ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.02.07 р.                                                                                 Справа № 18/17

за позовом: Донецького обласного відділення Фонду соціального захистуінвалідів

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю “Дельта-Плюс” м. Донецьк

про стягнення штрафних санкцій за недодержання нормативу робочих місць для працевлаштування інвалідів в 2005 році в сумі  4306,67 грн.

Суддя господарського суду Донецької області            Овсяннікова О. В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні господарського суду за участю

представників сторін:

від позивача:  Щербатюк Л.В.-дов.

від відповідача: Бєляєв О.А.-дов.

СУТЬ СПОРУ:

Донецьке обласне відділення Фонду соціального захисту інвалідів звернулось з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю “Дельта-Плюс” м. Донецьк про стягнення штрафних  санкцій за недодержання нормативу робочих місць для працевлаштування інвалідів в 2005 році в сумі  3970,59 грн. та пені в сумі 336,08 грн., а всього 4306,67грн.

У підтвердження заявлених вимог позивач посилається на: розрахунок суми позову, звіт форми № 10-ПІ, лист Донецького міського центру зайнятості, лист УПСЗН Ленінського району м. Донецька, ухвалу Донецького апеляційного господарського суду .

Відповідач проти позову заперечує з посиланням на те, що робочі місця для інвалідів необхідно було створити тільки у 2005 році, а не до дня складання звіту № 10-ПІ. Крім того пояснив, що штрафні санкції та пеня є адміністративно-господарськими санкціями, які обмежуються строками, встановленими ст.250 Господарського кодексу України.

Розглянувши матеріали справи, вислухавши доводи та пояснення представників сторін, суд встановив наступне.

Згідно даних статистичної звітності форми № 10-ПІ за 2005 рік загальна кількість працюючих на підприємстві відповідача  (середньооблікова чисельність штатних працівників облікового складу) становила 17 осіб , середньорічна заробітна плата штатного працівника –3970, 59грн.

З урахуванням даних звіту та вимог ст. 19 Закону України “Про основи соціальної захищеності інвалідів в України” від 21.03.1991 року № 875-XII (зі змінами та доповненнями) чисельність інвалідів-штатних працівників, які повинні були працювати у 2005 році на робочих місцях, створених відповідно до 4-відсоткового нормативу, становить – 1особу.

У дійсності у спірний період на підприємстві відповідача середньооблікова чисельність штатних працівників з числа інвалідів становила 0 осіб.

Таким чином, кількість працюючих інвалідів на підприємстві відповідача  менше на 1 особу відносно нормативу, передбаченого ч.1 ст. 19 Закону України “Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні”.

Відповідно до п.14 Положення про робоче місце інваліда і про порядок працевлаштування інвалідів, затвердженого  постановою Кабінету Міністрів України від  03.05.1995 року № 314, визначено, що підприємства, зокрема у межах доведеного нормативу створюють  за власні кошти робочі місця для працевлаштування інвалідів, інформують державну службу зайнятості та місцеві органи про вільні та вакантні місця.

Саме за невиконання цього обов”язку ст. 20 Закону  “Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні” передбачає сплату штрафних санкцій.

Відповідач не інформував зазначені органи про наявність вільних робочих місць для працевлаштування інвалідів, що підтверджується листом Слов”янського міського центру зайнятості від 03.05.2006 року № 02/1015.

Таким чином суд вважає, що відповідачем порушена ст. 19 Закону України „Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні”, а тому він повинен сплатити штрафні санкції у розмірі середньомісячної зарплати працівника, тобто 3970,59 грн.

Станом на 10.01.2007 року відповідачем штрафні санкції не сплачені, тому на підставі п.2 ст. 20 Закону за  порушення термінів сплати штрафних санкцій позивачем нарахована пеня  в сумі 336,08 грн.

Таким чином загальна сума  позовних вимог  становить 4306, 67грн.

У зв”язку з тим, що сума пені позивачем завишена, після перерахунку  вона склала 308,01грн.

Беручи до уваги, що факт нестворення робочих місць для інвалідів, як того потребує чинне законодавство, підтверджений матеріалами справи, позовні вимоги в частині стягнення штрафа підлягають задоволенню.

В частині стягнення пені позовні вимоги задовольняються частково в сумі 308,01грн.

Керуючись ст.ст. 33,43,49,82,84-85 Господарського процесуального кодексу України,  на підставі  ст.ст. 19,20 Закону України „Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні”, п.14           Положення про Донецьке обласне відділення Фонду соціального захисту інвалідів, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги   Донецького обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів до Товариства з обмеженою відповідальністю “Дельта-Плюс” про стягнення штрафних санкцій за недодержання нормативу робочих місць для працевлаштування інвалідів в 2005 році та пені–задовольнити частково.

Стягнути з  Товариства з обмеженою відповідальністю “Дельта-Плюс” (83112, м.Донецьк, вул. Адигейська, б.14, р/р 4216 ДРУ Приватбанк, МФО 335496, ) на користь Донецького обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів (83073, м. Донецьк, вул. Університетська, 91, ДУДКУ у Донецькій області, р/р 0001 в УДК м. Донецьк, МФО 834016, ) 3970,59 грн. штрафних санкцій за недодержання нормативу робочих місць для працевлаштування інвалідів в 2005 році та 308,01 грн. пені за прострочку сплати штрафних санкцій.

В інший частині вимог – відмовити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю “Дельта-Плюс” (83112, м.Донецьк, вул. Адигейська, б.14, р/р 4216 ДРУ Приватбанк, МФО 335496, ) в доход Державного бюджету України 101,32 грн. держмита та на користь Державного підприємства “Судовий інформаційний центр” 117,23грн. витрат за інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Рішення оголошено 12.02.2007 року.

Рішення підписано 12.02.2007 року та набуває законної сили через 10днів після його підписання.

Суддя                                                                                                Овсяннікова О.В.