ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  УКРАЇНИ
УХВАЛА

10 квітня 2007 р.
№ 34/283-26/210

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого - судді
суддів
Кривди Д.С. –(доповідач у справі),
Жаботиної Г.В.,
Уліцького А.М.,

перевіривши матеріали касаційної скарги
Головного управління комунального господарства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації)

на постанову
Київського апеляційного господарського суду від 21.11.2006р.

у справі
№34/283-26/210 господарського суду міста Києва

за позовом
Головного управління комунального господарства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації)

до
ВАТ “Туристичний комплекс “Пролісок”

треті особи
1)          Київська міська державна адміністрація
2)          Міністерство фінансів України

про
розірвання договору та стягнення 4157472,84грн.,

та за зустрічним позовом
ВАТ “Туристичний комплекс “Пролісок”

до
Головного управління комунального господарства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації)

про
визнання договору частково недійсним,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до вимог статті 110 Господарського процесуального кодексу України касаційна скарга може бути подана протягом одного місяця з дня набрання рішенням місцевого господарського суду чи постановою апеляційного господарського суду законної сили.

Як вбачається з матеріалів справи та касаційних матеріалів, вперше касаційна скарга на постанову від 21.11.2006р. подана Головним управлінням комунального господарства  Київради (Київської міської державної адміністрації)  в межах встановленого процесуального строку, однак з порушенням вимог Господарського процесуального кодексу України щодо несплати державного мита в повному розмірі, а тому ухвалою Вищого господарського суду України від 28.12.2006р. повернута без розгляду на підставі пункту 4 статті 1113 цього ж кодексу.

Вдруге з касаційною скаргою на постанову від 21.11.2006р. Головне управління комунального господарства звернулось 18.01.2007р., тобто вже після закінчення строку, встановленого для подання касаційної скарги, і без клопотання про його відновлення, у зв’язку з чим ухвалою  Вищого господарського суду України від 14.02.2007р. скарга повернута без розгляду на підставі пункту 5 статті 1113 цього ж кодексу.

Втретє касаційна скарга на постанову від 21.11.2006 року подана позивачем за первісним позовом 03 березня 2007 року (згідно штампу апеляційного господарського  суду), тобто із пропуском процесуального строку і з одночасним  клопотанням про його відновлення.

Заявлене клопотання про відновлення пропущеного процесуального строку не підлягає задоволенню з таких підстав.

Приписами статті 53 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що господарський суд може відновити пропущений процесуальний строк за заявою сторони, прокурора чи зі своєї ініціативи, якщо визнає причину пропуску строку поважною.

Обґрунтовуючи поважність причин пропуску процесуального строку Головне управління комунального господарства  Київради (Київської міської державної адміністрації) вказує на те, що ухвалами Вищого господарського суду України від 28.12.2006р. та 14.02.2007р. вперше та вдруге подані ним касаційні скарги були повернуті без розгляду з огляду на допущення помилок при їх оформленні, усунувши недоліки скаржник просить відновити процесуальний строк для подання цієї касаційної скарги. Проте, цей довід судовою колегією відхиляється як такий, що не заслуговує на увагу, оскільки товариство мало достатньо часу для вчинення передбачених процесуальним кодексом дій.

Будь-яких інших доводів в обґрунтування поважності причин пропуску  процесуального строку скаржником не надано, як і доказів того, що він не мав можливості вчасно здійснити відповідні процесуальні дії, а повернення скарги при первісному та повторному зверненні до суду касаційної інстанції свідчить про недбалість самого скаржника.

Разом з цим, судова колегія касаційної інстанції зазначає, що відновлення пропущеного процесуального строку є правом суду, яким останній користується виходячи із поважності причин пропуску строку, що в даному випадку не вбачаються за відсутності обставин, які об’єктивно перешкоджали скаржнику реалізувати своє право на подання касаційної скарги протягом законодавчо встановленого терміну.

Отже, можливість вчасного подання касаційної скарги на постанову  Київського апеляційного господарського суду від 21.11.2006р. залежала виключно від волевиявлення самого скаржника, тобто мала суб’єктивний характер, тому підстав для відновлення пропущеного процесуального строку у даному випадку колегія суддів не вбачає, відтак, заявлене клопотання скаржника відхиляється, а касаційна скарга повертається без розгляду на підставі пункту 5 статті 1113 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст.ст.86, 111, п.5 ч.1 ст.1113 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України -

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання Головного управління комунального господарства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) про відновлення строку на оскарження постанови Київського апеляційного господарського суду від 21.11.2006р. у справі №34/283-26/210 відмовити.

Касаційну скаргу Головного управління комунального господарства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації)  на постанову Київського апеляційного господарського суду від 21.11.2006р. у справі №34/283-26/210 повернути скаржнику без розгляду.

Головуючий

судді
Кривда Д.С.

Жаботина Г.В.

Уліцький А.М.