ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М      У К Р А Ї Н И

16.04.2007                                                           Справа № 16/60-АП-07

Господарський суд Херсонської області у складі судді  Немченко Л.М. при секретарі Горголь О. М., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом Прокурора Дніпровського району м. Херсона в інтересах держави в особі Міністерства Аграрної політики України, м. Київ, Херсонського виноробного заводу, м. Херсон

до Антонівської  селищної  Ради

третя особа на боці відповідача: Закрите акціонерне товариство  виробничо-комерційна фірма "Херсонвинпром", м. Херсон

про   визнання нечинними  рішень селищної ради

за участю: Прокурора Херсонської обласної прокуратури  Мяснікова  К. К.

представників сторін:

від позивача-1: не прибув

від позивача-2:  (Міністерства Аграрної політики України):Мітюк О. П. - ліквідатор Херсонського виноробного заводу

від відповідача: не прибув

від третьої особи: Яковишин М. В. дов. № 6 від 12.04.2007р., Нікулін О. В. дов. № 7 від 12.04.2007р.- представники

Прокурор Дніпровського району м. Херсона в інтересах держави в особі Міністерства аграрної політики України (позивач) та Херсонського виноробного заводу (позивач)  звернувся до суду з позовом , в якому просить визнати нечинним та скасувати рішення Х сесії  Антонівської селищної Ради ( відповідач)  24 скликання  № 187 від 29.12.03  “Про внесення змін до рішення № 144 від 13.06.03 “Про надання земельної ділянки в оренду ЗАТ “Виробничо-комерційній фірмі “Херсонвинпром” в смт. Антонівка, вул. Янтарна, 1 під виробництво винно-горілчаної продукції та мінеральної води” щодо площі та конфігурації земельної ділянки”.

Позивач - Міністерство аграрної політики України, в судові засідання свого представника не направляв, своєї позиції щодо підтримання позовних вимог не висловив.

Інший позивач - Херсонський виноробний завод, позовні вимоги підтримав в повному обсязі.

Відповідач та третя особа позовні вимоги не визнають та вважають, що спірне рішення прийнято в межах повноважень Ради та в відповідності до вимог чинного земельного законодавства.

В судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини постанови.

Розглянувши  матеріали справи, заслухавши прокурора, представників позивача, третьої особи, суд

в с т а н о в и в:

Рішення Х сесії  Антонівської селищної Ради ( відповідач)  24 скликання  № 144 від13.06.03 “Про надання земельної ділянки в оренду ЗАТ “Виробничо-комерційній фірмі “Херсонвинпром” в смт. Антонівка, вул. Янтарна, 1 під виробництво винно-горілчаної продукції та мінеральної води” надало  земельну ділянку в оренду строком на 50 років площею 3,6413 га із земель Херсонського виноробного заводу в смт. Антонівка  по вул. Янтарній, 1 під виробництво винно- горілчаної продукції та мінеральної води.

Рішення Х сесії  Антонівської селищної Ради ( відповідач)  24 скликання  № 187 від 29.12.03 “ про внесення змін до рішення № 144 від 13.06.03 “ Про надання земельної ділянки в оренду ЗАТ “ Виробничо-комерційній фірмі “ Херсонвинпром” в смт. Антонівка, вул. Янтарна, 1 під виробництво винно-горілчаної продукції та мінеральної води” щодо площі та конфігурації земельної ділянки” ЗАТ “ ВКФ “Херсонвинпром”  зменшена  площа земельної ділянки до 3,5927 га.

На підставі зазначеного рішення між ЗАТ ВКФ “Херсонвинпром” та Антонівською селищною Радою укладено договір оренди земельної ділянки від 21.01.04, який зареєстровано  в книзі записів державної реєстрації договорів оренди 01.03.04 за № 45. На підставі акту приймання-передачі від 21.01.04 земельна  ділянка передана землекористувачу в користування на умовах оренди.

Відповідно до  Роз'яснень ВАС України “Про деякі питання практики вирішення спорів, пов'язаних з визнанням недійсними актів державних чи інших органів” акт державного чи іншого органу - це юридична форма рішень цих органів, тобто офіційний письмовий документ, який породжує певні правові наслідки, спрямований на регулювання тих чи інших суспільних відносин і має обов'язковий характер для суб'єктів цих відносин. Підставами для визнання акта недійсним є невідповідність його вимогам чинного законодавства та/ або  визначеній  законом компетенції органу, який видав цей акт.

Обов'язковою умовою визнання  акта недійсним є також порушення, в зв'язку з прийняттям відповідного акту прав та охоронюваних законом інтересів позивача у справі. Якщо за результатами розгляду справи факту порушення такого права не встановлено, у суду немає правових підстав задовольняти позовні вимоги.

Відповідно  до ст.149 ЗК України земельні ділянки, надані у постійне користування із земель державної або комунальної власності, можуть вилучатися для суспільних та інших потреб  за згодою землекористувача.

Судом встановлено, що виділена земельна ділянка була складовою земельної ділянки, землекористувачем якої було підприємство Херсонський виноробний завод, що підтверджено державним актом на право постійного користування № 1-ХС № 001080.

При оформлені проекту  відведення земельної ділянки листами № 17/к від 08.06.03 та № 21/к від 10.06.03 Херсонський виноробний завод надав згоду на вилучення земельної ділянки площею 3,6413 га . Листи були  підписані директором заводу Голубченко А.

На думку  прокурора, який заявив позов в інтересах держави, підписи та печатки на зазначених листах імітовані струменевим способом друку за допомогою струменевого принтеру. В підтвердження зазначених висновків до позову додана довідка № 81 від 12.01.07 наукового–дослідного експертно-криміналістичного центру при УМВС України у Херсонській області. Міністерство аграрної політики не надавало згоди на вилучення земельної ділянки Херсонського виноробного заводу на користь ЗАТ ВКФ “ Херсонвинпром”.  На думку прокурора, зазначені обставини є підставою визнання нечинним спірного рішення.

Відповідно до п.4 ч.3 ст.129 Конституції України та ст.71 КАСУ кожна сторона повинна довести ті обставини на яких ґрунтуються її позовні вимоги.

Відповідно доч.4  ст.70 КАСУ обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть бути підтверджені ніякими іншими засобами доказування

Відповідно до п.1 ст.81 КАСУ для з'ясування обставин, що мають значення для справи і потребують спеціальних знань у галузі науки, мистецтва, техніки, ремесла , суд призначає експертизу.

Із огляду на встановлені факти суд дійшов до висновку, що  для з'ясування факту підробки підпису та печатки на листах Херсонського виноробного заводу,  потрібні спеціальні знання. В зв'язку з цим, належними доказами підробних  підписів та печатки на листах  № 17/к від 08.06.03 та № 21/к від 10.06.03 мають бути висновки судової почеркознавчої експертизи, призначеної в межах провадження цієї судової справи.

Довідка наукового - дослідного екпертно-криміналістичного центру при УМВС України у Херсонській області не може бути належним доказом в межах адміністративної справи.

Суд не приймає до уваги також той факт, що Міністерство аграрної політики України не давало згоди на вилучення земельної ділянки, оскільки воно і не  повинно було давати таку згоду, бо не є землекористувачем, як це витікає із ст.149 ЗК України та державного акту на постійне користування земельною ділянкою № 1-ХС № 001080.

Таким  чином, у матеріалах справи відсутні докази, що спірне рішення порушує права, законні інтереси позивача –Міністерства  аграрної політики України.

Відповідно  до п.2 ст.99 КАСУ для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється річний строк, який, якщо не буде встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення свої прав, свобод  чи інтересів.

Як витікає із матеріалів справи, спірні рішення було прийнято в  червні та грудні 2003 року, адміністративний позов заявлено  15.02.07, тобто поза межами визначених КАСУ термінів звернення до адміністративного суду.

Відповідно до ст. 59 Закону України “ Про місцеве самоврядування в Україні” передбачено, що міська рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень. Рішення ради приймаються на її пленарному засіданні після обговорення більшістю депутатів від загального складу  Ради.  Повноваження сільських, селищних, міських Рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст встановлено ст.12 Земельного кодексу України ( чинного  з 01.01.02), відповідно до вимог якої, радам надано право розпорядження землями територіальних громад, зокрема, передачу земельних ділянок у користування із земель комунальної власності відповідно до Земельного кодексу.

Відповідно до ст.19 Конституції України  п.3 ст.24 Закону України "“Про місцеве самоврядування в Україні” органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та  законами України.

Система, засади організації та діяльності  органів місцевого самоврядування в Україні визначені законом України "“Про місцеве самоврядування в Україні". За змістом статті 2 вказаного Закону місцеве самоврядування в Україні - це гарантоване державою право та реальна здатність територіальної громади самостійно або під відповідальність органів та посадових осіб місцевого самоврядування  вирішувати питання місцевого значення в межах Конституції і  законів України.

Згідно з п. 10 ст. 59 Закону України " Про місцеве самоврядування в Україні" акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування з мотивів їхньої невідповідності Конституції або  законам України визнаються незаконними в судовому порядку.

Із огляду на встановлені факти та проаналізувавши норми чинного законодавства суд дійшов висновку, що  Херсонська міська Рада, прийняла спірні рішення  № 144 від 13.06.03 та № 187 від 29.12.03 в межах своїх повноважень  та з дотримання порядку, що  визначені чинним законодавством.

Із огляду на встановлені факти та аналізу норм чинного законодавства суд  дійшов  висновку, що  прокурор та позивачі в судовому засіданні  не довели порушення, як своїх прав  так і чинного законодавства, в зв'язку з прийняттям спірних рішень, адміністративний позов заявлений поза  межами термінів, визначених ст.99 КАСУ.  В зв'язку  із вищевикладеним, суд  відмовляє в задоволенні позовних вимог.

Керуючись ст.ст.   158-163, п.6 Прикінцевих та перехідних положень Кодексу Адміністративного судочинства України, суд

постановив:

1. В задоволенні позовних вимог відмовити.

Заява про апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 КАС України з дня складення в повному обсязі. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження. Апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя                                                                  Л.М. Немченко

Повний текс постанови  виготовлено

відповідно до ст.  163 КАС України                                              19 квітня  2007 р.