ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД
ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"01" лютого 2007 р.
Справа № 9/287

Суддя
господарського суду Чернівецької області Чорногуз Михайло Георгійович

розглядаючи
справу

за
позовом   Приватний підприємець ОСОБА_1

до
відповідача Державна податкова інспекція у м.Чернівці

про
визнання нечинним про застосування фінансових санкцій № НОМЕР_1 від 26.08.04р.

за участю представників:

позивача:  ОСОБА_1., ОСОБА_2
довіреність від 23.04.2004 року

відповідача:  Серебрянська
Н.В. Чмола І.І. довіреність №285570/10-008 від 12.12.06 р.

СУТЬ СПОРУ:

Позивач звернувся із заявою про визнання нечинним Рішення про
застосування фінансових санкцій,  №
НОМЕР_1 прийняте ДПІ м. Чернівці 26.08.2004 р.

В судових засіданнях  16 та
26 січня 2007 року за клопотанням сторін відповідно до п. 2 ст. 150 КАС України
оголошувались перерви до 26 січня та 1 лютого 2007 року.

В судових засідання позивач та його представник позовні вимоги
підтримали в повному обсязі посилаючись на те що відповідачем перевищено
повноваження щодо накладення штрафних санкцій.

Відповідач заперечує проти позову посилаючись на те, що рішення
прийнято в межах компетенції ДПІ.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши представників
сторін, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява та
заперечення проти позову, дослідивши докази які мають юридичне значення для
розгляду позовної заяви суд встановив наступне.

15 серпня 2004 року працівниками ДПІ в м. Чернівці  підчас проведення перевірки кафе-бару, що
належить позивачеві, щодо контролю за здійсненням  розрахункових операцій  у сфері готівкового та безготівкового обігу
суб'єктами підприємницької діяльності акт № НОМЕР_2зафіксовано факт
здійснення  роздрібної торгівлі
алкогольними напоями без придбання ліцензії на роздрібну торгівлю алкогольними
напоями.

26 серпня 2004 року на підставі Акту перевірки щодо контролю за
здійсненням розрахункових операцій у сфері готівкового та безготівкового обігу
суб'єктами підприємницької діяльності від 15.08.2004 р. ДПІ м. Чернівці було
винесено Рішення № НОМЕР_1 про застосування фінансових санкцій по факту
здійснення роздрібної торгівлі алкогольними напоями  без ліцензії у сумі  1700 грн.

Відповідно до ст. 17 Закону України „Про державне регулювання
виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних
напоїв та тютюнових виробів" від 19.12.1995 р. (надалі Закон №481/95) за
порушення норм цього Закону щодо виробництва і торгівлі спиртом етиловим,
коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом
етиловим ректифікованим плодовим, спиртом-сирцем виноградним, спиртом-сирцем
плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами до суб'єктів
підприємницької діяльності застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів.
Рішення про стягнення штрафів приймаються органом, який видав ліцензію, та
іншими органами виконавчої влади у межах їх компетенції, визначеної законами
України.

Необхідно зазначити, що Законом України "Про державне
регулювання" визначені правові засади здійснення ліцензованого виду
господарської діяльності та встановлено відповідальність за порушення
встановлених законодавством умов здійснення господарської діяльності. Отже, цей
Закон за предметом правового регулювання не належить до податкового
законодавства і не є законом про оподаткування.

Порядок застосування фінансових санкцій, передбачених статтею 17
Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту
етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових
виробів", затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 2 червня
2003 року N 790 (далі - Порядок застосування фінансових санкцій).

Відповідно до ст. 17 Закону України "Про державне
регулювання" та п. 6 Порядку застосування фінансових санкцій рішення про
застосування фінансових санкцій приймаються керівником, а у разі його
відсутності - заступником керівника органу, який видав ( або видає) ліцензію на
право виробництва і торгівлі алкогольними напоями.

Відповідно до Закону України "Про державну податкову службу в
Україні" на ДПА України, державні податкові адміністрації в Автономній
Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі та державні податкові
інспекції в містах з районним поділом покладено виконання такої функції, як
проведення роботи по боротьбі з незаконним обігом алкогольних напоїв та
тютюнових виробів, веденням реєстрів імпортерів, експортерів, оптових та
роздрібних торговців, місць зберігання алкогольних напоїв та тютюнових виробів,
застосування у випадках, передбачених законодавством, фінансових санкцій до
суб'єктів підприємницької діяльності за порушення законодавства про виробництво
і обіг спирту етилового, коньячного, плодового, алкогольних напоїв і тютюнових
виробів, здійсненням заходів по вилученню та знищенню або передачі на
промислову переробку алкогольних напоїв, знищенню тютюнових виробів, що були
незаконно вироблені чи знаходилися у незаконному обігу. В той же час на
державні податкові інспекції в районах, містах без районного поділу, районах у
містах, міжрайонні та об'єднані державні податкові інспекції виконання таких
функцій не покладено.

Згідно з додатками N 7 та 8 до наказу ДПА України від 16.07.2003
р. N 355 "Про організаційну структуру органів державної податкової
служби" виконання функції "1.13. Адміністрування акцизного збору і
контролю за виробництвом та обігом підакцизних товарів" покладено на
територіальні підрозділи Департаменту з питань адміністрування акцизного збору
і контролю за виробництвом та обігом підакцизних товарів, однак до створення
таких територіальних підрозділів виконання зазначеної функції покладено на
підрозділи непрямих податків. Тобто виконання ряду функцій ДПА України у сфері
контролю за виробництвом і обігом підакцизних товарів делеговано відповідним
податковим інспекціям, і вони виконують такі функції до створення
територіальних підрозділів Департаменту з питань адміністрування акцизного
збору і контролю за виробництвом та обігом підакцизних товарів.” В Чернівецькій
області Департамент з питань адміністрування акцизного збору і контролю за
виробництвом та обігом підакцизних товарів створено, що підтверджується виданою
ним ліцензією.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної
влади, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах та у
спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Позивачка в судовому засіданні посилається на те, що в серпні 2004
року, в зв'язку з невеликою кількість споживачів її продукції, вона тимчасово
припинила здійснення торгівельної діяльності та разом зі своєю сім'єю
перебувала на відпочинку в Криму. На період
своєї відсутності  вона передала в
оренду приміщенні нестаціонарного павільйону, громадянці ОСОБА_3, про що між
ними був укладений договір оренди від 02.08.2004 року. Таким чином в період
серпня 2004 року позивачкою фактично не здійснювалося ніякої підприємницької
діяльності, в тому числі торгівельної з нестаціонарного павільйону - кафе по
АДРЕСА_1  Позивач стверджує, що
підприємницька діяльність на території МТЦ "Калинівський ринок"
протягом 2004 року здійснювалась нею на підставі патенту про фіксовану сплату
прибуткового податку, оскільки полягала тільки в торгівлі продовольчими
товарами та продукцією громадського харчування власного виробництва. Такий
патент вона одержала в ДПІ у м. Чернівці терміном дії з 01.07.2004 року по
31.07.2004 року і в зв'язку з тим, що у серпні не планувала здійснювати
підприємницьку діяльність наступний патент одержала на період з 16.08.2004 року
по 31.08.2004 року, що підтверджується довідкою ДПІ у м.Чернівці № НОМЕР_4 від
05.12.2006 року. В асортименті продукції, якою торгувала позивачка до серпня
2004 року та після відпустки - починаючи з 20.08.2004 року, алкогольних напоїв
або тютюнових виробів не було, тому ліцензію на право продажу таких товарів
вона  не одержувала.

У процесі розгляду справи
не виявлено інших фактичних обставин, що мають суттєве значення для
правильного вирішення спору, і доказів на підтвердження цих обставин.

На підставі ст. ст. 16, 17 Закону України „Про державне
регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового,
алкогольних напоїв та тютюнових виробів" від 19.12.1995 р., ст. ст. 11-1,
11-2 Закону "Про державну податкову службу в Україні" , п. п. 5, 6
Порядку застосування фінансових санкцій, передбачених ст. 17 Закону України
„Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і
плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів", затвердженим
Постановою КМУ № 790 від 02.06.2003 р., Указу Президента від 11.07.2001 р. №
510/2001 "Про посилення державного контролю за виробництвом та обігом
спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів", Постанови КМУ від
07.08.2001 р. № 940, Положенням про Департамент з питань адміністрування
акцизного збору, затверджене Наказом ДПА України від 21.08.2001 р. № 331 (
станом на серпень 2004 року)  та
керуючись ст. ст. 2, 71, 86, 94, 160-163, п. 6 Прикінцевих та перехідних
положень Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Визнати нечинним рішення ДПІ м. Чернівці про застосування
фінансових санкцій №НОМЕР_1  від 26
серпня 2004 року, відносно приватного підприємця ОСОБА_1.

Постанова, набирає законної сили
після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо таку заяву
не було подано.

Якщо було подано заяву про
апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у строк,
встановлений цим Кодексом, постанова або ухвала суду першої інстанції набирає
законної сили після закінчення цього строку.

У разі подання апеляційної скарги
судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення
апеляційного розгляду справи.

Порядок і
строки апеляційного оскарження.

Про апеляційне оскарження рішення
суду першої інстанції спочатку подається заява. Обґрунтування мотивів
оскарження і вимоги до суду апеляційної інстанції викладаються в апеляційній
скарзі.

Заява про апеляційне оскарження та
апеляційна скарга подаються до адміністративного суду апеляційної інстанції
через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія
апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду
апеляційної інстанції.

Заява
про апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції подається протягом десяти
днів з дня її проголошення. Апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом двадцяти днів після подання заяви
про апеляційне оскарження.

Апеляційна скарга може бути подана
без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається
у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя                                                             М.Г. Чорногуз