. договору, споживачі, у разі перевищення встановлених договірних величин споживання електричної енергії, несуть відповідальність згідно з ч.ч. 5, 6 ст. 26 Закону України "Про електроенергетику", відповідно до яких споживачі (крім населення, професійно-технічних навчальних закладів та вищих навчальних закладів І-ІV рівнів акредитації державної і комунальної форм власності) у випадку споживання електричної енергії понад договірну величину за розрахунковий період сплачують енергопостачальникам двократну вартість різниці фактично спожитої і договірної величини.

Споживачу були направлені повідомлення та рахунки на сплату, але відповідач до цього часу не оплатив санкції за перевищення договірних величин споживання електричної енергії.

Своїми діями відповідач порушив умови договору, вимоги ст. 526 ЦК України, де зазначено, що зобов’язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства.

За таких обставин, позовні вимоги в частині стягнення 3324,02 грн. основного боргу, 664,80 грн. ПДВ на е/е та 3035,59 грн. санкцій за перевищення договірних величин споживання електричної енергії обгрунтовані та підлягаючі задоволенню.

У відповідності зі ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання зобов’язання, за вимогою кредитора повинен сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних з простроченої суми боргу, тому позовні вимоги в частині стягнення 240,23 грн. річних та 803,35 грн. інфляційних витрат обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Дослідивши матеріали справи судом встановлено, що згідно з п. 4.2.1 договору зобов’язання відповідача забезпечуються нарахуванням пені у розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожний день прострочення. Позивач надав обґрунтований розрахунок пені, який відповідає вимогам Закону України „Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов’язань” та відповідно якого належна до сплати сума становить 729,59 грн., тому суд задовольняє позовні вимоги і в цій частині.

Відповідно до статті 44 та статті 49 Господарського процесуального кодексу України, у разі задоволення позову, витрати по сплаті державного мита та витрати на інформаційно - технічне забезпечення судового процесу покладаються на сторони, пропорційно розміру задоволених вимог. Тобто суд вважає за необхідне покласти на відповідача витрати по сплаті державного мита у розмірі 102 грн. та витрати на інформаційно - технічне забезпечення судового процесу у розмірі 118 грн., оскільки з його вини справу було доведено до суду.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 6, 8, 19, 124, 129 Конституції України, ст.ст. 1, 4, 12, 22, 33-34, 38, 43, 47-49, 82-85, Господарського процесуального кодексу України; -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити.

Стягнути з Закритого акціонерного товариства "Спеціалізоване автотранспортне підприємство - 2003" (адреса: 61142, Харківська область, Харківський район, сел. Комунар, п/р 002467062 ЦО ХАР АПБ "Україна", МФО 351340, код 22670209) на користь Акціонерної компанії "Харківобленерго" (адреса: 61003, м. Харків, вул. Кооперативна, 12)

- на п/ рахунок № 07 у ХОУ ВАТ ДОБУ, МФО 351823, код 00131954 - 3324,02 грн. заборгованості за отриману електричну енергію, 664,80 грн. ПДВ на електричну енергію, 3035,59 грн. за перевищення договірних величин споживання електричної енергії;

- на п/ рахунок 72 в Першій Харківській філії АКБ "Базис" МФО 351599, – 729,59 грн. пені, 240,23 грн. трьох відсотків річних, 803,35 грн. інфляційних витрат, 102 грн. витрат по сплаті державного мита та 118 грн. витрат на  інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Видати наказ після набрання рішенням законної чинності.

Повний текст рішення підписаний 04.04.2007 року.

Суддя                                                                                            Кононова О.В.