ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД _________________________________________________________________________________________
У Х В А Л А ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

"20" лютого 2007 р.

Справа № 15/472/06

Одеський
апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача:
Колоколова С.І.

суддів:
Разюк Г.П., Петрова М.С.

при секретарі судового засідання: Павловій
Н.Ю.

за участю представників сторін:

від позивача:
ОСОБА_2(довіреність б/н від 05.02.2007 року)

від відповідачів:

- від Оленівської СР -Левицька О.Б.
(довіреність б/н від 16.02.2007 року);

- від ВАТ „ММЗ „Авангард” -Шепель
Т.П. (довіреність № 377 від 06.02.2007 року)

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу Приватного підприємця ОСОБА_1

на постанову господарського суду Миколаївської
області від „14.11.2006 року

по справі №
15/472/06

за позовом Приватного
підприємця ОСОБА_1 м. Миколаїв

до:

-          Оленівської сільської ради,
Чорноморський район, Автономна республіка Крим, с. Оленівка;

-          Відкритого акціонерного товариства
„Московський машинобудівний завод „Авангард”, Російська федерація, м.
Москва

про визнання
недійсним рішення та договору оренди

В С Т А Н О В
И В :

23.10.2006 року Приватний
підприємець ОСОБА_1(далі по тексту -позивач, підприємець) звернувся до
господарського суду Миколаївської області з позовною заявою та послідуючим
доповненням до Оленівської сільської ради (далі по тексту -відповідач 1) та
Відкритого акціонерного товариства „Московський машинобудівний завод „Авангард”
(далі по тексту -відповідач 2) про визнання недійсним рішення Оленівської
сільської ради та договору оренди земельної ділянки від 16.03.2006 року,
укладеного відповідно до даного рішення між відповідачами.

Позовні вимоги мотивовані тим, що
підприємець звернувся до відповідача 1 з клопотанням про надання йому в оренду
земельної ділянки для будівництва та експлуатації банно-оздоровчого комплексу,
але ніякої відповіді не отримав, а в послідуючому дізнався, що ця земельна
ділянка надана в оренду відповідачу 2 на підставі договору відповідно до
рішення відповідача 1.

Постановою господарського суду
Миколаївської області від 14.11.2006 року, повний текст якої складено
17.11.2006 року (суддя Середа О.Ф.) в задоволенні позовних вимог про визнання
недійсним рішення Оленівської сільської ради та договору оренди земельної
ділянки від 16.03.2006 року, укладеного відповідно до даного рішення між
відповідачами -відмовлено повністю. Висновки суду мотивовані тим, що ані
рішення Оленівської сільської ради ані договір оренди, укладений між
відповідачами, ніяким чином не порушують прав та законних інтересів підприємця,
а тому його позовні вимоги є безпідставними, необґрунтованими та недоведеними.

Не погоджуючись із зазначеною вище
постановою місцевого господарського суду, ПП ОСОБА_1 звернувся до Одеського
апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить її
скасувати та прийняти нову, якою заявлений адміністративний позов задовольнити
повністю. Скаржник у своїх доводах та запереченнях посилається на недоведеність
обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків, вказаних в
рішенні суду, обставинам справи, невірне застосування та порушення норм
матеріального права, а саме приписи Земельного кодексу України та Цивільного
кодексу України.

Відповідачі відзиви на апеляційну
скаргу не надали, але їх представники у судовому засіданні просили суд залишити
апеляційну скаргу підприємця без задоволення, а постанову місцевого
господарського суду без змін, вважаючи її правомірною, обґрунтованою, відповідаючою
вимогам діючого законодавства та матеріалам справи.

Дослідивши матеріали справи,
заслухавши у судовому засіданні пояснення представників сторін, перевіривши
правильність застосування місцевим господарським судом норм процесуального та
матеріального права, судова колегія дійшла до наступного.

Як вбачається з матеріалів справи,
06.04.2006 року ПП ОСОБА_1 направив на адресу голови Оленівської сільської ради
клопотання, згідно з яким, з метою здійснення підприємницької діяльності, а
також покращення обслуговування відпочиваючих шляхом побудови банно-оздоровчого
комплексу, просив надати в оренду земельну ділянку, що розташована за адресою:
АДРЕСА_1(а.с.9).

Між тим, в матеріалах справи
відсутні будь-які докази отримання відповідачем 1 зазначеного вище клопотання.

16.05.2006 року між Оленівською
сільською радою (Орендодавець) та ВАТ „ММЗ „Авангард” (Орендар) на підставі
рішення 34 сесії 4 скликання Оленівської сільської ради від 20.03.2006 року
укладено договір оренди землі, згідно умов якого Орендодавець надає, а Орендар
приймає в термінове платне користування земельну ділянку рекреаційного
призначення (будівництво та обслуговування курортно-оздоровчого комплексу),
який знаходиться по АДРЕСА_1 (а.с.16-21).

Крім того, слід зазначити, що
починаючи з 1964 року ВАТ „ММЗ „Авангард” користувався означеною земельною
ділянкою, оскільки саме на ній було споруджено пансіонат для відпочинку
працівників товариства, тобто за відповідачем 2 зберігалося право
землекористування, про що приймалися відповідні рішення та видавалися акти в
разі зміни обсягу земельної ділянки чи форми актів, зокрема, рішення
Чорноморського райвиконкому ради народних депутатів НОМЕР_1, НОМЕР_2, НОМЕР_3
До 2006 року ВАТ „ММЗ „Авангард” користувалося земельної ділянкою відповідно до
державного акту на право постійного користування серії 1-КМ НОМЕР_4

25.09.2006 року ОСОБА_1 надіслав на
адресу голови Оленівської сільської ради лист, яким просив негайно повідомити
його про розгляд клопотання щодо передачі в оренду земельної ділянки, що
розташована на АДРЕСА_1 та про стан зазначеної земельної ділянки (а.с.14).

У відповідь на вказаний вище лист,
06.10.2006 року головою Оленівської сільської ради надіслано позивачу лист
НОМЕР_5, яким повідомлено останнього, що клопотання про передачу в оренду
земельної ділянки на адресу сільради не надходило, земельна ділянка що
розташована на АДРЕСА_1 на підставі рішення 34 сесії 4 скликання Оленівської
сільської ради від 20.03.2006 року, а також згідно з договором від 16.05.2006
року передано ВАТ „ММЗ „Авангард” в оренду.

Зазначені вище обставини стали
підставою для звернення ПП ОСОБА_1 до суду за захистом своїх порушених прав та
законних інтересів з вимогою про визнання недійсним рішення Оленівської
сільської ради та договору оренди земельної ділянки від 16.03.2006 року, укладеного
відповідно до даного рішення між відповідачами.

Судова колегія погоджується з
висновками місцевого господарського суду про відмову в задоволення позовних
вимог, та вважає, що вимоги, доводи та заперечення скаржника, викладені в
позовній заяві та апеляційній скарзі, є безпідставними, необґрунтованими та
задоволенню не підлягають, виходячи з наступного.

Відповідно до статті 93 Земельного
кодексу України, право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі
строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною
орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності. Земельні
ділянки можуть передаватися в оренду громадянам та юридичним особам України,
іноземним громадянам і особам без громадянства, іноземним юридичним особам,
міжнародним об'єднанням і організаціям, а також іноземним державам. Оренда
земельної ділянки може бути короткостроковою -не більше 5 років та
довгостроковою - не більше 50 років. Орендована земельна ділянка або її частина
може за згодою орендодавця передаватись орендарем у володіння та користування
іншій особі (суборенда).

Форма договору оренди землі
затверджена Постановою КМУ від 03.03.2004 року № 220.

За правовою природою договір оренди
землі є цивільним правочином, а згідно зі статтею 215 Цивільного кодексу
України, правочин є недійсним внаслідок недодержання в момент вчинення
правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами 1-3, 5-6 статті
203 цього Кодексу. Перелік підстав визнання договору недійсним є вичерпним.

Таким чином, як встановлено
місцевим господарським судом та підтверджено судом апеляційної інстанції,
договір оренди землі від 16.05.2006 року відповідає формі договору оренди
землі, що затверджена Постановою КМУ від 03.03.2004 року № 220, укладений з
дотриманням сторонами вимог частин 1-3, 5-6 статті 203 Цивільного кодексу
України.

Зазначене свідчить про відсутність
в діях Оленівської сільської ради ознак порушення права позивача на оренду
земельної ділянки, норм статей 123, 124 Земельного кодексу України, оскільки і
факт одержання заяви позивача про надання в оренду земельної ділянки не
доведений, а за умови відсутності заяви позивача Оленівська сільська рада не
могла приймати будь-які рішення з наведеного приводу.

Крім того, статтею 120 Земельного
кодексу України передбачено, що при переході права власності на будівлю і
споруду право власності на земельну ділянку або її частину може переходити на
підставі цивільно-правових угод, а право користування - на підставі договору
оренди. При відчуженні будівель та споруд, які розташовані на орендованій
земельній ділянці, право на земельну ділянку визначається згідно з договором
оренди земельної ділянки.

Даною статтею не передбачено
обов'язку власника землі в особі органу місцевого самоврядування вилучати
земельну ділянку з користування чи оренди в разі переходу права власності на
будівлю чи споруду до іншої особи. Укладення договору оренди з будь-якою особою
за умови, коли земельна ділянка не вилучена у існуючого землекористувача є
порушенням прав такого землекористувача та не допускається. В разі, якщо
земельна ділянка вже знаходиться в користуванні особи на підставі договору
оренди, право користування земельною ділянкою власником будівлі чи споруди може
бути оформлене шляхом укладення договору суборенди в порядку, визначеному
чинним законодавством.

Оскільки землекористувачем
земельної ділянки є ВАТ „ММЗ „Авангард”, яке не надавало згоди на вилучення
земельної ділянки з його користування, тільки він може передати право
користування земельною ділянкою власнику будівлі чи споруди, розташованої на
земельній ділянці, за договором суборенди. Спірним договором не передбачено
обмежень щодо укладення договору суборенди на частину орендованої земельної
ділянки.

Оскаржуваний договір оренди землі
від 16.05.2006 року передбачає, що в разі прийняття рішення про власність на
будь-які об'єкти нерухомості, що розташовані на орендованій земельній ділянці,
на користь третіх осіб, питання оренди частини земельної ділянки під вказаними
об'єктами вирішується в порядку, передбаченому діючим законодавством України.

Вищезазначене повністю спростовує
доводи скаржника, викладені в апеляційній скарзі, на підставі чого судова
колегія дійшла до висновку про правомірність та обґрунтованість винесеної
місцевим господарським судом постанови про відмову в задоволенні позовних
вимог.

За викладених обставин, колегія
суддів вважає, що постанова господарського суду Миколаївської області від
14.11.2006 року по справі № 15/472/06 відповідає вимогам чинного законодавства
та матеріалам справи, а тому підстави для її скасування або зміні
відсутні.

Керуючись
статтями 198, 199, 200, 205, 206, 212, 254
Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л
А :

Постанову господарського суду
Миколаївської області від 14.11.2006 року по справі № 15/472/06 залишити без
змін, а апеляційну скаргу Приватного підприємця ОСОБА_1 без задоволення.

Ухвала в порядку пункту 5 статті
254 Кодексу адміністративного судочинства України набирає законної сили з дня
її прийняття.

Ухвалу апеляційної інстанції може
бути оскаржено у касаційному порядку.

Суддя-доповідач
С.І. Колоколов

Суддя
Г.П. Разюк

Суддя                                                                                              М.С.
Петров