ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

"02" березня 2007 р.                        Справа №  16/791а

м. Черкаси,
час проголошення 16 год. 55 хв.

Господарський суд Черкаської
області в складі:

головуючого - судді Спаських Н.М.,
при секретарі: Волна С.В.

за участю представників
сторін:

позивача:  ОСОБА_1 -особисто;

за участі : Шинкарьова І.М.

відповідача: Стариш В.М.  за
довіреністю;

розглянувши у відкритому судовому
засіданні  в м. Черкаси адміністративну
справу за позовом  суб”єкта
підприємницької діяльності-фізичної особи ОСОБА_1 до Черкаського обласного
відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати
працездатності  про визнання протиправним
рішення

ВСТАНОВИВ:

У відповідності до уточнення
позовних вимог ( клопотання від 01.03.2007 року), позивачем заявлено позов про
визнання протиправними дій  Смілянської
міжрайонної виконавчої дирекції  Фонду
соціального страхування з тимчасової втрати працездатності по відмові у
відшкодуванні витрат  та наданню допомоги
по вагітності та пологах для найманого працівника в розмірі 6 339,27 грн. та
про стягнення з відповідача по справі 6 339,27 грн. коштів на відшкодування
виплаченої позивачем допомоги по вагітності та пологах своєму працівнику з
відшкодуванням за рахунок відповідача 150,00 грн. витрат на юридичну
допомогу.    В судовому засіданні
представник позивача позов підтримав повністю.

Представник відповідача проти
позову заперечив з мотивів, що виплата допомоги працівнику за рахунок коштів
Фонду позивачем належними чином не оформлена, а тому підстав для відшкодування
цих коштів позивачем немає. У задоволенні позову просить відмовити повністю.

Заслухавши доводи та пояснення
представників сторін, дослідивши наявні в справі матеріали, суд вважає, що в
задоволенні позову слід відмовити повністю, виходячи з наступного:

У відповідності до ст. 22 Закону
України “Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та витратами. зумовленими народженням і
похованням” ( далі -Закон 2240) від 18.01.01 року № 2240-111, платниками
страхових внесків  на  загальнообов'язкове державне соціальне
страхування  у  зв'язку
з  тимчасовою  втратою працездатності    та
витратами,   зумовленими   народженням
та похованням, є страхувальники та застраховані особи.
Страхувальники  -  юридичні
та  фізичні  особи
набувають статусу платників страхових внесків до Фонду з дня їх
реєстрації у виконавчих дирекціях відділень Фонду. Спеціальна реєстрація для
фізичних осіб-найманих працівників  не
вимагається -ці особи вважаються застрахованими з часу укладення трудового
договору ( ст.8, 10 Закону 2240).

У відповідності до ст. 23 Закону
страхувальники-роботодавці сплачують до Фонду різницю  між нарахованими  для
роботодавців  і найманих
працівників страховими внесками  та  витратами,
пов'язаними  з  наданням
матеріального забезпечення  та
соціальних послуг застрахованим особам відповідно до цього Закону.  Тобто підприємство самостійно здійснює
належні виплати своїм працівникам  в
результаті настання страхового випадку за рахунок сум внесків, які належать до
сплати Фонду. У випадку недостатності цих коштів їх відшкодування здійснюється
Фондом на користь підприємства за результатами звітності підприємства.

У відповідності до положень Закону України
„Про державну допомогу сім”ям з дітьми”, відповідно до цього закону
призначаються 1) допомога у зв'язку з вагітністю та пологами; 2) одноразова
допомога при народженні дитини; 3) допомога по догляду за дитиною до досягнення
нею трирічного віку та інші види допомог.

Допомога у зв'язку з вагітністю
та пологами працюючим жінкам призначається і виплачується за місцем основної
роботи на підставі довідки лікувального закладу встановленого зразка ( лікарняний
лист) -ст.. 5,8 даного Закону.

Допомога у зв'язку з вагітністю
та пологами призначається, якщо звернення за нею надійшло не пізніше шести
місяців з дня закінчення відпустки у зв'язку з вагітністю та пологами, і
виплачується жінкам за весь період відпустки, тривалість якої становить 70
календарних днів до пологів і 56 (у разі ускладнених пологів або народження
двох чи більше дітей - 70) календарних днів після пологів.  Зазначена допомога обчислюється сумарно та
надається жінкам у повному обсязі незалежно від кількості днів відпустки,
фактично використаних до пологів.

Допомога у зв'язку з вагітністю
та пологами надається у розмірі 100 відсотків середньомісячного доходу
(стипендії, грошового забезпечення, допомоги по безробіттю тощо) жінки, але не
менше 25 відсотків від розміру встановленого законом прожиткового мінімуму для
працездатної особи із розрахунку на місяць ( ст.. 9 Закону про допомогу сім”ям
з дітьми). Ці ж положення містяться і в розділі 8 Закону 2240).

У відповідності до ст.. 50 Закону
2240, матеріальне забезпечення та соціальні послуги за загальнообов'язковим
державним соціальним страхуванням у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності
та витратами, зумовленими народженням та похованням, застрахованим особам,
призначаються та надаються за основним місцем роботи за рахунок сплачених
застрахованими особами страхових внесків.

У відповідності до п. 2 ст. 25
Закону 2240 порядок надходження, обліку та витрачання страхових коштів Фонду,
складання та виконання бюджету, здійснення платежів, ведення бухгалтерського
обліку і звітності щодо коштів Фонду визначається правлінням Фонду відповідно
до законодавства.

У відповідності до п. 7.1.,
7.3., 8.1. Інструкції про порядок надходження, обліку та витрачання коштів
Фонду, затвердженої постановою Правління Фонду соціального страхування з
тимчасової втрати працездатності від 26 червня 2001 року N 16 ( далі
Інструкція) -- страхувальники та інші отримувачі коштів Фонду зобов'язані вести
облік коштів загальнообов'язкового державного соціального страхування у зв'язку
з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та
похованням і своєчасно надавати органам Фонду звітність щодо цих коштів за
формою, яка затверджується в установленому порядку. При цьому відображаються
відомості про суми нарахованих страхових внесків та інших платежів за їх
видами....., кількість одноразових та щомісячних виплат при народженні дитини
та виплат на поховання. Страхувальники щоквартально складають у двох
примірниках наростаючим підсумком з початку року звіт за формою Ф4-ФСС з ТВП
із зазначенням у ньому сум, нарахованих і сплачених страхових внесків та інших
надходжень, а також сум, витрачених на виплату допомоги та здійснення інших
заходів, фінансування яких проводиться за рахунок коштів Фонду. Контроль за
правильністю нарахування, своєчасністю і повнотою перерахування та надходження
страхових внесків, інших платежів до Фонду, а також за цільовим і правильним
витрачанням його коштів здійснюють страхувальники та органи Фонду ( останні з
правом проведення перевірок).

Пунктом 6.9. Інструкції
визначено, що якщо витрати, проведені страхувальником-роботодавцем, за звітний
квартал перевищують нараховану суму страхових внесків та інших платежів, то
різниця між сумою витрат і сумою страхових внесків зараховується в рахунок
сплати наступного кварталу. Якщо ж витрати не можуть бути покриті страховими
внесками і в наступному кварталі, то сума перевищення, з урахуванням очікуваного
результату в наступному кварталі, відшкодовується страхувальнику-роботодавцю
органом Фонду після одержання від нього звіту за формою Ф4-ФСС з ТВП за минулий
квартал. Відшкодування страхувальнику-роботодавцю суми перевищення над сумою
страхових внесків у випадках, коли належна сума страхових внесків не покриває
витрат, може провадитись і до одержання звіту за формою Ф4-ФСС з ТВП при
обов'язковому поданні довідки-розрахунку за підписом керівника, головного
бухгалтера, завіреної печаткою підприємства. Відшкодування здійснюються
органом Фонду шляхом перерахування відповідних сум на поточний рахунок
страхувальника.          Таким чином,
загальним правилом є подання  платником
до Фонду звітності за формою Ф4-ФСС для
здійснення відшкодування Фондом понесених платником витрат .

Як вбачається з матеріалів справи,
позивачем за трудовим договором між працівником та фізичною особою від
10.08.2006 року, було прийнято на роботу ОСОБА_2 для виконання роботи по
реалізації продовольчих товарів, роботи бухгалтера та постачальника. Договір
зареєстровано в установленому порядку в Черкаському обласному центрі зайнятості
населення 11.08.2006 року за НОМЕР_1, про що також зроблено і запис в трудову
книжку працівника.

У відповідності до наявної у справі
копії листка непрацездатності серія ІНФОРМАЦІЯ_1, працівнику ОСОБА_2 оформлено
допологову та післяпологову відпустку терміном з 11 жовтня 2006 року по 13
лютого 2007 року. В листку непрацездатності позивач зазначила до виплати
працівнику ОСОБА_2 6 357,27  грн. допомоги
і зазначено, що виплату включено до платіжної відомості за жовтень 2006
року.

Для отримання відшкодування витрат по
коштах Фонду в сумі 6 339,27 грн. позивачем до Фонду було подано розрахунок
НОМЕР_2 від 31.10.2006 року, при цьому що платіжна відомість на виплату
ОСОБА_2  коштів у сумі 6 339,27 грн.
датована 27.11.2006 року.

Актом цільової перевірки від
24.11.2006 року, проведеної щодо правильності та правомірності призначення
допомоги по вагітності та пологах
найманій працівниці позивача, не було встановлено підстав для
відшкодування позивачці виплаченої нею допомоги по вагітності та пологах. З
оформлених позивачем первинних документів вбачається, що на час проведення
перевірки 24.11.2006 року витрати на виплату допомоги позивачем ще взагалі не
були здійснені.

У відповідності до ст. 23 Закону 2240
витрати проводяться (зараховуються) страхувальником лише в рахунок страхових
внесків того місяця, в якому вони були здійсненні. Оскільки  допомога при народженні дитини виплачувалася
у листопаді, то її виплата повинна бути зафіксована у звітності за 2006 рік (
остання квартальна).

У відповідності до положень Закону
2240 у страхувальників виникає зобов'язання здійснювати нарахування і сплату
внесків до Фонду щомісячно і за зобов'язаннями, які виникли лише у цей місяць.

З наявної у справі копії звіту про
нараховані внески , перерахування та витрати, пов”язані із загальнообов”язковим
державним соціальним страхуванням  у
зв”язку із тимчасовою втратою працездатності за 2006 рік вбачається, що в
розділі 3 позивач не вказала наявність заборгованості Фонду перед нею в сумі 6
339,27 грн. і не вказала в розділі 4 про здійснення виплат по вагітності і
пологах за рахунок страхових внесків.

Доводи позивача про те, що
16.02.2007 року вона здала корегуючий звіт до Фонду за 2006 рік з
вказівками  сплаченої працівнику ОСОБА_2
суми судом до уваги не приймається, оскільки чинним законодавством, яке регулює
оформлення звітності до Фонду  така форма
звіту не передбачена і вона не подавалася до закінчення періоду на подання
квартальної звітності за 2006 рік, а подана після цього періоду.

У відповідності до Порядку
виправлення помилок минулих звітних періодів у звітності страхувальників по
коштах загальнообов'язкового державного соціального страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та
похованням, затвердженого Постановою правління Фонду соціального страхування з
тимчасової втрати працездатності від 25 грудня 2003 р. N 123 ( далі Порядок),
цей Порядок застосовується при виправленні помилок у звітності страхувальників
про нараховані внески та витрати, пов'язані із загальнообов'язковим державним
соціальним страхуванням у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності (надалі -
звітність). Пунктом 3 Порядку передбачено, що у разі, якщо страхувальник
самостійно, до початку перевірки органом Фонду, виявив помилки, що містяться у
раніше поданій ним звітності, і які стосуються правильності нарахування суми
страхових внесків до Фонду та витрат за загальнообов'язковим соціальним
страхуванням у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами,
зумовленими народженням та похованням, то такий страхувальник повинен вжити
невідкладних заходів щодо їх виправлення шляхом письмового повідомлення про
факт та зміст помилок робочому органу Фонду за місцем реєстрації, у якому мають
бути відображені причини виникнення помилок та надано розрахунок сум
донарахованих (зменшених) внесків.

У відповідності до п. 2 Постанови
про затвердження Порядку, інші нормативні акти Фонду соціального страхування з
тимчасової втрати працездатності діють у частині, що не суперечать цьому
Порядку.

Даним Порядком та іншим
законодавством з приводу соціального страхування з тимчасової втрати
працездатності не передбачено подання такого виду звітності як корегуючий
звіт. Натомість у п. 10 Порядку чітко вказано, що помилки минулих періодів
відображаються при поданні звітності ( чергової) і вносяться лише у звіт форми
Ф4-ФСС з ТВП.

Суд не може врахувати доводи
позивача про те, що неналежне оформлення проведеної виплати допомоги працівнику
за рахунок коштів Фонду виникло виключно з вини працівників Смілянської
міжрайонної дирекції Фонду, які не проконсультували позивача з приводу
оформлення звітності, оскільки такі доводи не підтверджені ніякими доказами
крім пояснень позивача, а поважність причин помилок  платника внесків у відносинах по соціальному
страхуванню з тимчасової втрати працездатності законодавцем не враховується і
не передбачається у нормативних актах.

Таким чином, судом
встановлено, що у відповідності до чинного законодавства, відносини між Фондом
та платником внесків з приводу відшкодування сум виплаченої допомоги по вагітності
та пологах повинні бути оформлені виключно шляхом подання платником внесків
належним чином оформленої звітності до Фонду за період, в якому проведено
операцію, чого не було зроблено позивачем по справі. Наявні у справі докази
свідчать про те, що станом на момент розгляду справи, виплата позивачем коштів
працівнику оформлена не за рахунок коштів Фонду, а за власний кошт.

За таких обставин у відповідача
немає правових підстав здійснити позивачу відшкодування 6 339,27 грн. коштів
виплаченої допомоги, а тому дії Смілянської міжрайонної виконавчої дирекції
фонду соцстрахування з тимчасової втрати працездатності по фактичній відмові у
відшкодуванні цих витрат не є протиправними.

У задоволенні позову позивачу
слід відмовити повністю.

На підставі статті 89,94 КАС
України, при відмові у позові судові витрати ( в тому числі і витрати на
юридичну допомогу)  на відповідача не
покладаються.

Керуючись статтями 89,160,163
КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

В позові відмовити повністю.

Постанова набуває чинності після
закінчення строку на подання заяви про апеляційне оскарження та апеляційної
скарги і може бути оскаржена до Київського міжобласного апеляційного
господарського суду в порядку ст.186 КАС України.

СУДДЯ
Н.М. Спаських