ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

29.03.07                                                                                           Справа№ 2/116-18/45A

Господарський суд Львівської області в складі

головуючого-судді                                                              Мартинюка В.Я.

при секретарі судового засідання                                    Колтун Ю.М.

у відкритому судовому засіданні в м.Львові

розглянуши справу за позовом
Управління Пенсійного фонду України в Галицькому  районі м. Львова

до
Колективного підприємства (надалі КП) “Соляріс”

про
стягнення суми заборгованості

з участю представників:

від позивача – [...] –завідувач юридичного сектору (довіреність за №06 від 06.03.2007 року);

від відповідача – не з‘явився,

В С Т А Н О В И В :

що Управління Пенсійного фонду України в Галицькому  районі м. Львова звернулось до господарського суду з адміністративним позовом про стягнення з КП „Соляріс”  1418 грн. 46 коп.. заборгованості по страхових внесках на загальнообов‘язкове державне пенсійне страхування. Позовні вимоги мотивовані тим, зокрема, що 1418 грн. 46 коп. заборгованість по страхових внесках на загальнообов‘язкове державне пенсійне страхування відповідача за період з січня 2004 року по грудень 2006 року підтверджується поданими відповідачем звітами. Також, позовна заява мотивована нормами Закону України „Про загальнообов‘язкове державне пенсійне страхування” від 09.07.2003 року (з наступними змінами та доповненнями), Інструкцією про порядок обчислення і сплати страхувальникими та застрахованими особами внесків на загальнообов‘язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, затвердженої Постановою правління Пенсійного фонду України від 19.12.2003 року №21-1.

Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав з наведених вище міркувань, просить його задоволити.

Відповідач двічі явку повноважного представника в судове засідання не забезпечував, не повідомляв суд про причини такої неявки, хоча належним чином повідомлявся про час та місце розгляду спору, підтвердженням чого є повідомлення про вручення поштових відправлень за №1451059 та за №1487460, а тому справа розглядається на основі наявних доказів, як передбачено ч.6 ст.71 КАС України.

Заслухавши представника позивача, дослідивши наявні у справі докази та давши їм оцінку, суд виходив з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.15 Закону України “Про загальнообов‘язкове державне пенсійне  страхування” № 1058-ІV від 09.07.2003 року, платниками страхових внесків до солідарної системи є страхувальники, зазначені в статті 14 цього Закону, зокрема, підприємства, установи і організації, створені відповідно до законодавства України, незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання, об'єднання громадян, профспілки, політичні партії (у тому числі філії, представництва, відділення та інші відокремлені підрозділи зазначених підприємств, установ, організацій, об'єднань громадян, профспілок, політичних партій, які мають окремий баланс і самостійно ведуть розрахунки із застрахованими особами), фізичні особи - суб'єкти підприємницької діяльності та інші особи (включаючи юридичних та фізичних осіб - суб'єктів підприємницької діяльності, які обрали особливий спосіб оподаткування (фіксований податок, єдиний податок, фіксований сільськогосподарський податок, придбали спеціальний торговий патент), які використовують працю фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, або за договорами цивільно-правового характеру.

Як вбачається з Розрахунків суми страхових внесків на загальнообов‘язкове державне пенсійне страхування відповідачем обрано загальну систему оподаткування.

Пунктом 4 частини 2 статті 17 цього ж Закону передбачено, що страхувальник зобов'язаний  подавати звітність територіальним органам Пенсійного фонду у строки, в порядку та за формою, встановленими Пенсійним фондом.

В матеріалах справи наявні Розрахунки сум страхових внесків на загальнообов‘язкове державне пенсійне страхування за період з січня 2004 року по грудень 2006 року, в рядках 8 яких визначено загальну суму страхових внесків, зокрема, за січень 2004 року – 503 грн. 28 коп.,  за лютий 2004 року –511 грн. 72 коп., за березень 2004 року –632 грн. 48 коп., за квітень 2004 року –640 грн. 88 коп., за травень 2004 року –508 грн. 04 коп., за червень 2004 року –628 грн. 00 коп., за липень 2004 року –641 грн.80 коп., за серпень 2004 року –650 грн. 60 коп., за вересень 2004 року –613 грн. 20 коп., за жовтень 2004 року –701 грн. 76 коп., за листопад 2004 року –624 грн. 84 коп., за грудень 2004 року –697 грн. 00 коп., а також в рядках 9 Розрахунків за січень 2005 року –628 грн. 82 коп., за лютий 2005 року –690 грн. 99 коп., за березень 2005 року –680 грн.77 коп., за квітень 2005 року –788 грн. 84 коп., за травень 2005 року –698 грн. 14 коп., за червень 2005 року –983 грн. 43 коп., за липень 2005 року –821 грн. 85 коп., за серпень 2005 року –875 грн. 76 коп., за вересень 2005 року –877 грн. 18 коп., за жовтень 2005 року –867 грн. 70 коп., за листопад 2005 року –845 грн. 34 коп., за грудень 2005 року –861грн. 49 коп., за січень 2006 року –824 грн. 99 коп., за лютий 2006 року – 909 грн. 55 коп., за березень 2006 року – 1067 грн. 53 коп., за квітень 2006 року – 962 грн. 58 коп., за травень 2006 року –22 грн. 26 коп., за червень 2006 року –22 грн. 26 коп., за липень 2006 року –22 грн. 26 коп., за серпень 2006 року –23 грн. 85 коп., за вересень 2006 року –23 грн. 85 коп., за жовтень 2006 року –797 грн. 89 коп., за листопад 2006 року –885 грн. 63 коп., за грудень 2006 року –845 грн. 43 коп..

Згідно п.6 ст.20 згаданого Закону,  страхувальники зобов'язані сплачувати страхові внески, нараховані за відповідний базовий звітний період, не пізніше ніж через 20 календарних днів із дня закінчення цього періоду.

Відповідачем не подано доказів в спростування вимог позивача, зокрема доказів в підтвердження сплати суми заборгованості по страхових внесках на загальнообов‘язкове державне пенсійне страхування.

А тому, на час розгляду справи в місцевому господарському суді, заборгованість відповідача, як зазначено позивачем, становить 1418 грн. 46 коп. та залишається непогашеною, а тому згідно ст.106 цього ж Закону вважається простроченою заборгованістю із сплати страхових внесків (далі - недоїмка).

У відповідності до вимог ст.106 згаданого Закону, орган Пенсійного фонду також має право звернутися до суду чи господарського суду з позовом про стягнення недоїмки.

За наведених обставин, господарський суд вважає що позов підставний і обґрунтований, а тому підлягає до задоволення.

Щодо судових витрат, то у відповідності до вимог ст.94 КАС України, зокрема, частин 2 та 3, судові витрати у формі судового збору, з відповідача не належить стягувати.

Враховуючи наведене, та керуючись ст.ст. 51, 71, 86, 94,ч.4 ст.121, 158, 160, 162, 163, 167, 258 КАС України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

1.    Позов задоволити.

2. Стягнути з Колективного підприємства „Соляріс”, що знаходиться за адресою: м.Львів, вул. П. Мирного, 43, () на користь Управління Пенсійного фонду України в Галицькому районі м.Львова, що знаходиться за адресою: м.Львів, просп. Червоної Калини, 35, (код ЗКПО 20847365) 1418 грн. 46 коп. заборгованості по страхових внесках на загальнообов‘язкове державне пенсійне страхування.

3. Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, встановленого цим Кодексом, якщо таку заяву не було подано. Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у строк, встановлений цим Кодексом, постанова набирає законної сили після закінчення цього строку. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, то вважається, що постанова суду не набрала законної сили.

4. Заява про апеляційне оскарження та апеляційна скарга подаються до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції. Заява про апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження. Апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя                                                                                                       Мартинюк В.Я.