СУД
СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.04.07                                                                                 Справа № 13/143

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю “Завод органічного синтезу” м. Рубіжне Луганської області

до Лисичанського комунального підприємства “Житлово-експлуатаційна контора № 4” м. Лисичанськ Луганської області

про стягнення 5941 грн. 23 коп.

Суддя
Яресько Б.В.

За участю:
Секретар судового засідання Савенко В.Ю.

Від позивача
Льовін А.П. дов. № 04-0335 від 15.08.2005 р.

Від відповідача
Не прибув

ОБСТАВИНИ СПРАВИ: Позивач звернувся з позовом про стягнення суми боргу 4980 грн. 00 коп., втрат від інфляції в сумі 881 грн. 46 коп., та 3 % річних за період з 25.08.2006 р. по 05.03.2007 р. в сумі 79 грн. 77 коп.

Позивач позов підтримав.

Відповідач відзив на позов і витребуванні документи не надав, участь свого представника у засіданнях не забезпечив, хоча належним чином був повідомлений про час і місце проведення засідання.

Відповідач не повідомив суд про наявність поважних причин, що перешкоджають йому забезпечити участь у судовому засіданні свого представника, в зв’язку з чим відповідно до ст. 75 ГПК України спір розглядається за наявними в справі матеріалами

Розглянувши документи і матеріали, додані до позовної заяви, заслухавши пояснення представників учасників судового процесу, всебічно і повно з’ясувавши всі обставини справи, оцінивши докази, які мають значення для вирішення спору, господарський суд,

ВСТАНОВИВ, що10.08.2006 р. між сторонами по справі був укладений договір № 10/08-06 на поставку продукції за яким позивач зобов’язався передати відповідачу кровельний матеріал, а відповідач прийняти його та відповідно до п. 2.1. договору оплатити в 2-х тижневий строк після одержання товару.

10.08.2006 р. позивач за видатковою накладною № РН-0000176 передав відповідачу через Демичеву Л.В., що діяла на підставі довіреності ЯЛЧ № 061335 від 10.08.2006 р. товар на суму 4980 грн. 00 коп.

Товар у встановлений договором строк оплачений не був.

Згідно акту звірення розрахунків від 22.03.2007 р. підписаного сторонами заборгованість відповідача на користь позивача становить 4980 грн. 00 коп.

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення суми заборгованості в розмірі 4980 грн. 00 коп., втрат від інфляції з 25.08.2006 по 05.03.2007 р. р. в сумі 881 грн. 46 коп., та 3 % річних в сумі 79 грн. 77 коп. нарахованих за період з 25.08.2006 р. по 05.03.2007 р.

Відповідач заперечень проти позову або доказів оплати боргу суду не надав.

Встановивши фактичні обставини справи, оцінивши доводи сторін та надані ними докази суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ст. 33, 34 Господарського  процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно ст. 43 Господарського  процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами.

Згідно ч. 1 ст. 173 Господарського кодексу України господарським  визнається  зобов'язання,  що  виникає  між суб'єктом  господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав,  передбачених  Господарським  кодексом,  в силу  якого  один  суб'єкт  (зобов'язана  сторона,  у  тому  числі боржник)  зобов'язаний  вчинити  певну дію господарського   чи управлінсько-господарського  характеру  на користь іншого суб'єкта (виконати  роботу,  передати   майно,   сплатити гроші, надати інформацію тощо),  або утриматися від певних дій,  а інший суб'єкт (управнена сторона,  у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання  та  інші учасники  господарських відносин  повинні  виконувати  господарські  зобов'язання належним чином відповідно до закону,  інших правових актів,  договору, а за відсутності   конкретних   вимог  щодо  виконання  зобов'язання  - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

До виконання господарських   договорів застосовуються відповідні положення  Цивільного  кодексу  України  з урахуванням особливостей, передбачених Господарським  кодексом України.

Статтею 629 Цивільного кодексу України встановлено, що договір є обов’язковим для виконання сторонами.

Згідно ст. 525 Цивільного кодексу України одностороння  відмова  від  зобов'язання  або одностороння зміна  його  умов  не  допускається,  якщо  інше  не   встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов  договору  та  вимог  цього  Кодексу,  інших актів цивільного законодавства,  а за відсутності таких умов та вимог -  відповідно до   звичаїв   ділового  обороту  або  інших  вимог,  що  звичайно ставляться.

Згідно ст. 610 Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених  змістом  зобов'язання  (неналежне виконання).

Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України зобов’язання повинно виконуватися у встановлений строк.

Відповідачем було допущено порушення грошового зобов’язання по своєчасній оплаті одержаного товару в сумі 4980 грн. 00 коп.

Згідно ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого  індексу інфляції за весь час прострочення,  а також три проценти річних  від  простроченої  суми,  якщо  інший  розмір процентів не встановлений договором або законом

За таких обставин вимоги позивача є обґрунтованими, та підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до ст. 44,49 Господарського процесуального кодексу України судові витрати покладаються на відповідача, а саме державне мито у сумі –102 грн. 00 коп.,  витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу у сумі 118 грн. 00 коп., оплата послуг адвоката –1200 грн. 00 коп.

Керуючись ст. 44,49, 75, 82-85 Господарського  процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Лисичанського комунального підприємства “Житлово-експлуатаційна контора № 4” Луганська область, м. Лисичанськ, кв. Дружби Народів 39 ідентифікаційний код  20187779 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю “Завод органічного синтезу” Луганська область, м. Рубіжне, пров. Первомайський № 37б ідентифікаційний код  30239643  заборгованість в розмірі 4980 грн. 00 коп., втрати від інфляції в сумі 881 грн. 46 коп.,  3 % річних в сумі 79 грн. 77 коп., державне мито у сумі –102 грн. 00 коп.,  витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу у сумі 118 грн. 00 коп., оплата послуг адвоката –1200 грн. 00 коп., наказ видати.

У судовому засіданні за згодою сторін була оголошена  тільки вступна  та резолютивна частина рішення.

Відповідно до ст. 85 Господарського процесуального кодексу України рішення набирає законної сили після десятиденного строку з дня його підписання.

Суддя                                                                                 Б.В. Яресько

Дата підписання рішення

10.04.2007 р.