ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

"20" лютого 2007 р.
Справа № 22-30/370-06-11200

Одеський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого Журавльова О.О.,

суддів Тофана В.М., Михайлова М.В.

при секретарі судового засідання   Друзенко К.В.

за участю представників сторін:

від позивача  Бессмертна Т.В. за довіреністю від 03.07.2006р. №391

від відповідача не з’явився

розглянувши  у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Одеської залізниці

на ухвалу господарського суду Одеської області  від  28 грудня 2006 року

про залишення без розгляду позовної заяви

у справі №22-30/370-06-11200

за позовом  Держаного підприємства „Одеська залізниця”

до Відділу культури Котовської міської ради

про усунення перешкод у здійсненні права повного господарського відання шляхом виселення, -

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою господарського суду Одеської області  від 28 грудня 2006 року у справі №22-30/370-06-11200 (суддя Торчинська Л.О.) на підставі п.5 ч.1 ст.81 ГПК України залишений без розгляду позов Одеської залізниці до Відділу культури Котовської міської ради про усунення перешкод у здійснення права повного господарського відання, з огляду на те, що представник позивача не надав  доказів права державної власності на об’єкт оренди, які витребувалися судом двічі, що унеможливлює розгляд справи по суті.

Позивач із судовою ухвалою не згодний, в апеляційній скарзі просить її скасувати та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги Одеської залізниці задовольнити, з посиланням при цьому на порушення судом першої інстанції норм матеріального права.

Так, за доводами позивача на виконання ухвал суду від 27.10.2006р. та від 04.12.2006р. Одеською залізницею надані пояснення по справі, в яких зазначено, що спірний об’єкт находиться на балансі структурного підрозділу Одеської залізниці без права юридичної особи –Котовського Будівельно-монтажного експлуатаційного управління-2 (довідка про знаходження на балансі та інвентарна картка були залучені до справи). Згідно п.4.2. Статуту Одеської залізниці, майно Залізниці є державною власністю і закріплюється за нею на праві повного господарського відання. Здійснюючи право повного господарського відання, залізниця володіє, користується та розпоряджається зазначеним майном на свій розсуд, вчиняючи щодо цього будь-які дії, які не суперечать чинному законодавству та цьому Статуту. У зв’язку з тим, що спірний об’єкт належить Одеській залізниці на праві повного господарського відання, свідоцтво на право власності у залізниці відсутнє. При розгляді справи судом не прийнято до уваги, що предметом позову Одеської залізниці є усунення перешкод у здійсненні права повного господарського відання, а не усунення перешкод у здійснення права власності. При винесенні ухвали судом не надано належної оцінки поясненню залізниці та доданим доказам.

Відповідач у судове засідання не з’явився, відзив на апеляційну скаргу не надав, але про час і місце судового засідання повідомлений належним чином, тому апеляційна скарга розглянута за його відсутністю.

Відповідно до ст.85 ГПК України, у судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частину постанови.

Перевіривши правильність застосування місцевим господарським судом норм процесуального та матеріального права при винесенні оскаржуваної судової ухвали, заслухавши представника позивача, апеляційний господарський суд дійшов висновку про скасування оскаржуваної судової ухвали, з наступних мотивів:

Матеріалами справи встановлено, що 27.10.2006р. господарський суд Одеської області порушив провадження у справі №30/370-06-11200 за позовом Одеської залізниці про усунення перешкод у здійсненні права повного господарського відання щодо нежитлового приміщення будівлі гуртожитку, площею 51 кв.м., розташованої за адресою: Одеська обл., м. Котовськ, вул. Комсомольська,125 шляхом виселення Котовського міського відділу культури з зазначеного спірного майна, про що цією ж датою виніс відповідну ухвалу, якою призначив розгляд справи на 16.11.2006р. і зобов’язав позивача надати до суду докази права державної власності на об’єкт оренди; оригінал договору оренди від 29.10.2003р. (для огляду); докази направлення орендодавцем повідомлення про непродовження договору оренди та отримання його орендарем; докази використання відповідачем об’єкту оренди після закінчення строку договору (а.с.1).

16.11.2006р. господарський суд відклав розгляд справи на 30.11.2006р. у зв’язку з неявкою у судове засідання відповідача, про що виніс відповідну ухвалу і зобов’язав позивача надати докази права державної власності на об’єкт оренди (а.с.20).

Розпорядженням заступника голови господарського суду Одеської області від 29.11.2006р. №276-р дану господарську справу передано на розгляд судді господарського суду Одеської області Торчинській Л.О. (а.с.22).

Ухвалою господарського суду Одеської області від 04.12.2006р. справа прийнята до провадження суддею господарського суду Одеської області Торчинською Л.О. з присвоєнням №22-30/370-06-11200 і призначена до розгляду на 22.12.2006р. При цьому, цією ухвалою позивач зобов’язаний надати до суду докази права державної власності на об’єкт оренди (а.с.23).

Ухвалою від 28.12.2006р. господарський  суд Одеської області залишив позов Одеської залізниці без розгляду, з мотивів, викладених в описовій частині постанови.

Апеляційний господарський суд вважає, що ухвала про залишення без розгляду позовної заяви винесена господарським судом Одеської області з порушенням норм процесуального права.

Так, відповідно до п.5 ч.1 ст.81 ГПК України, господарський суд залишає позов без розгляду, якщо позивач без поважних причин не подав витребувані господарським судом матеріали, необхідні для вирішення спору, або представник позивача не з’явився на виклик у засідання господарського суду і його нез’явлення перешкоджає вирішенню спору.

Виходячи з наведених вимог чинного процесуального законодавства, апеляційний господарський суд вважає, що застосування пункту 5 ч.1 ст.81 ГПК України  можливо лише за наявності таких умов: по-перше, витребувані судом документи дійсно необхідні для вирішення спору, а по-друге, позивач не подав витребувані документи без поважних причин.

Як вище встановлено апеляційним господарським судом, предметом позовних вимог Одеської залізниці є усунення перешкод у здійсненні права повного господарського відання. В якості підстав заявлених позовних вимог Одеська залізниця зазначає, що після припинення договірних орендних відносин 29.10.2005р. відповідач у справі безпідставно користується  не житловим  приміщенням будівлі гуртожитку, розташованим  за адресою: Одеська область, м. Котовськ, вул. Комсомольська,125, яке знаходиться на балансі структурного підрозділу Одеської залізниці –Котовського будівельно-монтажного експлуатаційного управління №2.

Отже, Одеською залізницею заявлений до господарського суду Одеської області негаторний позов.  При цьому, позивачем у негатороному позові є власник майна або особа, яка володіє майном на підставі інших прав на майно (титульний володілець). До останніх належать як суб’єкти речових прав (підприємство, організація, установа, яка не є власником майна, але володіє ним на праві повного господарського відання), що позбавлені можливості користуватися та розпоряджатися майном, так і суб’єкти зобов’язальних прав, що пов’язані з володінням (орендар, охоронник, перевізник).

Із позовної заяви Одеської залізниці вбачається, що остання володіє нежитловим приміщенням будівлі гуртожитку на праві повного господарського відання,  а отже, доказами, які мають значення для правильного вирішення цього господарського спору,  є в тому числі й докази, які підтверджують наявність у позивача права повного господарського відання   на нежитлове приміщення будівлі гуртожитку (перебування майна на балансі позивача).

Звідси апеляційний господарський суд дійшов висновку,  що докази права державної власності на об’єкт оренди, які господарський суд першої інстанції витребував у позивача,  не є доказами, які необхідні для вирішення даного господарського спору.

Більш того, при винесенні оскаржуваної судової ухвали, суд першої інстанції не звернув уваги на письмові пояснення позивача у справі від 30.11.2006р. №БМЕС8/8940, які залучені господарським судом Одеської області до матеріалів справи 22.12.2006р. (а.с.29). Згідно з цими поясненнями, спірний об’єкт належить Одеській залізниці на праві повного господарського відання, а тому свідоцтво на право власності у позивача відсутнє. Тобто, означеними письмовими поясненнями позивач у справі обґрунтував неможливість подання суду витребуваних документів.

Таким чином, судом першої інстанції порушені норми процесуального права, що призвело до винесення неправильної ухвали і відповідно до вимог ч.2 ст.104 ГПК України є підставою для її скасування.

Оскільки вимогами ч.4 ст.106 ГПК України передбачено, що у випадках скасування апеляційною інстанцією ухвал  про залишення позову без розгляду справа передається на розгляд місцевого господарського суду, то апеляційна скарга Одеської залізниці підлягає частковому задоволенню.

На підставі п.6 ст. 8 Декрету КМУ „Про державне мито” від 21.01.93р. №7-93 державне мито в сумі 42,50 грн., що сплачене Одеською залізницею по платіжному  дорученню  №261 від 17.01.2007р. підлягає поверненню, оскільки відповідно до вимог ст.2 означеного Декрету, оскаржувана позивачем ухвала суду першої інстанції про залишення без розгляду позовної заяви не являється об’єктом справляння державного мита.

Керуючись ст.ст.99,101-106 Господарського процесуального кодексу України, апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В:

1.Апеляційну скаргу Одеської залізниці задовольнити частково.

2.Ухвалу господарського суду Одеської області від 28 грудня 2006 року у справі №22-30/370-06-11200 скасувати.

3.Справу №22-30/370-06-11200 передати на розгляд господарського суду Одеської області.

4.Видати Одеській залізниці (код 01071663) довідку на повернення з державного бюджету державного мита в сумі 42,50 грн., що сплачене за платіжним дорученням від 17.01.2007р. №261.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку.

Головуючий суддя

О.О. Журавльов

Судді

В.М. Тофан

М.В. Михайлов