донецький апеляційний господарський суд
Постанова

Іменем
України

10.04.2007 р.
справа №23/428пн

Донецький апеляційний господарський
суд у складі колегії суддів:

головуючого:

суддів

За участю представників сторін:

від позивача -Ботман О.О.
-посвідчення № 719

від прокуратури -Ульянова О.В.
-посвідчення № 2520

від відповідача -  ОСОБА_2 -довіреність НОМЕР_6

Розглянув у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу приватного підприємця ОСОБА_1 м. Маріуполь

на рішення

господарського суду Донецької
області

від 13.02.2007p.

по справі № 23/428пн (суддя
Забарющий М.І.)

за
позовом прокурора Приморського району м. Маріуполя в інтересах держави в особі
Маріупольської міської ради м. Маріуполь

до
відповідача - приватного підприємця ОСОБА_1 м.Маріуполь

третя
особа -приватне підприємство “Фірма “Моррис”

про  звільнення самовільно зайнятої земельної
ділянки, повернувши до земельного запасу виконавчого комітету Маріупольської
міської ради, привести вказану земельну ділянку у придатний для використання
стан, включаючи знос будівлі

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду
Донецької області від 13.02.2007р. по справі № 23/428пн (суддя Забарющий М.І.)
зобов'язано підприємця -фізичну особу ОСОБА_1 звільнити самовільно зайняту
земельну ділянку загальною площею 0,004 га, що розташована АДРЕСА_1, повернувши
її до земельного запасу виконкому Маріупольської міської ради та привести
вказану земельну ділянку у придатний для використання стан, включаючи знос
будівель.

Рішення суду мотивоване тим, що
сторони не реалізували своє право щодо продовження терміну дії договору оренди
земельної ділянки від 26.08.1999р., тому він продовжений не був.

Судом не прийнято посилання  3-ї особи
на сплату ним орендної плати у сумі 4755,27 грн., як свідчення
продовження договору оренди землі від 26.08.1999р., тому що кошти були сплачені
одноразово за 2002-2006 роки після порушення провадження у справі;
квитанція  про сплату орендної плати не
містить у своєму тексті  посилань, що ця
орендна плата  стосується саме земельної
ділянки, яку займає відповідач - на перехресті АДРЕСА_1.

Не прийняте судом і посилання
відповідача на особливий порядок припинення договору оренди землі, який  повинен
здійснити позивач, тому що згідно ст. 31 Закону України “Про оренду
землі” дія договору припиняється  у разі
закінчення строку, на який його було укладено.

Оскільки договір оренди землі
припинив свою дію ще 26.08.2002р., у відповідача відсутнє право посилатися на
норми ст. 120 ЗК. Крім того, відповідач та 3-я особа не подали суду доказів, що
нерухомість за договором купівлі-продажу від 27.01.2005р. розміщена на
земельній ділянці, яка розташована АДРЕСА_1.

Оскаржуючи рішення суду, відповідач
просить його скасувати та припинити провадження у справі, посилаючись на те, що
право користування землею придбано ним згідно ч.ч. 1, 2 ст. 120 ЗК України.

На підставі рішення виконавчого
комітету Маріупольської міської ради НОМЕР_1 приватному підприємству “Фірма
Моррис” надано земельну ділянку площею 36,3м2 в тимчасове
користування на умовах оренди строком на 3 роки для експлуатації та
обслуговування торгового павільону АДРЕСА_1.

Договір оренди є самостійним
правовстановлюючим документом, який регулює цивільно-правові відносини відносно
оренди земельної ділянки між Маріупольською міською радою та ПП “Фірма Моррис”,
який не потребує додаткового отримання яких-небудь документів.

Статтею 33 Закону України “Про
оренду землі” передбачено, що після закінчення строку, на який був укладений
договір оренди землі, орендар, належним чином виконуючий умови договору, має
переважне право на поновлення договору (продовження строку дії). Якщо орендар
після закінчення строку дії договору продовжує користуватися земельною
ділянкою, то при відсутності письмових заперечень орендодавця на протязі одного
місяці після закінчення строку договору, він підлягає поновленню на той самий
строк та на тих самих умовах, які передбачені договором.

До теперішнього часу рішення про
припинення права користування спірною земельною ділянкою Маріупольською міською
радою не прийняте, тобто власник після закінчення строку дії договору оренди
земельної ділянки НОМЕР_2 не вирішив питання земельних відносин в межах своєї
компетенції, тому спірна земельна ділянка знаходиться в оренді ПП “Фірма
Моррис”.

Крім того, у рішенні суду площа
земельної ділянки зазначена в розмірі 0,0040га, тоді як будівля, яка
знаходиться на ній і належить на праві приватної власності приватному
підприємцю ОСОБА_1, займає 36,3 м2, що підтверджується актом перевірки
дотримання вимог земельного законодавства від 21.07.2006р., планом-схемою
земельної ділянки -6,6м2х 5,5м2.

Також прокурором не вказано, в чому
полягає порушення інтересів держави або погроза таким інтересам та необхідність
їх захисту.

Розглянувши матеріали справи та
заслухавши пояснення представників сторін, судова колегія встановила.

Між ПП “Фірма Моррис” м. Донецьк
(продавець) та СПД ОСОБА_1 м.Маріуполь (покупець) 27.01.2005р. укладено договір
купівлі-продажу нежитлового приміщення АДРЕСА_1; приміщення розташоване на
земельній ділянці  (літ. А-1), загальною
площею 27,4 м2.

Управлінням з контролю за
використанням та охороною земель в Донецькій області 21.07.2006р. проведено
перевірку дотримання вимог земельного законодавства СПД ОСОБА_1, за наслідками якої
складено акт.

Перевіркою виявлено, що підприємець
використовує земельну ділянку площею 0,0040га АДРЕСА_1, землі житлової та
громадської забудови, під торгівельний павільон без правовстановлюючих
документів (до встановлення її меж в натурі (на місцевості), до одержання
документа, що посвідчує право на неї та його державної реєстрації, що є
порушенням ст. 125 Земельного кодексу України.

З метою усунення вищевказаних
порушень до 21.08.2006р. Управлінням з контролю за використанням та охороною
земель в Донецькій області 21.07.2006р. винесено припис НОМЕР_3.

Згідно акту перевірки дотримання
вимог земельного законодавства від 18.10.2006р. та припису НОМЕР_4 СПД ОСОБА_1
вищевказані порушення не усунув.

У зв'язку з невиконанням вимог
припису від 21.07.2006р. НОМЕР_3 відносно відповідача винесена постанова
НОМЕР_5. про накладення адміністративного стягнення.

Частиною 1 статті 120 ЗК України
визначено, що при переході права власності на будівлю і споруду право власності
на земельну ділянку або її частину може переходити на підставі
цивільно-правових угод, а право користування - на підставі договору оренди.

Як вбачається з матеріалів справи,
земельна ділянка, зазначена в акті перевірки від 21.07.2006р. розмірами 6,6 м2
х 5,5м2 з 26.08.1999р. знаходилась в оренді у ПП “Фірма
Морріс” на підставі договору оренди від 26.08.1999р., укладеного між
Маріупольською міською радою та ПП “Фірма Морріс” згідно рішення виконкому
НОМЕР_1.

Згідно п. 2.2 договору, він
укладений на термін 3 роки, починаючи з дати його нотаріального посвідчення. По
закінченні терміну договору орендар має переважне право на поновлення договору
на новий термін. У цьому разі зацікавлена сторона повинна повідомити письмово
другу сторону про бажання щодо продовження дії договору на новий термін не
пізніше, ніж за два місяці до його закінчення.

При зміні орендаря договір оренди
не зберігає чинність.

Оскільки ПП “Фірма Морріс” після
закінчення дії вищевказаного договору - 26.08.2002р. його дію не продовжив та з
27.01.2005р. -дати укладення договору купівлі-продажу нежитлового приміщення,
земельну ділянку, розташовану АДРЕСА_1, не займає, вищевказаний договір оренди
землі припинив свою дію.

Посилання відповідача на те, що
згідно ст. 33 Закону України “Про оренду землі” у разі, якщо орендар після
закінчення строку дії договору продовжує користуватися земельною ділянкою, то
при відсутності письмових заперечень орендодавця на протязі одного місяці після
закінчення строку договору, він підлягає поновленню на той самий строк та на
тих самих умовах, які передбачені договором, не приймається судовою колегією до
уваги, оскільки згідно п. 2.2 договору оренди його дія може бути продовжена
лише за письмовим повідомленням орендаря про такий намір.

З тих самих підстав невірне і
твердження відповідача, що до теперішнього часу рішення про припинення права
користування спірною земельною ділянкою Маріупольською міською радою не
прийняте, тобто власник після закінчення строку дії договору оренди земельної
ділянки НОМЕР_2 не вирішив питання земельних відносин в межах своєї компетенції,
тому спірна земельна ділянка знаходиться в оренді ПП “Фірма Моррис”.

Згідно ч. 1 ст. 123 ЗК України
надання земельних ділянок юридичним особам у постійне користування здійснюється
на підставі рішень органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування
за проектами відведення цих ділянок, а передача в оренду земельних ділянок, що
перебувають у державній або комунальній власності (ч. 1 ст. 124 ЗК України)
-  на підставі рішення відповідного
органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування шляхом укладення
договору оренди земельної ділянки.

Відповідно до ст. 126 ЗК України
право власності на земельну ділянку і право постійного користування земельною
ділянкою посвідчується державними актами. Форми державних актів затверджуються
Кабінетом Міністрів України. Право оренди землі оформляється договором, який
реєструється відповідно до закону.

Відповідачем документи, які б
посвідчували право користування або оренди земельної ділянки суду не надані,
тому земельна ділянка площею 0,0040га АДРЕСА_1 у Приморському районі м.
Маріуполя на землях житлової та громадської забудови використовується ним без
правовстановлюючих документів (без встановлення її меж в натурі (на
місцевості), без документа, що посвідчує право на неї та його державної
реєстрації.

Господарським судом  обґрунтовано не прийнято до уваги
посилання  3-ї особи  на сплату ним орендної плати у сумі 4 755
грн. 27 коп., як доказ продовження дії
договору оренди землі від 26.08.1999р., тому що кошти були сплачені
одноразово за 2002-2006 роки після порушення провадження у справі; а
квитанція  про сплату орендної плати не
містить  відомостей про те, що  орендна плата внесена саме  за земельну ділянку, яку займає відповідач -
АДРЕСА_1  м.Маріуполь.

Висновок суду про те, що відповідач
та 3-я особа не подали суду доказів, що нерухомість за договором
купівлі-продажу від 27.01.2005р. розміщена на земельній ділянці, яка
розташована АДРЕСА_1 не відповідає матеріалам справи, оскільки земельна ділянка
вказана на плані-схемі акту від 21.07.2006р. є ідентичною ділянці, вказаній у
плані тимчасового користування до договору оренди земельної ділянки від
26.08.1999р.

Частиною 1 статті 212 ЗК України
встановлено, що самовільно зайняті земельні ділянки підлягають поверненню
власникам землі або землекористувачам без відшкодування затрат, понесених за
час незаконного користування ними.

З огляду на наведене, судова
колегія вважає, що рішення суду
відповідає вимогам чинного законодавства, матеріалам справи та не
підлягає скасуванню.

Керуючись
ч.1 п.1 ст. 103, ст.104, ст.105  ГПК
України, судова колегія,

ПОСТАНОВИЛА:

Рішення господарського суду
Донецької області від 13.02.2007p. по справі №23/428пн залишити без змін,
апеляційну скаргу без задоволення.

Головуючий

Судді:

Надруковано:

1.          позивачу

2.          відповідачу

3.          третій особі

4.          прокурору

5.          прокуратурі Донецької області

6.          господарському суду Донецької області

7.          у справу

8.          ДАГС