ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

26.01.07                                                                                           Справа  № 6/230

Суддя Львівського апеляційного господарського суду Давид Л.Л. – доповідач у справі, розглянувши матеріали апеляційної скарги Прокуратури Чернівецької області за вих..№05/1-561-05 від 14.12.2006

на постанову Господарського суду Чернівецької області від 30.11.2006 року

у справі № 6/230

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю “Ексітон”, м. Заставна, Заставнівський район, Чернівецька область

до відповідача Міністерства охорони навколишнього природного середовища України, м. Київ

за участю Прокуратури Чернівецької області , м. Чернівці

про скасування рішення суб‘єкта владних повноважень,

В С Т А Н О В И В :

Учасниками  адміністративного спору є Позивач –ТзОВ “Ексітон”, Відповідач –Міністерство охорони навколишнього природного середовища України.

Постановою Господарського суду Чернівецької області від 30.11.2006 року у справі №6/230 задоволено позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю “Ексітон”, м. Заставна, Чернівецька область (надалі –Позивач) до Міністерства охорони навколишнього природного середовища України, м. Київ (надалі –Відповідач) та визнано не чинним та скасовано наказ Міністерства охорони навколишнього природного середовища України від 09.02.2006 року №55 “Щодо визнання недійсними рішень Робочої комісії Держкомприродресурсів в 2004 році” в частині скасування пункту 1 рішення Робочої комісії державного комітету природних ресурсів України від 24.12.2004 року №27 про надання ТзОВ “Екситон”, м. Заставна Чернівецької області, спеціального дозволу на користування надрами та видобування піску, придбаного для виробництва будівельних розчинів та піщано-гравійної суміші, придбаної для будівельних робіт Онутського родовища, с.Онут, Заставнівського району, Чернівецької області. Стягнуто з Державного бюджету на користь Позивача державне мито в сумі 85 грн.

Заяву про апеляційне оскарження постанови Господарського суду Чернівецької області подано до місцевого господарського суду 12.12.2006 року, апеляційну скаргу –14.12.2006 року.

Ухвалою Львівського апеляційного господарського суду від 10.01.2007 року апеляційну скаргу Прокуратури Чернівецької області за вих. № 05/1-561-05 від 14.12.2006 р. залишено без руху на підставі п.7 ст. 187 КАС України.

До Львівського апеляційного господарського суду 25.01.2007 року (вхід. № Львівського апеляційного господарського суду 774) поступив лист Прокуратури Чернівецької області (вих.№05/1-561-05 від 22.01.2007 р.) в якому відповідно до вимог ухвали суду від 10.01.2006 року усунено недоліки апеляційної скарги від 14.12.2006 року вих. №05/1-561-05 та оформлено таку у відповідності до вимог п. 7 ст. 187 КАС України.

“25” січня 2007 року у даній справі відкрито апеляційне провадження.

Прокуратура Чернівецької області не погодившись з винесеною постановою місцевого господарського суду подала апеляційну скаргу (вих..№05/1-561-05 від 14.12.2006 року) в якій покликається на те, що оскаржувана постанова прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права та з неповним з‘ясуванням обставин справи, а саме:

Судом невірно визначено територіальну підсудність по розгляду справи, чим порушено ч.3 ст.19 та ч.1 п.3 ст. 22 КАС України, оскільки Позивач звернувся до Господарського суду Чернівецької області за місцем проживання з позовною заявою до Міністерства охорони навколишнього природного середовища України про скасування наказу №55 від 09.02.2006 року, яким визнано недійсними рішення Робочої комісії Держкомприродресурсів в 2004 р. в частині надання спеціальних дозволів на користування надрами. Скаржник вказує, що оскільки даний наказ містить правові норми, які стосуються не тільки інтересів конкретної особи, а поширюються на більшість території України, то у відповідності з ч.3 ст.19 КАС України дана адміністративна справа підлягає вирішенню окружним адміністративним судом, територіальна юрисдикція якого поширюється на місто Київ.

Суд першої інстанції задовольняючи позов та скасовуючи наказ №55 від 09.02.2006 року, в порушення вимог ч.1 п.3 ст.61 КАС України, не зазначив, яким саме нормам чинного законодавства України суперечить спірний правовий акт , прийнятий Відповідачем .

Крім цього, в процесі розгляду справи, як стверджує Прокуратура, Відповідачем 13.10.2006 року подавалось клопотання про зупинення провадження у справі до набрання законної сили постанови Господарського суду м. Києва у справі №18/370-а, яка взаємопов‘язана з даною справою. Дане клопотання всупереч вимогам ст.. 133 КАС України не вирішено, ухвалу не постановлено по даному питанню , чим порушено права Відповідача.

Суд вважає за необхідне зобов’язати Позивача та Відповідача подати заперечення на апеляційну скаргу у відповідності до вимог ст.191 КАС України та висловити сторонам свої міркування щодо розгляду справи в порядку письмового провадження.

Враховуючи наведене та керуючись, ст.ст. 165, 190, 197, п.п.6,7 Розділу VІІ Прикінцевих та перехідних положень КАС України, -

суддя  У Х В А Л И В :

1.          Позивачу та Відповідачу до 05.02.2007 року подати заперечення на апеляційну скаргу з дотриманням вимог ст. 191 КАС України, в тому числі відомості про бажання взяти участь у судовому засіданні апеляційної інстанції.

2.          Сторонам до 05.02.2007 року вирішити питання про подання додаткових доказів з дотриманням вимог ст.195 КАС України та подати суду заяви про можливість розгляду справи в порядку письмового провадження у відповідності до ст.197 КАС України.

3.          Надіслати копію апеляційної скарги з додатками Позивачу та Відповідачу по справі.

4.          Ухвала надсилається учасникам адміністративного процесу та Прокуратурі Львівської області для відома та виконання і оскарженню не підлягає.

5.          Надіслати учасникам адміністративного процесу інформацію про їхні права та обов‘язки.

Суддя-доповідач                                                                                Л.Л. Давид