СУД
СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.05.07                                                                                 Справа № 15/75.

Суддя  Пономаренко Є.Ю., розглянувши матеріали  справи за позовом

Державної податкової інспекції  в м. Красний Луч, м. Красний Луч

до 1. Приватного підприємства «ПЕРСПЕКТИВА», м. Луганськ

до  2.Товариства з обмеженою відповідальністю «Захист», м. Луганськ

за участю третьої особи, що  не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача –Луганської  агропромислової товарної біржі

про стягнення 13235 грн. 30 коп.

За участю представників сторін:

від позивача -  Яковлев О.І. - ст. держ. податк. інсп. юр. від., довіреність № 25/10-25 від 09.01.07,  представник Дашевський А.П. - ст. держ. податк. рев.-інсп. від., довіреність № 9897/1025 від 06.11.06.;

від 1-го відповідача - не прибув;

від 2-го відповідача - не прибув;

від 3-ої особи –Огія М.Ю., директор.

До початку слухання справи по суті не заявлено вимогу про фіксування  судового процесу з допомогою звукозаписувального технічного засобу, у зв’язку з чим відповідно до ст. ст. 4-4, 81-1 Господарського процесуального кодексу України таке фіксування судом не здійснювалося.

Суть спору: позивачем заявлена вимога про стягнення з відповідача заборгованості перед бюджетом по біржовому контракту № 101103/02 від 10.11.2003р. у розмірі 13235грн. 30 коп.

Позивач листом від 13.02.2007р. № 2121/10-25 уточнив позовні вимоги по справі і просить суд стягнути з Приватного підприємства «ПЕРСПЕКТИВА»суму заборгованості перед бюджетом по біржовому контракту № 101103/02 від 10 листопада 2003р. у розмірі 13235 грн. 30 коп. Дана сума підлягає зарахуванню до Державного бюджету на р/р 0039 в Управлінні держказначейства Луганської області МФО 804013, одержувач ВДК у м. Красний Луч код 24046797 код платежу 31010000.

Представники позивача уточнені позовні вимоги підтримали у судовому засіданні та надав суду заперечення на відзив 1-го відповідача.

Перший відповідач у задоволенні позовних вимог просить відмовити з підстав, викладених у запереченні на позовну заяву від 16.03.2007р.

Другий відповідача відзив на позовну заяву не надав, участь свого представника у судовому засіданні не забезпечив.

Третя особа надала пояснення по справі.

Розглянувши матеріали справи, додатково надані документи заслухавши пояснення представників сторін та третьої особи суд встановив наступне.

За біржовими торгами на Луганській агропромисловій товарній біржі 10.11.03 між брокерською конторою №40 ТОВ «Захист», яка діяла від імені ТОВ «Захист»- як продавця та брокерською конторою №100 ТОВ «Захист», що діяла від  імені ПП «Перспектива», як покупця укладений біржовий контракт купівлі-продажу.

Предметом контракту є правовідносини, за якими продавець зобов’язався продати, а покупець купити товар –відходи вуглездобичу колишньої шахти №7 у кількості 874000т. Базіс поставки ЕХW Луганська обл., м. Вахрушеве. Вартість проданого товару склала 437000 грн.

Відповідно до п. 6.2. контракту, з урахуванням додаткової угоди від 28.04.2006р., сплата за товар здійснюється щомісячно в розмірі 3000 грн., але не менше вартості фактично відвантаженого товару.

До укладення вказаної додаткової угоди відвантаження не відбувалося, тому у відповідача за період з дня укладення контракту до укладення додаткової угоди –28.04.2003р. не наступив строк виконання грошових зобов’язань.

За період з квітня 2005р. (виникнення зобов’язання у встановлений п. 6.2. контракту строк) по січень 2007 р. (термін, станом на який пред’явлено позов), який становить 22 місяці розмір грошових зобов’язань першого відповідача, строк яких наступив, становить  66 000 грн.

Покупцем же сплачено за контрактом на день подачі позову до суду 86274 грн. 57 коп., що підтверджується актом звірення. Всього станом на час вирішення справи в суді (на день прийняття рішення) першим відповідачем сплачено 95 098 грн. 11 коп., з яких 82 941 грн. 18 коп. зараховано до бюджету. Наведені обставини підтверджуються  даними ЛАТБ.

Встановивши фактичні обставини справи, оцінивши доводи сторін та надані ними докази суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 161 Цивільного кодексу УРСР, а також ст. 526 Цивільного кодексу України, який набрав чинності з 01.01.2004р. та застосовується до тих прав та обов’язків що виникли та продовжують існувати після набрання законної сили, зобов’язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог даного Кодексу і інших актів законодавства.

У зв’язку з тим, що станом на 01.01.2004р. продовжував існувати обов’язок відповідача за вказаними правовідносинами по сплаті грошових коштів, до наведених правовідносин застосовуються правила Цивільного кодексу України та Господарського кодексу України, що набули чинності з 01.01.2004р., відповідно до п.4 прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України та п.4 прикінцевих положень Господарського кодексу України.

Згідно ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов’язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов’язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог даного Кодексу і інших актів законодавства. Аналогічна за змістом норма міститься у п.1 ст. 193 Господарського кодексу України.

Згідно ст. 610 Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених  змістом  зобов'язання  (неналежне виконання).

Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України зобов’язання повинно виконуватися у встановлений строк.

Згідно п.2 ст. 193 Господарського кодексу України кожна сторона повинна вжити усіх заходів,  необхідних  для належного  виконання нею зобов'язання,  враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Відповідно до ст. 43, 33, 34 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести певними засобами доказування ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Перший відповідач надав належні докази сплати заявленої до стягнення суми боргу. На день звернення позивача до суду з позовом та на даний час борг першого відповідача, за заявлений до стягнення позивачем період, відсутній.

Борг за даними позивача утворився внаслідок не зарахування позивачем у спірні періоди сум оплат, які здійснено частково до настання строку виконання зобов’язання (достроково), а частково –після настання строків сплати за певні періоди (з простроченням платежу).

Відповідно до ст. 531 Цивільного кодексу України боржник має право виконати свій обов'язок достроково, якщо інше не встановлено договором, актами цивільного законодавства або не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту.

Платежі здійснені першим відповідачем до 28.04.2003р. - початку виникнення грошових зобов’язань, є такими, що здійснено достроково, що не суперечить контракту та положенням законодавства. Тому, такі платежі підлягають зарахуванню в перші періоди, коли у покупця настав строк виконання зобов’язання.

Інша ж частина платежів, які сплачено покупцем після настання строку виконання зобов’язання, є таким, що здійснено з простроченням виконання, та теж необґрунтовано не зараховані позивачем в попередні періоди.

Таким чином, у задоволенні позову слід відмовити повністю.

Відповідно до ст. ст. 44, 49 Господарського процесуального кодексу України судові витрати покладаються на позивача у справі, але оскільки він звільнений від сплати мита, питання про розподіл судових витрат не вирішується судом.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 44, 49, 78, 82, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

в и р і ш и в:

1. У задоволенні позову відмовити повністю.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня підписання.

Рішення підписано 07.05.2007р.

Суддя

Є.Ю. Пономаренко