ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

18 квітня 2007 р.

№ 2-16/05

Вищий господарський суд України у
складі колегії суддів:

Божок В.С. -головуючого,

Коробенко Г.П., Рогач Л.І.

розглянувши матеріали  касаційної скарги

ОСОБА_1

на ухвалу

Апеляційного суду Запорізької
області від 16.06.2005 р.

у справі

Приморського районного суду
Запорізької області

за позовом

1.          ОСОБА_1     2.          ОСОБА_2

до

товариства з обмеженою
відповідальністю "Пегматіт" Приморського району

треті особи

1.          Приморська
райдержадміністрація     2.          Закрите акціонерне товариство
"Арматурно-ізоляційний завод"           м. Слов'янськ 3.          Відкрите акціонерне товариство
"АІЗ-Енергія" м. Слов'янськ
4.          ОСОБА_3

про

про визнання недійсним протоколу
№5 загальних зборів ТОВ “Пегматіт” від 23.12.2003 року, скасування реєстрації
нової редакції статуту ТОВ “Пегматіт” від 26.12.2003 року

за участю представників:

позивача 1: ОСОБА_4 -дов. НОМЕР_1;

позивача 2: ОСОБА_4 -дов. НОМЕР_2,

ОСОБА_5
-дов. НОМЕР_3;

відповідача: Шаповалов О.І. -дов. від
04.05.2005р. №3-Д;

третьої особи 1: не з'явився;

третьої особи 2: Гелхвіідзе
Д.Р. -дов. від 20.11.2006р.;

третьої особи 3: Гелхвіідзе
Д.Р. -дов. від 18.05.2005р.;

третьої особи 4: не з'явився

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 та
ОСОБА_2 звернулись до Приморського районного суду Запорізької області з позовною
заявою до  ТОВ "Пегматіт" про
визнання недійсним рішення та протоколу №5 загальних зборів Товариства  від 23.12.2003р. та скасування реєстрації
нової редакції Статуту ТОВ “Пегматіт” від 26.12.2003р.

Позовні вимоги мотивовані тим: - що
ОСОБА_1, ОСОБА_2 не запросили та не повідомили про місце і час проведення
загальних зборів учасників Товариства та про порядок денний, що не дало їм
змоги ознайомитись з документами; - що в порушення п.8.4 Статуту, ст. 53 Закону
України "Про господарські товариства" протоколом загальних зборів
внесено зміни в Статут Товариства в частині виключення та введення до складу
учасників Товариства третю особу -ОСОБА_3, який придбав частки ЗАТ
"Арматурно-ізоляційний завод" та ВАТ "АІЗ-Енергія", тим
самим позбавивши їх переважного права придбання цих часток; - що в порушення
п.9.11 Статуту, ст. 62 Закону України "Про господарські товариства"
головою зборів 23.12.2003р. був Науменко В.А., який є генеральним директором
ТОВ "Пегматіт". Крім того, ОСОБА_1 вказав на порушення вимог п.п.
9.4, 9.5, 10.2 Статуту ТОВ "Пегматіт" відносно повноважності зборів з
підстав виключення учасника з Товариства.

Рішенням Приморського районного суду
Запорізької області від 24.02.2005р. зі справи №2-16/05р., залишеним без змін
ухвалою Апеляційного суду Запорізької області від 16.06.2005р. з даної справи,
визнано рішення зборів учасників ТОВ "Пегматіт" від 23.12.2003р. в
частині виключення ОСОБА_2 зі складу учасників Товариства, недійсним. В решті
позовних вимог ОСОБА_1 та ОСОБА_2 відмовлено.

Судові рішення в частині задоволення
позовних вимог мотивовано порушенням при проведенні зборів п.10.3. Статуту
Товариства, з посиланням на докази наявні в матеріалах справи. В частині
відмови в позові рішення  мотивовані тим,
що позивачі були належним чином повідомлені про збори учасників ТОВ
"Пегматіт", з посиланням на докази наявні в матеріалах справи; - що
позивачам надавалася змога викупити частки учасників Товариства, про що останні
не виявили бажання; - що на зборах Товариства
головував Науменко В.А., який на той час не перебував на посаді
генерального директора ТОВ "Пегматіт".

Не
погоджуючись із зазначеними рішенням та ухвалою у даній справі ОСОБА_1
звернувся до Верховного суду України з касаційною скаргою, яка листом
Верховного суду України від 20.02.2007р. №6-19423 кс 05 відповідно до п.6
Прикінцевих положень Закону України "Про внесення змін до деяких
законодавчих актів України щодо визначення підсудності справ з питань
приватизації та з корпоративних спорів" разом зі справою передана Вищому
господарському суду України для розгляду.

У касаційній скарзі ОСОБА_1 просить
ухвалу скасувати, а рішення змінити, задовольнивши його позовні вимоги в
повному обсязі, мотивуючи скаргу тим, що ухвала та рішення винесені з
порушенням норм матеріального права, зокрема ст.ст. 53, 61, 62 Закону України
"Про господарські товариства".

Третя особа -1, -4 не реалізували своє
процесуальне право на участь у судовому засіданні суду касаційної інстанції.

Колегія суддів, приймаючи до уваги
межі перегляду справи в касаційній інстанції, проаналізувавши на підставі
фактичних обставин справи застосування норм матеріального та процесуального
права при винесенні оспорюваних судових актів, знаходить необхідним в
задоволенні касаційної скарги відмовити, враховуючи наступне.

Як вбачається з матеріалів справи,
23.12.2003р. відбулися загальні збори учасників ТОВ "Пегматіт", на
яких були присутні учасники, які мали 98,425 голосів,  тобто більше 60% голосів необхідних для  кворуму.

Головою зборів обрано Науменко
В.А., який , як  встановлено судами  1-ї та 2-ї інстанції, на момент прийняття
оспорюваного рішення загальних  зборів
займав посаду директора Товариства, на яку 15.12.2003р. рішенням правління був
переведений з посади генерального директора ТОВ "Пегматіт", що
узгоджується з вимогами ч.6 ст. 62 Закону України "Про господарські
товариства", згідно якої генеральний директор не може бути одночасно
головою на зборах учасників товариства.

Судом першої та апеляційної
інстанцій також встановлено, що позивачі були належним чином повідомлені про
час, місце проведення загальних зборів, про що свідчать наявні в матеріалах
справи повідомлення з порядком денним від 16.11.2003 р., на ім'я ОСОБА_2 та
ОСОБА_2

На зазначених зборах був прийнятий
новий Статут та Установчий договір та з учасників ТОВ "Пегматіт"
вийшли ВАТ "АІЗ-Енергія" та ЗАТ "Арматурно-ізоляторний
завод", які свої частки уступили ОСОБА_3, а останнього ввели до складу
товариства.

Як встановлено судом першої та
апеляційної інстанцій, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 надавалася змога викупити частки
учасників Товариства, які виходять, але вони не виявили бажання. Зокрема, як
вбачається із заяв ОСОБА_2, засвідчених нотаріусом 21.07.2003р., останньому
було відомо про продаж ВАТ "АІЗ-Енергія" та ЗАТ
"Арматурно-ізоляторний завод" належних їм частин в статутному фонді
та в майні товариства "Пегматит" і він відмовляється від купівлі
вищевказаного предмету продажу. Також,
починаючи з 01.08.2003р., згідно телеграм, листів, які підписані
керівниками ВАТ "АІЗ-Енергія" та ЗАТ "Арматурно-ізоляторний
завод", на ім'я ОСОБА_2 направлялись пропозиції придбання часток
вищенаведених учасників Товариства, які виходять, направлялись для ознайомлення
документи та пропозиції зустрічі з ОСОБА_3. Відмови в наданні необхідних
матеріалів позивач не привів, як і бажання викупити ці частки,  що
свідчить про відсутність порушень вимог ст. 53 Закону України "Про
господарські товариства" стосовно переважного права позивачів на
купівлю  вказаних часток товариства.

Крім того, на вказаних зборах ОСОБА_2 було
виключено зі  складу учасників ТОВ
"Пегматіт".

Задовольняючи позов в частині
визнання недійсним рішення та  протоколу
№5 загальних зборів ТОВ "Пегматіт" від 23.12.2003р. щодо  виключення ОСОБА_2 зі складу учасників
Товариства, місцевий суд, з яким погодився і апеляційний суд, виходив з того: -
що резолютивна частина  протоколу №5
загальних зборів Товариства від 23.12.2003р. не містить причин  виключення ОСОБА_2 з Товариства; - що частка
ОСОБА_2 в статутному фонді Товариства становить 0, 075%, яка не має
вирішального значення на хід голосування; - що з наданих сторонами листів,
повідомлень, телеграм, інших матеріалів, вбачається, що з ОСОБА_1 постійно
спілкувались,  він також приїздив до
відповідача знайомитися з документами, що свідчить про неправомірність
виключення ОСОБА_1 з ТОВ "Пегматіт".

Таким чином, місцевим та
апеляційним судом загальної юрисдикції
встановлені обставини справи, що підтверджуються певними доказами,
яким     попередні суди  дали належну оцінку, правом переоцінки яких
касаційна  інстанція не наділена.

Зважаючи на викладене, колегія не вбачає порушення судами першої і
апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, котрі
встановлюють правила доказування, розподілу обов'язків доказування, належності
й припустимості доказів, порядку збирання і дослідження доказів, та вважає
судові рішення такими, що відповідають чинному законодавству України та
обставинам справи, отже і підстави для їх скасування відсутні.

Керуючись ст.ст. 1115, 1117,
1118, 1119-11111 Господарського процесуального
кодексу України, Вищий господарський суд України, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні касаційної скарги
відмовити.

Ухвалу Апеляційного суду Запорізької
області 16.06.2005р. у справі №22-1868 (2-16/05р.) залишити без змін.

Головуючий суддя
В.С. Божок

Судді:                                                                                       Г.П.
Коробенко

Л.І. Рогач