ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД
ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

16.04.2007
Справа  № 10/17

За позовом  ВАТ ЕК „Закарпаттяобленерго”, м.
Ужгород-Оноківці

до відповідача Приватного
підприємця ОСОБА_1,
АДРЕСА_1

про
стягнення суми 8692,99 грн. вартості недоврахованої електроенергії,                               в т.ч.
інфляційних та 3% річних  за прострочку
оплати

Суддя   І.В.Івашкович

Представники:

від позивача:  Кайла Д.І., юрисконсульт,
довіреність № 267 від 23.01.07

від відповідача: ОСОБА_2,
адвокат, довіреність від 30.03.07

У судовому засіданні 22.03.07
оголошувалась перерва до 04.04.07 10 годин               30 хвилин, перерву продовжено до
11 годин  30 хвилин, 16.04.07 14
годин                 30 хвилин.

СУТЬ СПОРУ: ВАТ
ЕК „Закарпаттяобленерго”, м. Ужгород-Оноківці звернулось з позовом  до приватного підприємця ОСОБА_1, АДРЕСА_1
про стягнення суми 8692,99 грн. вартості недоврахованої електроенергії, в т.ч.
інфляційних та 3% річних  за прострочку
оплати.

Позов мотивує з посиланням на
ті  обставини, що уповноваженими
представниками ВАТ ЕК „Закарпаттяобленерго” при проведенні перевірки 11.11.2006
р. було виявлено самовільне підключення відповідачем до електромережі об'єкту в
АДРЕСА_1, б/н. Про виявлене порушення складено
акт  НОМЕР_1 від 11.11.06, на
підставі якого комісією  Тячівського РЕМу  з розгляду актів (протокол НОМЕР_2 від
23.11.06) проведено нарахування  обсягу
не облікованої електроенергії. Нарахування
проведено відповідно до Методики визначення обсягу  та вартості електричної енергії, не
облікованої  внаслідок порушення
споживачем правил користування електричною енергією, затвердженої  постановою НКРЕ від 04.05.06 № 562,
зареєстрованою в Мінюсті України 04.07.06 за № 789/12656. Розмір нарахувань
складає 7832,44 грн. за 22058 квт/год електроенергії. На суму 7832,44 грн.
відповідачу виставлено до оплати рахунок-фактуру НОМЕР_1 від 24.11.06, який
останнім оплачено не було, у зв'язку чим
заявлено позов про примусове стягнення
несплаченої суми. Окрім того, за прострочку оплати суми 7832,44грн.
відповідачу  відповідно до ст.625
Цивільного кодексу України нараховано 3% річних в розмірі 171,30 грн. та
інфляційні в розмірі 689,25 грн.

Представником позивача в процесі
судового  розгляду позовні  вимоги підтримано в повному  обсязі. Посилається на обґрунтування  та підтвердження  підстав позовних вимог доданими
документальними доказами.

Представник відповідача проти
позовних вимог  заперечив, оскільки вважає,
що даний спір  не підлягає вирішенню  в господарських судах  України, а тому провадження у справі  підлягає припиненню на підставі п. 1 ст. 80
ГПК України. Мотиви доводів відповідача наведено у поданому  суду письмовому клопотанні (вх. № 06.05-3080
від 03.04.07), у якому, зокрема, зазначено, що
об'єкт, на якому було проведено перевірку, належить на праві приватної
власності громадянину ОСОБА_1, як фізичній особі, а не як суб'єкту  підприємницької діяльності. Наголошує,
що  стосовно спірного об'єкту відсутній
укладений між сторонами договір про постачання електричної  енергії. Посилається на обставини  придбання громадянином ОСОБА_1, як фізичною
особою, спірного об'єкта на підставі договорів купівлі-продажу майна на
аукціону (додано копії), а також на рішення від 24.03.05 Тячівського районного
суду про визнання за ним права власності на нерухоме майно в АДРЕСА_1, НОМЕР_3,
НОМЕР_4.

Посилаючись на зазначені у
клопотанні доводи, відповідач стверджує, що відповідачем за даним позовом має
бути фізична особа ОСОБА_1, а отже даний спір не підлягає вирішенню в
господарських судах України.

З огляду на заперечення
відповідача, позивач  подав письмове
клопотання (заява НОМЕР_5 від 12.04.07), яким просить зупинити провадження  у справі, посилаючись на те, що з боку ВАТ
ЕК  „Закарпаттяобленерго” було направлено
в прокуратуру  Тячівського району
повідомлення від 16.04.07 про виявлений факт викрадення електроенергії
приватним підприємцем ОСОБА_1 шляхом самовільного її використання.

Клопотання позивача судом не
задоволено, оскільки факт надіслання стороною
у справі повідомлення до слідчих органів з приводу скоєння злочину не
перешкоджає вирішенню по суті по суті цивільно-правового спору  та не може розглядатись як підстава для
зупинення провадження  у справі  за правилами ст.. 79 ГПК України.

На підставі вивчення та аналізу
доводів і заперечень  сторін, поданих
ними документальних доказів, суд констатує такі висновки.

Із матеріалів справи вбачається,
що  сторони перебувають у
господарсько-правових відносинах, що виникли з підстав укладеного між ними
договору                  НОМЕР_6 від
15.05.06 про постачання  електричної
енергії. Умовами  зазначеного договору  передбачено постачання електроенергії до
об”єкту споживача -приватного підприємця ОСОБА_1, а саме, до деревообробного
цеху в АДРЕСА_2.

Уповноваженими представниками ВАТ
ЕК „Закарпаттяобленерго” при проведенні перевірки на об'єкті в АДРЕСА_1, б/н,
щодо якого договір про постачання електроенергії не укладено, було виявлено
порушення Правил  користування
електричною енергією, що полягає    у
самовільному приєднанні до мереж ВАТ ЕК „Закарпаттяобленерго”. Про виявлене
порушення  складено акт НОМЕР_1 від
11.11.06 про порушення  Правил
користування електричною енергією. Акт НОМЕР_1 від 11.11.06 складено у
присутності приватного підприємця ОСОБА_1, яким підписано акт без зауважень.
Акт                         НОМЕР_1 від
11.11.06. містить дані про те. що об'єктом, на якому виявлено порушення, є
складське приміщення в АДРЕСА_1, б/н, власником якого є приватний підприємець
ОСОБА_1.

На підставі складеного акту
порушень НОМЕР_1 від 11.11.06 за рішенням комісії Тячівського РЕМу з розгляду
актів про порушення ПКЕЕ, оформленим протоколом засідання НОМЕР_2 від 23.11.06,
відповідачу проведено нарахування обсягу недоврахованої електроенергії на суму
7832,44 грн. із застосуванням п.6 Методики визначення обсягу та вартості
електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами  правил користування електричною енергією. На
суму 7832,14грн. проведених нарахувань відповідачу  виставлено до оплати рахунок, який останнім
не оплачено, у зв'язку з чим заявлено позов про примусове стягнення несплаченої
суми. Окрім того, за несвоєчасну оплату рахунку відповідачу на підставі ст.625
Цивільного кодексу України нараховано інфляційні в розмірі 689,25грн. та 3%
річних в розмірі 171,30 грн.

За правилами ст.43 Господарського
процесуального кодексу України суд надає правову оцінку доказам, що ґрунтується
на всебічному, повному і об'єктивному з'ясуванні всіх обставин справи в
сукупності, та констатує такі висновки.

Зафіксоване в акті НОМЕР_1 від
11.11.06 порушення у вигляді самовільного приєднання до електромережі
розглядається згідно зі ст. 27 Закону України „Про електроенергетику”, як
правопорушення в електроенергетиці, яке тягне за собою встановлену
законодавством України цивільну, адміністративну або кримінальну
відповідальність.

Спірний акт порушень НОМЕР_1 від
11.11.06 було складено  відносно гр.
ОСОБА_1, як  споживача, що має статус
суб'єкта підприємницької діяльності та у власності якого перебуває  спірний об'єкт. Акт складено із кваліфікацією
порушення та відповідно до процедури, врегламентованої Правилами  користування електричною енергією (в редакції
пост. НКРЕ  № 910 від 17.10.05, зареєстр.
в Мінюсті України 18.11.05 за №1390/11679) (надалі -Правила).

Відповідно до п.1.1 Правил, дія їх
норм поширюється на всіх юридичних та фізичних осіб (крім населення). У
розумінні Правил, населення - це споживачі електроенергії - фізичні особи, які
з метою задоволення власних побутових або господарських потреб споживають
електроенергію для потреб електроустановок, що належать їм за ознакою власності
або користування, за винятком установок, які використовуються для здійснення в
установлену порядку підприємницької діяльності. Споживачем, в розумінні правил,
є юридична або фізична особа (крім населення), що використовує електричну
енергію для забезпечення потреб власних електроустановок на  підставі договору.

Із системного аналізу норм Правил
користування електричною енергією випливає, що відповідальність у вигляді
оплати вартості недоврахованої електроенергії та відшкодування завданих збитків
у  випадку виявлення порушень цих Правил
або умов договору, несе особа, яка вважається споживачем у розумінні Правил.

Відповідно, у випадку виявлення
самовільного підключення фізичною особою приналежного їй об'єкту до
електромережі, передбачена Правилами відповідальність для неї настає за умови
використання відповідної електроустановки для здійснення підприємницької
діяльності.

В даному випадку позивач жодним
чином не довів, що об'єкт, який у спірному акті іменовано, як складське
приміщення, використовувався відповідачем для зайняття підприємницькою
діяльністю.

Ті обставини, про які зазначено у
поданому до справи письмовому поясненні начальника служби внутрішньої та економічної
безпеки ВАТ ЕК „Закарпаттяобленерго”, а саме, що у складському приміщенні на
момент перевірки знаходились ящики із спиртними напоями, не можуть братися
судом до уваги як ознаки ведення відповідачем підприємницької діяльності у
спірному приміщенні, оскільки не подано належних доказів зайняття ним
відповідним видом господарської діяльності, із використанням спірного
приміщення. Так само, суд не бере до уваги і зазначений у письмовому поясненні
факт знаходження в одному із приміщень магазину з продажу спиртних напоїв,
оскільки про такий об'єкт перевірки, як магазин, у акті порушень НОМЕР_1 від
11.11.06 відомості відсутні.

Окрім того, спірний акт порушень не
містить даних про повну  адресу, за якою
знаходиться об'єкт перевірки, оскільки після найменування вулиці не зазначено
номеру будинку.

Відсутність даних про точне
місцезнаходження спірного об'єкту унеможливлює визначити, чи саме цей об'єкт
став предметом купівлі-продажу за договорами, копії яких додано до справи
відповідачем, та стосовно яких є  рішення
Тячівського районного суду від 24.08.05 про визнання за громадянином ОСОБА_1
права власності.

Посилаючись на вищезгадане рішення
Тячівського районного суду, відповідач стверджує, що в даному випадку спір
виникає між ВАТ ЕК „Закарпаттяобленерго” та громадянином ОСОБА_1, як фізичною
особою, а отже, слід припинити провадження у справі за непідвідомчістю даного
спору господарському суду.

Однак, такі доводи не можуть бути
взяті судом до уваги, оскільки, як зазначено вище, через недоліки в акті
порушень неможливо встановити, чи саме один з об'єктів, щодо яких винесено
рішення Тячівського районного суду, був предметом перевірки у спірному випадку.

Відповідно до ст.33 Господарського
процесуального кодексу України кожна
сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на
підставу своїх вимог і заперечень.

Із наведених вище обставин
вбачається, що позивачем не доведено в установленому порядком наявність підстав
для покладення на відповідача -приватного підприємця ОСОБА_1, с.Ганичі
передбаченої Правилами користування електричною енергією відповідальності за
виявлене порушення, що полягає у самовільному приєднанні електроустановки до
електромережі. Вимоги позивача, таким чином, слід визнати недоведеними та  необґрунтованими належними та допустимими у
господарському процесі  доказами.

В задоволенні позову слід відмовити
в повному обсязі.

Разом з тим, позивач не позбавлений
права ініціювати вирішення питання щодо притягнення особи, винної у вчиненні
виявленого порушення, до цивільної або кримінальної відповідальності у
встановленому законом порядку.

Стосовно виявленого в процесі
розгляду справи факту самовільного підключення до електромережі, тобто,
вчинення дій, що містять ознаки крадіжки електроенергії, суд в порядку ст.90
ГПК України надсилає відповідне повідомлення до прокуратури Закарпатської
області.

На підставі вищенаведеного,
керуючись ст.ст.33, 34, 43, 82, 84, 85 Господарського процесуального кодексу
України, суд

В И Р І Ш И
В:

У задоволенні позову
відмовити повністю.

Рішення може бути оскаржено в порядку,
передбаченому ГПК України.

Суддя
І.В.Івашкович

Рішення, оформлене відповідно до ст.84
ГПК України, підписано 25.04.07.