ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

27.03.07                                                                                           Справа№ 2/199-18/79A

Господарський суд Львівської області в складі

головуючого-судді                                                              Мартинюка В.Я.

при секретарі судового засідання                                    Колтун Ю.М.

у відкритому судовому засіданні в м.Львові

розглянуши справу за позовом
Управління Пенсійного фонду України в Золочівському районі Львівської області

до
Приватного підприємства (надалі ПП) „Леся”

про
стягнення суми заборгованості

з участю представників:

від позивача – [....]–головний спеціаліст (довіреність за №1476/06-12 від 26.03.2007 року);

від відповідача –не з‘явився,

В С Т А Н О В И В :

що Управління Пенсійного фонду України в Золочівському районі Львівської області звернулось до господарського суду з адміністративним позовом про стягнення з ПП „Леся” 2352 грн. 09 коп. заборгованості по страхових внесках на загальнообов‘язкове державне пенсійне страхування. Позовні вимоги мотивовані тим, зокрема, що 2352 грн. 09 коп. заборгованість по страхових внесках на загальнообов‘язкове державне пенсійне страхування відповідача за період з 20.12.2006 року по 26.02.2007 року підтверджується поданими відповідачем звітами, а також рішеннями про застосування фінансових санкцій. Також, позовна заява мотивована нормами Закону України „Про загальнообов‘язкове державне пенсійне страхування” від 09.07.2003 року, Інструкцією про порядок обчислення і сплати страхувальникими та застрахованими особами внесків на загальнообов‘язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, затвердженої Постановою правління Пенсійного фонду України від 19.12.2003 року №21-1.

Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав з наведених вище міркувань.

Відповідач явку повноважного представника в судове засідання не забезпечив, хоча належним чином повідомлявся про час та місце розгляду спору, підтвердженням чого є повідомлення про вручення поштового відправлення за №1493185, а тому справа розглядається на основі наявних доказів, у відповідності до вимог ч.6 ст.71 КАС України.

Заслухавши представника позивача, дослідивши наявні у справі докази та давши їм оцінку, суд виходив з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.15 Закону України “Про загальнообов‘язкове державне пенсійне  страхування” № 1058-ІV від 09.07.2003 року, платниками страхових внесків до солідарної системи є страхувальники, зазначені в статті 14 цього Закону, зокрема, підприємства, установи і організації, створені відповідно до законодавства України, незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання, об'єднання громадян, профспілки, політичні партії (у тому числі філії, представництва, відділення та інші відокремлені підрозділи зазначених підприємств, установ, організацій, об'єднань громадян, профспілок, політичних партій, які мають окремий баланс і самостійно ведуть розрахунки із застрахованими особами), фізичні особи - суб'єкти підприємницької діяльності та інші особи (включаючи юридичних та фізичних осіб - суб'єктів підприємницької діяльності, які обрали особливий спосіб оподаткування (фіксований податок, єдиний податок, фіксований сільськогосподарський податок, придбали спеціальний торговий патент), які використовують працю фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, або за договорами цивільно-правового характеру.

Як вбачається з листа Державної податкової інспекції у Золочівському районі Львівської області за №468/9-15-010 від 19.03.2007 року, відповідачем обрано загальну систему оподаткування.

Пунктом 4 частини 2 статті 17 цього ж Закону передбачено, що страхувальник зобов'язаний  подавати звітність територіальним органам Пенсійного фонду у строки, в порядку та за формою, встановленими Пенсійним фондом.

В матеріалах справи наявні Звіти про нарахування та сплату суми страхових внесків на загальнообов‘язкове державне пенсійне страхування за листопад, грудень 2006 року, в рядках 9 яких визначено загальну суму страхових внесків, зокрема, за листопад –681 грн. 45 коп., за грудень –726 грн. 88 коп., та за січень 2007 року, в рядку 8 якого визначено 337 грн. 00 коп.

Згідно п.6 ст.20 згаданого Закону,  страхувальники зобов'язані сплачувати страхові внески, нараховані за відповідний базовий звітний період, не пізніше ніж через 20 календарних днів із дня закінчення цього періоду.

У відповідності до п.6 ст.20 згаданого Закону,  страхувальники зобов'язані сплачувати страхові внески, нараховані за відповідний базовий звітний період, не пізніше ніж через 20 календарних днів із дня закінчення цього періоду.

Згідно вимог ч.8 та ч.9 ст.106 згаданого Закону, на недоїмку нараховується пеня з розрахунку 0,1 відсотка суми недоплати за кожний день прострочення платежу, а за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) страхувальниками страхових внесків, у тому числі донарахованих страхувальниками або територіальними органами Пенсійного фонду, накладається штраф залежно від строку затримки платежу в розмірі:

10 відсотків своєчасно не сплачених зазначених сум - у разі затримки їх сплати у строк до 30 календарних днів включно;

20 відсотків зазначених сум - у разі затримки їх сплати у строк до 90 календарних днів включно;

50 відсотків зазначених сум - у разі затримки їх сплати понад 90 календарних днів.

А тому, позивачем було прийнято рішення про застосування фінансових санкцій та нарахування пені, зокрема, за № 119 від 27.04.2006 року яким до  відповідача застосовано штраф в розмірі 379 грн. 15 коп. та нараховано  пеню в сумі 92 грн. 79 коп.; рішення за №217 від 26.07.2006 року, яким застосовано штраф в розмірі 241  грн. 13 коп. та нараховано  пеню в сумі 59 грн. 75 коп.; рішення за №218 від 26.07.2006 року, яким застосовано штраф в розмірі 5  грн. 97 коп. та нараховано  пеню в сумі 0 грн. 58 коп.; рішення за №285 від 20.09.2006 року, яким  застосовано штраф в розмірі 141  грн. 52 коп. та нараховано  пеню в сумі 22 грн. 81коп.; рішення за №286 від 20.09.2006 року, яким  застосовано штраф в розмірі 4  грн. 47 коп. та нараховано  пеню в сумі 0 грн. 60 коп.; рішення за №555 від 14.12.2006 року, яким  застосовано штраф в розмірі 10  грн. 67 коп. та нараховано  пеню в сумі 1 грн. 28 коп.; рішення за №556 від 14.12.2006 року, яким  застосовано штраф в розмірі 193  грн. 18 коп. та нараховано  пеню в сумі 25 грн. 55 коп.

Окрім того, в матеріалах справи наявні корінці податкових вимог, які були отримані відповідачем.

Відповідачем не подано доказів в спростування вимог позивача, зокрема, доказів в підтвердження сплати суми заборгованості по страхових внесках на загальнообов‘язкове державне пенсійне страхування.

Таким чином, станом на час розгляду справи в місцевому  господарському суді заборгованість відповідача в сумі 2352 грн. 09 коп. залишається непогашеною та згідно ст.106 цього ж Закону вважається простроченою заборгованістю із сплати страхових внесків (далі - недоїмка).

У відповідності до вимог ст.106 згаданого Закону, орган Пенсійного фонду також має право звернутися до суду чи господарського суду з позовом про стягнення недоїмки.

За наведених обставин, господарський суд вважає що позов підставний і обґрунтований, а тому підлягає до задоволення.

Щодо судових витрат, то у відповідності до вимог ст.94 КАС України, зокрема, частин 2 та 3, судові витрати у формі судового збору, з відповідача не належить стягувати.

Враховуючи наведене, та керуючись ст.ст. 51, 71, 86, 94, 158, 160, 162, 163, 167, 258 КАС України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

1.   Позов задоволити.

2. Стягнути з Приватного підприємства „Леся”, що знаходиться за адресою: Львівська область, м. Золочів, вул. Кармелюка, 12  () на користь Управління Пенсійного фонду України в Золочівському районі Львівської області, що знаходиться за адресою: Львівська область, м.Золочів, вул. Валова, 4, (код ЗКПО 20859150) 2352 грн. 09 коп. заборгованості по страхових внесках на загальнообов‘язкове державне пенсійне страхування та штрафних санкцій, перерахувавши 2259 грн. 98 коп. на рахунок №2 та 92 грн. 11 коп. на рахунок №2.

3. Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, встановленого цим Кодексом, якщо таку заяву не було подано. Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у строк, встановлений цим Кодексом, постанова набирає законної сили після закінчення цього строку. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, то вважається, що постанова суду не набрала законної сили.

4. Заява про апеляційне оскарження та апеляційна скарга подаються до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції. Заява про апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження. Апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя                                                                                                       Мартинюк В.Я.