донецький апеляційний господарський суд
УХВАЛА

Іменем України

10.04.2007 р.                                                                                 справа №33/329а

Донецькій апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого:

суддів

при секретареві судового засідання

за участю представників сторін:

від позивача:
Ланц О.О.-довіреність б/н від 28.11.06р.,

від відповідача:
Якименко Д.Г. - довіреність № 1669/07-30 від 10.04.07р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу
Товариства з обмеженою відповідалдьністю "Елегант" м.Донецьк

на постанову (ухвалу) господарського суду

Донецької області

від
09.02.2007 року (повний текст виготовлений 14.02.07р.)

по справі
№33/329а

за позовом
Товариства з обмеженою відповідалдьністю "Елегант" м.Донецьк

до
Управління Пенсійного фонду України у Ворошиловському районі м.Донецька

про
про скасування вимоги про сплату боргу №248/03-23/2 від 31.08.2006р. в сумі 7424,27грн.

В С Т А Н О В И В:

Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю „Торгова фірма „Елегант” м.Донецьк, звернулось до Донецького обласного управління Пенсійного фонду України м.Донецьк із адміністративним позовом про скасування вимоги №248/03-23/2 від 31.08.2006р. про сплату боргу в сумі 7424грн.27коп.

Ухвалою господарського суду Донецької області  від 11.12.2006р. Донецьке обласне управління Пенсійного фонду України м. Донецьк було замінено належним відповідачем - Управлінням Пенсійного фонду України у Ворошиловському районі м. Донецька.

Постановою господарського суду Донецької області від 09.02.07р. (повний текст виготовлений 14.02.07р.) по справі № 33/329а позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю „Торгова фірма „Елегант” м. Донецьк були задоволені частково. Була скасована вимога Управління Пенсійного фонду України у Ворошиловському районі м.Донецька про сплату боргу №248/03-23/2 від 31.08.2006р. в частині стягнення з позивача штрафної санкції в розмірі 153,67грн. та пені - 3346,79грн. У задоволенні  іншої частини позовних вимог було відмовлено.

Місцевий господарський суд в оскарженій постанові, проаналізувавши норми Закону України “Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування” №400/97-ВР від 26.06.1997р. (із змінами та доповненнями), Прикінцеві положення Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування"№1058 від 09.07.2003р., Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, затвердженої Постановою правління Пенсійного фонду України №21-1 від 19.12.2003р., зареєстрованої в Мінюсті України 16.01.04р. за №64/8663, дійшов висновку, що суб'єкти підприємницької діяльності - платники єдиного податку, повинні сплачувати збір на обов'язкове державне пенсійне страхування з продажу ювелірних виробів із золота, платини і дорогоцінного каміння, що зумовило відмову у задоволенні позовних вимог в  частині стягнення за спірною вимогою недоїмки у розмірі 3923грн.81коп. Стосовно іншої суми, а саме штрафної санкції в розмірі 153,67грн. та пені -3346,79грн., нарахованих позивачу за спірною вимогою, суд першої інстанції зазначив, що відповідач не довів суду обґрунтованість прийняття ним спірної вимоги в цій частині відповідно до вимог ч.2 ст.71 КАС України.

Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю „Торгова фірма „Елегант” м.Донецьк, не погодився з постановою господарського суду Донецької області та подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову господарського суду Донецької області від 09.02.07р. в адміністративній справі № 33/329а скасувати та прийняти нову постанову, за якою позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Скаржник не погоджується з постановою суду першої інстанції в частині відмови в задоволені позовних вимог про скасування вимоги про сплату боргу № 248/03-23/2 від 31.08.06р. в частині стягнення недоїмки у сумі 3923,81грн. та вважає, що в цій частині постанова суду першої інстанції прийнята з порушенням норм матеріального права та підлягає скасуванню в цій частині за наступних обставин.

По-перше, скаржник зазначає, що з 01.01.03р. він знаходився на спрощеній системі оподаткування, що також було встановлено місцевим господарським судом, та посилається на ст.14 Закону України „Про систему оподаткування” № 1251-ХП від 25.06.1991р. та п.6 Указу Президента України „Про спрощену систему оподаткування обліку та звітності суб’єктів малого підприємництва” № 727/98 від 03.07.1998р., за приписами якого суб’єкт малого підприємництва, який сплачує єдиний податок не є платником збору на обов’язкове державне пенсійне страхування, якою, на думку позивача, повинен був керуватись суд першої інстанції при вирішенні спору. Позивач в скарзі наполягає також на тому, що судом був встановлений період, протягом якого позивач знаходився на спрощеній системі оподаткування та впродовж якого відповідач не мав права нараховувати позивачу збір на обов’язкове державне пенсійне страхування.

Крім зазначеного, заявник апеляційної скарги посилається на п.9 „Порядку сплати збору на обов’язкове державне пенсійне страхування з окремих видів господарських операцій”, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1740 від 03.11.98р., який передбачає, що документом, що підтверджує продаж ювелірного виробу із золота, платини і дорогоцінного каміння, є касовий чек, що видається покупцеві, в якому сума збору на обов’язкове державне пенсійне страхування включається до загального податку, що сплачується під час купівлі товару. Зазначає, що в спірному випадку позивач здійснював продаж ювелірних виробів без касових чеків, оскільки розрахунки з покупцями відбувались шляхом перерахування грошових коштів на поточний банківський рахунок позивача, тобто був здійснений безготівковий розрахунок, який виключає можливість отримання чеку, який є єдиною підставою для нарахування збору на обов’язкове державне пенсійне страхування.

Відповідач, Управління Пенсійного фонду України у Ворошиловському районі м. Донецька, у письмових запереченнях на апеляційну скаргу (вих. № 1571/0730 від 05.04.07р.) доводи позивача відхилив, постанову місцевого господарського суду вважає законною та обґрунтованою, прийнятою відповідно до вимог діючого законодавства.

За розпорядженням першого заступника голови Донецького апеляційного господарського суду від 05.03.07р. для розгляду апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю „Торгова фірма „Елегант” м.Донецьк, призначена колегія суддів у складі: судді Алєєвої І.В. (головуючий), судді Величко Н.Л., судді М”ясищева А.М.

Фіксація судового процесу здійснювалась за допомогою технічних засобів відповідно до ст. 41 Кодексу адміністративного судочинства України.

Перевіривши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, Донецький апеляційний господарський суд  встановив.

За результатами позапланової перевірки правильності повноти нарахування та своєчасності сплати ТОВ „Торгова фірма „Елегант” страхових внесків на обов'язкове державне пенсійне страхування фахівцями Управління Пенсійного Фонду України в Ворошиловському районі м. Донецька був складений акт №03-73/379 від 31.08.2006р.,  у пункті 11.5 якого зазначено, що протягом 2003-2005років ТОВ „Торгова фірма „Елегант” реалізовувало суб’єктам підприємницької діяльності за безготівковим рахунком ювелірні вироби із золота (крім обручок), платини і дорогоцінного каміння на суму 59979,02грн. (без ПДВ). Згідно приходних касових ордерів було реалізовано суб’єктам підприємницької діяльності ювелірні вироби із золота (крім обручок), платини і дорогоцінного каміння на суму 27522,24грн. Загальна сума збору на обов'язкове державне пенсійне страхування з вартості реалізованих ювелірних виробів із золота (крім обручок), платини і дорогоцінного каміння, нарахована позивачем, становить 4099грн.84коп.

В цьому ж акті зазначено про застосування до підприємства штрафної санкції у розмірі 153грн.67коп. та нарахування пені в сумі 29грн.74коп. та 3317грн.05коп. Як встановлено місцевим господарським судом під час розгляду спору, окреме Рішення про застосування штрафних санкцій та нарахування пені відповідачем не приймалось.

На адресу позивач була направлена вимога про сплату боргу на загальну суму 7424грн.27коп., з неї:

-          3923грн.81коп. - недоїмка. За результатами акту перевірки Товариству з обмеженою відповідальністю „Торгова фірма „Елегант” був донарахований збір від реалізації ювелірних виробів з дорогоцінних металів і дорогоцінного каміння (крім обручок) у розмірі 5% від суми реалізації у розмірі 4099грн.84коп. На дату складання акту у позивача існувала переплата зі збору у розмірі 176грн.03коп., тому недоїмка зазначена у спірному документі, була зменшена на цю суму;

-          153грн.67коп. - нарахована штрафна санкція, відповідно до п.8 Порядку сплати збору на обов'язкове державне пенсійне страхування з окремих видів господарських операцій, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1740 від 03.11.1998р.;

-          3346грн79коп. –пеня, яка складається з суми пені за несплату внесків з реалізації у розмірі 3317грн.05коп. та пені за несвоєчасну сплату збору у розмірі 29грн.74коп.

За наслідками розгляду заяви позивача  №23/09 від 08.09.2006р. про скасування вимоги про сплату боргу керівником Управління Пенсійного фонду України у Ворошиловському районі м. Донецька було прийнято рішення №5056/07-20 від 28.09.2006р. про залишення без задоволення вказаної заяви.

Як вбачається з апеляційної скарги, позивач оскаржує постанову господарського суду Донецької області лише в частині відмови у задоволенні позовних вимог про скасування вимоги про сплату боргу № 248/03-23/2 від 31.08.06р. в частині стягнення недоїмки у сумі 3923,81грн.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, Донецький апеляційний господарський суд встановив, що постанова місцевого господарського суду в частині відмови у задоволені позовних вимог відповідає нормам діючого законодавства і не підлягає скасуванню з  підстав, викладених в апеляційній скарзі, з огляду на наступне.

Згідно ліцензії серія АВ № 052554, виданої Міністерством фінансів України ТОВ „Елегант” здійснює оптову та роздрібну торгівлю ювелірними виробами із золота, платини та дорогоцінного каміння.

Як вбачається з матеріалів справи та правильно встановлено судом першої інстанції,  реалізація позивачем ювелірних виробів відбувалась з 13.01.2004р. по 10.10.2005р. Відповідно до листа позивача №07/01 від 05.02.2007р. підприємство перебувало на спрощеній системі оподаткування з 01.01.2003р. по 30.06.2005р.

З 1 січня 2004 року набув чинності Закон України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування"№1058 від 09.07.2003р., відповідно до якого всі роботодавці повинні сплачувати внески до Пенсійного фонду за найманих працівників.

Підпунктом 1 пункту 8 Прикінцевих положень вищеназваного Закону зазначено, що платники збору на обов'язкове державне пенсійне страхування, у тому числі суб'єкти, які здійснюють торгівлю ювелірними виробами із золота (крім обручок), платини і дорогоцінного каміння, зазначені у пункті 6 статті 1 Закону України "Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування", сплачують збір на обов'язкове державне пенсійне страхування в порядку та розмірах, визначених зазначеним Законом.

Відповідно до пункту 6 статті 1 Закону України “Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування” №400/97-ВР від 26.06.1997р. (із змінами та доповненнями) суб'єкти підприємницької діяльності, які здійснюють торгівлю ювелірними виробами із золота (крім обручок), платини і дорогоцінного каміння є платниками збору на обов'язкове державне пенсійне страхування, для яких пунктом 7 статті 4 зазначеного Закону України “Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування” №400/97-ВР від 26.06.1997р. (із змінами та доповненнями) встановлювалась ставку збору на обов'язкове державне пенсійне страхування в розмірі 5% від вартості реалізованих ювелірних виробів із золота (крім обручок), платини і дорогоцінного каміння.

З врахуванням зазначених приписів чинного законодавства, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що з 1 січня 2004 року всі суб'єкти відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" №1058 від 09.07.2003р., до яких, в тому числі, відноситься і позивач, є платниками внесків до Пенсійного фонду України та збору, що сплачується суб'єктами, які здійснюють торгівлю ювелірними виробами із золота (крім обручок), платини і дорогоцінного каміння та повинен сплачувати збір на обов'язкове державне пенсійне страхування з продажу ювелірних виробів із золота, платини і дорогоцінного каміння.

За таких обставин судовою колегією не приймаються до уваги заперечення позивача, викладені в апеляційній скарзі, до того ж колегія суддів зазначає, що доводи, викладені заявником в апеляційній скарзі та його посилання на п.6 Указу Президента України „Про спрощену систему оподаткування обліку та звітності суб’єктів малого підприємництва” № 727/98 від 03.07.1998р. ні в позовній заяві ні під час розгляду справи судом першої інстанції позивачем не заявлялись.

Крім зазначеного, колегія суддів Донецького апеляційного господарського суду враховує, що під час розгляду даної справи господарським судом першої інстанції врахована хронологія прийняття відповідних нормативних актів.

Що стосується посилань скаржника на п.9 „Порядку сплати збору на обов’язкове державне пенсійне страхування з окремих видів господарських операцій”, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1740 від 03.11.98р., судова колегія зазначає наступне.

Згідно із пунктом 7.1. Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, затвердженої Постановою правління Пенсійного фонду України №21-1 від 19.12.2003р., зареєстрованої в Мінюсті України 16.01.04р. за №64/8663, порядок сплати збору на обов'язкове державне пенсійне страхування з окремих видів господарських операцій, в тому числі і з операцій з продажу ювелірних виробів із золота (крім обручок), платини і дорогоцінного каміння, здійснюється відповідно до Порядку сплати збору на обов'язкове державне пенсійне страхування з окремих видів господарських операцій, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1740 від 03.11.1998 року (із змінами та доповненнями).

Відповідно до Закону України "Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування" №400/97-ВР від 26.06.1997р. (із змінами та доповненнями) об'єктом оподаткування є вартість реалізованих ювелірних виробів із золота (крім обручок), платини і дорогоцінного каміння (пункт 5 статті 2 вищеназваного Закону).

Закон України "Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування" №400/97-ВР від 26.06.1997р. (зі змінами та доповненнями) не ставить обов'язок сплати збору на обов'язкове державне пенсійне страхування у залежність від того, яка саме торгівля (роздрібна чи оптова) при цьому здійснюється. Не містять відповідного поділу і пункти 6-11 Порядку сплати збору на обов'язкове державне пенсійне страхування з окремих видів господарських операцій, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1740 від 03.11.1998р. (із змінами та доповненнями) При цьому, зазначеним Порядком не визначено єдину форму заповнення документів, що підтверджують оптовий продаж ювелірних виробів, які повинні оформлюватись за правилами торгівлі.

Відповідно до Ліцензійних умов провадження господарської діяльності з виготовлення виробів з дорогоцінних металів і дорогоцінного каміння, торгівлі виробами з дорогоцінних металів і дорогоцінного каміння, затверджених Наказом Державного комітету України з питань регуляторної політики та підприємництва і Міністерства фінансів України від 26.12.00р. № 82/350, зареєстрованих в Мінюсті України за № 25/5216 від 16.01.01р. оптовою торгівлею виробами з дорогоцінних металів і дорогоцінного каміння вважаються будь-які операції, що здійснюються за договорами купівлі-продажу, міни, поставки та іншими цивільно-правовими договорами, які передбачають передачу прав власності на товари, і включають у себе оптову, роздрібну, комісійну торгівлю та інше.

Таким чином, відсутність чеку при здійсненні оптової торгівлі не позбавляє платника  збору на обов'язкове державне пенсійне страхування можливості визначити вартість реалізованих ювелірних виробів за іншими первинними документами, які складаються під час оптової торгівлі. Так, в акті перевірки 03-73/379 від 31.08.2006р. встановлений обсяг реалізації ювелірних виробів позивачем згідно договорів, платіжних доручень, виписок банку, а також через касу згідно прибуткових касових ордерів (л.с.15, п. акту 11.5).

Що стосується іншої частині позовних вимог, що були задоволені судом першої інстанції, а саме скасування вимоги Управління Пенсійного фонду України у Ворошиловському районі м.Донецька про сплату боргу №248/03-23/2 від 31.08.2006р. в частині стягнення з позивача штрафної санкції в розмірі 153,67грн. та пені - 3346,79грн. представники позивача та відповідача заперечень не надали, доводів щодо неправомірності постанови суду в цій частині не наводили, вимоги щодо перегляду постанови господарського  суду Донецької області в цій частині не заявляли.

За приписами ч.1 ст.195 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Враховуючи вищевикладене та керуючись п.1-3 ст. 160, п.2 ч.2 ст.162, ст.ст. 167, 195-196, п.1 ст.198, ст.200, п.1 ст.205, ст..206,  п.5 ст.254 Кодексу адміністративного судочинства України, п.6 та п.7 розділу VІІ “Прикінцевих та перехідних положень” Кодексу адміністративного судочинства України у редакції Закону України  № 2953-ІУ від 6 жовтня 2005 року, Донецький апеляційний господарський суд

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю „Торгова фірма „Елегант” м.Донецьк на постанову господарського суду  Донецької області від 09.02.07р. (повний текст виготовлений 14.02.07р.) по справі № 33/329а –залишити без задоволення.

Постанову господарського суду Донецької області від 09.02.07р. (повний текст виготовлений 14.02.07р.) по справі № 33/329а –залишити без змін

Ухвала суду  апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України   протягом одного місяця з дня її складення в повному обсязі.

Ухвала  складена в повному обсязі  13.04.2007 року.

Головуючий:

Судді: