СУД
СУД
П О С Т А Н О В А

Іменем України

26.04.07                                                                                 Справа № 5/131ад.

Господарський суд Луганської області у складі головуючого судді     Закропивного О.В., при секретарі Агафоновій С.В., за представників сторін:

від позивача –Агеєва В.В. (довіреність № 21/01-06 від 09.01.07.);

від відповідача –Натарова Н.А. (довіреність № 1 від 02.01.07.);

розглянувши матеріали справи за позовом:

Управління Пенсійного фонду України в Слов’яносербському районі Луганської області (м. Слов’яносербськ, Луганської області, вул. Гагаріна, 22, код 21792620);

до Зимогір’янської міської ради Слов’яносербського району Луганської області  (м. Зимогір’я, Слов’яносербського району, Луганської області, вул. Свободи, 3а, код 04051827);

про стягнення 616 грн. 37 коп., –

В С Т А Н О В И В:

Суть спору: Управлінням Пенсійного фонду України в м. Слов’яносербську, Луганської області заявлено вимоги про стягнення з Зимогір’янської міської ради Слов’яносербського району Луганської області суми надміру виплаченої пенсії пенсіонерці Гридіній Л.В. в розмірі 616,37 грн. в зв’язку з поданням недостовірних даних для призначення пенсії.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі.

Відповідач відзивом на позовну заяву та його представник в судовому засіданні позовних вимог не визнали мотивуючи свої заперечення тим, що, відповідно до Законів України "Про службу в органах місцевого самоврядування", "Про державну службу", Постанови Кабінету Міністрів України від 03.05.1994 р. № 283 "Про порядок обчислення стажу державної служби" з наступними змінами і доповненнями, позивачем безпідставно виключено з заробітної плати для обчислення пенсії Гридіній Л.В. частини надбавки за вислугу років за період роботи на посадах службовця у виконкомі міської ради.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши представників сторін, оцінивши надані докази у їх сукупності суд прийшов  висновку, що позовні вимоги  обґрунтовані з урахуванням наступного.

Згідно статті 50 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" суми пенсій, виплачених надміру внаслідок подання страхувальником недостовірних даних стягуються в судовому порядку.

Відповідно до ч. 2 ст. 101 Закону України "Про пенсійне забезпечення" підприємства та організації несуть матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну громадянам або державі внаслідок несвоєчасного оформлення або подання пенсійних документів, а також за видачу недостовірних документів, і відшкодовують її.

В ході судового розгляду встановлено, що позивачем, на підставі довідки № 5 від 13.04.06. про заробіток Гридіної Л.В. для обчислення пенсії, яка підтверджувала її стаж державної служби понад 10 років, наданої відповідачем, колишній працівниці відповідача була призначена пенсія як державному службовцю.

В ході проведеної в листопаді 2006 року у відповідача спеціалістами позивача перевірки первинних документів щодо робочого стажу вищевказаної пенсіонерки було встановлено, що викладенні в зазначеній довідці відомості є недостовірними і стаж роботи Гридіної Л.В. не дає її права на призначення пенсії як державному службовцю.

Так, до квітня 2006 року Гридіна Л.В. отримувала пенсію за віком. В подальшому, на підставі наданої відповідачем довідки № 5 від 13.04.06., її пенсія була переоформлена як державному службовцю. При цьому, відповідачем до стажу роботи на посадах державного службовця було довраховано стаж роботи Гридіної Л.В. на посадах службовця. В результаті цього, загальна сума заробітної плати була завищена що призвело до переплати пенсії на суму 616,37 грн.

У відповідності з вимогами Закону України «Про державну службу» для призначення пенсії як державному службовцю, працівникові потрібно займати посади саме державного службовця не менше 10 років. З наданих сторонами матеріалів вбачається,  що Гридіна Л.В. до виходу на пенсію на посадах державного службовця перебувала менше 10 років.

Отже, суд вважає, що відповідач безпідставно в стаж роботи Гридіної Л.В. як державного службовця врахував її стаж роботи на посадах службовця.

У відповідності до ст. 50 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", ч. 2 ст. 101 Закону України "Про пенсійне забезпечення" підприємства та організації несуть матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну громадянам або державі внаслідок несвоєчасного оформлення або подання пенсійних документів, а також за видачу недостовірних документів, а також відшкодовують заподіяну державі шкоду.

Як зазначалось вище, не достовірні дані, що стали підставою для призначення пенсії Гридіній Л.В. як державному службовцю, були надані відповідачем.

Отже, з урахуванням викладеного суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Доводи відповідача суд розцінює як необґрунтовані та безпідставні.

Виходячи з положень ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України питання по судових витратах не вирішується, оскільки позивач звільнений від їх сплати.

Керуючись ст.ст. 2, 17, 87, 94, 98, 112, 150, 158 - 163  Кодексу адміністративного судочинства України,  –

П О С Т А Н О В И В:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Зимогір’янської міської ради Слов’яносербського району Луганської області  (м. Зимогір’я, Слов’яносербського району, Луганської області, вул. Свободи, 3а, код 04051827) на користь Управління Пенсійного фонду України в Слов’яносербському районі Луганської області (м. Слов’яносербськ, Луганської області, вул. Гагаріна, 22, код 21792620) суму надміру виплаченої пенсії пенсіонерці Гридіній Л.В. в розмірі 616,37 грн.

Постанова  набирає законної сили після  закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження,  встановленого Кодексом адміністративного судочинства України, якщо таку заяву не було подано.

Про апеляційне оскарження рішення  суду  першої  інстанції спочатку  подається  заява.  Обґрунтування  мотивів  оскарження  і вимоги до суду апеляційної інстанції  викладаються  в  апеляційній скарзі.

Заява  про  апеляційне  оскарження  та  апеляційна  скарга подаються до адміністративного суду  апеляційної  інстанції  через суд  першої  інстанції,  який  ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно  надсилається  особою,  яка  її подає, до суду апеляційної інстанції.

Заява  про  апеляційне  оскарження  постанови  суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення,  а в разі   складення   постанови  у  повному  обсязі  відповідно  до статті 160 цього Кодексу -  з  дня  складення  в  повному  обсязі. Апеляційна  скарга  на  постанову  суду першої інстанції подається протягом  двадцяти  днів  після  подання  заяви   про   апеляційне оскарження.

Апеляційна   скарга  може  бути  подана  без  попереднього подання заяви про апеляційне оскарження,  якщо скарга подається  у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Згідно ст. 160 Кодексу адміністративного судочинства України у судовому засіданні, в  якому закінчився розгляд справи, оголошено вступну та резолютивну частини постанови та повідомлено представників сторін про те, що постанову у повному обсязі буде виготовлено протягом п’ятиденного строку.

Постанову складено у повному обсязі та підписано 27.04.07. у відповідності до вимог ст. 163 КАС України.

Суддя                                                                                      О.В. Закропивний