СЕВАСТОПОЛЬСЬКИЙ  АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ   СУД
Постанова

Іменем України

16 квітня 2007 року

Справа № 2/19-17318-2006

Севастопольський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді                                                  Щепанської О.А.,

суддів                                                                      Плута В.М.,

Гонтаря В.І.,

за участю представників сторін:

прокурор: Шаблін Євген Ігорович, посвідчення №  490   від 21.03.07,  прокурор міста Севастополя;

позивача: Мустафаєва Рустєма Аблялімовича (повноваження перевірені)  голови  Вересаєвської сільської Ради;

відповідача: Зінабадінова Сервера Сапуватовича (повноваження перевірені)   голови Житлово-комунального підприємства "Сількомунгосп";

3-ої особи: не з'явився, державної виконавчої служби в місті Саки та Сакському районі Автономної Республіки Крим;

3-ої особи: не з'явився,  Управління Пенсійного Фонду України в Сакському районі Автономної Республіки Крим;

3-ої особи: не з'явився,  Інспекції держтехнадзору по Сакському району;

розглянувши апеляційну скаргу Сакського міжрайонного прокурора на ухвалу господарського суду Автономної Республіки Крим (суддя    Тітков С.Я.) від 30.11.2006 року у справі № 2/19-17318-2006,

за позовом   Сакського міжрайонного прокурора (вул. Леніна, 34, м.Саки, 96500)

в інтересах держави в особі Вересаєвської сільської ради (пр. Будівельний, 3, с.Вересаєве, Сакський р-н, 96524)

до  Житлово-комунального підприємства "Сількомунгосп" (вул. Молодіжна, 53, с.Вересаєве, Сакський р-н, 96524)

3-ті особи:

Державна виконавча служба в місті Саки та Сакському районі (вул. Курортна, 2-а, м.Саки, 96500)

Управління Пенсійного Фонду України в Сакському районі Автономної Республіки Крим (вул. Будівельна, 6-а, м.Саки, 96500)

Інспекція держтехнадзору по Сакському району (вул. Радянська, 15, м.Саки, 96500)

про визнання права власності,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду Автономної Республіки Крим (суддя С.Я. Тітков) від 30.11.2006 у справі № 2/19-17318-2006 позовну заяву Сакського міжрайонного прокурора в інтересах держави в особі Вересаєвської сільської ради до Житлово-комунального підприємства "Сількомунгосп" про визнання права власності, повернуто прокурору.

Не погодившись з постановленим судовим актом, Сакський міжрайонний прокурор подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу скасувати, передати справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

Прокурор посилається на те, що господарським судом при прийнятті ухвали було порушено норми процесуального права, висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи.

Сакський міжрайонний прокурор вказує на те, що  згідно з статтею 329 Цивільного кодексу України, юридична особа набуває права власності на майно на підставах, які не заборонені законом. Згідно з статтею 327 Цивільного кодексу України, в комунальній власності знаходиться майно, грошові кошти, що належать територіальній громаді. Управління майном що є комунальною власністю, здійснюється безпосередньо територіальною громадою та створеним нею органом місцевого самоврядування.

Відповідно до статей 317, 318, 321 Цивільного кодексу України, власнику належить право володіння, користування, розпорядження своїм майном, власник має право здійснювати відносно свого майна будь-які дії, що не суперечать закону, право власності є непорушним, ніхто не може бути позбавлений цього права.

Згідно з статтею 60 пунктом 8 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", об'єкти комунальної власності територіальної громади не можуть бути вилучені в територіальної громади і передані іншим суб'єктам права власності без згоди безпосередньої територіальної чи громади відповідного рішення ради, або уповноваженого їм органа, за винятком випадків, передбачених законом.

Вересаєвська сільська рада не давала згоди на відчуження об'єктів комунальної власності, зазначених вище, не був боржником перед пенсійним Фондом по виконавчому документі, на який посилається ДВС в постанові про арешт майна, рада не несе відповідальність в тому числі матеріальну по боргах ЖКП „Сількомунгосп" с. Вересаєво.

Трактор та екскаватор знаходяться на обліку в ЖКП „Сількомунгосп" як основні засоби інвентарних карток № 2,10,11,1 обліку основних засобів (картки додаються).

Відповідно до листа Вищого арбітражного суду України № 01-8/979 від 27.08.1992 знаходження майна на балансі підприємства не підтверджує право власності на це майно.

Правова реєстрація реєстраційний номер КН 08261, трактора марки Т-40 випуску 1991 року № 500, правова реєстрація екскаватора марки ЕО 2621 1990 року випуску № 164682/б.н. ОА4151, реєстраційний номер 08260 КН за житлово-комунальним підприємством „Сількомунгосп" с. Вересаєво як за власником, є незаконною, оскільки спірні механізми є комунальною власністю Вересаєвської сільської ради, відповідно за нею мають бути зареєстровані.

Згідно з статтями  2, 29 Господарського процесуального Кодексу України, прокурор має право звернутися в господарський суд з позовом в інтересах держави в особі органа, уповноваженого          здійснювати     відповідні     функції    в     спірних     правовідносинах Конституційним судом України в рішенні від 08.04.1999 дане офіційне тлумачення терміна „орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції в спірних правовідносинах".

А відповідно до пункту 2 резолютивної частини указаного рішення     Конституційного суду під поняттям „орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції в спірних правовідносинах», необхідно розуміти орган державної влади чи орган місцевого самоврядування, якому законом надані повноваження органа виконавчої влади.

З урахуванням викладеного, прокурор має право направляти позови в інтересах держави в особі органів місцевого самоврядування, якщо спірні відносини зв'язані з виконанням органом місцевого самоврядування делегованих їм законом повноважень органів виконавчої влади.

Вересаєвська сільська рада є органом місцевого самоврядування; ст. 1 Закону України „Про місцеве самоврядування в Україні" відносить до делегованих повноважень органів виконавчої влади повноваження, надані органам місцевого самоврядування законом. Відчуженням комунального майна порушуються матеріальні інтереси держави, у зв'язку з чим позов пред'являється прокурором.

Таким чином, прокурор вказує на те, що судом першої інстанції була порушена вказана вище норма процесуального права (статті 2, 29 Господарського процесуального кодексу України).

За клопотанням прокурора, позивача та відповідача, судочинство здійснювалось на російській мові у відсутності представників 3-тіх осіб, яких було належним чином повідомлено про час та місце розгляду апеляційної скарги, які не надали суду доказів поважних підстав своєї відсутності та не скористались своїм процесуальним правом участі в судовому засіданні.

Судова колегія, порадившись на місці, ухвалила можливим розглянути справу по суті у відсутності представників 3-тіх осіб з представлених доказів в матеріалах справи, оскільки стаття 22 Господарського процесуального кодексу України зобов’язує сторони добросовісно користуватись належними їм процесуальними правами. Оскільки явка в судове засідання представників сторін –це право, а не обов’язок, справа може розглядатись без їх участі, якщо нез’явлення цих представників не перешкоджає вирішенню спору.

Статтею 77 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що господарський суд відкладає в межах строків, встановлених статтею 69 цього Кодексу розгляд справи, коли за якихось обставин спір не може бути вирішено в даному засіданні.

Оскільки матеріали справи в достатній мірі характеризують взаємовідносини сторін, підстав для відкладення розгляду справи не вбачається.

На підставі статті 106 Господарського процесуального кодексу України, судова колегія розглянувши матеріали справи, встановила наступне.

24.11.2006 року до господарського суду Автономної Республіки Крим надійшов позов від  Сакського міжрайонного прокурора  в інтересах держави в особі Вересаєвської сільської   ради, до   житлово- комунального    підприємства "Сількомунгосп" про визнання право власності на комунальне майно а  саме: Екскаватор ЕО 2621 (ЮМЗ - 6) 1990р. випуску, №164682 б.н ОА 4151 та Трактор   Т-40 1991р. випуску №500.

Суд першої інстанції повернув позовну заяву.

Судова колегія розглянувши матеріали справи, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції обставин справи та правильність застосування норм матеріального та процесуального права, дослідивши надані докази, вислухавши пояснення представників сторін, дійшла наступного висновку.

Як встановлено рішенням Конституційного Суду України від 08.04.1999р. у справі №1-1/99 за конституційними поданнями Вищого арбітражного суду України та Генеральної прокуратури України щодо офіційного тлумачення положень статті 2 Арбітражного процесуального кодексу України (справа про представництво прокуратурою України інтересів держави в арбітражному суді),  під поняттям "орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах", зазначеним у частині другій статті 2 Господарського процесуального кодексу України, потрібно розуміти орган державної влади чи орган місцевого самоврядування, якому законом надано повноваження органу виконавчої влади".

З матеріалів справи вбачається, що позов було подано в інтересах Вересаєвської сільської ради про визнання за нею права власності на майно, на яке покладено арешт ДВС у Сакському районі у справі №2-4/3219-2005.

Судова колегія погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що позов даної категорії є одною з форм захисту права власності.

Суд першої інстанції обґрунтовано, на думку судової колегії, визначив, що визначаючи таким засобом захист своєї власності, сільська рада реалізує власні повноваження як орган місцевого самоврядування, а не як орган виконавчої влади. Таким чином, виходячи з цього, прокурор не має повноважень подання позову даної категорії в інтересах сільської ради.

Відповідно до роз'яснення Президії Вищого господарського суду України №04-5/570 від 22.05.2002 "Про деякі питання участі прокурора у розгляді справ, підвідомчих господарським судам" у випадках неправильного визначення прокурором (його заступником) позивача, тобто органу, уповноваженого державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах, господарський суд на підставі пункту 1 частини першої статті 63 ГПК України ( 1798-12 ) повертає таку позовну заяву і додані до неї документи без розгляду.

Отже, судова колегія не може до уваги посилання прокурора, які було викладено в апеляційній скарзі, оскільки вони суперечать нормам чинного законодавства та спростовуються доказами наданими в матеріалах справи.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку, що оскаржувану ухвалу було прийнято з дотриманням норм матеріального та процесуального права та підстави для її скасування відсутні.

Керуючись статтями 101, 103, 106 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1.Ухвалу господарського суду Автономної Республіки Крим  від 30.11.2006 року у справі № 2/19-17318-2006 залишити без змін.

2.Апеляційну скаргу Сакського міжрайонного прокурора залишити без задоволення.

Головуючий суддя                                                  О.А. Щепанська

Судді                                                                                В.М. Плут

В.І. Гонтар