ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
Господарський суд Чернігівської області
________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

"27" березня 2007 р. 9 год. 30 хв.                                                  Справа № 12/97

Господарський суд Чернігівської області у складі:

судді                                        Лавриненко Л.М.

при секретарі                       Приходько Т.С.

за участю: представника позивача: Мельник С.Л. –довіреність № 34 від 19.01.2007р.

представника відповідача:  Книш Г.П. - начальник

представник прокуратури в судове засідання не з’явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні позов

Заступника прокурора Чернігівської області

14000, м. Чернігів, вул. Князя Чорного, 9

В інтересах держави, в особі - Міністерства палива та енергетики України

01001, м. Київ, вул. Хрещатик, 30

Державного підприємства "Національна енергетична компанія "Укренерго"

Поштова адреса: 04080, м. Київ, вул. Фрунзе, 62 б,

Юридична адреса: 01032, м. Київ, вул. Комінтерна, 25,

Відповідач: Комунальне підприємство Водоканалізаційного господарства "Ічень",

вул. Войкова, 1-А, м. Ічня, Чернігівська область, 16700

Предмет спору: про стягнення 1700 грн. штрафу.

В С Т А Н О В И В :

Господарським судом Чернігівської області порушено провадження у справі № 12/97 за позовом заступника прокурора  Чернігівської області в інтересах держави, в особі  - Міністерства палива та енергетики України,  Державного підприємства  Національна енергетична компанія "Укренерго" до Комунального  підприємства Водоканалізаційного господарства "Ічень" про стягнення  1700 грн. штрафу за ухилення від виконання приписів Державної інспекції з енергонагляду, відповідно до Положення про порядок накладання на суб”єктів господарської діяльності штрафів за порушення законодавства про електроенергетику.

Подаючи позов, прокурор зазначав, що державний енергетичний нагляд за режимами споживання електричної і теплової енергії відповідно до ст. 9 Закону України „Про електроенергетику” та п. 1. Положення про державний енергетичний нагляд за режимами споживання електричної і теплової енергії”, затвердженого Постановою КМУ від 07.08.1996 року № 929, здійснює Державна інспекція з енергетичного нагляду за режимами споживання електричної і теплової енергії, яка підпорядкована безпосередньо Міністерству палива та енергетики в частині виконання функцій, покладених на Держенергонагляд, та діє у складі  Державного підприємства “Національна енергетична компанія “Укренерго”.

Як зазначив прокурор, метою державного енергетичного нагляду за режимами споживання енергії є сприяння забезпечення сталого функціонування об”єднаної енергетичної системи України, сфери теплопостачання, енергетичної безпеки держави шляхом здійснення контролю за дотриманням суб’єктами електроенергетики, суб’єктами відносин у сфері теплопостачання та споживачами електричної енергії вимог нормативно-правових і нормативно-технічних актів у сфері виробництва, постачання та  споживання електричної і теплової енергії.

Оскільки енергетика є провідною, стратегічно важливою галуззю народного господарства України, і правопорушення в електроенергетиці є порушеннями загальнодержавних інтересів, а також враховуючи те, що Інспекція не має відповідних повноважень для самостійної участі в справі в якості сторони, так як не є юридичною особою і діє в Центральної  електроенергетичної системи Державного підприємства “Національна енергетична компанія “Укренерго, яка, в свою чергу, є відособленою структурною одиницею ДП “НЕК “Укренерго”, за таких обставин суд дійшов висновку, що спірні правовідносини є публічними і ДП “НЕК “Укренерго” у спірних правовідносинах виступає не як господарюючий суб’єкт, а як особа, до складу якої входить Держенергонагляд, що здійснює контролюючі функції.

Представник відповідача надав у судове засідання відзив на адміністративний позов, в якому зазначив, що 5 пунктів порушень з 7 пунктів припису підприємством відповідача усунено, невиконаними залишаються вимоги припису щодо виготовлення технічних умов та приведення схеми живлення об’єктів ВНС та КНС згідно вимог по надійності електропостачання до І та ІІ категорії. Причиною невиконання є фінансовий стан підприємства, а також те, що все майно підприємства,  в т.ч. КНС та ВНС, являється власністю Ічнянської міської Ради. Це майно передано на баланс КП ВКГ „Ічень” на праві господарського відання актом прийому –передачі. Право господарського відання є речовим правом підприємства користуватися і розпоряджатися майном, закріпленим за ним власником  для здійснення комерційної діяльності з обмеженням правомочності розпорядження майном за згодою власника.

Розглянувши подані матеріали, вислухавши пояснення повноважних представників позивача та відповідача,  дослідивши докази, які мають значення для справи,  суд

ВСТАНОВИВ:

Державною інспекцією  з енергетичного  нагляду  за режимом споживання електричної і теплової енергії в Чернігівській області 23.03.2006 року була проведена перевірка енергогосподарства відповідача, в результаті якої виявлено  порушення нормативно-правових актів, а саме: Правил технічної експлуатації електроустановок споживачів та Правил улаштування електроустановок, про що було складено акт обстеження № П-84 від 23.03.2006 року, а також видано припис за № П-60 від  23.03.2006 року про усунення порушень нормативно-правових актів в електрогосподарстві відповідача, відповідно до якого відповідач повинен був у строк до  15.04.2006 року надати Інспекції Держенергонагляду в Чернігівській області план заходів щодо виконання Припису, а в строк до 23.06.2006 року повідомити про  виконання  Припису в цілому.

Акт  № П-84 від 23.03.2006 року та припис № П-60 від  23.03.2006 року були отримані керівником підприємства Книш Г.П.,  про що свідчать підписи Книш Г.П. про ознайомлення та  отримання  ним  припису та акту.

12.12.2006 року була проведена повторна перевірка, в результаті якої було встановлено, що відповідачем не виконані п.п. 4 та 5 припису № П-60 від  23.03.2006 року,  чим порушено ст. 27 Закону України „Про електроенергетику”.

Відповідно до ст. 26, 27 Закону України “Про електроенергетику”, абз. 3 п.2 Положення про порядок накладення на суб’єктів господарської діяльності штрафів за порушення законодавства про електроенергетику, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1312 від 21.07.1999р., суб’єкти господарювання  несуть відповідальність за ухилення від виконання або несвоєчасне виконання рішень чи приписів Національної комісії регулювання електроенергетики України, Державної інспекції з експлуатації електричних станцій і мереж, Державної інспекції з енергетичного нагляду за режимами споживання електричної та теплової енергії.

У відповідності до п. 4 абз. 3 Положення, за правопорушення, передбачені в абзаці третьому п. 2 Положення  накладається штраф у розмірі  до п’яти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Як слідує із матеріалів справи, відповідач не виконав п.п. 4 та 5 припису № П-60 від  23.03.2006 року  Державної інспекції з енергетичного нагляду за режимами споживання електричної та теплової енергії в Чернігівській області.

Державним інспектором з енергетичного нагляду в Чернігівській області Кривобок П.М. 31.01.2007 року було  винесено постанову № 1 про накладення на відповідача штрафу за порушення законодавства про електроенергетику  в розмірі –1700 грн. Дана постанова була  надіслана відповідачеві 31.01.2006 року разом з супровідним листом позивача № 12-14 від 31.01.2007 року та отримана представником відповідача –енергетиком КП ВКГ „Ічень” Скотаренко А.Б., згідно доручення від 31.01.2007 року, що підтверджується особистим підписом Скотаренко А.Б. про отримання постанови.

Згідно до п. 10 Положення про порядок накладення на суб’єктів господарської діяльності штрафів за порушення законодавства про електроенергетику, відповідач повинен сплатити штраф протягом 30 днів з дня прийняття Постанови про його накладення.

Як вбачається із матеріалів справи   штраф в сумі 1700 грн. відповідач  добровільно   не сплатив.

Заперечення відповідача щодо невиконання пунктів припису у встановлений термін   є безпідставні і судом до уваги не можуть бути прийняті до уваги, оскільки  відповідач ні припис  державного  інспектора, ні  Постанову №  1  від  31.01.2007р. про накладення штрафу в установленому чинним законодавством порядку не оскаржив. Тяжкий  фінансовий стан  відповідача не  підставою  для звільнення відповідача від відповідальності за порушення законодавства про електроенергетику.

Предметом позовних вимог по даній справі є стягнення з відповідача  штрафу. Нормами  Кодексу адміністративного судочинства   України не надано суду права виходити за межі позовних вимог щодо визнання повністю чи частково недійсною постанови  про накладення штрафу за  порушення законодавства  про електроенергетику.

Відповідно до ч. 6 ст. 27 Закону України “Про електроенергетику”  суми штрафів зараховуються до державного бюджету.

Приймаючи до уваги, що відповідач припису  №  П-60 від 23.03.2006 року Державної інспекції з енергетичного нагляду за режимами споживання електричної та теплової енергії в Чернігівській області своєчасно не виконав в порушення ст.ст. 26, 27 Закону України “Про електроенергетику”,  суму штрафу в добровільному порядку не сплатив, а тому  суд  прийшов до висновку, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими і підлягають задоволенню в повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 9, 26, 27 Закону України “ Про електроенергетику”  ст. ст. 94, 158, 160, 162, 163 Кодексу адміністративного судочинства України,  п. 6 Прикінцевих та перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Комунального підприємства  Водоканалізаційного господарства "Ічень", вул. Войкова, 1-А, м. Ічня, Чернігівська область, 16700 ( р/р 1 в Ічнянському відділенні „Ощадбанку”, МФО 343068, код 33380497)  в доход  державного бюджету України  на розрахунковий  рахунок  № 0133,  банк УДК в Чернігівській області, отримувач –ВДК в Ічнянському районі,  МФО 853592, ЗКПО 22817670, код платежу 23030300    1 700 грн. штрафу.

Постанова набирає законної сили після  закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження,  встановленого цим Кодексом, якщо таку заяву не було подано.

Якщо було подано  заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна  скарга  не  була  подана  у  строк, встановлений  цим Кодексом,  постанова суду  першої  інстанції  набирає законної сили після закінчення цього строку.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не  скасовано,  набирає  законної  сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Про апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції спочатку подається заява.  Обґрунтування мотивів оскарження і вимоги до суду апеляційної інстанції викладаються в  апеляційній скарзі.

Заява  про апеляційне оскарження та апеляційна скарга подаються до адміністративного суду  апеляційної  інстанції  через суд  першої  інстанції,  який  ухвалив оскаржуване судове рішення.

Копія апеляційної скарги одночасно  надсилається  особою,  яка  її подає, до суду апеляційної інстанції.

Заява про апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 цього Кодексу -  з  дня  складення  в  повному  обсязі.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом двадцяти днів після  подання заяви про апеляційне оскарження.

СУДДЯ                                                                 Л.М.Лавриненко

Повний текст постанови, відповідно до ст.ст. 160, 163 Кодексу адміністративного судочинства України складено   28.03.2007р.

СУДДЯ                                                                 Л.М.Лавриненко