ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" січня 2007 р.
Справа № 31/296-06-8458А

Одеський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Л.В. Поліщук,

суддів Л.І. Бандури, В.Б. Туренко,

при секретарі судового засідання Г.В. Селіховій,

за участю представників сторін

від прокурора: Молокова С.А.

від позивача: Жигун І.В.

від відповідача: Тертишна О.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги

заступника прокурора Приморського району м. Одеси

та Одеського обласного відділення ФСЗІ

на постанову господарського суду Одеської області від 23.10.2006р.

у справі № 31/296-06-8458А

за позовом заступника прокурора Приморського району м. Одеси в інтересах держави в особі Одеського обласного відділення ФСЗІ

до ТОВ „Веніта Систем”, м. Одеса

про стягнення 2688,92грн.,

встановив:

Заступник прокурора Приморського району м. Одеси в інтересах держави в особі Одеського обласного відділення ФСЗІ звернувся до господарського суду з позовом про стягнення з ТОВ „Веніта Систем” на користь Одеського обласного відділення ФСЗІ на рахунок Державного казначейства адміністративно-господарських санкцій за невиконання нормативу робочих місць для працевлаштування інвалідів у 2005 році у сумі 2600,00грн. та пені у розмірі 88,92 грн. на підставі статей 19, 20 Закону України „Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні” від 21.03.1991р. № 875-ХІІ із подальшими змінами та доповненнями (далі - Закон № 875).

Постановою господарського суду Одеської області від 23.10.2006р.(суддя В.М. Лєсогоров) в позові відмовлено. Постанова мотивована тим, що відповідач забезпечив одне місце для працевлаштування інвалідів та звітував до місцевого центру зайнятості за формою 3-ПН, однак центром зайнятості інваліди не направлялися, отже відповідачем вжито всі передбачені чинним законодавством заходи по забезпеченню працевлаштування інвалідів

Заступник прокурора Приморського району м. Одеси в інтересах держави в особі Одеського обласного відділення ФСЗІ та Одеське обласне відділення ФСЗІ, не погоджуючись з постановою суду, звернулися із апеляційними скаргами в яких просять постанову господарського суду скасувати, позов задовольнити, посилаючись на порушення судом норм матеріального права, а саме статей 19, 20 Закону № 875, так як ТОВ „Веніта Систем” в порушення норм вказаного закону у 2005 році не виконало покладений на підприємство обов’язок по дотриманню нормативу робочих місць, призначеного для забезпечення працевлаштування інвалідів.

Колегія суддів, приймаючи до уваги рамки перегляду справи в апеляційній інстанції, заслухавши представників сторін та дослідивши матеріали справи, проаналізувавши на підставі фактичних обставин повноту їх з’ясування і доведеність, правильність застосування норм матеріального і процесуального права при прийнятті постанови, встановила, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

У відповідності зі ст. 17 Закону України „Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні” інвалідам забезпечується право працювати на підприємствах (об‘єднаннях), в установах і організаціях із звичайними умовами праці, в цехах і на дільницях, де застосовується праця інвалідів.

В пункті 1 Положення „Про робоче місце інваліда і порядок працевлаштування інвалідів”, затвердженого Постановою КМУ від 03.05.1995р. № 314 (зі змінами та доповненнями) зазначено, що робоче місце інваліда –це окреме робоче місце або ділянка виробничої площі на підприємстві (об‘єднанні), в установі та організації незалежно від форм власності та господарювання, де створені необхідні умови праці інвалідів.

Відповідно до п. 3 названого Положення робоче місце інваліда вважається створеним, якщо воно відповідає встановленим вимогам робочого місця для інвалідів відповідної нозології, атестоване спеціальною комісією підприємства за участю представників МСЕК, органів Держнаглядохоронпраці громадських організацій інвалідів, і введено в дію шляхом працевлаштування на ньому інваліда.

У відповідності із п. 4 названого Положення місцеві органи соціального захисту населення разом із громадськими організаціями інвалідів з урахуванням рекомендацій МСЕК, побажань інвалідів, їхніх професійних навичок і знань готують пропозиції щодо створення нових робочих місць, у тому числі для роботи з гнучкими формами зайнятості, і передають їх відділенням Фонду соціального захисту інвалідів і центрам зайнятості.

Відповідно до п. 14 даного Положення підприємства: у межах доведеного нормативу створюють за власні кошти робочі місця для працевлаштування інвалідів; щорічно до 1 лютого року, що настає за звітним, подають відділенням Фонду соціального захисту інвалідів відомості про середню річну заробітну плату на підприємстві, середньооблікову чисельність штатних працівників облікового складу та про кількість працюючих інвалідів; визначають види виробництв, цехи та дільниці, де доцільно використовувати працю інвалідів; інформують державну службу зайнятості та місцеві органи соціального захисту населення про вільні робочі місця та вакантні посади, на яких може використовуватися праця інвалідів; створюють для інвалідів умови праці з урахуванням індивідуальних програм реабілітації, забезпечують соціально-економічні гарантії, передбачені чинним законодавством; запроваджують у разі потреби посади інструкторів-перекладачів для роботи з глухими працівниками; розробляють і затверджують інструкцію про робоче місце інваліда.

Згідно наданого ТОВ „Веніта Систем” звіту про зайнятість та працевлаштування інвалідів за формою № 10-ПІ, середньооблікова чисельність штатних працівників на підприємстві у 2005р. становила 46 осіб. (а.с. 5).

Стаття 19 Закону України „Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні” зобов‘язує підприємства всіх форм власності створити робочі місця для працевлаштування інвалідів в розмірі 4% від загальної численності робочих місць на підприємстві.

Таким чином, норматив для працевлаштування інвалідів для підприємства відповідача складає 2 робочих місця (4% від 46 робочих місць).

Згідно списку працюючих інвалідів –штатних працівників, на підприємстві у 2005 році був зайнятий 1 інвалід.(об. а.с. 5).

Разом з тим, відповідачем надано докази інформування відповідних органів про створення робочих місць для інвалідів, а саме звіти за 2005р. за формою № 3-ПН до центру зайнятості Приморського району м. Одеси, в яких заявлено потребу в працівниках на вільну посаду прибиральника, на яку підприємство було готове прийняти інваліда. (а.с. 10-15).

Також матеріали справи містять наказ № 5/1 від 30.06.2005р. про призначення постійно діючої атестаційної комісії для проведення атестації робочого місця для інваліда та проведення атестації робочого місця для інваліда.(а.с. 19).

Згідно із п. 10 Положення, працевлаштування інвалідів здійснюється державною службою зайнятості, органами Мінсоцзахисту, місцевими Радами народних депутатів, громадськими організаціями інвалідів з урахуванням побажань, стану здоров'я інвалідів, їхніх здібностей і професійних навичок відповідно до висновків МСЕК.

Пунктом 11 Положення обов’язок по виявленню інвалідів, які бажають працювати і спроможні реалізувати свої здібності та можливості на підставі індивідуальних програм реабілітації, покладений на місцеві органи соціального захисту населення, а в пункті 12 Положення зазначено, що Державна служба зайнятості сприяє працевлаштуванню інвалідів.

За таких обставин, господарським судом обґрунтовано зроблено висновок про те, що обов’язок підприємства щодо створення робочих місць для інвалідів не супроводжується його обов’язком виявляти і працевлаштовувати інвалідів на створені робочі місця.

Вищезазначені факти вказують на те, що ТОВ „Веніта Систем” вжило залежні від нього заходи по забезпеченню працевлаштування інвалідів.

З огляду на викладене, колегія суддів не вбачає підстав для скасування постанови місцевого суду.

Керуючись ст.ст. 160, 198, 200,  205, 206,  212,  254 Кодексу адміністративного судочинства України суд -

ухвалив:

Апеляційні скарги заступника прокурора Приморського району м. Одеси та Одеського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів залишити без задоволення, а постанову господарського суду Одеської області від 23.10.2006р. у справі № 31/296-06-8458А - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена протягом місяця в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України з дня складення ухвали в повному обсязі.

Головуючий суддя                                                               Л.В. Поліщук

Суддя                                                                                      Л.І. Бандура

Суддя                                                                                      В.Б. Туренко