ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

"08" травня 2007 р.
Справа № 1/40-07-232

Колегія суддів Одеського апеляційного господарського суду складі:

Головуючого судді: Лавренюк О.Т.

суддів: Савицького Я.Ф., Гладишевої Т.Я.

при секретарі судового засідання: Іоффе С.Б.

за участю представників сторін:

від позивача: Попова Н.О., дов. № 52 від 30.10.2006 р.

від відповідача: Сімонова Н.В., дов. № 017/07 від 17.01.2006 р.

розглянувши апеляційну скаргу Державного підприємства „Іллічівський морський торговельний порт” (далі по тексту – ДП „Іллічівський морський торговельний порт”)

на рішення господарського суду Одеської області від 12.02.2007 р.

по справі № 1/40-07-232

за позовом ДП „Іллічівський морський торговельний порт”

до Спільного підприємства у вигляді Товариства з обмеженою відповідальністю „ТрансБалкСервіс” (далі по тексту – СП у вигляді ТОВ „ТрансБалкСервіс”)

про стягнення 52 182,65 грн.

В С Т А Н О В И Л А:

18.01.2007 р. ДП „Іллічівський морський торговельний порт” звернулось до господарського суду Одеської області з позовною заявою до СП у вигляді ТОВ „ТрансБалкСервіс” про стягнення заборгованості по сплаті за надані послуги та виконані роботи у сумі 52 182,65 грн.

Рішенням господарського суду Одеської області від 12.02.2007 р. (суддя Гарник Л.Л.) у задоволенні позову ДП „Іллічівський морський торговельний порт” відмовлено повністю, так як позовні вимоги позивача не відповідають нормам чинного законодавства України.

Не погоджуючись з рішенням місцевого господарського суду, ДП „Іллічівський морський торговельний порт” звернулось до Одеського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення господарського суду Одеської області від 12.02.2007 р. по справі        № 1/40-07-232 – скасувати, та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги, оскільки оскаржене рішення прийнято з порушенням норм матеріального права.

Скаржник вважає, що господарським судом Одеської області при винесенні рішення не враховано те, що у новій редакції Закону України „Про податок на додану вартість” (далі по тексту – Закон) відсутнє поняття „Експорт робот та послуг” і ДП „Іллічівський морський торговельний порт” не може виступати їх експортером, надаючи послуги резиденту і включаючи їх вартість до митної, з чого виходить, що правом застосування нульової ставки відповідно до п. 6.2 Закону може володіти лише експортер вантажу, переробляємого портом, який при оформленні ВМД в режимі „експорт”, включає митну вартість експортуємого вантажу в вартість послуг по перевалці цього вантажу при проходженні через порт, що призвело, в свою чергу, до прийняття неправильного рішення.

СП у вигляді ТОВ „ТрансБалкСервіс” надало суду відзив на апеляційну скаргу, в якому  просить суд відмовити позивачу у задоволенні апеляційної скарги, оскаржене рішення господарського суду Одеської області залишити без змін, вважаючи його обґрунтованим та відповідаючим вимогам чинного законодавства.

ДП „Іллічівський морський торговельний порт” надало господарському суду апеляційної інстанції заперечення на відзив до апеляційної інстанції, в яких зазначено, що відповідач не має підстав для твердження про неправомірність дій порту та наполягати на застосування нульової ставки ПДВ. Також ДП „Іллічівський морський торговельний порт” в своїх запереченнях просить задовольнити апеляційну скаргу та стягнути з СП у вигляді ТОВ „ТрансБалкСервіс” 52 182,65 грн. заборгованості по сплаті за надані послуги.

Дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, вислухавши пояснення представників сторін, судова колегія приходить до наступного.

Згідно укладеного між СП у вигляді ТОВ „ТрансБалкСервіс” та ДП „Іллічівський морський торговельний порт” договору від 16.02.2006 р. № 62, ДП „Іллічівський морський торговельний порт” зобов’язалося здійснити організацію й оперативне управління навантаженням на судна вантажу (зернові культури) СП у вигляді ТОВ „ТрансБалкСервіс”, а останнє зобов’язалося оплатити ці послуги.

За результатами виконаних зобов’язань по вищезазначеному договору, ДП „Іллічівський морський торговельний порт” пред’явило до оплати СП у вигляді ТОВ „ТрансБалкСервіс” рахунок від 12.12.2006 р. № Э/12997 на суму 313 095,90 грн.

18.01.2007 р. ДП „Іллічівський морський торговельний порт” звернулось до господарського суду Одеської області з позовною заявою до СП у вигляді ТОВ „ТрансБалкСервіс” про стягнення заборгованості по сплаті за надані послуги та виконані роботи у сумі 52 182,65 грн., обґрунтовуючи позовні вимоги тим, що при розрахунку вартості наданих послуг був нарахований податок на додану вартість за ставкою 20 % у розмірі заявлених до стягнення коштів. Також позивач вважає, що нарахування податку на додану вартість послуг, наданих на підставі укладеного між сторонами договору від 16.02.2006 р. № 62, узгоджується положеннями Закону , згідно якого, об’єктом  оподаткування податком на додану вартість є операції платника податків за ставкою товарів та послуг, місце надання яких знаходиться на митній території України (п.п. 3.1.1 п. 3.1 ст. 3 Закону); місцем поставки послуг є місце, де особа, яка надає послугу, зареєстрована платником податку (п. 6.5 ст. 6 Закону); об’єкти оподаткування, визначені ст. 3 Закону, за винятком операцій, звільнених від оподаткування та операцій, до яких застосовується нульова ставка, оподатковуються за ставкою 20 %; податок становить 20 % бази оподаткування, визначеною статтею 4 Закону та додається до ціни товарів, робіт, послуг (п. 6.1 Закону).

Згідно положень Закону, об’єктом оподаткування є операції платників податку з вивезення товарів (супутніх послуг) у митному режимі експорту або реекспорту, поставки транспортних послуг по перевезенню пасажирів, вантажобагажу (товаробагажу) та вантажу за межами державного кордону України (п.п. 3.1.1 п. 3.1 ст. 3 Закону); при експорті товарів та супутніх такому експорту послуг ставка податку становить „0 %” до бази оподаткування (п. 6.2 ст. 6 Закону); супутніми є послуги, вартість яких включається відповідно до норм митного законодавства до митної вартості товарів, що експортуються або імпортуються.

Статтею 274 Митного кодексу України зазначено, що до митної вартості товарів, що  вивозяться (експортуються), також включаються фактичні витрати, якщо вони не були раніше до неї включені –навантаження, перевантаження, транспортування та страхування до пункту перетинання митного кордону України.

Згідно ст. 16 Закону України „Про митний тариф” встановлено, що при визначенні митної вартості до неї включаються ціна товару, зазначена в рахунку-фактурі, а також такі фактичні витрати, якщо їх не включено до рахунку-фактури – на транспортування, навантаження, розвантаження, перевантаження та страхування до пункту перетину митного кордону України.

У відповідності до вимог ч. 1 ст. 1 Закону України „Про транспортно-експедиторську діяльність”, транспортна-експедиторська послуга – це робота, що безпосередньо пов’язана з організацією та забезпеченням перевезень експортного, імпортного, транзитного або іншого вантажу за договором транспортного експедирування.

Таким чином, колегія суддів Одеського апеляційного господарського суду вважає, що господарським судом Одеської області були зроблені правильні висновки щодо відмови в задоволенні позовних вимог ДП „Іллічівський морський торговельний порт”, так як ДП „Іллічівський морський торговельний порт”, як платник податку на додану вартість (свідоцтво № 2131693 НБ           № 408228 від 18.10.2005 р.), у ході проведення з СП у вигляді ТОВ „ТрансБалкСервіс” розрахунків на підставі договору від 16.02.2006 р. № 62 неправомірно нарахувало податок на додану вартість у розмірі 20 % на вартість послуг, пов’язаних з навантаженням зернових культур на іноземні судна, що у розумінні положень чинного законодавства, є супутніми послугами експорту та їх вартість включається у митну вартість товарів та нерозривно зв’язані і є частиною експорту, а тому обкладаються податком на додану вартість за нульовою ставкою.

За таких обставин судова колегія вважає, що  місцевий господарський суд правомірно та обґрунтовано відмовив в задоволенні позову ДП „Іллічівський морський торговельний порт”, а відповідно із цим відсутні підстави для зміни та скасування оскарженого рішення.

Враховуючи наведене, судова колегія вважає за необхідне апеляційну скаргу ДП „Іллічівський морський торговельний порт” залишити без задоволення.

Керуючись ст.ст. 99, 101-103, 105 Господарського процесуального Кодексу України, колегія суддів -

П О С Т А Н О В И Л А:

Рішення господарського суду Одеської області від 12.02.2007 р. по справі        № 1/40-07-232 залишити без змін, апеляційну скаргу без задоволення.

Постанова в порядку ст. 105 ГПК України набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанову апеляційної інстанції може бути оскаржено в касаційному порядку.

Головуючий суддя                                                               О.Т. Лавренюк

Суддя                                                                                      Я.Ф. Савицький

Суддя                                                                                      Т.Я. Гладишева