ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Кіровоградської області
ПОСТАНОВА

"04" травня 2007 р.
Справа №  6/34

Господарський суд Кіровоградської області у складі судді Баранець О.М., розглянувши матеріали справи № 6/34

за позовом: Приватного підприємства "Компанія В", м. Кіровоград

до відповідача: Державної податкової інспекції у м. Кіровограді,                                                 м. Кіровоград

про визнання нечинним акта

Представники:

від позивача - Звєрєва В.І., довіреність № б/н від 09.02.2007 року;

від відповідача - Скрипник О.М., довіреність № 170 від 15.08.2006 року.

Час прийняття постанови - 14:40 год.

Приватне підприємство «Компанія В» подало позов про визнання нечинним податкового повідомлення-рішення Державної податкової інспекції в. м. Кіровограді № /3 від 23.01.2007 року про визначення позивачу суми податкового зобов'язання по податку на додану вартість за основним платежем в сумі 120996,00 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями в сумі 60498,00 грн., а всього в сумі 181494,00 грн.

Позивач вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав.

ПП «Агроінвестсервіс» на момент здійснення розрахунків з приватним підприємством «Компанія В» було платником податку на додану вартість. Приватне підприємство «Компанія В» не має право давати правову оцінку установчим документам іншого підприємства, контролювати його реєстрацію в державних органах та перевіряти виконання ним своїх податкових зобов'язань.  Право на податковий кредит підтверджується податковими накладними. Ухвалою Кіровського районного суду м. Кіровограда від 14.07.2006 року по справі № 2-1867-2006 скасовано заочне рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда від   26.04.2006 року.

У запереченні на позовну заяву відповідач вважає позов таким, що не підлягає задоволенню. Висновок акта документальної перевірки № 8/2320/23691656 від 26.06.2006 року, щодо заниження позивачем податку на додану вартість в сумі 120996,00 грн. правомірний, а тому підстав для задоволення позову немає.

Ухвалою господарського суду від 22.02.2007 року замінено Кіровоградську об'єднану державну податкову інспекцію її правонаступником Державною податковою інспекцією у м. Кіровограді.

04.05.2007 року проголошена вступна та резолютивна частина постанови, яка виготовлена в повному обсязі 07.05.2007 року.

Розглянувши матеріали даної справи, заслухавши пояснення представників  сторін, здійснивши оцінку наявних в матеріалах справи доказів, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

За результатами виїзної планової документальної перевірки приватного підприємства «Компанія-В» щодо дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.07.2004 року по 01.04.2006 року складено акт                № 8/2320/23691656 від 26.06.2006 року.

Документальною перевіркою встановлено порушення п.п. 7.2.4 п. 7.2,          п.п. 7.4.5 п. 7.4 ст. 7 Закону України «Про податок на додану вартість». Приватним підприємством «Компанія-В» занижено податок на додану вартість за перевіряємий період на суму 120996,00 грн., а саме: за липень 2004 року на суму 4904,00 грн., за вересень 2004 року на суму 17759,00 грн., за жовтень 2004 року на суму 1667,00 грн., за листопад 2004 року на суму 33585,00 грн., за грудень 2004 року на суму     44775,00 грн., за січень 2005 року на суму 9651,00 грн., за лютий 2005 року на суму 2650,00 грн., за травень 2005 року на суму 6005,00 грн.

До податкового кредиту віднесено вартість придбання сільгосппродукції та оплату маркетингових послуг з господарських операцій з ПП «Агроінвестсервіс». Свідоцтво платника податку на додану вартість ПП «Агроінвестсервіс» визнано недійсним згідно рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда № 2-1867-2006 від 26.04.2006 року з 22.01.2004 року. Приватним підприємством «Компанія-В» віднесено до податкового кредиту суму податку на додану вартість відповідно до податкових накладних: № 17 від 30.07.2004 року, № 16 від 01.07.2004 року, № 29 від 01.09.2004 року, № 45 від 30.09.2004 року, № 612 від 01.10.2004 року, № 685 від 30.11.2004 року, № 680 від 01.11.2004 року, № 730 від 03.12.2004 року, № 748 від 30.12.2004 року, № 27 від 03.01.2005 року, № 28 від 28.02.2005 року, № 79 від 31.05.2005 року.

Державна податкова інспекція у м. Кіровограді податковим повідомленням-рішенням № /0 від 30.06.2006 року визначила приватному підприємству «Компанія-В» суму податкового зобов'язання за основним платежем в сумі 120996,00 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями в сумі 60498,00 грн., а всього в сумі 181494,00 грн.

Державна податкова інспекція у м. Кіровограді податковим повідомленням-рішенням № /1 від 31.08.2006 року визначила приватному підприємству «Компанія-В» суму податкового зобов'язання за основним платежем в сумі 120996,00 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями в сумі 60498,00 грн., а всього в сумі 181494,00 грн.

Державна податкова інспекція у м. Кіровограді податковим повідомленням-рішенням № /2 від 03.11.2006 року визначила приватному підприємству «Компанія-В» суму податкового зобов'язання за основним платежем в сумі 120996,00 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями в сумі 60498,00 грн., а всього в сумі 181494,00 грн.

Державна податкова інспекція у м. Кіровограді податковим повідомленням-рішенням № /3 від 23.01.2007 року визначила приватному підприємству «Компанія-В» суму податкового зобов'язання за основним платежем в сумі 120996,00 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями в сумі 60498,00 грн., а всього в сумі 181494,00 грн.

Державна податкова інспекція у м. Кіровограді рішенням № 8420/10/25-018 від 30.08.2006 року, Державна податкова адміністрація у Кіровоградській області  рішенням № 8377/10/25-037 від 03.11.2006 року, Державна податкова адміністрація України рішенням № 137/6/25-0115 від 11.01.2007 року скарги приватного підприємства «Компанія-В» залишено без задоволення.

Господарський суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню.

В акті документальної перевірки № 8/2320/23691656 від 26.06.2006 року  єдиною підставою для висновку про порушення приватним підприємством «Компанія-В» п.п. 7.2.4 п. 7.2, п.п. 7.4.5 п. 7.4 ст. 7 Закону України «Про податок на додану вартість» та заниження податку на додану вартість за перевіряємий період на суму 120996,00 грн. є рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда № 2-1867-2006 від 26.04.2006 року про визнання недійсним свідоцтва платника податку на додану вартість ПП «Агроінвестсервіс».

Кіровський районний суд м. Кіровограда рішенням від 26.04.2006 року по справі № 2-1867-2006 позовні вимоги прокурора м. Кіровограда заявлені в інтересах держави, від імені якої виступає Кіровоградська об'єднана державна податкова інспекція, до Крамаренко Сергія Олександровича, приватного підприємства "Агроінвестсервіс", за участю третьої особи виконавчого комітету Кіровоградської міської ради, про визнання установчих документів та свідоцтва платника податку на додану вартість приватного підприємства "Агроінвестсервіс"  недійсним задоволено. Установчі документи приватного підприємства «Агроінвестсервіс», засновником якого є Крамаренко Сергій Олександрович, у зв'язку з незнаходженням за юридичною адресою і невідповідністю установчих документів чинному законодавству та свідоцтво платника податку на додану вартість приватного підприємства «Агроінвестсервіс» № 15244548 від 17.02.2004 року визнано недійсним.

Ухвалою від 14.07.2006 року Кіровського районного суду м. Кіровограда по справі № 2-1867-2006 скасовано заочне рішення Кіровського районного суду            м. Кіровограда по цивільній справі № 2-1867-2006 від 26.04.2006 року за позовом прокурора м. Кіровограда в інтересах держави, від імені якої виступає Кіровоградська об'єднана державна податкова інспекція, до Крамаренко Сергія Олександровича, приватного підприємства "Агроінвестсервіс", за участю третьої особи виконавчого комітету Кіровоградської міської ради, про визнання установчих документів та свідоцтва платника податку на додану вартість приватного підприємства "Агроінвестсервіс"  недійсними.

Кіровський районний суд м. Кіровограда рішенням від 02.09.2006 року по справі № 2-1867-2006 в позові прокурора Кіровського району м. Кіровограда в інтересах держави, від імені якої виступає Кіровоградська об'єднана державна податкова інспекція, до Крамаренко Сергія Олександровича, приватного підприємства "Агроінвестсервіс", за участю третьої особи виконавчого комітету Кіровоградської міської ради, про визнання установчих документів та свідоцтва платника податку на додану вартість приватного підприємства "Агроінвестсервіс"  недійсним відмовлено.

Апеляційний суд Кіровоградської області ухвалою від 21.12.2006 року по справі № 22-2986 відмовив Державній податковій інспекції України в м. Кіровограді в поновленні строку на апеляційне оскарження рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда від 22.09.2006 року. Апеляційну скаргу Державної податкової інспекції України в м. Кіровограді про оскарження рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда від 22.09.2006 року залишити без розгляду.

Крім того, господарський суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України (ч. 2 ст. 19 Конституції України).

Відповідно до п. 1.7 ст. 1 Закону України «Про податок на додану вартість» податковий кредит - сума, на яку платник податку має право зменшити податкове зобов'язання звітного періоду, визначена згідно з цим Законом.

Податковий кредит звітного періоду складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 6.1 статті 6 та статтею 8-1 цього Закону, протягом такого звітного періоду у зв'язку з:     придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з  метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах  господарської діяльності платника податку (ч. 1 п.п. 7.4.1 п. 7.4 ст. 7 Закону України "Про податок на додану вартість" в редакції Закону № 2505-IV від 25.03.2005 року).

Не підлягають включенню до складу податкового кредиту суми  сплаченого  (нарахованого)  податку  у  зв'язку з придбанням товарів (послуг),  не підтверджені податковими накладними чи митними деклараціями (іншими подібними документами згідно з підпунктом 7.2.6 цього пункту) (абз. 1 п.п. 7.4.5 п. 7.4 ст. 7 Закону України «Про податок на додану вартість» в редакції Закону № 2505-IV від 25.03.2005 року).

Датою виникнення права платника податку на податковий кредит вважається дата здійснення першої з подій: або дата списання коштів з банківського рахунка платника податку і оплати товарів (робіт, послуг), дата виписки відповідного рахунка (товарного чека) - в разі розрахунків з використанням кредитних дебетових карток або комерційних чеків; або дата отримання податкової накладної, що засвідчує факт придбання платником податку товарів (робіт, послуг) (п.п. 7.5.1 п. 7.5 ст. 7 Закону України «Про податок на додану вартість») .

Суми, заявлені приватним підприємством «Компанія В» до податкового кредиту з податку на додану вартість в сумі 120994,78 грн. підтверджено податковими деклараціями з податку на додану вартість, податковими накладними, платіжними дорученнями, обгрунтованим розрахунком. В спірному податковому повідомленні-рішенні відповідач невірно визначив суму податкового кредиту в сумі 120996,00 грн., збільшивши його на 1,22 грн.

На момент здійснення між позивачем та приватним підприємством «Агроінвестсервіс» господарських правовідносин рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда від 26.04.2006 року по справі № 2-1867-2006 не було виконано.

У відповідності до п. 25 Положення про Реєстр платників податку на додану вартість свідоцтво про реєстрацію платника податку на додану вартість діє до дати його анулювання. У разі неможливості вилучення свідоцтва про реєстрацію платника податку на додану вартість, а самі ці обставини мали місце, орган державної податкової служби складає акт про анулювання свідоцтва, на підставі якого відповідний запис вноситься до Реєстру платників податку на додану вартість. До акту додаються документи, що стали підставою для скасування свідоцтва. Вчинення цих дій передбачено п. 25.2 Положення про Реєстр платників податку на додану вартість.

Господарський суд прийшов до висновку, що набрання рішенням Кіровського районного суду м. Кіровограда від 26.04.2006 року по справі № 2-1867-2006 законної сили не є автоматичною підставою недійсності свідоцтва, оскільки його анулювання передбачає вчинення певних дій.

Свідоцтво платника податку на додану вартість приватного підприємства "Агроінвестсервіс" № 15244548 від 17.02.2004 року було анульовано Державною податковою інспекцією у м. Кіровограді тільки 21.06.2006 року.

Приватне підприємство "Агроінвестсервіс" не виключено є Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України.

Законодавче визначення бюджетного відшкодування як суми, що підлягає поверненню платнику податку з бюджету в зв'язку з надмірною сплатою податку у випадках, визначених Законом України «Про податок на додану вартість» пов'язане із сплаченими платником сумами податку. Таке відповідає загальному поняттю відшкодування як компенсації понесених витрат, заподіяних майнових збитків.

Як показує аналіз, термін "сплата податку" вживається в розумінні сплати податку покупцем у зв'язку з придбанням товарів (робіт, послуг). Так, п. 1.3 ст. 1 Закону України «Про податок на додану вартість», даючи визначення платника податку як особи, яка зобов'язана утримати та внести до бюджету податок, при цьому визначає, що податок сплачується покупцем або особою, яка ввозить (пересилає ) товари на митну територію України.

Господарський суд дійшов висновку, що вимога п. 1.8 ст. 1 Закону України «Про податок на додану вартість» щодо надмірної сплати податку як необхідної умови бюджетного відшкодування, стосується платника, який згідно із Законом України «Про податок на додану вартість» поніс фактичні витрати по сплаті податку.

Встановлений Законом України «Про податок на додану вартість» порядок сплати, утримання та внесення до бюджету податку на додану вартість, згідно з яким сплачені покупцем  - платником податку суми податку безпосередньо не вносяться до бюджету, а включаються до суми податкових зобов'язань продавця - платника податку, має значення обставина щодо характеру дій продавця як утримувача податку та відповідального за його внесення до бюджету.

Закон України «Про податок на додану вартість» не ставить у залежність отримання бюджетного відшкодування платником податків від податкового обліку (стану) інших осіб і фактичної сплати контрагентами податку до бюджету. Якщо контрагент не виконав свого зобов'язання по сплаті податку до бюджету, то це тягне відповідальність та негативні наслідки саме для цієї особи. Зазначена обставина не є підставою для позбавлення платника податку права на відшкодування податку на додану вартість у разі якщо останній виконав усі передбачені законом умови щодо отримання такого відшкодування і має всі документальні підтвердження розміру свого податкового кредиту.

Враховуючи задоволення позову з Державного бюджету України на користь позивача необхідно стягнути 3,40 грн. судового збору.

Керуючись ч. 2 ст. 19 Конституції України, ст. ст. 71, 160, 163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України , господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В :

1.  Позов задовольнити повністю.

2.  Визнати нечинним податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у м. Кіровограді № /3 від 23.01.2007 року про визначення приватному підприємству «Компанія-В» суму податкового зобов'язання за основним платежем в сумі 120996,00 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями в сумі 60498,00 грн., а всього в сумі 181494,00 грн.

3.  Стягнути  з Державного бюджету України (рахунок № 0002, УДК у м. Кіровограді, банк ГУДКУ у Кіровоградській області, МФО 823016, ідентифікаційний код 24145329) на користь приватного підприємства «Компанія В» (25006, м. Кіровоград, пр. Перемоги, 12, к. 3, кв. 39, код 23691656, п/р                       № 237 КФ АКБ «Правекс Банк», МФО 323765), - витрати по сплаті судового збору в сумі 3,40 грн.

4.  Після набрання судовим рішенням законної сили, за заявою стягувача, буде виданий виконавчий лист.

5.  Постанова суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо таку заяву не було подано. Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження , але апеляційна скарга не була подана у строк, встановлений Кодексом адміністративного судочинства України, постанова суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення цього строку. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, то вважається, що постанова суду не набрала законної сили. Заява про апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення, а в разі складання постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України з дня складання в повному обсязі. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження, і копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя