ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
АВТОНОМНОЇ РЕСПУБЛІКИ КРИМ
РІШЕННЯ

Іменем України

12.02.2007
Справа №2-31/18685-2006

За позовом Комунального підприємства житлово-експлуатаційного об’єднання Залізничного району м.Сімферополя, м.Сімферополь

До відповідача Підприємства Сімферопольської виправної колонії №102 УДДВП України в АР Крим, м.Сімферополь

Про стягнення 17042,59грн.

Суддя  А.В.Привалова

представники:

Від позивача – Соловйова В.В., представник, довіреність №16 від 10.01.2007р.

Від відповідача   – не з’явився

Сутність спору: Позивач звернувся до господарського суду АР Крим із позовною заявою про стягнення з відповідача збитків в розмірі 17042,59грн.

Позовні вимоги позивач обґрунтовує укладеним між сторонами договором оренди №104 від 13.04.04р. нежитлового приміщення, розташованого у м.Сімферополь по вул.Героїв Сталінграда, 17, відповідно до якого відповідач зобов’язаний після закінчення строку договору повернути орендодавцю приміщення. Оскільки відповідач не звільнив приміщення, то на думку позивача відповідач повинен відшкодувати збитки в розмірі можливих не отриманих доходів від оренди майна за період з квітня 2005 року по липень 2006 року.

Відповідач проти позову заперечує з мотивів викладених у відзиві на позов. Явку свого представника у судове засідання не забезпечив, про причини неявки суд не повідомив.

Неявка представника відповідача, належним чином повідомленого про день, час та місце судового розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи. Суд вважає, що матеріалів справи достатньо для вирішення спору в порядку ст.75 ГПК України.

Розгляд справи відкладався відповідно до ст.77 ГПК України.

Строк розгляду справи був продовжений у порядку ст.69 ГПК України за клопотанням сторін.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши наявні у справі докази, суд –

Встановив:

13.04.2004 року між позивачем та відповідачем був укладений договір №104 оренди нежитлового приміщення пл.127,6 кв.м. для експлуатації під гуртожиток, що розташоване за адресою: м.Сімферополь, вул.Героїв Сталінграда, 17.

Згідно п.9.1 договору строк договору оренди встановлений з 13 квітня 2004р. до 13 квітня 2005р.

Предметом спору у даній справі є стягнення з відповідача збитків, які, на думку позивача, відповідач повинен відшкодувати відповідно до положень ст.623 ЦК України. В обґрунтування підстав такого відшкодування позивач посилається на невиконання відповідачем умов договору, а саме в порушення п.1.10 договору не повернення орендодавцю приміщення, яке було передано у оренду згідно договору.

Суму збитків позивач обґрунтовує виходячи з розміру можливих не отриманих доходів, розрахованих відповідно до реальної сплати за оренду зазначеного приміщення за період з квітня 2005 по липень 2006 року.

Суд вважає, що позов не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Як свідчать матеріали, позивач звертався до суду з позовом про витребування майна з чужого незаконного володіння і  рішенням господарського суду АРК від 22.03.04р. у справі №2-6/5345-2004, яке набуло законної сили,  нежиле приміщення пл.127,6кв.м., розташоване у будинку №17 по вул.Г.Сталінграда в м.Сімферополь, вилучено у Сімферопольської виправної колонії №102 Управління державного департаменту України з питань  виконання покарань  в АРК на користь комунального підприємства «Житлове експлуатаційне об’єднання Залізничного району м.Сімферополя».

Отже  з 2004 року  позивач не предприняв  ніяких заходів щодо отримання   доходів, які він просить стягнути з відповідача (упущена вигода), що відповідно до положень ч.4 ст.623 ЦК України виключає  можливість їх стягнення.

Крім того, відшкодування збитків є заходом відповідальності за невиконання або не належне виконання зобов’язань і застосовується, за загальним правилом, при наявності вини боржника, який порушив свої зобов’язання.

Суд не вбачає правових підстав для стягнення  з  відповідача           суми  збитків,  оскільки  у приміщеннях, які були передані у оренду відповідачу, проживають громадяни, які прописані у дані приміщення ще до укладення договору оренди з відповідачем, про що свідчать матеріали справи (а.с.37-39).

Позивачем не надано суду доказів, що саме відповідач у  період з квітня 2005 по липень 2006 року безпідставно користується приміщенням після спливу строку договору,  або у це приміщення відповідачем у період дії договору було заселено осіб, що там проживають.

Відповідно до ст.33 ГПК України кожна сторона має довести суду ти обставини, на які вона посилається  в обґрунтування своїх вимог або заперечень.

Проте позивачем не надано доказів в підтвердження доводів позовної заяви.

За таким обставинами, позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Витрати по оплаті держмита та інформаційно-технічному забезпеченню судового процесу покладається на позивача у відповідності зі ст.49 ГПК України.

За згодою сторін у судовому засіданні 12.02.07р. оголошено вступну та резолютивну частини рішення. Відповідно до ст. 84 ГПК України рішення оформлено та підписано 07.03.2007р.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд,

ВИРІШИВ:

1.  В позові відмовити в повному обсязі.

Суддя Господарського суду

Автономної Республіки Крим                                        Привалова А.В.