СУД
ПОСТАНОВА

15.03.07р.

Справа № А23/100

За позовом  Державної податкової інспекції у Ленінському
районі м. Дніпропетровська, м. Дніпропетровськ

до  Відповідач-1:Суб'єкта підприємницької діяльності
- фізичної особи ОСОБА_1,  м.
Дніпропетровськ

Відповідач-2: Приватного
підприємства "Цесіс",  м.
Дніпропетровськ

про
визнання угоди, укладеної між Суб'єктом підприємницької діяльності - фізичною
особою ОСОБА_1 та Приватним підприємством "Цесіс" в частині виконаних
зобов'язань на суму 182836,00 грн. (в т.ч. ПДВ на загальну суму 30472,67 грн.)
недійсною.

Суддя  Добродняк І.Ю.

Представники сторін:

Від позивача: Обертович М.Г. - нач. юр. відділу, дов. від 06.12.06,
№28391/9/100-005

Від відповідача-1: не з'явився

Від відповідача-2: не з'явився

СУТЬ
СПОРУ:

Позивач звернувся з позовом про
визнання усної угоди, укладеної між Суб'єктом підприємницької діяльності -
фізичною особою ОСОБА_1 та Приватним підприємством "Цесіс" в частині
виконаних зобов'язань на суму 182836,00 грн. (в т.ч. ПДВ на загальну суму
30472,67 грн.) недійсною.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що
з боку відповідача-2 угода укладена з метою завідомо суперечною інтересам
держави та суспільства і повинна бути визнана недійсною на підставі ст.207 ГК
України.

Відповідачі в судове засідання не
з'явились, причини неявки суду невідомі, про час та місце судового засідання
повідомлені належним чином, про що свідчать повідомлення про вручення поштового
відправлення (а.с.41, 42).

Заяви та клопотання від сторін до
початку розгляду справи не надходили.

Нез'явлення представників сторін у
судове засідання за викладених обставин не перешкоджає розгляду справи по суті.

Дослідивши матеріали справи,
заслухавши представника позивача, господарський суд, -

В С Т А Н О В
И В  :

На підставі накладних НОМЕР_1 на
суму 26076,00 грн. (податкова накладна НОМЕР_1), НОМЕР_2 на суму 142560,00 грн.
(податкова накладна НОМЕР_2),  НОМЕР_3 на
суму 14200,00 грн. (податкова накладна НОМЕР_3) Приватне підприємство "Цесіс"
(відповідач-2) поставило Суб'єкту підприємницької діяльності - фізичній особі
ОСОБА_1, - відповідачу-1 -товар (жмих соняшниковий) в кількості 301 тонни на
загальну суму 182836,00 грн., в т.ч. ПДВ -30472,67 грн.

Згідно квитанцій до прибуткового
касового ордеру, копії яких долучені до матеріалів справи (а.с.30,31),
відповідач-1  здійснив оплату зазначеного
товару в повному обсязі -182836,00 грн. готівковими коштами.

Зазначені дії відповідачів
підпадають під норми діючого законодавства: ст.ст. 11, 202, 509, 655 Цивільного
кодексу України, ст.ст. 173-175 Господарського кодексу України і свідчать про
існування між сторонами відносин купівлі-продажу.

Як вбачається з матеріалів справи,
відповідач-1 - Суб'єкт підприємницької діяльності - фізична особа ОСОБА_1 зареєстрований
рішенням виконкому Ленінської районної ради м. Дніпропетровська 02.07.03, про
що видано свідоцтво про державну реєстрацію (а.с.8).

Відповідач-2 -  Приватне підприємство "Цесіс"
зареєстровано виконкомом Жовтневої районної ради м. Дніпропетровська 02.04.04,
про що видано свідоцтво про державну реєстрацію (а.с.11).

Відповідно до ст.207 Господарського
кодексу України господарське зобов'язання, що не відповідає вимогам закону, або
вчинено з метою, яка за відомо суперечить інтересам держави і суспільства, може
бути на вимогу однієї із сторін, або відповідного органу державної влади
визнано судом недійсним повністю або частково.

За нормою ст.173 Господарського
кодексу України господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом
господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання
з підстав, передбачених цим кодексом, в силу якого один  суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі
боржник) зобов'язаний вчинити певну дію
господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь
іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати
інформацію тощо),  або утриматися від
певних дій,  а інший суб'єкт (управнена
сторона,  у тому числі кредитор) має
право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Основними видами господарських
зобов'язань є майново-господарські зобов'язання
та   організаційно-господарські
зобов'язання.

Майново-господарськими  визнаються цивільно-правові
зобов'язання,  що виникають між
учасниками господарських відносин при
здійсненні господарської діяльності,
в силу яких зобов'язана сторона повинна вчинити певну господарську дію
на  користь  другої сторони  або
утриматися  від певної дії,  а управнена сторона має право вимагати від
зобов'язаної сторони виконання її обов'язку. (ст.175 ГК України)

Статтею 208 ГК України встановлені
наслідки визнання господарського зобов'язання недійсним, а саме: якщо
господарське зобов'язання визнано недійсним як
таке, що  вчинено  з метою,
яка завідомо суперечить інтересам держави і суспільства,  то за наявності  наміру
в  обох  сторін
-  у  разі виконання  зобов'язання
обома  сторонами  -
в  доход  держави за рішенням суду стягується все
одержане ними за зобов'язанням,  а  у разі
виконання  зобов'язання  однією
стороною  з  другої сторони стягується в доход держави все
одержане нею, а також все належне з неї
першій стороні на відшкодування одержаного.  У разі наявності наміру лише у однієї із  сторін
усе  одержане  нею  повинно  бути повернено  другій стороні,  а одержане останньою або належне їй на
відшкодування виконаного  стягується  за
рішенням  суду  в
доход держави.

В даному випадку відповідна мета
присутня в діях відповідача-2 -Приватного підприємства "Цесіс",  і направлена на приховування від
оподаткування прибутків та доходів.

На момент вирішення спору із
Єдиного Державного Реєстру Підприємств та Організацій України ПП
"Цесіс" не виключено, про що свідчить довідка Дніпропетровського
обласного управління  статистики
(а.с.12).

17.01.06 рішенням господарського суду
Дніпропетровської області по справі № 30/490 визнані недійсними установчі
документи, свідоцтво платника податку на додану вартість приватного
підприємства "Цесіс". Вказаним рішенням встановлено, що засновник
підприємства зареєстрував підприємство на своє ім'я за надане йому грошове
винагородження без мети здійснювати фінансово-господарську діяльність. Крім
того, відповідач-2 не надає до органів державної податкової служби податкових
декларацій, бухгалтерської звітності (останній звіт подано за 9 місяців 2004
року).

Згідно ч. 1 ст. 72 Кодексу
адміністративного судочинства України обставини, встановлені рішенням в
господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді
інших справ, у яких беруть участь ті самі або особа, щодо якої встановлені ці
обставини.

Таким чином, відповідач-2, не
будучі платником податку на додану вартість, безпідставно видало відповідачу-1
зазначені вище податкові накладні на загальну суму 182836,00 грн. (ПДВ
-30472,67 грн.), що надало право відповідачу-1 отримати податковий кредит.

Крім того, як вбачається з
матеріалів справи, відповідачем-2 не було відображено податкове зобов'язання по
податку на додану вартість в податковій звітності за травень 2004 року,
відповідно, не сплачений податок за оскаржуваною угодою, що свідчить про
нанесення шкоди державі.

Приймаючи до уваги, що відповідно
до ст. 67 Конституції України кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в
порядку та розмірах, дії осіб, які уклали спірну угоду від імені відповідача-2,
спрямовані на приховування від оподаткування прибутків та доходів, встановлених
законом, в діях відповідача-2 наявна вина у вигляді умислу.

Умисел в діях, завідомо суперечних
інтересам держави та суспільства,  з боку
відповідача-1 в процесі реалізації спірної угоди відсутній, матеріалами справи
не підтверджений.

Таким чином, приймаючи до уваги
норми ч.1 ст. 208 ГК України, за умови наявності мети, завідомо суперечної
інтересам держави та суспільства, лише в діях ПП "Цесіс" позовні
вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Керуючись ст. 94, ст.ст.
160-163  Кодексу адміністративного
судочинства України, господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити в повному
обсязі.

Визнати недійсною усну угоду,
укладену між Суб'єктом підприємницької діяльності - фізичною особою ОСОБА_1 та
Приватним підприємством "Цесіс" згідно з накладними НОМЕР_1,
НОМЕР_2,  НОМЕР_3, в частині виконаних
зобов'язань на суму 182836 грн. 00 коп. (в т.ч. ПДВ на загальну суму 30472 грн.
67 коп.).

Стягнути з Приватного підприємства
"Цесіс", м. Дніпропетровськ, на користь Суб'єкта підприємницької
діяльності - фізичної особи ОСОБА_1, м. Дніпропетровськ, ідентифікаційний код
НОМЕР_4, -182836 грн. 00 коп.

Стягнути з Суб'єкта підприємницької
діяльності - фізичної особи ОСОБА_1, м. Дніпропетровськ, ідентифікаційний код
НОМЕР_4, в доход державного бюджету  -
182836 грн. 00 коп. -суму вартості отриманих товарно-матеріальних цінностей.

Видати виконавчі листи.

Постанова набирає законної сили
відповідно до ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України та може
бути оскаржена у порядку та строки, встановлені ст. 186 Кодексу
адміністративного судочинства України.

Суддя

І.Ю. Добродняк

03.05.07

Згiдно з оригіналом

Помічник судді

Н.Ф. Голов'яшкіна