СЕВАСТОПОЛЬСЬКИЙ  АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ   СУД
Ухвала

Іменем України

19 березня 2007 року

Справа № 2-16/16399-2006А

Севастопольський
апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді
Дугаренко О.В.,

суддів
Голика В.С.,

Фенько Т.П.,

секретар судового засідання                                        Василевська С.В.

за участю представників сторін:

позивача: не
з'явився,

відповідача:
не з'явився,

розглянувши апеляційну скаргу
Державної податкової інспекції у місті Сімферополі в Автономній Республіці Крим
на постанову господарського суду Автономної Республіки Крим (суддя  Омельченко В.А.) від 9 листопада 2006 року по
справі № 2-16/16399-2006А

за позовом           Суб'єкта підприємницької діяльності  ОСОБА_1 (АДРЕСА_1)

до           Державної податкової інспекції у місті
Сімферополі в Автономній Республіці Крим (вул. М. Залки, 1/9,Сімферополь,95053)

про скасування податкового
повідомлення-рішення

ВСТАНОВИВ:

Позивач, суб'єкт підприємницької
діяльності ОСОБА_1, звернувся до господарського суду Автономної Республіки Крим
з адміністративним позовом до відповідача, державної податкової інспекції у
місті Сімферополі в Автономній Республіці Крим про визнання недійсним податкового
повідомлення-рішення НОМЕР_1 з урахуванням штрафних санкцій на суму 33020,87
грн.

Постановою господарського суду
Автономної Республіки Крим від 9 листопада 2006 року у справі №
2-16/16399-2006А  (суддя Омельченко В.А.)
позов задоволено.

Скасоване податкове повідомлення
рішення НОМЕР_1 про нарахування податкового забов'язання з урахуванням штрафних
санкцій на суму 33020,87 грн.

Не погодившись з постановою
господарського суду Автономної Республіки Крим, Державна податкова інспекція у
місті Сімферополі в Автономній Республіці Крим звернулась до Севастопольського
апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить
постанову місцевого суду скасувати, у задоволені позову відмовити.

Сторони у судове засідання не
з'явились, про час та місце слухання справи повідомленні належним чином.

Дослідивши доводи апеляційної
скарги та матеріали справи, апеляційна інстанція встановила наступне.

28 серпня 2006 року Державна
податкова інспекція в м. Сімферополі здійснила виїзну планову перевірку СПД
ОСОБА_1 за період з 23.03.05 р. по 31.03.05 р., про що був складений акт
НОМЕР_2 (а.с. 7-16).

На підставі перевірки позивачу було
винесене та надіслане податкове повідомлення-рішення НОМЕР_1 року, в якому
визначено суму податкового забов'язання з податку на додану вартість у сумі
33020,87 грн., в тому числі основний платіж - 22008,37 грн., штрафна санкція -
11004,5 грн.

Податкове забов'язання було
визначено через те, що з даних, приведених у акті перевірки випливає, що ПП
„Кастінг” та ПП „ЛИКК” формували свої валові витрати шляхом оформлення
прибуткових первинних документів від суб'єктів господарської діяльності ТОВ
„Постачальник-ПТК”, ТОВ „Єрматекс”, ТОВ „Лєокос”, ТОВ „Дон-Вен”, ТОВ
„Торгцентр-БГТ”, які насправді не могли здійснювати підприємницьку діяльність,
через те що їхні статутні документи та свідоцтва платників податків визнані
недійсними. Через вказане, податкова інспекція вважає, що  ПП „Кастінг” та ПП „ЛИКК” не могли
реалізувати товар  СПД ОСОБА_1

З матеріалів справи випливає, що
позивачем до податкового кредиту у періодах жовтень-грудень 2005, були включені
суми ПДВ за податковими накладними, виданими:

ПП „ЛИКК” НОМЕР_3 -ПДВ-2535,70
грн., НОМЕР_4 -ПДВ -1816,67 грн.;

ПП „Кастінг” НОМЕР_5 -ПДВ -2964
грн., НОМЕР_6 -ПДВ-5058 грн., НОМЕР_7 -ПДВ -4584 грн., НОМЕР_8 -ПДВ -2914 грн.,
НОМЕР_9 -ПДВ -2126 грн.

Вищевказані підприємства мають
статус юридичних осіб, зареєстровані за адресою: м. Сімферополь, вул..
Артилерійська, 90.

Факт сплати отриманого товару з
урахуванням податку на додану вартість (меблеві заготовки, меблева фурнітура)
підтверджується платіжними дорученнями, копії яких є у матеріалах справи (а.с.
54-59).

В підпунктах 7.2.1; 7.2.3 пункту 7.2 статті 7 Закону України "Про
податок на додану вартість" від 03.04.1997 № 168/97-ВР (зі змінами та
доповненнями на час прийняття оскарженого податкового повідомлення-рішення)
вказано, що платник податків зобов'язаний надати покупцю податкову накладну, що
має містити певний перелік реквізитів. Податкова накладна  складається у момент виникнення податкових
зобов'язань продавця у двох  примірниках.
Оригінал податкової накладної надається покупцю, копія  залишається у продавця товарів (робіт,
послуг). Ніяких зауважень щодо оформлення податкових накладних у відповідача
при здійснені перевірки не було.

Підпунктом 7.5.1 пункту 7.5 статті
7 Закону України "Про податок на додану вартість" від 03.04.1997 №
168/97-ВР (зі змінами та доповненнями на час прийняття оскарженого податкового
повідомлення-рішення) передбачено, що датою виникнення права платника податку
на податковий кредит вважається дата здійснення першої з подій:

- або дата списання коштів з
банківського рахунку платника податку в оплату товарів (робіт, послуг);

- або дата отримання податкової
накладної, що засвідчує факт придбання платником податку товарів (робіт,
послуг).

Відповідно до підпункту 7.4.5
пункту 7.4 статті 7 Закону України “Про податок на додану вартість” від
03.04.1997 №168-97 не дозволяється включення до податкового кредиту будь-яких
витрат по сплаті податку, що не підтверджені податковими накладними чи митними
деклараціями, а при імпорті робіт (послуг) - актом прийняття робіт (послуг) чи
банківським документом, який засвідчує перерахування коштів в оплату вартості
таких робіт (послуг). У разі, коли на момент перевірки платника податку органом
державної податкової служби суми податку, попередньо включені до складу
податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними цим підпунктом
документами, платник податку несе відповідальність у вигляді фінансових
санкцій, установлених законодавством, нарахованих на суму податкового кредиту,
не підтверджену зазначеними цим підпунктом документами.

Згідно з підпунктом 7.4.1. пункту
7.4. статті 7 Закону України “Про податок на додану вартість” від 03.04.1997
№168-97 податковий кредит звітного періоду складається із сум податків,
сплачених (нарахованих) платником податків в звітному періоді у зв'язку з
придбанням товарів (робіт, послуг), вартість яких відноситься до складу валових
витрат виробництва (обороту) і основних фондів або нематеріальних активів, що
підлягають амортизації.

Таким чином, як випливає з приписів
даної правової норми, до складу податкового кредиту звітного періоду
відносяться суми податку, сплачені в ціні товару при їх придбанні, якщо платник
податку мав підстави включити витрати на придбання товару до складу валових
витрат відповідно до вимог статті 5 Закону України "Про оподаткування
прибутку підприємств". При цьому для вказаного віднесення відповідних сум
податків, сплачених в ціні товару, до податкового кредиту платника податку, який
придбав зазначений товар, Законом України "Про податок на додану
вартість" не передбачено умов про сплату цих сум до бюджету.

Статтею 7 зазначеного Закону передбачено лише
обов'язок платника податку надати покупцю податкову накладну, а у разі імпорту товарів
на митну територію України документом, що посвідчує право на отримання
податкового кредиту вважається вантажна митна декларація,  яка підтверджує сплату податку на додану
вартість.

Судом встановлено, що позивачем на
підтвердження обґрунтованості віднесення до складу податкового кредиту сум
податку на додану вартість у 4 кварталі 2005 року були надані податкові
накладні, які не мали будь-яких недоліків та порядок заповнення яких відповідав
встановленому чинному законодавству.

Таким чином, судова колегія вважає,
що податкове повідомлення-рішення НОМЕР_1 суб'єкту підприємницької діяльності
ОСОБА_1 яким визначено податкове забов'язання з податку на додану вартість у
сумі 33020,87 грн., з яких: основний платіж -22008,37 грн., штрафна санкція
-11004,5 грн. господарським судом правомірно визнано недійсним.

Постанова господарського суду
ґрунтується на всебічному, повному та
об'єктивному розгляді всіх обставин справи, що мають суттєве значення,
відповідає нормам матеріального та процесуального права, тому підстави для її
скасування відсутні.

Керуючись статтями 195, пунктом 1
статті 198, 200, 205, 206 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Державної
податковї інспекції у місті Сімферополі в Автономній Республіці Крим залишити
без задоволення.

Постанову господарського суду Автономної Республіки Крим від 9 листопада
2006 року у справі № 2-16/16399-2006А залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення.

Ухвала може бути оскаржена
безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом одного  місяця з моменту проголошення.

Головуючий суддя                                        О.В.
Дугаренко

Судді                                                                      В.С.
Голик

Т.П. Фенько