ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  УКРАЇНИ
УХВАЛА

04 квітня 2007 р.
№ 1/864-24/252 (1/429-27/193)

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Остапенка М.І.,

Харченка В.М.,

Гончарука П.А.

розглянувши  касаційну скаргу
і додані до неї матеріали
Володимир-Волинської житлово-експлуатаційної контори № 1

на постанову
від 11.05.2006

Львівського апеляційного
господарського суду

у справі
№ 1/864-24/252 (1/429-27/193)

за позовом
Володимир-Волинської житлово-експлуатаційної контори № 1

до
ПП “Радіоорганізація “Львівська жінка”

про
стягнення 2721,50 грн.

та за зустрічним позовом
ПП “Радіоорганізація “Львівська жінка”

до
Володимир-Волинської житлово-експлуатаційної контори № 1

за участю третьої особи на стороні
відповідача:
Виконкому Володимир-Волинської міської ради

про
стягнення 85862,99 грн.

В С Т А Н О В И В :

Подана повторно 12.02.2007 касаційна скарга не відповідає вимогам розділу ХІІ1 Господарського процесуального кодексу України з таких підстав.

Відповідно до ч. 4 ст. 111 Господарського процесуального кодексу України до касаційної скарги додаються докази надіслання копії скарги іншим сторонам у справі.

Скаржником не дотримано вказаних вимог, оскільки з доданих до матеріалів касаційної скарги описів вкладення не вбачається, що сторонам у справі направлялись копії касаційної скарги.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 1113 Господарського процесуального кодексу України касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом, якщо до скарги не додано документів, що підтверджують сплату державного мита у встановлених порядку і розмірі.

Відповідно до пункту 14 Інструкції "Про порядок обчислення та справляння державного мита", затвердженої наказом Головної державної податкової інспекції України від 22 квітня 1993 року № 15, при перерахуванні держаного мита з рахунку платника до документа, щодо якого вчинюється відповідна дія, додається останній примірник платіжного доручення з написом (поміткою) кредитної установи такого змісту: "Зараховано в дохід   бюджету ______  грн.  (дата)".  Цей  напис  скріплюється  першим  і  другим підписами посадових осіб і відбитком печатки кредитної установи з відміткою дати виконання платіжного доручення.

Відповідно до розділу 3 Положення про міжбанківські розрахунки в Україні, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 8 жовтня 1998 року № 414 (зі змінами і доповненнями) для відкриття кореспондентського рахунку керівник та головний бухгалтер комерційного банку особисто подають регіональному управлінню Національного банку (за своїм місцезнаходженням), зокрема, картку із зразками підписів та відбитком печатки, засвідчену нотаріально.

Згідно пунктів 3.6.1.-3.6.6. зазначеного Положення у картку включаються зразки підписів осіб, яким відповідно до чинного законодавства та установчих документів банку надано право розпорядження кореспондентським рахунком та підпису розрахункових документів.

Право першого підпису належить керівнику банку та уповноваженим ним особам. Право другого підпису належить головному бухгалтеру та уповноваженим ним особам.

Скаржником не дотримано вказаних вимог, оскільки до касаційної скарги додано платіжне доручення № 33 від 09.02.2007, яке не може бути належним доказом сплати державного мита у встановленому законодавством порядку, оскільки воно взагалі не містить підписів посадових осіб і відбитку печатки кредитної установи з відміткою дати виконання платіжного доручення.

Ухвалою Вищого господарського суду України від 09.10.2006 скаржнику було повернено касаційну скаргу на підставі п. 3, п. 5 ст. 1113 ГПК України.

Згідно зі ст. 110 Господарського процесуального кодексу України касаційна скарга може бути подана протягом одного місяця з дня набрання рішенням місцевого господарського суду чи постановою апеляційного господарського суду законної сили.

Відповідно до статті 53 Господарського процесуального кодексу України суд може визнати причину пропуску встановленого законом процесуального строку поважною і відновити пропущений строк.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів Вищого господарського суду України не вбачає підстав для відновлення строку подання касаційної скарги, оскільки  правильність оформлення останньої та направлення її до суду залежить виключно від скаржника, тобто, в даному випадку дії скаржника мали суб`єктивний характер, а тому причини, за якими він пропустив строк подання касаційної скарги, не можуть вважатись поважними. Крім того, скаржник не вказує поважних причин, з яких вдруге він звернувся з касаційною скаргою лише 12.02.2007.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 53, 110, п. 3, п. 4, п. 5 ст. 1113 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України

У Х В А Л И В  :

У задоволенні клопотання Володимир-Волинської житлово-експлуатаційної контори № 1 про відновлення строку на оскарження постанови Львівського апеляційного господарського суду від 11.05.2006 у справі № 1/864-24/252 (1/429-27/193) відмовити.

Касаційну скаргу Володимир-Волинської житлово-експлуатаційної контори № 1 на постанову Львівського апеляційного господарського суду від 11.05.2006 у справі № 1/864-24/252 (1/429-27/193) повернути скаржнику, а справу –господарському суду Львівської області.

Видати довідку Володимир-Волинській житлово-експлуатаційній конторі № 1 про повернення державного мита на суму 118,00 грн., сплаченого за платіжним дорученням № 33 від 09 лютого 2007 року.

С у д д я                                                                                                 Остапенко М.І.

С у д д я                                                                                               Харченко В.М.

С у д д я                                                                                                            Гончарук П.А.