донецький апеляційний господарський суд
УХВАЛА

Іменем України

23.04.2007 р.                                                                                 справа №26/17

Донецькій апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого:

суддів

при секретареві судового засідання

за участю представників сторін:

від позивача:
Ганушевич В.О. – довір. від 01.02.2007р. № 2538/10/10-113-3,

від відповідача:
Голофаєв С.О. -  директор, наказ від 18.06.2001р. № 25-к,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу
Макіївська об'єднана державна податкова інспекція у Донецькій областім.Макіївка

на постанову (ухвалу) господарського суду

Донецької області

від
20.02.2007 року

по справі
№26/17

за позовом
Макіївська об'єднана державна податкова інспекція у Донецькій областім.Макіївка

до
Товариство з обмеженою відповідальністю "Пролетарский завод металевихконструкцій"  м.Макіївка

про
Землекористування

встановив:

1.Стислий виклад суті постанови місцевого господарського суду

17.01.2007р.  Макіївська об’єднана державна податкова інспекція у Донецькій області м. Макіївка звернулась до господарського суду Донецької області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю “Пролетарський завод металоконструкцій” м. Макіївка про стягнення на користь держави суми заборгованності з податку за землю в сумі 77427 грн. 49 коп., в тому числі основний платіж в сумі 28095 грн. 70 коп. та штрафні санкції в сумі 49331 грн. 79 коп.

Ухвалою від 18.01.2007 року відкрите провадження в адміністративній справі.

Доповненням до позовної заяви від 20.02.2007р. позивач просив також стягнути з відповідача суму пені в розмірі 752 грн. 28 коп.

Постановою від 20.02.2007р. (виготовлена у повному обсязі 26.02.2007р.) по справі № 26/17  господарський суд Донецької області (суддя  Наумова К.Г.) позовні вимоги Макіївської об’єднаної державної податкової інспекції у Донецькій області м. Макіївка задовольнив частково:

Стягнув з Товариства з обмеженою відповідальністю “Пролетарський завод металоконструкцій” м. Макіївка податковий борг з земельного податку в сумі 23876 грн. 01 коп. та суму пені в розмірі 752 грн. 28 коп., у загальній сумі 24628 грн. 29 коп.

В задоволені позовної заяви Макіївської об’єднаної державної податкової інспекції у Донецькій області м. Макіївка в частині стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю “Пролетарський завод металоконструкцій” м. Макіївка штрафних санкцій з земельного податку в сумі 49331 грн. 79 коп. відмовив.

Загальний строк розгляду справи склав 1 місяць 3 дні.

2. Підстави, з яких порушено питання про перегляд постанови

Позивач з прийнятою постановою господарського суду не погодився та подав апеляційну скаргу в якій просить скасувати постанову від 20.02.2007р. в частині відмови в задоволені позовної заяви та прийняти нову постанову, якою задовольнити позов Макіївської об’єднаної державної податкової інспекції у Донецькій області м. Макіївка у повному обсязі.

Апеляційну скаргу мотивує тим, що постанова суду прийнята при неправильному застосуванні норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення спору,  а саме.

Відповідно до статті 1 протоколу № 1 від 20 березня 1952 року до Конвенції про захист прав і основних свобод людини від 4 листопада 1950 року, ратифікованої Законом України № 475/97-ВР від 17 липня 1997 року, кожна фізична або юридична особа має право володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна, інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права. Однак, зазначене не обмежує право держави запроваджувати такі закони, які на її думку, необхідні для здійснення контролю за використанням майна відповідно до загальних інтересів або для забезпечення сплати податків або інших зборів чи штрафів.

За ст. 67 Конституції України кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом. Система оподаткування, податки і збори встановлюються виключно законами України (пункт 1 частини 2 статті 92).

Центрально-Міською МДПІ м. Макіївки 27.03.2006р. проведено перевірку своєчасності сплати до бюджету земельного податку з юридичних осіб по підприємству ТОВ “Пролетарський завод металоконструкцій”.

Перевіркою встановлено несвоєчасну сплату податку за землю.

Позивач погоджується з тим, що місцевим господарським судом вірно встановлено, що строки подачі розрахунків земельного податку та строки сплати податку за землю були встановлені Законом України “Про плату за землю” та Законами України “Про державний бюджет України на 2002 рік”, “Про державний бюджет України на 2003 рік”, “Про державний бюджет України на 2004 рік”, “Про державний бюджет України на 2005 рік”.

Але судом не враховано наступне.

Згідно ч. 1 ст. 25 Закону України “Про плату за землю”, за порушення встановлених строків сплати податку справляється пеня у розмірах, визначених законом. Згідно статей 26, 27 цього Закону за порушення норм цього Закону платники несуть відповідальність, яку передбачено Земельним кодексом України та законами України.

Контроль за достовірністю нарахування та сплати податку за землю здійснюється органами державної податкової служби.

Згідно п.8 ст.14 Закону України “Про систему оподаткування” до загальнодержавних податків відноситься плата за землю, а також орендна плата за земельні ділянки державної та комунальної власності.

Закон України “Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами” є спеціальним законом з питань оподаткування, який установлює порядок погашення зобов'язань юридичних або фізичних осіб перед бюджетами та державними цільовими фондами з податків і зборів (обов'язкових платежів), включаючи нарахування і сплату пені та штрафних санкцій, що застосовуються до платників податків контролюючими органами, та визначає процедуру оскарження дій органів стягнення.

Підпунктом 17.1.7 пункту 17.1 ст. 17 цього Закону встановлено, що у разі коли платник податків не сплачує узгоджену суму податкового зобов'язання протягом граничних строків, визначених цим Законом, такий платник податку зобов'язаний сплатити штраф.

На підставі вищезазначеного плата за землю є загальнодержавним податком та чинне законодавство, в тому числі Закон “Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами” поширюється на порядок погашення зобов'язань по платі за землю та  при несвоєчасній сплаті податку за землю, застосування положень статті 17 Закону щодо нарахування у відповідних розмірах штрафних санкцій правомірно та відповідає нормам діючого законодавства.

Враховуючи факт визнання відповідачем несвоєчасної сплати узгодженої суми плати за землю у відповідних звітних періодах, податковим органом правомірно застосовано штрафні санкції, які відповідно до п.п. 3.1.1 п. 3.1 ст. 3 Закону підлягають стягненню в судовому порядку.

Заявою про зміну вимог апеляційної скарги Макіївська ОДПІ просила стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю “Пролетарський завод металевих конструкцій” на користь держави суму заборгованості з податку на землю в розмірі 23290 грн. 43 коп., суму пені в розмірі 1789 грн. 89 коп. та суму штрафних санкцій з податку на землю в розмірі 47254 грн. 09 коп., у зв’язку з частковим погашенням суми податкової заборгованості з податку на землю в розмірі 4805 грн. 27 коп. та штрафних санкцій в сумі 2077 грн. 70 коп.

3.Доводи викладені у відзиві на апеляційну скаргу

Відповідач вважає постанову суду законною та обґрунтованою і просить залишити її без змін, а апеляційну скаргу без задоволення, з тих підстав, що постанова суду прийнята з урахуванням усіх обставин справи і відповідає нормам діючого законодавства.

Погоджується з позовними вимогами щодо боргу з податку на землю в розмірі 28095 грн. 70 коп. та суми пені в розмірі 752 грн. 28 коп.

Стосовно застосування штрафних санкцій в розмірі 49331 грн. 79 коп., товариство посилається на те, що ст. 18 Закону “Про плату за землю” визначає, що платники, які своєчасно не були залучені до сплати земельного податку, сплачивають податок не більш чим за два попередніх роки. Розділ 8 цього Закону не передбачає застосування штрафних санкцій за порушення строків сплати податку.

4. Як встановлено судом першої інстанції, та визнається сторонами по справі:

Центрально –Міська міжрайонна державна податкова інспекція здійснила перевірку своєчасності сплати до бюджету платежів за 2002 –2003 рр., за результатами якої складений акт від 11.10.2005р. № 339/15-211/01350185.

Під час перевірки встановлене порушення вимог п.п.5.3.1 п.5.3 ст.5 Закону “Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами” щодо несвоєчасної сплати податку за землю з затримкою платежу понад 90 календарних днів в рахунок сплати за травень 2002 року, за липень 2002 року, за серпень 2002 року.

На підставі даного акту ДПІ прийняла податкове повідомлення-рішення від 11.10.2005р. № /0, про визначення суми штрафу в сумі 4378 грн. 32 коп. в розмірі 50%  за затримку понад 90 календарних днів граничного строку сплати узгодженої суми податкового зобов’язання по земельному податку у сумі 8756 грн. 64 коп. на підставі п.п. 17.1.7  п. 17.1 ст. 17 Закону України “Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами”.

Під час перевірки своєчасності сплати до бюджету земельного податку, за результатами якої складений акт від 27.03.2006р. № 902/15-211, встановлені порушення відповідачем вимог п.п.5.3.1 п.5.3 ст.5 Закону “Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами” щодо порушення сплати узгоджених сум податкових зобов’язань по земельному податку:

- до 30 календарних днів в рахунок сплати податку за серпень 2005 р.;

- від 30 до 90 календарних днів в рахунок сплати податку за червень 2005р., липень 2005 р.;

- понад 90 календарних днів в рахунок сплати податку за вересень 2002р., за жовтень 2002р., за листопад 2002р., грудень 2002р., за січень 2003р., лютий 2003р. за березень 2003р., за квітень 2003р., за травень 2003р., за червень 2003р., липень 2003р, за серпень 2003р., за вересень 2003р., за жовтень 2003р., за листопад 2003р., грудень 2003р., за січень 2004р., лютий 2004р, за березень 2004р., за квітень 2004р., за травень 2004р, за червень 2004р., липень 2004р., за серпень 2004р., за вересень 2004р., за жовтень 2004р., за листопад 2004р., грудень 2004р., січень 2005р., лютий 2005р., за березень 2005р., за квітень 2005р., за травень 2005р., за вересень 2005р., за жовтень 2005р.

На підставі акту перевірки ДПІ прийняла податкові повідомлення-рішення, якими до відповідача застосувала штрафні санкції за порушення строків сплати земельного податку:

- податковим повідомленням-рішенням від 28.03.2006р. № /0 застосувала фінансові санкції в розмірі 10% в сумі 256 грн. 32 коп. за порушення до 30 календарних днів граничних строків сплати узгодженого податкового зобов’язання з земельного податку у сумі 2563 грн. 22 коп. на підставі п.п. 17.1.7  п. 17.1 ст. 17 Закону України “Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами”;

- податковим повідомленням-рішенням від 28.03.2006р. № /0 застосувала фінансові санкції в розмірі 20% в сумі 1025 грн. 28 коп. за порушення від 30 до 90 календарних днів граничних строків сплати узгодженого податкового зобов’язання з земельного податку у сумі 2563 грн. 22 коп. за порушення строків сплати земельного податку у сумі 5126 грн. 40 коп. на підставі п.п. 17.1.7  п. 17.1 ст. 17 Закону України “Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами”;

- податковим повідомленням-рішенням від 28.03.2006р. № /0 застосувала фінансові санкції в розмірі 50% в сумі 43671 грн. 87 коп. за порушення більш 90 календарних днів граничних строків сплати узгодженого податкового зобов’язання з земельного податку у сумі 87334 грн. 73 коп. на підставі п.п. 17.1.7  п. 17.1 ст. 17 Закону України “Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами”

Факти, які викладені в актах перевірки щодо сплати податку на землю позивач визнає, між сторонами немає розбіжностей щодо обставин справи встановлених судом першої інстанції.

Позивач в апеляційній скарзі посилається лише на неправильне застосування норм матеріального права судом першої інстанції.

5.Мотиви, за якими апеляційна інстанція виходила при прийнятті ухвали

Відповідно до ст.2 КАСУ завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних та юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку у тому числі органів державної влади. У справах щодо оскарження рішень суди перевіряють чи прийняті вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені конституцією та законами України.

Статтею19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов’язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені конституцією та законами України.

Відповідно до  ст. 67 Конституції України кожен зобов’язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Відповідно до ст. 11 Закону України “Про систему оподаткування” від 18.02.1997р. № 77/97-ВР (із змінами та доповненнями) платники податку несуть відповідальність  за  правильність  обчислення,   своєчасність сплати  податків  і  зборів  (обов'язкових  платежів) і додержання законів  про  оподаткування відповідно до законів України.

Згідно ст. 195 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Судова колегія вважає помилковим довід податкової інспекції щодо правомірності застосування штрафних санкцій на підставі п.п.17.1.7 п.17.1 ст.17 Закону України “Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами” за порушення граничних строків сплати земельного податку, виходячи з наступного.

Відповідно до п.п.17.1.7 п.17.1 ст.17 Закону України “Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами” у разі коли платник податків не сплачує узгоджену суму податкового зобов'язання протягом граничних строків, визначених цим Законом, такий платник податку зобов'язаний сплатити штраф у відповідних  розмірах.

Тобто, умовою застосування фінансових санкцій відповідно до зазначеної норми, є порушення платником податків граничних строків сплати податкових зобов’язань , встановлених саме Законом України “Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами”

Підпунктом 5.3.1 пункту 5.3 ст. 5 цього Закону встановлені строки сплати узгоджених податкових зобов’язань, які передбачають обов'язок платника податків сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом десяти календарних днів, наступних за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого підпунктом 4.1.4 пункту 4.1 статті 4 цього Закону для подання податкової декларації.

Відповідно до п.п. 4.1.4 п. 4.1 ст. 4 Закону податкові декларації подаються за базовий податковий (звітний) період, що дорівнює: а) календарному місяцю (у тому числі при сплаті місячних авансових внесків), - протягом 20 календарних днів, наступних за останнім календарним днем звітного (податкового) місяця; б) календарному кварталу або календарному півріччю (у тому числі при сплаті квартальних або піврічних авансових внесків), - протягом 40 календарних днів, наступних за останнім календарним днем звітного (податкового) кварталу (півріччя); в) календарному року, крім випадків, передбачених підпунктом "г" підпункту 4.1.4 цього пункту, - протягом 60 календарних днів за останнім календарним днем звітного (податкового) року; г) календарному року для платників податку на доходи фізичних осіб (прибуткового податку з громадян), - до 1 квітня року, наступного за звітним.

Для цілей підпункту 4.1.4 цього пункту під терміном "базовий податковий період" слід розуміти перший податковий період звітного року, визначений відповідним законом з питань оподаткування.

Для земельного податку таким законом є Закон України “Про плату за землю”.

Статтею 14 зазначеного Закону встановлено, що платники земельного податку, а також орендної плати за земельні ділянки державної або комунальної власності (крім громадян) самостійно обчислюють суму земельного податку та орендної плати щороку за станом на 1 січня і до 1 лютого поточного року подають відповідному органу державної податкової служби за місцезнаходженням земельної ділянки податкову декларацію на поточний рік за формою, встановленою центральним податковим органом, з розбивкою річної суми рівними частками за місяцями. Подання такої декларації звільняє від обов'язку подання щомісячних декларацій.

Згідно п. 2 Порядку подання земельного розрахунку,  затвердженого наказом ДПА України від 26.10.2001 року N 434 відповідно до статті 8 Закону України "Про державну податкову службу в Україні", статті 14 Закону України "Про плату за землю" та пункту 5.1 статті 5 Закону України "Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами",  розрахунок податку складається на підставі даних державного земельного кадастру станом на 1 січня поточного року і щороку подається власниками землі та/або землекористувачами до органу державної податкової служби за місцезнаходженням земельної ділянки до 1 лютого поточного року з розбивкою річної суми земельного податку рівними частками за місяцями.

Таким чином, базовим податковим (звітним) періодом у розумінні Закону України “Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами” для земельного податку є рік,  тому граничний строк подачі декларації (розрахунку) по земельному податку, передбачений підпунктом 4.1.4 пункту 4.1 статті 4 цього Закону -  60-й календарний день за останнім календарним днем звітного (податкового) року; граничний строк сплати узгодженого податкового зобов’язання із земельного податку - десятий календарний день, наступний за 60-м календарним днем за останнім календарним днем звітного (податкового) року.

Дію частини першої статті 17 Закону України “Про плату за землю” щодо строків сплати земельного податку платниками (крім громадян та виробників сільськогосподарської і рибної продукції) зупинено на 2002 рік Законом України “Про Державний бюджет України на 2002 рік”, на 2003 рік Законом України “Про Державний бюджет України на 2003 рік”, на 2004 рік Законом України “Про Державний бюджет України на 2004 рік”, на 2005 рік Законом України “Про Державний бюджет України на 2005 рік”.

Зазначеними законами було встановлено, що орендна плата за земельні ділянки державної і комунальної власності та земельний податок сплачуються платниками (крім громадян та виробників сільськогосподарської і рибної продукції) за базовий податковий (звітний) період, який дорівнює календарному місяцю, щомісячно протягом 30 календарних днів, наступних за останнім календарним днем звітного (податкового) місяця.

З аналізу норм діючого  законодавства випливає, що законами України  “Про плату за землю” ,“Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами” , ”Про Державний бюджет України на 2002р.”, ”Про Державний бюджет України на 2003р.”, ”Про Державний бюджет України на 2004р.”, ”Про Державний бюджет України на 2005р.” по різному визначені базовий податковий період, як наслідок строки сплати та  відповідальність за порушення цих строків сплати.

Оскільки податковий орган не довів, що платником податку порушені граничні строки сплати податку, передбачені саме Законом України “Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами”, судова колегія вважає, що у податкового органу були відсутні правові підстави застосовувати штрафні санкції, передбачені п.17.1.7 ст.17 цього Закону за порушення строків сплати земельного податку та, відповідно, звертатись до суду з позовом про стягнення цих сум до бюджету.

Заявою про зміну вимог апеляційної скарги позивач просив скасувати постанову місцевого господарського суду від 20.02.2007р. та прийняти ухвалу, якою стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю “Пролетарський завод металоконструкцій” суму заборгованості з земельного податку в розмірі 23290 грн. 43 коп., суму пені в розмірі 1789 грн. 89 коп., суму штрафних санкцій в розмірі 47254 грн. 09 коп.

Заяву Макіївська ОДПІ мотивує частковим погашенням суми податкової заборгованості з податку на землю в розмірі 4805 грн. 27 коп., штрафних санкцій в розмірі 2077 грн. 70 коп. та нарахуванням пені на дату розгляду справи апеляційною інстанцією, що підтверджується обліковою карткою платника податку –відповідача, станом на 18.04.2007р.

Судова колегія не приймає заяву про зміну позовних вимог та збільшення розміру пені ,яка на думку позивача повинна бути стягнута з відповідача скарги, оскільки згідно ч. 3 ст. 195 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції не  розглядає позовні вимоги, що не були заявлені в суді першої інстанції.

На підставі викладеного, ст. 2, ст. 71, ст. 184, ст. 195, ст. 198, ст. 205, ст. 212, п.6, п.7 розділу VІІ Прикінцевих та перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України, суд , -

У Х В А Л И В :

Постанову господарського суду Донецької області від 20.02.2007р. (виготовлена у повному обсязі 26.02.2007р.) по справі  № 26/17 (суддя Наумова К.Г.) залишити без змін, а апеляційну скаргу Макіївської об’єднаної державної податкової інспекції у Донецькій області м. Макіївка залишити без задоволення.

Ухвала Донецького апеляційного господарського суду набирає законної сили з дня проголошення і може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом одного місяця після складання повного тексту ухвали. Касаційна скарга подається безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Ухвала виготовлена в повному обсязі 26.04.2007р.

Головуючий:

Судді:

Надруковано 5 примірників:

2 –сторонам по  справі

1 - у справу

1 - господарському суду                                                      1-апеляц.. господ. суду