ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 січня 2007 р.
№ 44/560

Вищий господарський суд України у складі колегії  суддів:

Божок В.С.- головуючого,

Костенко Т.Ф.,
Коробенко Г.П.

розглянувши матеріали касаційної скарги
Державного підприємства Міністерства оборони України “Криворізький комбінат побутового обслуговування”

на ухвалу
Київського апеляційного господарського суду
від 02.11.2006

у справі
господарського суду міста Києва

за позовом
Державного підприємства Міністерства оборони України “Криворізький комбінат побутового обслуговування”

до
Департаменту постачання матеріальних ресурсів Міністерства оборони України

про
стягнення заборгованості

в судовому засіданні взяли участь представники:

від позивача:
Філімошин А.І. - директор

від відповідача:
Гордієнко В.І. –дов. № 220/449/д від 25.12.2006

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою від 02.11.2006 Київського апеляційного господарського суду відмовлено ДП Міністерства оборони України “Криворізький комбінат побутового обслуговування” у відновленні пропущеного строку для подачі апеляційної скарги.

Ухвала мотивована тим, що заявником не зазначено причин, які б перешкоджали йому подати апеляційну скаргу у встановлений законом строк для подання апеляційної скарги.

Не погоджуючись з судовими рішеннями ДП Міністерства оборони України “Криворізький комбінат побутового обслуговування” звернулося до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою і просить її скасувати, посилаючись на те, що судом порушені норми процесуального права, зокрема, ст.ст. 53, 93 Господарського процесуального кодексу України. Позивач зазначив поважні причини пропуску встановленого процесуального строку для подання апеляційної скарги, зокрема, те що рішення від 04.07.2006 господарського суду міста Києва отримано ним лише 22.08.2006, а директор підприємства знаходився у відрядженні.

Колегія суддів, приймаючи до уваги межі перегляду справи в касаційній інстанції, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування норм матеріального і процесуального права при винесенні оспорюваного судового акта, знаходить необхідним касаційну скаргу задовольнити.

Конституційне право на судовий захист передбачає як невід'ємну частину такого захисту можливість поновлення порушених прав і свобод громадян, правомірність вимог яких встановлена в належній судовій процедурі і формалізована в судовому рішенні, і конкретні гарантії, які дозволяли б реалізовувати його в повному об'ємі і забезпечувати ефективне поновлення в правах за допомогою правосуддя, яке відповідає вимогам справедливості, що узгоджується також зі ст.13 Конвенції про захист прав людини і основних свобод.

Статтею 93 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що апеляційна скарга подається, а апеляційне подання вноситься, протягом десяти днів з дня прийняття рішення місцевим господарським судом, а у разі якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення - з дня підписання рішення, оформленого відповідно до статті 84 цього Кодексу.

Рішенням від 04.07.2006 господарського суду міста Києва у задоволенні позовних вимог відмовлено, яке позивач оскаржив до Київського апеляційного господарського суду.

Відповідно до штемпельної відмітки на зворотній стороні рішення господарський суд відправив його сторонам 18.08.2006, тому принагідно термін подачі апеляційної скарги закінчувався 28.08.2006 (з урахуванням вихідних днів) без поштового пробігу.

Апеляційна скарга відправлена до Київського апеляційного господарського суду 21.09.2006, з клопотанням про поновлення пропущеного строку в якому зазначаються причини його пропуску.  До заяви про відновлення пропущеного строку для подання апеляційної скарги була додана копія посвідчення про відрядження директора підприємства, який знаходився у відрядженні, згідно до наказу Міністра оборони України № 336 від 09.06.2006 з 21.08.2006 до 19.09.2006.

Частиною 2 ст. 93 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що відновлення пропущеного строку подання апеляційної скарги можливе протягом трьох місяців з дня прийняття рішення місцевим господарським судом.

Відповідно до ст. 53 Господарського процесуального кодексу України відновлення пропущеного строку здійснюється апеляційним господарським судом за наявності поважної причин для його пропуску. До кола поважних причин може бути віднесено, зокрема, отримання заявником рішення місцевого господарського суду після закінчення зазначеного процесуального строку та інших непереборних обставин.

Таким чином, у апеляційного господарського суду не було підстав повертати апеляційну скаргу з посиланням на відсутність поважних причин пропуску строку на апеляційне оскарження рішення.

За таких обставин, оскаржену ухвалу апеляційного суду не можна визнати законною та обґрунтованою,  і тому вона підлягає скасуванню з передачею справи до Київського апеляційного господарського суду для вирішення питання про прийняття апеляційної скарги позивача на рішення господарського суду міста Києва до провадження.

На підставі  викладеного, керуючись ст. 1115, ст. 1119 - ст.11111 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України

ПОСТАНОВИВ :

Касаційну скаргу задовольнити.

Ухвалу від 02.11.2006 Київського апеляційного господарського суду  зі  справи № 44/560 скасувати.

Справу направити до Київського апеляційного господарського суду для перегляду по суті.

Головуючий                                                 В.С. Божок

Судді                                                                 Т.Ф. Костенко

Г.П. Коробенко