ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________________________________________
І м е н е м     У к р а ї н и
РІШЕННЯ

04 квітня 2007 р.           Справа 6/159-07

за позовом:Відкритого акціонерного товариства "Вінницьке обласне підприємство автобусних станцій 10599" м. Вінниця

до:Товариства з обмеженою відповідальністю "МІФ", м. Вінниця

про примусове звільнення приміщень та стягнення 8679,92 грн. неустойки

Головуючий суддя     Говор Н.Д.

При секретарі судового засідання Мовчан Г.

Представники

позивача:         О.Притуляк ( дор.   від 30.03.2007), О.Сергійчук ( дор.   від 30.03.2007), Н.Орлова ( дор.   від 30.03.2007), С.Гуменчук –Голова правління, І.Рачинський ( дор. від  30.03.

відповідача :      А.Творун –директор, І.Король ( дор. від  30.03.07), Т.Гуменюк ( дор. від  28.03.07)

Місце розгляду справи  : приміщення суду к.1107

У судовому засіданні оголошувалась перерва до 4.04.2007

ВСТАНОВИВ :

Подано позов про     звільнення    приміщень, що знаходяться на першому та другому поверхах  Вінницької автостанції за адресою м. Вінниця, вул. Київська , 8.

Позов мотивовано тим, що згідно договорів № 605 та №608  відповідач орендував приміщення  на Вінницькій автостанції. Термін оренди за вказаними договорами скінчився 31.12.2006 р., однак відповідач орендовані приміщення не звільнив. Відповідно до вимог ст.785 ЦК України відповідачу нарахована неустойка у розмірі подвійної орендної плати за користування приміщенням.

Відповідач у відзиві та його представники у засіданні проти позову заперечують з тих підстав, що між сторонами укладені і діють до 31.12.2007 р. договори оренди  №96 та № 99 від 25.12.2002, які не припинені, не розірвані. Договори № 350 та №353  а також №605 та № 608 є такими , що прийняті на зміну розміру орендної плати протягом певного періоду.

Розглянувши матеріали справи та заслухавши представників сторін,   суд встановив, що 25.12.2002 р. сторони уклали договір № 96 оренди нежитлового  приміщення на Вінницькій автостанції-1 площею 24,1 м2 на першому поверсі автостанції за адресою м. Вінниця, вул. Київська,10 з орендною платою 170 грн. на місяць та договір № 99 оренди нежитлового  приміщення на Вінницькій автостанції-1 площею 156,9 м2 на другому поверсі автостанції за адресою м. Вінниця, вул. Київська,10 з орендною платою 793 грн.85 коп. на місяць. Обидва договори укладені сторонами з терміном дії  з 1.01.2003 р. до 31.12.2007 р. На  виконання вказаних договорів сторони підписали акт прийому передачі нежитлового  приміщення  від 1.01.2003 р.

Також сторонами були укладені договори оренди №350 та № 353 від 28.12.2004 на оренду тих же приміщень  ,  в яких визначено   розмір  орендної плати відповідно 204 грн. та 1061 грн. 82 коп. на місяць та термін дії з 1.01.2005 по 31.12.2005,  та договори №605 та №608 від 28.04.2006 р. ,  в яких визначено   розмір  орендної плати відповідно 408 грн. та 2123 грн. 64 коп. на місяць та термін дії з 1.05.2006 по 31.12.2006.

Відповідно до ч.2 ст. 509 ЦК України  зобов’язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 цього Кодексу, зокрема договорів.

Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов’язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін)

Відповідно до ст. 598 ЦК України зобов’язання припиняється частково або в повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Припинення зобов’язання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених договором або законом.

Відповідно до ст. 599 ЦК України  зобов’язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Суд дійшов висновку, що зобов’язання позивача  надати в оренду до 31.12.2007 р. приміщення за договорами №96 та №99 від 25.12.2002 не припинились з моменту укладання  договорів №350,№353, №605, №608 з огляду на наступне.

Відповідно до ст.604 ЦК України зобов’язання припиняється за домовленістю сторін. Зобов’язання припиняється за домовленістю сторін про заміну первісного зобов’язання новим зобов’язанням між тими ж сторонами ( новація).

Оскільки у договорах №350,№353, №605, №608 жодним чином не вказано про припинення зобов’язань за договорами №96 та №99 від 25.12.2002, а також відсутні будь-які документи , що стверджували б домовленість сторін про припинення зобов’язань за вказаними договорами , відсутні підстави для висновку про новацію зобов’язань.

Крім цього, про дію орендних правовідносин  за договорами №96 та №99 від 25.12.2002 свідчить також відсутність актів приймання-передачі приміщень з оренди за договорами №96 та №99 та приймання - передачі в оренду за договорами №350,№353, №605, №608.

Таким чином суд дійшов висновку, що термін дії оренди станом на день  звернення позивача до суду не закінчився.

За таких обставин позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 44,49,82,84,85  ГПК України ,-

ВИРІШИВ :

В позові відмовити.

Суддя                                             Говор Н.Д.

Повний текст рішення суду оформлено і підписано відповідно до вимог ст.85ГПК України  10.04.07