СУД
СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.03.07                                                                                 Справа № 12/29пн.

Суддя О.С.Палей, розглянувши матеріали справи за позовом

Товариства з обмеженою відповідальністю "Донбаспромпоставка", м.Луганськ

до 1-го відповідача Віджкритого акціонерного товариства "Луганське транспортне підприємство 10964", м.Луганськ

до 2-го відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Сервіс-Авто",м.Луганськ

про усунення перешкод в користуванні приміщенням

Представники сторін:

від позивача представник Білик, Снегірьов М.А., довіреність № б/н від 18.08.06 (ТОВ "Донбаспромпоставка");

від 1-го відповідача, Лісечко О.С., довіреність № 198 від 30.08.06,  ;

від 2-го відповідача, Лісечко О.С., довіреність № б/н від 17.01.07.

Суть спору: заявлено вимогу про усунення перешкод у користуванні приміщенням.

Розглянувши матеріали справи, суд

в с т а н о в и в:

ТОВ "Донбаспромпоставка" - позивач у справі - звернувся до суду з позовом про зобов'язання відповідачів - ТОВ "Луганське автотранспортне підприємство 10964" та ТОВ "Сервіс-Авто" - усунути перешкоди у користуванні приміщенням-будівлею боксу ТО-1 за адресою м. Луганськ, вул. Талінська, 62, що знаходиться у володінні та користуванні позивача, шляхом відновлення стану, що існував до встановлення перешкод.

На обґрунтування заявленого позову позивач посилається на те, що згідно діючого договору оренди №10 від 01.12.2000р. він більш ніж сім років орендує будівлю боксу ТО-1 за вул. Талінською,62 та наводить докази здійснення перешкод у користуванні будівлею.

Відповідачі відзивами б/н від 02.02.02 проти заявлених вимог заперечують, посилаючись на те, що:

-позивачем не доведено наявність обставин, на яких ґрунтуються позовні вимоги;

-вимоги позивача не конкретизовані ( не вказано які саме перепони вчинюються, та

яким саме чином вони мають бути усунені).

ТОВ "Сервіс-Авто" також вказує, що він не є учасником спірних відносин та вимоги до нього не сформульовані.

В судовому засіданні від 26.02.07 позивач уточнив позовні вимоги та просить:

- заборонити відповідачам здійснювати дії, що перешкоджають доступу клієнтів та представників позивача до своїх робочих місць та орендованого майна;

- зобов"язати 1-го та 2-го відповідача надати позивачеві ключі від в"їзних воріт на територію ВАТ "Луганське АТП-10964;

- заборонити відповідачам здійснювати дії, що перешкоджають вільному володінню позивачем орендованим приміщенням.

У підтвердження заявлених позовних вимог позивач подав суду в якості письмових доказів: пояснення Корчік А.І., головного бухгалтера ТОВ "Донбаспромпоставка", в яких викладені обставини недопуску її  на робоче місце, внаслідок чого їй довелося надавати пояснення  в податковій інспекції стосовно  несвоєчасного  надання документів податкової звітності; безпосередньо пояснення директора юридичної особи позивача; пояснення механіка підприємства Гончарова С.І. щодо недопуску на робоче місце , оскільки вхідні ворота та калітка були зачинені; письмові пояснення інших працівників позивача; низку актів про недопуск працівників ТОВ "Донбаспромпоставка" в орендовану будівлю до  робочих міст та власного автотранспорта, в т.ч. акт б/н від 03.03.07, складений працівниками підприємства позивача за участю працівника Артемівського РОВД.

Представник відповідачів надав додатковий відзив на заяву про зміну позовних вимог у якому  вказує на те, що жодних дій що перешкоджають вільному володінню позивачем орендованим приміщен ням та дій щодо перешкоджання вільному доступу працівників позивача до зазначеної будівлі ВАТ «Луганське АТП 10964»не чинить. Як працівники ТОВ «Донбаспромпоставка»так і автотранспорт цього товариства мають вільний доступ до орендованого приміщення.

Зазначене відповідач підтверджує низкою наступних письмових доказів.

Комісією у складі: Язового В.А. (заст. голови правління ВАТ «Луганське АТП 10964»), Шатохіної А.Є. (начальника відділу кадрів ВАТ «Луганське АТП 10964»), фізичної особи-підприємця Артеменко О.І., Хохлова О.В. (працівника підприємця Артеменко О.І.) складені акти від 10.01.06р., 15.01.06р., 16.01.06р., 17.01.06р., 21.01.06р., 25.01.06р., 26.01.06р., 23.02.07р., 01.03.07р., 06.03.07р.

В зазначених актах зафіксовано факти знаходження на території ВАТ «Луганське АТП 10964», в тому числі в будівлі профілакторію ТО-1, транспортних засобів, належних ТОВ «Донбасп ромпоставка», рух транспортних засобів, а також перебування в будівлі працівників цього товариства, що проводили ремонтні роботи.

Іншим доказом безперешкодного володіння позивачем орендованим приміщенням є розпис ки, складені працівниками ТОВ «Донбаспромпоставка»за фактом їх перебування на території ВАТ «Луганське АТП 10964»(зокрема, в будівлі профілакторію ТО-1), вивезення ними автотранспорту та іншого рухомого майна.

На думку відповідача з цього витікає, що вищевказані вимоги позивача судом задоволені бути не можуть, адже жо дних дій, що перешкоджають вільному володінню позивачем орендованим приміщенням - будівлею профілакторію ТО-1 та перешкоджають вільному доступу працівників позивача до зазначеної будівлі з боку ВАТ «Луганське АТП 10964»не чиниться.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши у сукупності доводи сторін, на які вони посилаються як на  підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку, що  позовні вимоги підлягають частковому задоволенню  з огляду на наступне.

Укладений між позивачем та ТОВ "Луганське автотранспортне підприємство 10964" договір оренди № 10 від 01.12.2000 р. укладений до 01.12.2010 р. є чинним як на дату  звернення позивача з цим  позовом до суду, так і на час  прийняття рішення у справі.

Статтею 395 Цивільного Кодексу України право володіння визначено як різновид речових прав на чуже майно, а згідно ст.396 цього кодексу особа, яка має речове право на чуже майно, має право на захист цього права, у тому числі і від  власника майна, відповідно до положень гл.29 ЦК України.

За приписами  ст.386 ЦК України, власник, який має підстави передбачити можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до  суду з вимогою  про заборону вчинення нею дій, які можуть  порушити його право, або з вимогою  про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню.

Для встановлення наявності між сторонами спірного матеріального правовідношення судом були досліджені представлені докази.

Відповідно до ст.32 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких  господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких грунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають  значення для правильного вирішення господарського спору.

Ці дані встановлюються такими засобами:

письмовими і речовими доказами, висновками судових експертів;

поясненнями представників сторін та інших  осіб , які беруть участь в судовому процесі. В необхідних випадках на вимогу судді пояснення представників сторін та інших  осіб, які беруть участь в судовому процесі, мають бути викладені письмово.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які  вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. (ст.33 ГПК України).

Господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім  переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому  процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

При встановленні  наявності або відсутності факту чинення відповідачами перешкод  у користуванні  та фактичному володінні ТОВ "Донбаспромпоставка" орендованим приміщенням, суд не може надати  перевагу доказам позивача або відповідачів, оскільки вони  за своїм видом є тотожними з тою різницею, що у письмових поясненнях працівників позивача викладаються фактичні обставини здійснення перешкод у користуванні будівлею, а у  письмових поясненнях представників відповідачів - вони спростовуються.

Проте, суд виходить з того, що згідно п.2.3 договору оренди № 10 від 01.12.    2000 р. І відповідач –ВАТ "Луганське автотранспортне підприємство 10964 –зобов'язався забезпечити орендарю реальну можливість цілодобового використання  приміщення, втім наявність воріт із зачиненим замком на калітці  вже само по собі свідчить про обмеження  доступу орендаря до орендованої будівлі та необхідність додатково узгоджувати з орендодавцем вхідно-перепустковий режим, що умовами договору оренди не передбачено.

Зазначене дає підставу суду для висновку щодо наявності між позивачем  та І-м відповідачем спірного матеріального правовідношення з приводу вільного користування орендованою будівлею та доступу  до неї.

На підставі вищевикладеного, та керуючись нормою статті 386 ЦК України та ст.16 ЦК України щодо способів захисту цивільних  прав та інтересів, суд забороняє ВАТ "Луганське АТП -10964" здійснювати дії, що  перешкоджають вільному володінню ТОВ "Донбаспромпоставка" орендованим приміщенням будівлі боксу ТО-1 у м.Луганську по вул.Таллінська,62.

У задоволенні вимоги стосовно ІІ-го відповідача –ТОВ "Сервіс-Авто" суд відмовляє повністю у зв'язку з відсутністю будь-яких  правових стосунків між цими сторонами та недоведенням позивачем належними та допустимими доказами як наявності так і порушення його суб'єктивного права ІІ-м відповідачем.

У задоволенні вимоги щодо заборони І-му відповідачу здійснювати дії, що перешкоджають вільному доступу клієнтів та працівників позивача до своїх робочих місць та орендованих  приміщень суд відмовляє, оскільки за умовами договору І-й відповідач зобов'язався передати об'єкт  оренди безпосередньо позивачу, як юридичній особі, втім, жодних умов щодо перебування на території  орендованого приміщення  клієнтів ТОВ "Донбаспромпоставка" та зобов'язань орендодавця  відносно їх допуску до будівлі боксу умовами договору № 10 від 01.12.2000 не передбачено.

Суд також відмовляє у задоволенні позову в частині зобов'язання І-го відповідача надати позивачу ключи від в'їзних  воріт оскільки, цю вимогу  взагалі не можна вважати вірно обраним матеріально-правовим способом захисту суб'єктивного права, а спосіб, у який можуть бути усунені перешкоди у користуванні приміщенням, має бути визначений на стадії  виконання судового рішення.

В судовому засіданні оголошено  вступну та резолютивну частину рішення.

Понесені позивачем судові витрати в сумі 203 грн. суд покладає на ТОВ "Донбаспромпоставка"   та ВАТ  "Луганське АТП 10964" порівну, оскільки вина у виникненні спору вбачається у обох сторін.

Керуючись ст.ст.49,82,84,85 ГПК України, суд

в и р і ш и в :

1.Позов задовольнити частково.

2.Заборонити ВАТ "Луганське АТП -10964" 91038 м.Луганськ, вул.Талінська,62, , здійснювати дії, що перешкоджають  вільному володінню ТОВ "Донбаспромпоставка" 91047, м.Луганськ, вул.Фабрічна,1, код 25368575 орендованим майном-приміщенням будівлі боксу ТО-1 у м.Луганську по вул.Таллінська,62.

3.У задоволенні решти вимог - відмовити.

4.У задоволенні вимог стосовно ІІ-го відповідача –ТОВ "Сервіс-Авто" відмовити.

5.Стягнути з ТОВ "Луганське автотранспортне підприємство 10964", 91038, м.Луганськ, вул.Таллінська,62, на користь ТОВ "Донбаспромпоставка", 91047, м.Луганськ, вул.Фабрична,1, судові витрати в сумі 101 грн.50 коп.

Рішення набирає законної сили після закінчення 10-тиденного строку з дня його прийняття.

Рішення, оформлене відповідно до ст.85 ГПК України, підписано 23.03.2007.

Суддя                                                                                          О.С. Палей

Помічник судді                                                                   Є.С. Бубен