ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

27.03.07                                                                                           Справа  № 5/3077-18/168А

Львівський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого-судді                                                                       Бонк Т.Б.

суддів                                                                                          Марко Р.І.

Бойко С.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Галицькому районі м.Львова ( ДПІ у Галицькому районі м.Львова) від 14.12.2006р. №26788/10-008

на постанову Господарського суду Львівської області

у справі           № 5/3077-18/168А

за позовом           Дочірнього підприємства «Гранд Сервіс»(далі ДП «Гранд Сервіс»),м. Львів

до відповідача ДПІ у Галицькому районі м.Львова, м.Львів

про           визнання нечинним та скасування податкового повідомлення-рішення

за участю представників:

від позивача           –Дзера О.С. - представник;

від відповідача            –Рождественська Л.П. –завідувач сектора представництва;

Постановою Господарського суду Львівської області від 11.12.2006р. у справі №5/3077-18/168А, суддя Мартинюк В.Я., позов задоволено, скасовано прийняте ДПІ у Галицькому районі м. Львова податкове повідомлення –рішення від 14.03.2006р. №/2.

Постанова суду мотивована положеннями норм п.п. «б»п.п.4.1.4, п.п.4.1.1. п.п.4.1.1 п.4.1 ст.4, п.5.1, п.п.5.3.1 п.5.3 ст.5, п.15.1.1 п.15.1 ст.15 п.п.17.1.7 п.17.1 ст.17 Закону України «Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами», п.5 Постанови Кабінету Міністрів України Про впорядкування відшкодування податку на додану вартість та розрахунків з бюджетом №1270 від 26.09.2001р., а також, зокрема тим, що зарахування проведено з протермінуванням строку сплати податкового зобов’язання, однак оспорюване податкове повідомлення-рішення прийняте з пропуском розумного строку –1095 днів; рішення про залишення скарги без розгляду було отримано позивачем після закінчення стоків визначених ч.3 п.п.5.2.2. п.5.2 ст.5 Закону України «Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами», скарга вважається задоволена на користь платника податків.

Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції, ДПІ у Галицькому районі м.Львова подало апеляційну скаргу в якій просить скасувати постанову Господарського суду Львівської області від 11.12.2006р. у справі №5/3077-18/168А та прийняти нове рішення, яким відмовити в позові повністю. Зокрема, скаржник зазначає, що постанова прийнята з неповним з’ясуванням обставин, що мають значення для справи та з порушенням норм матеріального права, а саме: з урахування погодження Протокольного рішення №13-135 від 20.09.2002р. позивач своєчасно не сплатив узгоджену суму податкового зобов’язання, а також, тим що податковим законодавством не визначено строку давності щодо застосування штрафних санкцій за несплату узгодженої суми податкового зобов’язання протягом граничного строків.

Представник відповідача підтримав вимоги апеляційної скарги з підстав зазначених в апеляційній скарзі.

Представник позивача у судовому засіданні заперечив зазначені вимоги.

Розглянувши матеріали справи та заслухавши пояснення представників сторін у судовому засіданні, апеляційний господарський суд вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Податковим повідомленням-рішенням від 14.03.2006р. №/2 на підставі п.п.17.1.7 п.17.1 ст.17 Закону України «Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами»за затримку на один календарний день граничного строку сплати узгодженої суми податкового зобов’язання в розмірі 32889грн., ДП «Гранд Сервіс »зобов’язано сплатити штраф у розмірі 20% у сумі 8177грн.80коп.

Оспорюване податкове повідомлення-рішення оскаржувалось позивачем в адміністративному порядку, на підставі чого ДПІ у м. Львові було прийнято рішення про результати розгляду повторної скарги від 14.03.2006р. №4259/25-0, яким донараховано позивачу штраф за несвоєчасну сплату узгодженої суми податкового зобов’язання  з податку на додану вартість у розмірі 7177,80грн., та надано вказівку надіслати відповідні податкові повідомлення-рішення.

Надіслане податкові повідомлення-рішення №/2 було оскаржено до ДПІ у Галицькому районі, рішенням про залишення скарги без розгляду від 18.05.2006р.  №10947/25-005 скарга залишена без розгляду.

Як вбачається з матеріалів справи, згідно податкової декларації з податку на додану вартість за ІІ квартал 2002р. ДП «Гранд Сервіс»визначено суму податкового зобов’язання за поточний звітний період у розмірі 35889грн. (а.с.10-11).

Відповідно до протокольного рішення (схеми) №13-125 про проведення розрахунків щодо відшкодування сум податку на додану вартість у частині, що належить зарахуванню на поточний рахунок платника податків від 20.09.2002р. підприємство, якому належало відшкодування податку на додану вартість ТзОВ СКК «Зелений Мис»підприємство-кредитор, що має заборгованість з платежів до державного бюджету ДП «Гранд Сервіс», погодили проведення розрахунків за такою схемою: Орган Державного казначейства за місцем реєстрації Підприємства на підставі висновків від 11.09.2002р. №351, на суму 35889грн.  ДПІ у Галицькому районі м. Львова проводить відшкодування податку на додану вартість Підприємству. Підприємство, використовуючи отримане відшкодування, перераховує протягом одного оперативного дня Підприємству-кредитору, борг для розрахунків у сумі 35889грн. і відображає їх у обліку, як отримане відшкодування податку на додану вартість та погашення кредиторської заборгованості згідно з акту звірки від 10.09.2002р. №5

Пунктом 5 Порядку проведення розрахунків щодо відшкодування сум податку на додану вартість у частині, що належить зарахуванню на поточний рахунок платника податку затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 26.09.1270 №1270 (чинного на момент виникнення правовідносин)  встановлений механізм здійснення розрахунків щодо відшкодування сум податку на додану вартість.

Відповідно до п.п. «в», «г»п.5 вищезазначеного Порядку після оформлення документів, зазначених у підпункті "а" пункту 5 цього Порядку, органи Державного казначейства за рахунок тимчасово вільних залишків бюджетних коштів перераховують суми відшкодування на відкриті у відповідному органі Державного казначейства рахунки платникам податку, яким проводиться відшкодування (за наявності платіжного доручення про перерахування коштів кредиторам - платникам податків, рахунки яких відкриті в органах Державного казначейства); платники податків протягом одного операційного дня перераховують кошти, отримані від підприємств-боржників у рахунок погашення заборгованості з платежів до державного бюджету, крім акцизного збору та податку на додану вартість на спирт етиловий, коньячний, плодовий, алкогольні напої, виноробну та лікеро-горілчану продукцію, пиво та тютюнові вироби.

Таким чином, з врахуванням вищевикладеного, позивачем сплачено узгоджену суму податкового зобов’язання 21.09.2002р.

Згідно з п.п. «б»п.п.4.1.4. п.4.1 ст.4 Закону України «Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами»№2181 (далі Закон України №2181 ) податкові декларації подаються за базовий податковий (звітний) період, що дорівнює календарному кварталу або календарному півріччю (у тому числі при сплаті квартальних або піврічних авансових внесків), - протягом 40 календарних днів, наступних за останнім календарним днем звітного (податкового) кварталу (півріччя);

Відповідно до п.5.1 ст.5 вищезазначеного Закону податкове зобов'язання, самостійно визначене платником податків у податковій декларації, вважається узгодженим з дня подання такої податкової декларації.

Відповідно до п.п.5.3.1 п.5.3.ст.5 Закон України №2181 платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом десяти календарних днів, наступних за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого підпунктом 4.1.4 пункту 4.1 статті 4 цього Закону для подання податкової декларації.

Враховуючи викладене позивачем прострочено сплату узгодженої суми податкового зобов’язання.

Згідно з п.п.17.1.7 п.17.1. ст.17 Закону України №2181 у разі коли платник податків не сплачує узгоджену суму податкового зобов'язання протягом граничних строків, визначених цим Законом, такий платник податку зобов'язаний сплатити штраф у таких розмірах: при затримці до 30 календарних днів, наступних за останнім днем граничного строку сплати узгодженої суми податкового зобов'язання, - у розмірі десяти відсотків погашеної суми податкового боргу; при затримці від 31 до 90 календарних днів включно, наступних за останнім днем граничного строку сплати узгодженої суми податкового зобов'язання, - у розмірі двадцяти відсотків погашеної суми податкового боргу;

Сплата (стягнення) штрафних санкцій, передбачених цією статтею, прирівнюється до сплати (стягнення) податку та оскарження їх сум. (п.17.3 ст.17 Закону України №2181).

Відповідно до п.п.15.1.1 п.15.1 ст.15 «Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами» за винятком випадків, визначених підпунктом 15.1.2 цього пункту, податковий орган має право самостійно визначити суму податкових зобов'язань платника податків у випадках, визначених цим Законом, не пізніше закінчення 1095 дня, наступного за останнім днем граничного строку подання податкової декларації, а у разі, коли така податкова декларація була надана пізніше, - за днем її фактичного подання. Якщо протягом зазначеного строку податковий орган не визначає суму податкових зобов'язань, платник податків вважається вільним від такого податкового зобов'язання, а спір стосовно такої декларації не підлягає розгляду в адміністративному або судовому порядку.

Оскільки сплата штрафних санкцій прирівнюється до сплати податку та оскарження їх сум, відповідно строк позовної давності стосовно сплати штрафних санкцій застосовується аналогічний, як і щодо сплати податкового зобов’язання.

Таким чином враховуючи, що позивачем сплачено узгоджену суму податкового зобов’язання 21.09.2002р., а податкове повідомлення-рішення лише 14.03.2006р. останнє прийняте з пропуском строку позовної давності.

Відповідно до ч.1,2 ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідач не подав належних і допустимих доказів які б з достовірністю підтверджували доводи, викладені в апеляційній скарзі, та обґрунтовували правомірність та підставність прийняття оспорюваного податкового повідомлення-рішення.

Враховуючи вищевикладене в сукупності., апеляційний господарський суд вважає, що постанова місцевого господарського суду відповідає матеріалів справи, ґрунтується на чинному законодавстві, підстав для її скасування немає. Зазначені в апеляційній скарзі інші доводи скаржника не відповідають матеріалам справи, документально необґрунтовані, не базуються на законодавстві, що регулює дані правовідносини, а тому не є підставами для скасування рішення суду першої інстанції та задоволення апеляційної скарги.

Керуючись ст.69, 70, 79, 86, 158, 160, 195, 196, 198, 200, 206 Кодексу адміністративного судочинства України, Львівський апеляційний господарський суд

УХВАЛИВ:

Постанову Господарського суду Львівської області від 31.10.2006р. у справі № 5/3077-18/168А залишити без змін, апеляційну скаргу  Державної податкової інспекції у Галицькому районі м.Львова - без задоволення.

Дана ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в порядку і строки, визначені ст.ст. 212, 254 КАС України.

Справу повернути до місцевого господарського суду.

Головуючий-суддя                                                            Бонк Т.Б.

суддя                                                                      Марко Р.І.

суддя                                                                             Бойко С.М.