СЕВАСТОПОЛЬСЬКИЙ  АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ   СУД
Постанова

Іменем України

10 квітня 2007 року

Справа № 2-2729/06

Севастопольський
апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді                                                  Горошко
Н.П.,

суддів                                                                      Плута В.М.,

Щепанської О.А.,

за участю представників сторін:

позивача:
Заєць Сергія Анатолійовича, довіреність
б/н   від 20.12.05,  приватного підприємства "ИМПРА";

позивача:
Бровченко Андрія Володимировича, директора приватного підприємства
"ИМПРА";

відповідача:
ОСОБА_4, довіреність б/н від 10.01.06,
товариства з обмеженою відповідальністю "Завод технологічного
оснащення";

відповідача:
ОСОБА_4, довіреність НОМЕР_2;

відповідач: не
з'явився,   ОСОБА_2;

відповідач:
ОСОБА_3, паспорт  НОМЕР_1;

розглянувши апеляційну скаргу
приватного підприємства "ИМПРА" на рішення місцевого Ленінського
районного  суду міста Севастополя                    (суддя    Балюкова К.Г.) від 30 листопада 2006 року у
справі № 2-2729/06

за позовом           приватного підприємства "ИМПРА"

(вул. Ген. Крейзера, 17, місто
Севастополь, 99008)

(вул. Леніна, 19/8, місто
Севастополь, 99011)

до          1) товариства
з обмеженою відповідальністю "Завод технологічного оснащення"

(вул. Ген. Крейзера, 17, місто
Севастополь, 99008)

(вул. Курортна, 3, місто
Севастополь, 9909)

2) ОСОБА_1

(АДРЕСА_1)

3) ОСОБА_2

(АДРЕСА_2)

4) ОСОБА_3

(АДРЕСА_3)

про визнання недійсним рішення
загальних зборів товариства

ВСТАНОВИВ:

Рішенням  місцевого
Ленінського районного суду міста Севастополя від 30 листопада 2006 року
у справі № 2-2729-2006 (суддя Балюкова К.Г.) у задоволенні  позову приватного підприємства
"ИМПРА" до товариства з обмеженою відповідальністю "Завод
технологічного оснащення"; ОСОБА_1; ОСОБА_2; ОСОБА_3  про визнання недійсним рішення загальних
зборів товариства відмовлено.

Суд стягнув з приватного
підприємства "ИМПРА" судовий збір на
інформаційно-технічне забезпечення судового  процесу в сумі 07 грн.50 коп.

Не погодившись з цим
судовим актом, приватне підприємство "ИМПРА" звернулось до
Севастопольського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в
якій просить  рішення місцевого  Ленінського районного суду міста Севастополя
від 30 листопада 2006 року у справі № 2-2729-2006 скасувати та прийняти нове
рішення, яким визнати нечинним рішення загальних зборів товариства з обмеженою
відповідальністю "Завод технологічного оснащення" від 15 листопада
2004 року.

Сторона
вважає, що при розгляді  справи по суті
спору судом виявлено неоднакове ставлення до сторін. Суд застосував різні
підходи щодо оцінки доводів  сторін.

На думку позивача суд
допустив однобічність дослідження обставин по
справі та необ'єктивність при оцінці доводів сторін, не дав ніякої
оцінки доводам відповідача ОСОБА_3 про те, що дійсно збори не проводилися, що
він склав протокол особисто і підписав його разом з іншими відповідачами.

Суд не надав оцінки тій
обставини, що письмового повідомлення про проведення зборів не  було.

Суд не дав оцінки доводу
позивача, що недотримання письмової форми повідомлення про збори робить
неможливим усвідомлення учасником значущих обставин: зокрема, порядку денного.

Суд не зазначив, коли саме
позивач був повідомлений про проведення зборів, чи було дотримано визнаний у
статтях 60, 61 Закону України "Про господарські товариства" строк
для  завчасного повідомлення та інші
вимоги, зокрема, чи було доведено до відома позивача порядок денний та хто був
присутній.

Крім того, суд не надав
оцінки твердженням позивача, що на час, коли він склав письмову  заяву про вихід з товариства, він не знав, що
це питання вже було вирішено.

Позивач вважає, що при
прийнятті оскаржуваного рішення, суд першої інстанції виходив з того, що мало
місце волевиявлення позивача на вихід з товариства, та не було волевиявлення на
відчуження (уступку) частки у статутному капіталі. Однак,   якби навіть і було його волевиявлення  на вихід, зміст оскаржуваного рішення зборів
не відповідає змісту цього волевиявленню.

Крім того, позивач
стверджує, що протиправно був
позбавлений права на своє майно без
відшкодування його вартості.

Позивач також стверджує, що
рішення загальних зборів товариства з обмеженою відповідальністю "Завод
технологічного оснащення"  від
15.11.2004 не відповідає переліку питань, внесених до порядку денного.

Зокрема, до порядку денного
не було внесено питання про прийняття до товариства нових учасників.

За клопотанням
сторін судочинство здійснювалось
російською мовою у відсутності відповідача - ОСОБА_2, про час та місце
розгляду скарги повідомленого належним
чином.

На підставі статті 101
Господарського процесуального кодексу України, судова колегія повторно
розглянувши  справу, встановила наступне.

Приватне
підприємство "ИМПРА"
звернулось до  суду з позовом до
товариства з обмеженою відповідальністю "Завод технологічного
оснащення", ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 - учасників товариства, про визнання
недійсним рішення загальних зборів товариства з обмеженою відповідальністю
"Завод технологічного оснащення" від 15.11.2004.

Вимоги позову мотивовані
тим, що 20.07.2005 Ленінською райдержадміністрацією міста Севастополя була
зареєстрована нова редакція Статуту товариства з обмеженою відповідальністю
"Завод технологічного оснащення", відповідно до якої зі складу його
учасників було  виключене приватне
підприємство  "ИМПРА".

Підставою для внесення
таких змін до Статуту було рішення загальних
зборів товариства від 15.11.2004, відповідно до якого частка, що
належала  приватному підприємству  "ИМПРА" була передана на користь
третьої особі, що раніше не була
учасником товариства - ОСОБА_1

Приймаючи рішення, місцевий
Ленінський районний суд міста Севастополя керувався Законом України "Про
господарські товариства", стаття 10 якого
передбачає право виходу  учасника
товариства в установленому  порядку з
товариства.

Позивач вказує
на те, що рішення про виключення приватного підприємства "ИМПРА" зі
складу учасників товариства з обмеженою відповідальністю "Завод
технологічного оснащення" було прийнято без будь-якого  волевиявлення позивача.

Згідно рішенню загальних зборів
учасників товариства з обмеженою відповідальністю "Завод технологічного
оснащення" від 15.11.2004 підставою для його  ухвалення було  добровільне рішення позивача про вихід , при
цьому, позивач був присутній на зборах.

Згідно пояснень позивача
заява про вихід з товариства була зроблена
в усній  формі. Оскільки,  цивільне законодавство України не передбачає
в якій конкретно формі повинна бути
зроблена заява про вихід  учасника
з товариства, то судова колегія вважає, що
місцевий Ленінський районний суд міста Севастополя правомірно  прийшов до висновку  про непідтвердженість  доводів позивача про  відсутність його волевиявлення  на вихід з товариства.

Крім того, як було встановлено
судом з метою дотримання, передбачених Законом України "Про державну
реєстрацію юридичних осіб і  фізичних
осіб - підприємств"  12.07.2005
позивачем було складено відповідну  заяву
про вихід з товариства у письмовій формі, що також підтверджує наявність
волевиявлення позивача на добровільний вихід з учасників товариства.

Також, позивачем не
надано  доказів  про
відклик своєї заяви про вихід з товариства до здійснення державної
реєстрації змін в засновницькі документи товариства.

Крім того,  судова колегія вважає, що посилання позивача
на виключення його зі складу учасників товариства є безпідставними, так як
згідно рішення товариства від 15.11.2004 розглядалася заява  позивача про вихід з товариства, а не його виключення.

Позивач  посилається
на порушення його прав передбачених статтею 61 Закону України "Про
господарські товариства".

Стаття 61 Закону України
"Про господарські товариства" встановлює, що про проведення загальних
зборів товариства з обмеженою
відповідальністю учасники
товариства повідомляються передбаченим статутом способом з зазначення
часу і місця проведення зборів та порядку денного.

Повідомлення повинно
бути  не пізніш ніж за 30 днів до
скликання загальних зборів.

Як встановлено судом, статутом
товариства, що діяв на 15.11.2004 не було передбачено, яким саме способом
повинні бути повідомлені учасники товариства, при цьому згідно п. 9.9 Статуту
засідання зборів учасників організує директор товариства.

Директором - товариства на той
період був ОСОБА_3(батько власника і директора приватного підприємства
"ИМПРА").

З врахуванням того, що як було
встановлено в ході розгляду справи вказані особи проживали за однією адресою,
по якій і були зареєстровані обидва підприємства, на той період часу у сварці
не знаходилися, неприязних відносин між ними не було, суд обгрунтовано зробив
висновок, що інформацією про проведення загальних зборів власник та директор
приватного підприємства "ИМПРА" Бровченко А.В. володів.

Судова колегія
погоджується  з висновками суду про
недоказаність   твердження позивача про
відсутність його в  місті на  час проведення зборів у зв'язку з
відрядженням, оскільки безперечних письмових доказів цього суду  надано не було.

Безпідставними, на
думку  судової колегії є посилання  позивача, що
збори товариства  15.11.2004
взагалі не проводилися, відповідач ОСОБА_2 на зборах не був присутній, оскільки
знаходився на військовій службі.

З пояснень відповідача та
ОСОБА_1 даних  місцевому
Ленінському районному суду та
зафіксованих у протоколі судового засідання вбачається, що на зборах був
присутній директор позивача, про
свій  вихід з учасників
товариства  директором приватного
підприємства "ИМПРА" - Бровченко А.В. було заявлено  усно, питання про вихід з товариства
вирішувалося в  присутності директора
приватного підприємства "ИМПРА" Бровченко А.В.

Секретарем  зборів 15.11.2004  був рідний батько позивача - ОСОБА_3.

Відповідачем ОСОБА_2 також
дані  свідчення про те, що збори
учасників товариства 15.11.2004 було проведено за участю всіх учасників, у тому
числі й директора приватного підприємства "ИМПРА" - Бровченка А.В.

Зборі проводилися в
приміщенні, яке розташоване за адресою: вул. Курортна,3 в місті Севастополі,
яке в наступному орендувалося товариством.

Про
час та місце  проведення зборів
15.11.2004 та про порядок денний йому було повідомлено усно ОСОБА_3., зібрання
проводилося у денний час.     Директор
приватного підприємства "ИМПРА" Бровченко А.В. підтвердив  своє
бажання  вийти  зі
складу  учасників,  рішення
було прийнято одностайно, протокол зборів був виготовлений Бровченком А.
В. та даний йому для підписання.
Вказував,  що даний позов  був
ініційований відповідачем ОСОБА_3, який бажає поновити своє становище
директора в товаристві, шляхом повернення в склад учасників підприємства його
сина.

Щодо
пояснень ОСОБА_3 про  непроведення зборів
15.11.2004 та виготовлення ним
одноособово  протоколу  цих зборів, оскільки виключення  підприємства сина на той час відповідало  його інтересам, то судова колегія критично
відноситься до них  зважаючи на
непослідованість дій ОСОБА_3 і те, що
ОСОБА_3. і Бровченко А.В. знаходяться в родинних стосунках.

Судова колегія вважає, що
вказані свідчення і надані сторонами докази
підтверджують наміри
добровільного виходу позивача зі складу учасників товариства з обмеженою
відповідальністю "Завод технологічного оснащення".

Позивач також
стверджує  про істотне порушення майнових
прав позивача, оскільки частина, що належала йому, в статутному фонді  товариства з обмеженою відповідальністю
"Завод технологічного оснащення" була без його волі відчужена на
користь третьої особи та зазначає, що таке відчуження можливо лише  шляхом укладення договору за участю позивача,
і така угода підлягає обов'язковому нотаріальному посвідченню, але якої-небудь
угоди щодо  його частини в статутному
фонді позивач не укладав.

Згідно статті 53 Закону
України "Про господарські товариства" учасник товариства з обмеженою
відповідальністю може з відома решти учасників поступитися своєю часткою (її
частину) одному або декількам  учасникам
цього ж товариства, а якщо інше не передбачено установчими документами, то і
третім особам. Учасники товариства користуються переважним правом придбання
частки (її частини) учасника  що
відступив, пропорційно їх часткам в статутному фонді товариства або в іншому
погодженому між ними розмірі. При передачі частки (її частини) третій особі
відбувається одночасний перехід до неї всіх прав і обов'язків, що належали
учаснику, що відступив її повністю або частково. Частка учасника товариства з
обмеженою відповідальністю після повного внесення їм внеску може бути придбана
самим товариством. В цьому випадку воно зобов'язане передати її іншим учасникам
або третім особам у строк, що не перевищує одного року. Протягом цього періоду
розподіл прибутку, а також голосування і визначення кворуму в найвищому органі
проводяться без урахування частки, придбаної товариством.

Оскільки, суду не було
надано доказів того, що позивач бажав укласти угоду про уступку своєї долі в
установленому  фонді з будь-якою особою
і  товариством було  відмовлено, то судова колегія вважає
безпідставними  твердження позивача про
порушення його майнового права.

Таким чином, передачу майна
було здійснено товариством третій особі, оскільки учасники товариства  долю позивача в засновницькому фонді  товариства не
придбали.

З відповідними заявами про
виплату грошових коштів, які складають вартість частки майна товариства
позивач  до товариства також  не звертався.

Враховуючи
наведене, судова колегія вважає, рішення господарського суду прийнято з
дотриманням норм матеріального і процесуального права і  підстав для скасування рішення господарського
суду немає.

Керуючись статтями 101, пунктом 1
статті 103, 105 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу
приватного підприємства "ИМПРА"
залишити  без задоволення.

2. Рішення Ленінського  районного
суду  міста Севастополя від 30
листопада 2006 року у справі № 2-2729/06 залишити без змін.

Головуючий суддя                                                  Н.П. Горошко

Судді
В.М. Плут

О.А. Щепанська