СУД
СУД
П О С Т А Н О В А

Іменем України

25.04.07                                                                                 Справа № 15/69пн-ад.

Судова колегія у складі суддів:

Пономаренко Є.Ю. –головуючий, Седляр О.О., Яресько Б.В.,

при секретарі Подколзіній С.С.,

розглянувши матеріали справи за позовом

Державного підприємства Луганського обласного радіотелевізійного передавального центру, м. Луганськ

до Національної комісії з питань регулювання зв’язку України, м. Київ

третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача –товариство з обмеженою відповідальністю  «Українські новітні телекомунікації», м. Київ

про виконання певних дій

від позивача - Кривецька Н.М. –юрисконсульт по довіреності № 196 від 27.02.07.; Чиченін К.О., представник, довіреність № 445 від 25.04.07; Осовика М.І. –інженер по довіреності № 194 від 27.02.07.;

від відповідача –Поташев С.В., зав сектором юридичного управління по довіреності від 18.10.2006р. №01-7146/153.

від третьої особи: Черненко С.О. - юрисконсульт, довіреність № б/н від 10.10.06,

(До початку слухання справи по суті не заявлено вимогу про фіксування  судового процесу з допомогою звукозаписувального технічного засобу у зв’язку з чим відповідно до п. 21 Прикінцевих та перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України  таке фіксування судом не здійснювалося.)

ВСТАНОВИЛА:

Позов заявлено на підставі Кодексу адміністративного судочинства України.

Розпорядженням заступника голови господарського суду Луганської області від 03.04.2007р. за ініціативою головуючого судді для розгляду даної справи призначено судову колегію у складі Пономаренко Є.Ю. –головуючий, Седляр О.О., Яресько Б.В.

При цьому, у зв’язку з залученням до участі у справі нових суддів, відповідно до ст. 24 Кодексу адміністративного судочинства України, судовий розгляд справи та відповідно відлік строку розгляду і вирішення справи розпочато спочатку.

Суть спору: позивачем заявлено вимоги про:

- зобов’язання відповідача –НКРЗ видати позивачу –державному підприємству Луганському обласному радіотелевізійному передавальному центру ліцензію на користування радіочастотним ресурсом України, згідно з заявою, прийнятою НКРЗ 05.10.2005р. за реєстраційним номером 149/1;

Представники позивача позовні вимоги підтримали у повному обсязі надавши зокрема наступні пояснення.

Позивачем - Державним підприємством Луганський обласний радіотелевізійний передавальний центр подано заяву про видачу ліцензій на користування радіочастотним ресурсом України в діапазоні радіочастот: 5955; 6011; 6067; 6123; 5689; 5745; 5801; 5857; 5983; 6039; 6095; 6151; 5717; 5773; 5829; 5885 МГц, від 26.09.2005р., яка прийнята Національною комісією з питань регулювання зв'язку України 05.10.2005р. за № 149/1.

У відповідності до п. 10 статті 32 Закону України «Про радіочастотний ресурс України»від 24.06.2004р. № 1876 рішення про видачу або відмову у видачі ліцензії на користування радіочастотним ресурсом України приймається НКРЗ протягом 60 робочих днів від дня реєстрації заяви.

Позивач вказує, що означений термін відповідачем - НКРЗ пропущений.

Тому, на підставі п.12 ст. 32 Закону України «Про радіочастотний ресурс України»якщо НКРЗ не прийняла ніякого рішення у визначені цим Законом терміни, рішення про видачу,  заявленої ліцензії вважається прийнятим. У цьому випадку НКРЗ повинна видати заявнику в  тижневий термін в безспірному порядку ліцензію.

З адміністративним позовом позивач звернувся до суду 06.02.2007р.

Представник відповідача проти позову заперечує з підстав наведених у запереченнях, зданих до суду 03.04.2007р., а також подав заяву про застосування річного строку звернення до адміністративного суду, встановленого ст. 99 Кодексу адміністративного судочинства України, та у зв’язку з пропущенням якого просить також відмовити у позові повністю.

На вимогу суду в засіданні 03.04.2007р. (до перерви) представником відповідача після перерви в засіданні 04.04.2007р. надано письмові відомості про те, що в діапазоні частот 5760-5820 МГц ліцензія на користування радіочастотним ресурсом України для радіотехнології «Широкосмуговий радіодоступ» надана ТОВ «Українські новітні телекомунікації»(ідентифікаційний код за ), місцезнаходження: 011533, м. Київ, б-р Лесі Українки, б. 10-а.

Відповідно до положень ст. 53 Кодексу адміністративного судочинства України треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, можуть вступити у справу на стороні позивача або відповідача у будь-який час до закінчення судового розгляду, якщо рішення у справі може вплинути на їхні права, свободи, інтереси або обов'язки. Вони можуть бути залучені до участі у справі також за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, або з ініціативи суду.

Тому, ухвалою суду залучено до участі у справі як третю особу, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача –ТОВ «Українські новітні телекомунікації».

Представник третьої особи в судовому засіданні також надав пояснення, якими просить відмовити у задоволенні позову, та зокрема повідомив, що ДП «Український державний центр радіочастот»надав роз’яснення про неможливість електромагнітної сумісності, що виключає можливість взаємної роботи у спільних смугах частот обладнання третьої особи та позивача.

Сторони не досягли примирення.

Розглянувши матеріали справи, додатково надані документи, вислухавши представників сторін, встановивши фактичні обставини справи, оцінивши надані докази, суд дійшов висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню виходячи з наступного.

Державним підприємством Луганський обласний радіотелевізійний передавальний центр подано заяву про видачу ліцензій на користування радіочастотним ресурсом України в діапазоні радіочастот: 5955; 6011; 6067; 6123; 5689; 5745; 5801; 5857; 5983; 6039; 6095; 6151; 5717; 5773; 5829; 5885 МГц, від 26.09.2005р. з документами, яка прийнята Національною комісією з питань регулювання зв'язку України 05.10.2005р.

Позовна заява мотивована тим, що оскільки відповідач не прийняв рішення щодо видачі ліцензії у 60 денний термін від дня реєстрації заяви, то відповідно до п. 12 ст. 32 Закону України «Про радіочастотний ресурс України»рішення про видачу,  заявленої ліцензії вважається прийнятим, а НКРЗ повинна була видати ліцензію заявнику в  тижневий термін в безспірному порядку.

Відповідач вказує на пропуск позивачем річного строку звернення до адміністративного суду, встановленого ст. 99 Кодексу адміністративного судочинства України, та як наслідок наполягає на відмові у позові повністю відповідно до ст. 100 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до п. 10 ст. 32 Закону України «Про радіочастотний ресурс в Україні»рішення про видачу або відмову у видачі ліцензії на користування радіочастотним ресурсом України приймається НКРЗ протягом 60 робочих днів від дня реєстрації заяви. При цьому, відповідно до пункту 11 даної статті копія рішення про видачу або про відмову у видачі ліцензії на користування радіочастотним ресурсом України надсилається (видається) заявникові одночасно з копією рішення про видачу або про відмову у видачі ліцензії на здійснення діяльності у сфері телекомунікацій України.

Згідно п. 12 ст. 32 Закону України «Про радіочастотний ресурс в Україні» у разі якщо НКРЗ не прийняла ніякого рішення у визначені цим Законом терміни, рішення про видачу заявленої ліцензії вважається прийнятим. У цьому випадку НКРЗ повинна видати заявнику в тижневий термін у безспірному порядку ліцензію, а заявник має право звернутися до УДЦР за отриманням у встановленому порядку дозволів на експлуатацію.

Так, через тиждень після спливу 60 днів від дня реєстрації відповідачем заяви –05.10.2005р., позивач, виходячи з наведених норм законодавства мав дізнатися про порушення його прав та відповідно з цього моменту почав обчислюватися строк на звернення до суду.

Відповідно до ч. 2 ст. 99 Кодексу адміністративного судочинства України для  звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється річний строк, який, якщо не встановлено інше,  обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна  була  дізнатися  про  порушення  своїх  прав,  свобод  чи інтересів.

Тому, позивач звернувся до суду з пропуском встановленого ч. 2 ст. 99 Кодексу адміністративного судочинства України річного строку.

Згідно ч. 1 ст. 100 Кодексу адміністративного судочинства України пропущення строку звернення до адміністративного суду є підставою для відмови у задоволенні адміністративного позову за умови, якщо на цьому наполягає одна із сторін.

Відповідач наполягає на відмові у задоволенні позову з підстав пропущення позивачем річного строку звернення до суду.

Позивач не надав належних доказів поважності причин пропуску строку звернення до суду.

Звернення до відповідача з листами через тиждень після спливу 60 днів від дня реєстрації відповідачем заяви –05.10.2005р., тобто після початку обчислення строку звернення до суду не зупиняє обчислення  даного строку та жодним чином не свідчить про поважність причин строку звернення до суду, а навпаки.

Таким чином, у задоволенні позову слід відмовити на підставі ч. 1 ст. 100 КАС України, у зв’язку з пропуском позивачем встановленого ч. 2 ст. 99 КАС України річного строку звернення до суду та наполяганні на цьому відповідачем.

Крім того, слід зазначити наступне.

Відповідно до ст. 25 Закону України «Про радіочастотний ресурс в Україні», умовами застосування радіоелектронних засобів та випромінювальних пристроїв, в тому числі, є включення конкретного типу радіоелектронних засобів, випромінювальних пристроїв до реєстру радіоелектронних засобів, випромінювальних пристроїв, що можуть застосовуватись на території України. За відсутності включення радіоелектронного засобу до цього Реєстру, його застосування повинно бути погоджено НКРЗ.

Так, застосування радіоелектронних засобів та випромінювальних пристроїв без внесення їх до реєстру або без погодження з НКРЗ заборонено.

Відповідно до ст. 16 вказаного Закону на ДП «Український центр радіочастот»покладено обов'язок готувати висновки про можливість видачі ліцензії. Відповідно до висновків ДП «Український центр радіочастот»від 15.12.2005 р. № Л-2-69, № Л-2-70 та № Л-2-67 Позивачу було погоджено до включення в ліцензію на користування радіочастот: 3828,5; 3884,5; 5995; 5983; 6011; 6039; 6067; 6095; 6123; 6151; 7926; 7954; 7982; 8010; 8038; 8066; 8094; 8122; 8192; 8220; 8248; 8276; 8304; 8332; 8360; 8338 МГц, та відмовлено у внесенні в ліцензію частот: 3450,5; 3506,5; 3562,5; 3618,5; 3716,5; 3772,5; 5689; 5717; 5745; 5773; 5801; 5829; 5857; 5885 МГц за умовами невиконання ЕМС.

Листом від 25.01.2006р. № 01-365/13 НКРЗ повідомила позивача про вказані висновки, та просила повідомити про свою згоду або відмову відносно розгляду заяв №№ 148/1, 149/1, 150/1 з урахуванням приведених даних з висновків ДП «Український центр радіочастот». Позивач надав відповідь до НКРЗ листом від 06.02.2006 р. № 76 у якому він погоджував включення до ліцензії частот 7926-8388 МГц та вказував, що про результат розгляду питання щодо інших радіочастот буде повідомлено додатково. У подальшому НКРЗ не отримала від Позивача письмових відомостей з цього питання.

Враховуючи наявність згоди на внесення до ліцензії частот 7926-8388 МГц НКРЗ видала Позивачу заяву на користування радіочастотним ресурсом України у цих смугах.

Через відсутність згоди на внесення до ліцензій частот, вказаних у висновках УДЦР, заяви про видачу ліцензій на користування радіочастотним ресурсом України від 05.10.2005 р. № 148/1, 149/1 були зняті з розгляду.

Відповідно до ст. 21 Закону України «Про радіочастотний ресурс в Україні»радіочастотний ресурс України використовується відповідно до Плану використання радіочастотного ресурсу України. Згідно з ч. 3 ст. 21 Закону, План використання РЧР України визначає перелік радіотехнологій, що використовуються в Україні, з визначенням смуг радіочастот та радіослужб, яким вони відповідають, а також терміни припинення їх розвитку та використання.

Згідно з п. 27 Розділу 1 Плану використання радіочастотного ресурсу України, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 09.06.2006р. №8115, видача ліцензій та дозволів на експлуатацію радіорелейних станцій у смузі радіочастот 3400-3800 МГц припинена з 01.09.2006 р.

У зв'язку з цим НКРЗ повідомила про даний факт Позивача та повернула надані документи листом від 06.10.2006 р. № 01-6855/4-131.

Державним підприємством «Український державний центр радіочастот»надано роз’яснення про неможливість електромагнітної сумісності, що виключає можливість взаємної роботи у спільних смугах частот обладнання третьої особи та позивача.

Таким чином, у задоволенні позову слід відмовити повністю.

У зв’язку з наведеним також відхилено клопотання позивача про заборону відповідачу на період розгляду справи в суді видавати ліцензію на користування радіочастотним ресурсом України в заявленому радіочастотному діапазоні іншим операторам телекомунікацій.

Судові витрати, сплачені позивачем при подачі позову до суду у складі судового збору у сумі 3 грн. 40 коп. покладаються на нього.

Згідно ст. 160 Кодексу адміністративного судочинства України у судовому засіданні, в  якому закінчився розгляд справи, оголошено вступну та резолютивну частини постанови та повідомлено представників сторін про те, що постанову у повному обсязі буде виготовлено протягом 5-денного строку.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 17, 87, 94, 98, 158 - 163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

п о с т а н о в и в:

1.          У задоволенні позову відмовити повністю.

2. Судові витрати, сплачені позивачем при подачі позову до суду у складі судового збору у сумі 03 грн. 40 коп. покласти на позивача.

Постанова  набирає законної сили після  закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження,  встановленого Кодексом адміністративного судочинства України, якщо таку заяву не було подано.

Постанову складено у повному обсязі та підписано 28.04.2007р.

Про апеляційне оскарження рішення  суду  першої  інстанції спочатку  подається  заява.  Обґрунтування  мотивів  оскарження  і вимоги до суду апеляційної інстанції  викладаються  в  апеляційній скарзі.

Заява  про  апеляційне  оскарження  та  апеляційна  скарга подаються до адміністративного суду  апеляційної  інстанції  через суд  першої  інстанції,  який  ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно  надсилається  особою,  яка  її подає, до суду апеляційної інстанції.

Заява  про  апеляційне  оскарження  постанови  суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення,  а в разі   складення   постанови  у  повному  обсязі  відповідно  до статті 160 цього Кодексу -  з  дня  складення  в  повному  обсязі. Апеляційна  скарга  на  постанову  суду першої інстанції подається протягом  двадцяти  днів  після  подання  заяви   про   апеляційне оскарження.

Апеляційна   скарга  може  бути  подана  без  попереднього подання заяви про апеляційне оскарження,  якщо скарга подається  у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя (головуючий)

Суддя

Суддя

Є.Ю. Пономаренко

О.О. Седляр

Б.В. Яресько