ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

"20" квітня 2007 р.

Справа  № 25-6/301-04-7918

За позовом: ДПІ в Малиновському районі м.
Одеси

до відповідачів:1. ПП „Галс”,

2. СПД -
фізичної особи ОСОБА_1

про визнання угоди недійсною

Суддя:  ОСОБА_3

В  судових засіданнях приймали участь
представники:

Від позивача: Добров Ю. І., довіреність
№90 від 31.07.06 р.

Від відповідача ПП „Галс”: не
з'явився.

Від
відповідача СПД  ОСОБА_1: ОСОБА_2,
довіреність від ІНФОРМАЦІЯ_1 р.

В
судовому  засіданні   ІНФОРМАЦІЯ_2 р. приймали участь
представники:

Від позивача: Султанов Т.З.,
довіреність №328/10-00 від 10.01.07р.

Від відповідача ПП „Галс”: не
з'явився.

Від
відповідача СПД ОСОБА_1: ОСОБА_2, довіреність від ІНФОРМАЦІЯ_1 р.

Суть спору: про визнання недійсною з моменту
укладення угоду, укладену  в усній формі
в ІНФОРМАЦІЯ_3 р. між ПП „Галс” та СПД ОСОБА_1 щодо купівлі-продажу соняшнику;

про стягнення з ПП „Галс” на користь СПД
ОСОБА_1  вартості  придбаного соняшнику в розмірі 65682,98 грн.
за  угодою, укладеною в усній формі  в ІНФОРМАЦІЯ_4 р.;

про стягнення  з СПД ОСОБА_1 на користь держави  вартості соняшника в розмірі 65 682,98 грн.,
придбаного у ПП „Галс” за угодою, укладеною в усній формі в ІНФОРМАЦІЯ_4р.

Представник позивача на заявлених
позовних вимогах наполягає, надав суду уточнення  до позовної заяви  про визнання угоди недійсною  від ІНФОРМАЦІЯ_5 р. вх.НОМЕР_1 та від
ІНФОРМАЦІЯ_5р., де уточнює позовні вимоги у вищенаведеній остаточній редакції,
пояснює обставини справи та наводить норми законодавства, якими врегульовано
заявлені  позовні вимоги.

В обґрунтування заявлених позовних
вимог позивач зазначає, що на виконання умов угоди укладеної в усній формі між
ПП „Галс” та СПД ОСОБА_1 в ІНФОРМАЦІЯ_4 р.,
ПП „Галс” здійснило поставку соняшника
ІНФОРМАЦІЯ_6 р.  в кількості  19,411 тон по ціні 850 грн. за тону  та ІНФОРМАЦІЯ_13 р.  в кількості 44,119 тон по ціні 866,67 грн. за
тону, що підтверджується відповідними накладними, та відображенням даної
господарської операції в книзі обліку придбання товарів (робіт, послуг) СПД
ОСОБА_1 за ІНФОРМАЦІЯ_7 р.НОМЕР_2.

З врахуванням даного факту позивач
посилаючись на ст.49 ЦК УРСР та на ст.ст. 207, 208 ГК України,   з огляду на подальший продаж СПД
ОСОБА_1  соняшнику, просить суд стягнути  з СПД ОСОБА_1 вартість  всього фактично отриманого  ним за угодою, укладеною в усній формі в
ІНФОРМАЦІЯ_4 р. з ПП „Галс”.

Крім того, позивач з огляду на
зауваження Вищого адміністративного суду України, відзначені  в ухвалі від ІНФОРМАЦІЯ_8 р. по даній справі,
викладає свою правову позицію, яка ґрунтується на тому, що з моменту набрання
чинності Цивільного кодексу України  в
редакції від 16.01.03 р. приписи ст.49 ЦК УРСР (в редакції від 1963 р.) не
діють лише в частині встановлення самої міри відповідальності особи, яка навмисно
уклала угоду з метою, завідомо суперечною інтересам держави і суспільства.
Проте, на думку позивача, сам по собі факт навмисного укладення угоди з метою,
завідомо суперечною інтересам держави і суспільства, є достатньою підставою для
визнання такої угоди недійсною незалежно від того, чи скасована чинним  законодавством відповідальність  особи (у вигляді адміністративно-правової
конфіскації всього отриманого нею за угодою) за вищевказані дії, тобто угода,
що була укладена особою з метою, завідомо суперечною інтересам держави і
суспільства в період чинності ЦК УРСР
має бути визнана недійсною.

Також, позивач звертає увагу суду
на судову практику розгляду Вищим адміністративним судом України касаційних
скарг  сторін по  справам з аналогічним предметом спору, де
касаційна інстанція посилається на ст. 208 ГК України, як на
матеріально-правову підставу заявлених позовних вимог в частині стягнення з
відповідачів відповідних грошових сум.

Відповідач СПД ОСОБА_1 заявлений
позивачем позов не визнає, надав суду відзив від ІНФОРМАЦІЯ_9р. вх.НОМЕР_3, в
якому обґрунтовуючи  свою правову позицію
підтверджує  існування між ним та ПП
„Галс” договірних відносин, зокрема усної угоди про купівлю-продаж соняшнику,
як підтверджує і її фактичне виконання. Придбаний товар, за твердженням СПД
ОСОБА_1, був проданий іншому підприємству, докази чого останнім надано до
матеріалів справи.

СПД ОСОБА_1стверджує, що угода, яка
оспорюється позивачем, оформлена відповідними рахунками, накладними,
скріпленими печатками сторін, які містять
відомості про умови, узгоджені сторонами, а саме: про найменування
товару, його ціну, кількість, а також суми податку на додану вартість.
Розрахунки за даною угодою здійснені в повному обсязі, що підтверджується
відповідною квитанцією до прибуткового касового ордеру.

Звідси,  СПД
ОСОБА_1 зазначає про те, що умови оспорюваної угоди відповідали чинному
на той час законодавству, та своїм змістом
не суперечили  ні вимогам закону,
ні інтересам держави.

СПД ОСОБА_1вважає, що позивачем не
доведено факт завдання спірною угодою
шкоди інтересам держави, а несплата податків не може бути визнана
метою  укладення сторонами угоди вже
тому, що обов'язок сплачувати податки не є цивільним, так як і несплата
податків  не обов'язково  є наслідком умислу ухилитися від їх сплати.

Представник відповідача ПП „Галс” у
судові засідання не з'являвся, відзив на позов та витребувані  судом документи не надав.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доводи представників
позивача та відповідача,  суд встановив
наступне:

ДПІ в Малиновському районі м.
Одеси  звернулась до господарського  суду з позовом до ПП „Галс” та СПД -фізичної
особи ОСОБА_1 про визнання недійсним договору купівлі-продажу  від ІНФОРМАЦІЯ_10р., укладеного між ПП „Галс”
та СПД -фізичною особою ОСОБА_1; про зобов'язання СПД -фізичну особу ОСОБА_1
повернути ПП „Галс” отримані останнім за угодою від ІНФОРМАЦІЯ_10р. 63,53 тон
соняшнику вартістю     65 682,98 грн., а
при їх відсутності його вартість; про стягнення з ПП „Галс” в доход держави
вартість  отриманого товару по угоді  від ІНФОРМАЦІЯ_10р. в розмірі 65 682,98 грн.

Рішенням господарського суду
Одеської області від ІНФОРМАЦІЯ_11 р. по справі НОМЕР_4 у задоволенні
позову  ДПІ в Малиновському районі м.
Одеси відмовлено в повному обсязі.

Постановою Одеського апеляційного
господарського суду від ІНФОРМАЦІЯ_12 р. рішення господарського суду Одеської
області від ІНФОРМАЦІЯ_11 р. по справі НОМЕР_4
скасовано, позов задоволено, у зв'язку з чим визнано недійсною угоду,
укладену в усній формі  в ІНФОРМАЦІЯ_4 р.
між ПП „Галс” та СПД  ОСОБА_1 стосовно
купівлі-продажу  соняшника на загальну
суму 64 000 грн. по накладним  і
податковим накладним НОМЕР_6 від ІНФОРМАЦІЯ_6 р. та НОМЕР_5 від ІНФОРМАЦІЯ_13
р., стягнуто  з  ПП „Галс” на користь  СПД -фізичної особи ОСОБА_1 64 000 грн.
вартості проданого товару по вказаній угоді, стягнуто з СПД  ОСОБА_1 в доход  держави
64 000 грн. вартості товару, отриманого по вказаній  угоді, стягнуто з  ПП „Галс” в доход державного бюджету України
640 грн.  державного мита.

Ухвалою Вищого господарського суду
України  від ІНФОРМАЦІЯ_14 р. касаційну
скаргу СПД  ОСОБА_1 на постанову  Одеського апеляційного господарського суду
від ІНФОРМАЦІЯ_12 р. у справі НОМЕР_4 зі справою було передано до Вищого
адміністративного суду України.

Ухвалою Вищого адміністративного
суду України  від ІНФОРМАЦІЯ_8 р.
касаційну скаргу СПД -фізичної особи ОСОБА_1 задоволено частково, рішення
господарського суду Одеської області від ІНФОРМАЦІЯ_11 р. та постанову
Одеського апеляційного господарського суду від ІНФОРМАЦІЯ_12 р. по справі
НОМЕР_4  скасовано, справу направлено на
новий розгляд  до господарського суду
Одеської області.

Вищий адміністративний суд
України  в своїй постанові зазначив про
те, що суди попередніх інстанцій
приймаючи судові рішення послалися на ст.49 ЦК УРСР не маючи на це
правових підстав на момент ухвалення рішення, у зв'язку з втратою його чинності
з  ІНФОРМАЦІЯ_15 р. Разом з тим, Вищий
адміністративний суд України  зауважив
про те, що ЦК України, що набрав чинності, не містить таких публічно-правових
наслідків визнання недійсною угоди, які були встановлені ст.49 ЦК УРСР, при
цьому Господарський кодекс України, який набрав чинностіІНФОРМАЦІЯ_15 р.,
містить норми, які за предметом регулювання та встановленими наслідками,
співпадають із положенням ст.49 ЦК УРСР.

Ухвалою господарського суду
Одеської області суддею ОСОБА_3 було прийнято на новий розгляд справу НОМЕР_4 в
порядку, визначеному КАС України, у зв'язку з чим справі було присвоєно  НОМЕР_7

В процесі  розгляду
господарським судом Одеської області даної справи, позивачем було
уточнено заявлені позовні вимоги у вищенаведеній остаточній редакції.

З врахуванням вищевикладених
зауважень Вищого адміністративного  суду
України, проаналізувавши наявні в матеріалах справи документи та додані  сторонами в підтвердження своїх правових
позицій докази, суд встановив наступне.

В ІНФОРМАЦІЯ_4 р. між ПП „Галс”
та  СПД
ОСОБА_1 була укладена усна угода, відповідно до якої  ПП „Галс” було передано СПД   ОСОБА_1 соняшник  за накладною НОМЕР_6 від ІНФОРМАЦІЯ_6 р. в кількості
44,119 тон на загальну суму 45883,76 грн.
( в т.ч. ПДВ 7647,29 грн.) та за накладною НОМЕР_5 від ІНФОРМАЦІЯ_13 р.
в кількості 19,411 тон на загальну суму 19799,22грн.( в т.ч. ПДВ 3299,87 грн.),
всього на суму 65682,98 грн.

СПД
ОСОБА_1 здійснив оплату переданого йому за вищевказаними накладними
соняшника  відповідно до квитанції до
прибуткового касового ордеру НОМЕР_8 від 23.10.02 р. на суму 64 000 грн. за
виставленими ПП „Галс” рахунками НОМЕР_6 від
ІНФОРМАЦІЯ_6 р.,НОМЕР_5 від ІНФОРМАЦІЯ_13 р., та в рахунок оплати
вартості отриманого за оспорюваною угодою соняшника на суму, що залишилась
неоплаченою в розмірі 1 682,98 грн., було проведено оплату згідно квитанції до
прибуткового касового ордеру НОМЕР_9 відІНФОРМАЦІЯ_16р. на суму 30 000 грн.

При цьому, ПП „Галс” видало
СПД  ОСОБА_1  податкові накладніНОМЕР_6 від  ІНФОРМАЦІЯ_6 р. на загальну суму  45883,76 грн. ( в т.ч. ПДВ 7647,29 грн.)
таНОМЕР_5 від ІНФОРМАЦІЯ_13 р. на загальну суму 19799,22грн.( в т.ч. ПДВ
3299,87 грн.), відображені останнім в книзі обліку придбання товарів (робіт,
послуг)  за ІНФОРМАЦІЯ_7 р.

За результатами проведеної  ДПІ в Малиновському районі м. Одеси планової
документальної перевірки СПД  ОСОБА_1  за період з ІНФОРМАЦІЯ_17 р. по ІНФОРМАЦІЯ_18
р. податковим органом було складено акт перевірки від 05.05.04 р. за НОМЕР_10 в
пункті 2.3.6.3 якого встановлено, що протягом ІНФОРМАЦІЯ_7 р.  ПП „Галс” видано  СПД
ОСОБА_1  податкові накладні, в
т.ч. вищезазначені податкові накладніНОМЕР_6 від ІНФОРМАЦІЯ_6 р. на загальну
суму  45883,76 грн. ( в т.ч. ПДВ  7647,29 грн.) таНОМЕР_5 від ІНФОРМАЦІЯ_13 р.
на загальну суму 19799,22грн.( в т.ч. ПДВ 3299,87 грн.), які відповідно до
податкового обліку СПД  ОСОБА_1  віднесено до складу валових  витрат та податкового кредиту за відповідні періоди.
При цьому в акті також було вказано, що за даними ДПІ в Малиновському
районі    м. Одеси ПП „Галс” знято з
обліку в ДПІ ІНФОРМАЦІЯ_19 р.

Разом з тим, згідно висновків
документальної перевірки  податковим
органом донараховано  СПД  ОСОБА_1 прибуткового податку з
підприємницької діяльності на суму 147,73 грн.

Як вбачається з наявного в матеріалах справи свідоцтва  про державну реєстрацію суб'єкта
підприємницької діяльності -юридичної особи ПП „Галс” останнє було
зареєстровано  Іллічівською
райадміністрацією виконкому Одеської міської ради ІНФОРМАЦІЯ_20 р., про що
зроблено запис  у журналі обліку
реєстраційних  справ за НОМЕР_11.

ІНФОРМАЦІЯ_21 р. ПП „Галс”   було включено до Єдиного державного
реєстру  підприємств  та організацій України відповідно до довідки
Одеського обласного управління
статистики НОМЕР_12від ІНФОРМАЦІЯ_21 р.

ІНФОРМАЦІЯ_22р. ДПІ в Іллічівському районі м. Одеси було видано ПП
„Галс”  свідоцтво  НОМЕР_17
про реєстрацію платника податку на додану вартість.

Із змісту наявного в матеріалах
справи  наказу ПП „Галс” НОМЕР_13
відІНФОРМАЦІЯ_25 р., вбачається, що зборами засновників підприємства  прийнято рішення про його ліквідацію, у
зв'язку з чим за результатами процедури ліквідації підприємства ІНФОРМАЦІЯ_23
р. ПП „Галс”  виключено із Реєстру  платників податку на додану вартість за
поданою ним заявою від ІНФОРМАЦІЯ_24 р.

Крім того, в матеріалах справи
наявні документи, які свідчать про закриття ПП „Галс”  своїх поточних рахунків в банківських
установах.

Абзацом 1 пп.7.2.4 п.7.2 ст.7 Закону України „Про
податок на додану вартість” №168/97-ВР від 03.04.1997 р.  передбачено, що право  на нарахування податку та складання
податкових накладних  надається  виключно
особам, зареєстрованим як платники податку у порядку, передбаченому
статтею 9 цього Закону.

Згідно абз.8 п.9.8
ст. 9 Закону України „Про податок на додану вартість” платник
податку  зобов'язаний  повернути
податковому  органу реєстраційне
свідоцтво:     якщо анулювання   реєстрації
здійснюється   за  ініціативою платника податку, - разом із
наданням заяви про таке анулювання.

Таким чином, на момент  укладення усної угоди  в ІНФОРМАЦІЯ_4 р. з                               СПД  ОСОБА_2 щодо
продажу соняшника, ПП „Галс”  було
виключено із Реєстру платників податку на додану вартість, та не мало права
видавати СПД  ОСОБА_1 податкові накладн
іНОМЕР_6 від ІНФОРМАЦІЯ_6 р. на загальну суму (в т.ч. ПДВ 7647,29 грн.)
таНОМЕР_5 від ІНФОРМАЦІЯ_13 р. на загальну суму 19799,22грн.( в т.ч. ПДВ
3299,87 грн.).

Здійснення вищезазначеної господарської
операції ПП „Галс”, на думку суду, свідчить про те, що останнє діяло умисно
укладаючи оспорювану угоду з метою завідомо
суперечною інтересам держави і суспільства, оскільки мало на меті
отримання доходу без сплати відповідних
податків.

Згідно
ч.3 п.11 Роз'яснення ВАСУ „Про деякі
питання практики  вирішення
спорів, пов'язаних з визнанням угод недійсними” НОМЕР_18 від ІНФОРМАЦІЯ_28 р.
наявність умислу у сторін  (сторони)
угоди означає, що  вони (вона), виходячи
з обставин справи, усвідомлювали або повинні були усвідомлювати протиправність
угоди, яка укладалася, і суперечність її мети інтересам держави та суспільства
і прагнули або свідомо допускали настання протиправних наслідків.

Про наявність умислу  ПП „Галс” також свідчить те, що на момент
укладення та виконання оспорюваної угоди ПП „Галс” вже були здійснені певні дії
щодо  ліквідації підприємства, а саме  подання заяви про анулювання  свідоцтва платника податку на додану
вартість, закриття поточних рахунків в банківських установах, що сприяло
виникненню обставин, за яких стало можливим неподання ПП „Галс” податкової
звітності та несплату податків.

Між тим, для правильного вирішення
даного спору важливе значення має встановлення умислу кожної із сторін
оспорюваної угоди, від чого залежить застосування визначених законом наслідків
визнання  угоди недійсною, як такої, що
суперечить інтересам держави та суспільства.

З метою встановлення умислу сторін при
укладенні оспорюваної угоди, судом було
досліджено обставини справи, з огляду на які суд дійшов висновку, що в
оспорюваній угоді  умисел був наявний
лише у однієї сторони, а саме ПП „Галс”, який судом вмотивований вище. Між тим,
суд не вбачає умислу СПД  ОСОБА_1,
оскільки будь-яких доказів в підтвердження цього при укладенні оспорюваної
угоди,  матеріали справи не містять.
Зокрема, оспорювана угода була відображена
СПД  ОСОБА_1 в бухгалтерській та
податковій звітності, та за результатами вищезазначеної перевірки ДПІ в
Малиновському районі м. Одеси щодо дотримання
вимог  податкового законодавства
СПД -фізичною особою ОСОБА_2 за період з ІНФОРМАЦІЯ_26р. по    ІНФОРМАЦІЯ_15 р.,  порушень останнім вимог податкового
законодавства в частині сплати ним
податку на додану вартість  не
встановлено.

З врахуванням вищенаведеного, суд
вважає, що укладена в усній формі угода між СПД
ОСОБА_2 та ПП „Галс” в ІНФОРМАЦІЯ_4 р. підлягає  судом визнанню недійсною  на підставі
ст.49 ЦК УРСР, так як вона була укладена та виконана в період дії ЦК
УРСР. При цьому, слід зазначити, що чинний Цивільний кодекс України не містить
норми  яка би визначала такі ж підстави
визнання недійсною угоди та встановлювала такі ж наслідки визнання недійсною
угоди, що й ст.49 ЦК УРСР.

Між тим, положення ст.208 ГК України за
предметом  регулювання  та встановленими наслідками співпадають  з положеннями ст.49 ЦК УРСР, яка і підлягає
застосуванню  при розгляді даного спору,
з врахуванням приписів п.4 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України.

Наведений висновок судом зроблено ще й з
врахуванням судової практики, зокрема практики встановленої  Вищим адміністративним судом України в Ухвалі
від ІНФОРМАЦІЯ_27 р. по справі НОМЕР_14, в якій зазначено, що з ІНФОРМАЦІЯ_18
р. публічно-правові санкції визнання недійсною угоди, укладеної з метою, що
суперечить інтересам держави та суспільства, а саме: стягнення в доход держави
одержаного однією чи обома сторонами за угодою -із сфери цивільно-правового
регулювання перенесені у сферу господарсько-правового регулювання.

З врахуванням зауважень Вищого
адміністративного суду України, суд вважає, що за даних обставин справи,  поряд із застосуванням ст.49 ЦК УРСР також
підлягають застосуванню положення ст. ст. 207, 208 ГК України, на які позивач
посилається як на матеріально-правову підставу заявлених ним позовних вимог
щодо визнання недійсною усну угоду та стягнення з  ПП „Галс” на користь СПД
ОСОБА_1  вартості  проданого соняшнику в розмірі  65682,98 грн. та стягнення з СПД ОСОБА_1
вартості  придбаного соняшнику в розмірі
65 682,98 грн. на користь держави.

Статтею 49 ЦК УРСР передбачено, що якщо
угода укладена з метою,  завідомо  суперечною
інтересам соціалістичної держави і суспільства, то при  наявності
умислу  у обох сторін - в разі
виконання угоди обома  сторонами  -
в  доход держави стягується все
одержане ними за угодою, а в разі виконання угоди однією стороною з другої
сторони стягується в доход  держави
все  одержане  нею
і  все  належне
з  неї  першій
стороні    на відшкодування
одержаного. При наявності ж умислу лише у
однієї  з сторін все одержане нею
за угодою повинно  бути  повернуто
другій стороні, а одержане останньою
або  належне  їй  на  відшкодування виконаного стягується в доход
держави.

Відповідно до ч.1 ст. 207 ГК
України господарське зобов'язання, що не відповідає вимогам закону, або вчинено
з метою, яка завідомо суперечить інтересам держави і суспільства, або укладено
учасниками господарських відносин з порушенням хоча б одним з них господарської
компетенції (спеціальної правосуб'єктності ), може бути на вимогу однієї із
сторін, або відповідного  органу
державної влади визнано судом недійсним повністю або в частині.

Частиною 1 ст. 208 ГК України
передбачено, що якщо господарське зобов'язання визнано недійсним, як таке, що
вчинено з метою, яка завідомо суперечить інтересам держави і суспільства, то за
наявності наміру в обох сторін -у разі виконання зобов'язання обома сторонами
-в доход держави за рішенням суду стягується все одержане ними за
зобов'язанням, а у  разі виконання  зобов'язання
однією стороною з другої сторони
стягується в доход держави все одержане нею, а також все належне з неї
першій стороні на відшкодування одержаного. У разі наявності наміру лише у
однієї із сторін усе одержане нею повинно бути повернено другій стороні, а
одержане останньою або належне їй на відшкодування  виконаного
стягується за рішенням суду в доход держави.

Згідно ч. 1 ст.69 КАСУ доказами   в
адміністративному  судочинстві  є
будь-які фактичні дані,  на
підставі  яких  суд
встановлює  наявність  або відсутність обставин,  що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб,
які беруть участь у справі,  та інші
обставини,  що мають значення для
правильного вирішення справи.  Ці дані
встановлюються судом на підставі пояснень сторін,  третіх  осіб
та  їхніх  представників, показань   свідків,
письмових   і   речових
доказів,  висновків експертів.

Частиною 1 ст. 71 КАСУ передбачено,
що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та
заперечення.

Згідно ст. 86 КАСУ суд  оцінює
докази,  які є у справі,  за своїм внутрішнім переконанням,  що ґрунтується на їх  безпосередньому,  всебічному, повному та об'єктивному
дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд
оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також
достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Враховуючи вищенаведене, суд вважає
обґрунтованими та доведеними заявлені позивачем позовні вимоги про визнання
недійсною з моменту укладення угоду, укладену
в усній формі в жовтні
ІНФОРМАЦІЯ_7 р. між ПП „Галс” та СПД ОСОБА_1 щодо купівлі-продажу
соняшнику,  стягнення з ПП „Галс” на
користь СПД ОСОБА_1  вартість  соняшнику в сумі 65682,98 грн., проданого
за  угодою, укладеною в усній формі  в ІНФОРМАЦІЯ_4 р.,  стягнення
з СПД ОСОБА_1 на користь держави
вартість придбаного соняшника в сумі 65 682,98 грн. за усною угодою,
укладеною  в ІНФОРМАЦІЯ_4 р.,  що є підставою для  їх задоволення.

Згідно ч.4 94 КАС України  у справах, в яких позивачем є суб'єкт владних
повноважень, а відповідачем -фізична чи юридична особа, судові витрати,
здійснені позивачем, з відповідача не стягуються.

Керуючись ст.ст. 94, 161-164 Кодексу
адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

1.          Задовольнити позов повністю.

2.          Визнати недійсною з моменту укладення
угоду, укладену в усній формі в ІНФОРМАЦІЯ_4 р. між ПП „Галс” та СПД ОСОБА_1
щодо купівлі-продажу соняшнику на суму 65682,98 грн.

3.          Стягнути з ПП „Галс” (65033, м.
Одеса, АДРЕСА_7, код ЄДРПОУ НОМЕР_15) на користь СПД ОСОБА_1( м. Одеса,
АДРЕСА_1, код ЄДРПОУ НОМЕР_16) вартість соняшника в сумі 65682,98 грн.,
придбаного  за усною угодою, укладеною в
ІНФОРМАЦІЯ_4 р.

4.          Стягнути з СПД ОСОБА_1 (м. Одеса,
АДРЕСА_1, код ЄДРПОУ НОМЕР_16) на користь держави вартість соняшнику в сумі
65682,98 грн.,  придбаного  за усною угодою, укладеною в ІНФОРМАЦІЯ_4 р.

Постанова може бути оскаржена в
порядку ст.186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Постанова набирає законної  сили у
порядку ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя