донецький апеляційний господарський суд
Постанова

Іменем України

14.02.2007 р.                                                                            справа №43/246

Донецький апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого:

суддів

за участю представників сторін:

від позивача:
Себіскверидзе І.К. (довіреність №10юр/318-б від 01.04.2006року),

від відповідача:
Петровський Є.Л. (довіреність  №150-07  від 27.12.2006р.),

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу
Дочірнього підприємства „Санаторно-курортний реабілітаційний центр „Слов'янський курорт” Закритого акціонерного товариства „Укрпрофздоровниця” м.Слов'янськ Донецької області

на рішення (ухвалу) господарського суду

Донецької області

від
17.10.2006 року

по справі
№43/246 (суддя  Зубченко І.В.)

за позовом
Дочірнього підприємства „Санаторно-курортний реабілітаційний центр „Слов'янський курорт” Закритого акціонерного товариства „Укрпрофздоровниця” м.Слов'янськ Донецької області

до
Відкритого акціонерного товариства „Донецькобленерго” м.Горлівка в особі структурного підрозділу Краматорські електричні мережі м.Краматорськ

про
стягнення заборгованості у сумі 96571,20грн.

В С Т А Н О В И В:

У липні 2006року позивач,  Дочірнє підприємство „Санаторно-курортний центр „Слов'янський курорт” м.Слов'янськ, звернувся до господарського суду  Донецької області з позовом до відповідача, відкритого акціонерного товариства „Донецькобленерго” м.Горлівка в особі структурного підрозділу Краматорські електричні мережі м.Краматорськ, про стягнення основного боргу за спільне використання технологічних мереж у сумі 96571грн.20коп. на підставі договору №46/э та рахунку №332 від 16.06.2006р. на оплату послуг за спільне користування  технологічних мереж.

У ході розгляду справи, позивач на підставі статті 22 Господарського процесуального кодексу України уточнив позовні вимоги про стягнення  з відповідача 96571,20грн. основного боргу за договором  №46/э згідно рахунку №470 від 16.08.2006року(а.с.70-71).

Рішенням від 17 жовтня 2006року господарський суд Донецької області (суддя Зубченко І.В.)  у задоволенні позовних вимог відмовив у зв'язку з недоведеністю.

Не погодившись з прийнятим рішення, позивач звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить рішення суду скасувати. Прийняти нове рішення.  В обґрунтування своїх апеляційних вимог заявник скарги посилається на те, що  судом першої інстанції були порушені норми  матеріального та процесуального права, що призвело до прийняття неправильного рішення.

Відповідач вважає рішення суду законним та обґрунтованим, а апеляційну скаргу такою, що не підлягає  задоволенню.

Розпорядженням першого заступника голови Донецького апеляційного господарського суду  змінена колегія суддів для розгляду апеляційної скарги.

Відповідно до ст.129 Конституції України, ч.4 ст.9 Закону України “Про судоустрій в Україні”, ст.ст. 44,811 Господарського процесуального кодексу України був здійснений запис судового засідання за допомогою засобів технічної фіксації.

Відповідно до статті 101 Господарського процесуального кодексу України у процесі розгляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу.

Апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Судова колегія розглянувши наявні матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення дійшла висновку про відсутність правових підстав для задоволення апеляційної скарги, виходячи з такого:

Предметом позову є стягнення суми боргу за спільне користування технологічних мереж  основного споживача за 2005рік. Взаємовідносини сторін спільного користування технологічних мереж основного споживача регулюються Правилами користування електричною енергією, яким передбачена типова форма договору.

03.02.2006року між сторонами у справі укладений договір №46/э  про спільне користування технологічних мереж основного споживача з протоколом розбіжностей (а.с.8-29).

У відповідності до статті 10 Господарського процесуального кодексу України спори, що виникають при укладені господарських договорів, можуть бути подані на вирішення господарського спору.

Господарським судом Донецької області прийняте рішення від 16 травня 2006року у справі №24/163пд, яким позовні вимоги Дочірнього підприємства „Санаторно-курортний реабілітаційний центр „Слов'янський курорт” м.Слов'янськ до Відкритого акціонерного товариства „Донецькобленерго” м.Горлівка в особі структурного підрозділу Краматорські електричні мережі м.Краматорськ про врегулювання розбіжностей при укладення договору №46/э  про спільне користування технологічних мереж основного споживача задоволені. Також рішенням визначено, що день набрання чинності рішенням суду вважається днем укладення договору (а.с.33).

Частинами 3,4 статті 85 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його прийняття. У разі подання апеляційної скарги або внесення апеляційного подання рішення господарського суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційною інстанцією.

Як вбачається із матеріалів справи, Відкритим акціонерним товариством „Донецькобленерго” в особі структурного підрозділу Краматорських електричних мереж м.Краматорськ  у відповідності до ст.91 Господарського процесуального кодексу України подана апеляційна скарга на рішення господарського суду Донецької області від 16.05.2006року у справі №24/163пд до Донецького апеляційного господарського суду, який постановою від 10.08.2006року судове рішення  залишив без змін (а.с.63).

Отже, рішення місцевого господарського суду від 16.05.2006року  у справі №24/163пд набрало законної сили після розгляду справи судом апеляційної інстанції 10.08.2006р.

Відповідно до статті 187 Господарського кодексу України, укладення договорів відбувається за рішенням суду.  Частиною 2 даної норми зазначено, коли укладання господарського договору проходить стадію судового рішення, він вважається укладеним з моменту винесення вказаного рішення, яким задоволені позовні вимоги сторони. Разом з тим, день набрання чинності рішенням суду, яким вирішено питання щодо переддоговірного спору, вважається днем укладення відповідного господарського договору, якщо рішенням суду не визначено інше.

Таким чином, судом першої інстанції правомірно встановлено, що договір між сторонами №46/э про спільне користування технологічних мереж основного споживача вважається укладеним тільки 10.08.2006року.

В силу статті 174 Господарського  кодексу України зобов'язання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також  з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Як вбачається із матеріалів справи, позивач обґрунтував свої позовні вимоги договором №46/э, за умовами якого (п.4.1) та додатку №2,  відповідач взяв на себе зобов'язання здійснювати оплату обґрунтованих витрат  власника електромереж з передачі електроенергії на протязі 5-ти днів з моменту одержання рахунка на оплату.

У позовній заяві позивач стверджує, що супровідним листом №10юк/533 на адресу відповідача був направлений рахунок №332 від 16.06.2006року на суму 96571,20грн. на оплату послуг за спільне користування технологічними мережами (а.с.36).  Але даний рахунок  відповідачем був повернутий позивачу без оплати листом №6-1725 від 05.07.2006року (а.с.37). Доданий до позову рахунок не може бути  належним доказом наявності заборгованості відповідача саме за договором, який є підставою заявлених ним вимог, оскільки не містить посилання на договір. Тому, у ході розгляду справи, позивач на підставі статті 22 Господарського  процесуального кодексу України уточнив позовні вимоги, та зазначив, що на адресу відповідача був направлений рахунок №470 від 16.08.2006року на суму 96571,20грн. супровідним листом №10юк/674 від 16.08.2006року (а.с.60). Але, ані самого рахунку, ані доказів його направлення відповідачеві, позивачем не надано..

Дослідивши матеріали справи та позовні вимоги, судова колегія дійшла висновку, що позивачем не доведена належним чином наявність заборгованості відповідача саме за договором №46/э та рахунком №470 від 16.08.2006року, які є підставою заявлених ним вимог.

За таких обставин, судова колегія, враховуючи викладене, вважає, що у задоволенні позовних  вимог слід відмовити у зв’язку з безпідставністю.

Враховуючи викладене, за результатами апеляційного провадження, судова колегія дійшла висновку, що рішення господарського суду Донецької області підлягає залишенню без змін, а скарга без задоволення.

Відповідно до ст.49 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті державного мита по апеляційній скарзі покладаються на скаржника.

Керуючись ст.ст.49,99,101,103,105 Господарського процесуального кодексу України, судова колегія, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Дочірнього підприємства „Санаторно-курортний реабілітаційний центр „Слов'янський курорт” Закритого акціонерного товариства „Укрпрофздоровниця” м.Слов'янськ Донецької області залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Донецької області від 17.10.2006року у справі №43/246 -  залишити без змін.

Головуючий

Судді:

Надруковано: 5 прим.

1. позивачу

2. відповідачу

3 у справу

4 ДАГС