ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

"20" лютого 2007 р.
Справа № 9/565/06

Колегія суддів Одеського апеляційного господарського суду складі:

Головуючого судді: Лавренюк О.Т.

суддів: Савицького Я.Ф., Гладишевої Т.Я.

Згідно розпорядження № 24 від 14.02.2007 р. голови Одеського апеляційного господарського суду Балуха В.С., суддю Журавльов О.О. замінено на суддю Гладишеву Т.Я. для розгляду даної справи

при секретарі судового засідання: Іоффе С.Б.

за участю представників сторін:

від позивача: Маналакова А.О., дов. № 01-026-1926 від 04.12.2006 р.

від відповідача: Вардзєлова О.В., дов. б/н від 12.02.2007 р.

розглянувши апеляційну скаргу Відкритого акціонерного товариства „Алчевський металургійний комбінат”, Луганська обл., м. Алчевськ (далі по тексту – ВАТ „Алчевський металургійний комбінат”)

на рішення господарського суду Миколаївської області від 01.11.2006 р. (підписане 24.11.2006 р.)

по справі № 9/565/06

за позовом ВАТ „Алчевський металургійний комбінат”

до Товариства з обмеженою відповідальністю „ТС ЛТД”, м. Миколаїв (далі по тексту – ТОВ „ТС ЛТД”)

про стягнення 7337,09 грн.

В С Т А Н О В И Л А:

04.09.2006 р. ВАТ „Алчевський металургійний комбінат” звернулось до господарського суду Миколаївської області з позовною заявою до ТОВ „ТС ЛТД” про стягнення 7337,09 грн. суми недостачі оплаченого, але не отриманого позивачем залізорудного концентрату згідно укладеного між сторонами договору поставки № 015/2248 від 21.10.2004 р.

Рішенням господарського суду Миколаївської області від 16.11.2006 р., яке було підписане 24.11.2006 р. (суддя Філінюк І.Г.), в задоволенні позовних вимог ВАТ „Алчевський металургійний комбінат” відмовлено, так як згідно наявних матеріалів у справі, ТОВ „ТС ЛТД” фактично виконало договір поставки без порушення його умов, які відповідають вимогам чинного законодавства України.

Не погоджуючись з рішенням місцевого господарського суду, ВАТ „Алчевський металургійний комбінат” звернулось до Одеського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить оскаржене рішення скасувати, оскільки рішення прийнято з порушенням норм процесуального та матеріального права, та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги позивача задовольнити в повному обсязі.

На думку скаржника порушення процесуального законодавства господарським судом першої інстанції полягає в тому, що останній, в супереч ст.ст. 43, 84 ГПК України, у мотивувальній частині рішення господарського суду Миколаївської області від 01.11.2006 р. по даній справі наведені лише обставини, на які посилався відповідач і тільки цим обставинам надано правову оцінку, а доводи та докази відповідача взагалі залишив без уваги.

Також скаржник вважає, що господарським судом Миколаївської області при винесенні рішення неправильно були застосовані ст. 34, ч. 1 ст. 43, п. 3 ч. 1 ст. 84 ГПК України, п. 11, 14, 23, 27 Інструкції „Про порядок приймання продукції виробничо-технічного призначення і товарів народного споживання по кількості”, затвердженої постановою Державного арбітражу при Раді Міністрів СРСР від 15.06.1965 р. № П-6, ст.ст. 664, 668 ЦК України, що, в свою чергу, призвело до прийняття неправильного судового рішення.

Відповідач надіслав до суду відзив на апеляційну скаргу, в якому він просить суд відмовити позивачу у задоволенні апеляційної скарги, оскаржене рішення господарського суду Миколаївської області залишити без змін, вважаючи його обґрунтованим та відповідаючим вимогам чинного законодавства.

Дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, вислухавши пояснення представників сторін, судова колегія приходить до наступного.

21.10.2004 р. між ТОВ „ТС ЛТД” та ВАТ „Алчевський металургійний комбінат” було укладено договір поставки № 015/2248 (далі по тексту – Договір), згідно якого ТОВ „ТС ЛТД” зобов’язалося поставити залізорудний концентрат виробництва ВАТ „ІнГОК”, а ВАТ „Алчевський металургійний комбінат” зобов’язалося прийняти та оплатити товар на умовах, передбачених Договором.

Відповідно до п. 3.1 Договору, сторонами погоджено, що постачальник поставляє товар на адресу покупця залізничним транспортом приблизно рівними партіями на умовах поставки – FCA ст. Інгулець.

Згідно з п. 3.2 Договору, вантажовідправником товару є ВАТ „Інгулецький гірнозбагачувальний комбінат”.

У відповідності до умов п. 6.3 Договору, з урахуванням протоколу розбіжностей від 21.10.2004 р., протоколу узгодження розбіжностей від 24.12.2004 р., сторонами встановлено, що при прийоми вантажу по кількості на підприємстві покупця, сторони застосовують ДСТУ 12409-66 „Руди залізні, концентрати, агломерати і окатиші. Норми точності визначення маси”. Погрішність при встановленої маси (гранична розбіжність при зважуванні) в вагоні складає +/- 1,75 % від ваги, та її необхідно вважати погрішністю завантажування або перевантаження. Зважування вантажу здійснюється у русі. Покупець здійснює повне зважування отриманої продукції та порожньої тари на електронних тензометричних вагах або вагонних електромеханічних вагах.

Як вбачається з наявних матеріалів справи, 11.08.2006 р., 12.08.2005 р., 15.08.2006 р. та 20.08.2005 р. на зазначену адресу позивача за залізничними накладними № 45023526, № 45111574, № 45923600, № 45111652 поставлено вагони з залізорудним концентратом.

Згідно з копії залізничної накладної, вантаж прибув на станцію „Комунарськ” непошкодженим, без слідів розкрадання чи втрати, та виданий на підставі ст. 52 Статуту залізниць України.

При прийманні продукції ВАТ „Алчевський металургійний комбінат” на внутрішній станції „Рудна” були складені акти № 3068 від 12.08.2005 р.,         № 3091 від 13.08.2006 р., № 3205 від 20.08.2006р., № 3129 від 15.08.2006 р. та     № 3130 від 15.08.2005 р.

Умовами зазначеного Договору поставки зазначено, що поставка здійснюється на умовах FCA станції „Інгулець” –поставка товару здійснюється шляхом передання призначеному покупцем перевізнику у названому місці – станція відправника.

Змістом статті 712 ЦК України передбачено, що за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму, тобто зобов’язання по поставці вважаються виконаними в момент вручення товару перевізнику і доказом такого вручення, у випадку перевезенням залізничним транспортом, є квитанція, в якій зазначаються данні про вантаж, у тому числі, масу вантажу, що передбачено ст. 23 Статуту залізниць України.

Отже, фактичні обставини справи свідчать про те, що відповідач належним чином виконав свої зобов’язання за Договором, передавши товар перевізнику на станції „Інгулець”, про що свідчить залізнична квитанція, з урахуванням вищезазначеної ст. 23 Статуту залізниць України та вимог ч. 1 ст. 668 ЦК України (ризик випадкового знищення або випадкового пошкодження товару переходить до покупця з моменту передання йому товару, якщо інше не встановлено договором або законом), так як далі від станції „Інгулець” до станції „Рудна” позивач одноособово несе ризик випадкового знищення або випадкового пошкодження товару, а тому відповідач по даній справі не може нести відповідальність за вантаж, під час його перебування на станціях позивача, а саме на станції „Рудна”.

Згідно з наявними у матеріалах справи складених актів при одержанні товару, приймання продукції виробничо-технічного призначення по кількості здійснювалося по-вагонно, вага продукції визначалася шляхом переважування на вагонних електромеханічних вагах у русі.

Пунктом 14 Інструкції П-6 зазначається, що перевірка ваги нетто здійснюється в порядку, встановленого стандартами, технічними умовами та іншими обов’язковими для сторін правилами. При неможливості переваження продукції без тари визначення ваги нетто здійснюється шляхом перевірки ваги брутто в момент отримання продукції і ваги тари після звільнення її від продукції. Результати перевірки оформлюються актами. Акт про вагу тари повинен бути складений не пізніше 10 днів після її звільнення, а про вагу тари з-під вологої продукції – негайно після її звільнення від продукції. Визначення ваги нетто шляхом відрахування ваги тари від ваги брутто за даними, вказаними у супровідних та транспортних документах, без перевірки фактичної ваги брутто та ваги тари не допускається.

Згідно з п. 23 Інструкції П-6 особи, що здійснюють приймання продукції за кількістю, вправі завіряти своїми підписами лише ті факти, які були встановлені за їх участю. Запис в акті даних, не встановлених безпосередньо учасниками приймання, забороняється. Однак, з матеріалів справи вбачається, що недостачу продукції було визначено на підставі даних, які не були безпосередньо встановлені уповноваженою особою. В порушення п. 11 Інструкції П-6 вага порожніх вагонів була встановлена вагарем одноособово, тоді як акт про вагу порожніх вагонів тари підписаний вже представниками, які згідно відвісних квитанцій при зважуванні порожніх вагонів не були присутні.

Згідно пояснень представників сторін та наявних матеріалів справи, переваження вагонів з вантажем та порожніх вагонів здійснювалася на різних вагах, що розташовані на значній відстані одні від одних, та присутність комісії на прийманні маршруту та переваження порожньої тари, є неможливим, тобто, фактичне переваження порожньої тари для визначення маси нетто вантажу позивачем не здійснювалося.

За таких обставин позовні вимоги ВАТ „Алчевський металургійний комбінат” підлягають залишенню без задоволення, так як місцевий господарський суд правомірно відмовив в задоволенні позову, а відповідно із цим відсутні підстави для зміни та скасування оскарженого рішення.

Враховуючи наведене, судова колегія вважає за необхідне апеляційну скаргу ВАТ „Алчевський металургійний комбінат” залишити без задоволення.

Керуючись ст.ст. 49, 99, 101-105 Господарського процесуального Кодексу України, колегія суддів -

П О С Т А Н О В И Л А:

Рішення господарського суду Одеської області від 01.11.2006 р. по справі        № 9/565/06 залишити без змін, апеляційну скаргу без задоволення.

Постанова в порядку ст. 105 ГПК України набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанову апеляційної інстанції може бути оскаржено в касаційному порядку.

Головуючий суддя                                                                 О.Т. Лавренюк

Суддя                                                                                        Я.Ф. Савицький

Суддя                                                                                        Т.Я. Гладишева