донецький апеляційний господарський суд
Постанова

Іменем України

27.02.2007 р.                                                                            справа №9/227

Донецький апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого:

суддів

за участю представників сторін:

від позивача:
Ципов?язов Д.Г. (довіреність №12 від 10.12.06р.),

від відповідача:
Юрова Н.Б. (довіреність №05-774 від 13.06.06р.),

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу
Відкритого акціонерного товариства "Шахта "Комсомолець Донбасу" м.Кіровське

на рішення  господарського суду

Донецької області

від
31.10.2006 року

по справі
№ 9/227 ((Суддя Марченко О.А.)

за позовом
Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрвуглемаш-Інвест" м.Донецьк

до
Відкритого акціонерного товариства "Шахта "Комсомолець Донбасу" м.Кіровське

про
стягнення 34572,00 грн.

В С Т А Н О В И В:

У 2006 році позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю „Укрвуглемаш-Інвест”, м. Донецьк, звернувся з позовною заявою до  господарського суду Донецької області до відповідача –Відкритого акціонерного товариства „Шахта „Комсомолець Донбасу”, м.Кіровське Донецька обл. про стягнення заборгованості в сумі 34 572,00грн.

В процесі розгляду справи заявою № 21В/252 від 10.08.2006р. позивач надав до суду уточнення позовних вимог, якими просив стягнути з відповідача збитки в сумі 34 572,00грн.  Заявою від 27.09.2006р. № 21В/287 позивач просить суд зобов’язати відповідача  отримати виготовлений за його заявкою насос та сплатити позивачу понесені збитки в сумі 34 572,00грн.

Рішенням від 31.10.2006р. позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю „Укрвуглемаш-Інвест”, м. Донецьк були задоволені частково. Рішення мотивовано тим, що неприйнятий відповідачем насос радіально-поршневий 1НП 200.000 на теперішній час знаходиться на відповідальному збереженні на заводі-виробнику, з чого випливає  що  діями ВАТ „Шахта „Комсомолець Донбасу”  не завдано збитків майну  позивача (втрату або пошкодження). Позивачем не доведено суду  причинно-наслідкового  зв’язку  між сплатою позивачем 2 500 000грн. та діями  відповідача  щодо неприйняття товару  (насосу).   В  іншій частині суд    задовольнив   вимоги   позивача   та    зобов’язав  відповідача   отримати (прийняти)  від відповідача виготовлений насос радіально-поршневий 1НП 200.000.

Відповідач, Відкрите акціонерне товариство „Шахта „Комсомолець Донбасу”, м.Кіровське Донецька обл., м. Донецьк, з прийнятим рішенням не згоден, вважає його необґрунтованим та прийнятим з порушенням норм матеріального права України. Тому він звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить Донецький апеляційний господарський суд рішення господарського суду Донецької області від 31.10.2006р. скасувати та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог позивачеві відмовити повністю.

Від позивача до суду надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому він з вимогами апеляційної скарги відповідача не погодився та просив рішення господарського суду залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

В судовому засіданні, яке відкладалося, представники сторін підтримали свої позиції щодо апеляційної скарги.

Вимоги суду апеляційної інстанції, викладені в ухвалі від 22.01.07р., позивачем виконані частково.

Судова колегія Донецького апеляційного господарського суду вважає за необхідне розглянути апеляційну скаргу, оскільки для з’ясування фактичних обставин справи достатньо матеріалів, що знаходяться в матеріалах справи №9/227, та наданих сторонами пояснень.

Колегія суддів Донецького апеляційного господарського суду у відповідності до ст.ст. 28-29 Закону Україну “Про судоустрій” та ст.101 ГПК України, на підставі встановлених фактичних обставин, переглядає матеріали господарської справи та викладені в скарзі доводи щодо застосування судом при розгляді справи норм матеріального та процесуального права, що мають значення для справи.

Відповідно до статті 101 Господарського процесуального кодексу України у процесі розгляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі доказами повторно розглядає справу.

Апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Відповідно до пункту 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 29.12.1976 року №5 “Про судове рішення”, рішення є законним тоді, коли суд, виконавши вимоги процесуального законодавства і всебічно перевіривши обставини справи, вирішив справу у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, а за їх відсутності  - на підставі закону, що регулює подібні відносини, або виходячи із загальних засад і змісту законодавства України.

Обґрунтованим визнається рішення, в якому повно відображено обставини, що мають значення для даної справи,  висновки суду про встановлені обставини справи і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються двосторонніми доказами, дослідженими в судовому засіданні.

Відповідно до пп. 2,3,4 ст. 129 Конституції України основними засадами судочинства є рівність усіх учасників судового процесу перед законом та судом, забезпечення доведеності вини, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у  доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно із ст. 4-2 ГПК України, правосуддя у господарських судах здійснюється на засадах рівності всіх учасників судового процесу перед законом і судом. Судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами.

Заслухавши пояснення представників сторін, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга  підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як вбачається із матеріалів справи, 11.11.2004р. між сторонами був укладений договір постачання №07/08/05-650, відповідно до вимог якого Продавець (позивач) зобов'язався передати, а Покупець (відповідач), зобов'язався прийняти та оплатити товар, згідно специфікації №3 була встановлена ціна, якість та строк поставки (на протязі 90 днів з моменту 100% попередньої оплати). Заявкою від 07.12.04р. №29-7810 був визначений перелік запчастин, який мав бути поставлений у січні 2005 року.

ТОВ „Укрвуглемаш-Інвест” 16.12.2004р.  направив постачальнику ТОВ „ТПК „Укрвуглемаш” лист №21В/706 з пропозицією поставки та виготовлення продукції для ВАТ„Шахта „Комсомолець Донбасу” зі строком поставки  в січні 2005 року.

Специфікацією № 17/12 від 17.12.04р. до договору поставки товару між позивачем та ТОВ „ТПК „Укрвуглемаш” №229-03 від 22.05.03р. та специфікацією № 3 від 23.12.04р. до договору  №07/08/05-650 від 11.11.04р., який є підставою позову, було оформлено замовлення, узгоджені ціни та встановлений строк поставки: протягом 90 днів з моменту 100% попередньої оплати.

Як стверджує позивач, з 29.12.04 по 30.01.05р. здійснювався процес виконання замовлення заводом-виробником.

Відповідач, ВАТ„Шахта „Комсомолець Донбасу”, 19.01.05р. направив лист позивачу ТОВ „Укрвуглемаш-Інвест” з відмовою від виробництва декількох запчастин (в тому числі спірного насосу радіально-поршневого 1НП 200.000) у зв’язку з відсутністю необхідності.

Позивач стверджує, що тією ж самою датою, 19.01.05р. у зв’язку з відмовою замовника - ВАТ „Шахта „Комсомолець Донбасу” від частини замовлення, направив лист №21В/016 до ТОВ „ТПК „Укрвуглемаш” з проханням анулювати  замовлення на виробництво конкретної продукції.

20.01.2005р. позивач надсилає відповідь на лист відповідача від 19.01.05р., яким повідомляє, що ТОВ „Укрвуглемаш-Інвест” вже не має можливості   відмовитись від виконання даного замовлення  у зв’язку з тим, що на заводі-виробнику, ЗАТ „Горлівський машинобудівник”, дана продукція запущена у виробництво.

Згідно накладної №31-14-1 від 31.01.05р. та рахунку-фактури позивачу був переданий даний товар від ТОВ „ТПК „Укрвуглемаш”, в тому числі спірний насос.

Актом приймання-передачі №5 від  31.01.05р. товар був переданий позивачем на відповідальне зберігання ЗАТ „Горлівський машинобудівник” згідно договору зберігання №116/002-Х від 26.02.04р. зі угодою-специфікацією №5 від 31.01.05р., укладеного між позивачем та ЗАТ „Горлівський машинобудівник”.

Листом №21В/168 від 26.04.2006р. та претензією №21В/212 від 08.06.2006р.  ТОВ „Укрвуглемаш-Інвест” звертається до ВАТ„Шахта „Комсомолець Донбасу”  з нагадуванням прийняти заходи по оплаті та вивозу насосу радіально-поршневого 1НП 200.000, який був виготовлений у січні 2005 року. Також позивач повідомив, що у зв’язку зі збільшенням цін на метал та комплектуючі, ціна за виготовлений насос підлягає сплаті у розмірі 34 572,00грн. разом з ПДВ (згідно рахунку-фактури № СФ-0000063).

Відповідач не оплатив виготовлений насос, тому позивач 10.07.2006р. звернувся до господарського суду Донецької області з позовом про стягнення заборгованості в сумі 34 572,00грн.

В процесі розгляду справи позивач заявою від 10.08.2006р. №21В/252 згідно вимог ст.22 ГПК України змінив предмет позову, просив стягнути з відповідача збитки в сумі 34 572,00грн.

27.09.2006р. № 21В/287 позивач ще раз звернувся до суду з проханням зобов’язати відповідача  отримати виготовлений за його заявкою насос та сплатити позивачу понесені збитки в сумі 34 572,00грн.

Надану заяву позивача суд першої інстанції прийняв до розгляду відповідно до вимог ст.22 ГПК України в якості доповнення предмету позову.

Відповідно до норм процесуального законодавства позивач має право до прийняття рішення змінити підставу або предмет  позову, збільшити або зменшити розмір позовних вимог. В даному випадку позивач змінив предмет позову зі стягнення заборгованості на стягнення збитків. Далі позивач ще раз фактично доповнив позовні вимоги новим предметом позову –зобов’язання відповідача прийняти насос, тобто виконати договірні зобов’язання в натурі.

Судом першої інстанції помилково прийнято заяву №21В/287 від 27.09.06р. в якості зміни та доповнення предмету позову, оскільки в даному випадку вимоги позивача про зобов’язання відповідача виконати договірні зобов’язання в натурі є предметом самостійних вимог, а не збільшенням або зміною існуючого предмету позову про стягнення збитків.

Позивачем не доведено суду апеляційної інстанції належними доказами направлення ним листів 19.01.05р. та 20.01.05р. ТОВ „ТПК „Укрвуглемаш” та відповідачеві, отримання відповіді від ТОВ „ТПК „Укрвуглемаш”. Посилання позивача на знищення ТОВ „ТПК „Укрвуглемаш” цієї документації в зв’язку з банкрутством цього підприємства судова колегія не приймає до уваги оскільки в листі самого позивача №21В/337 від 30.01.07р. голові ліквідаційної комісії вищезазначеного підприємства  вказано на направлення листа 19.01.05р. факсом і отримання відповіді в усній  формі.

Також позивачем не надані судовій колегії докази неможливості відмови від отримання спірного насосу в зв’язку з його виготовленням на заводі-виробнику на дату відмови відповідача від замовлення, враховуючи і той факт, що відповідач відмовився від декількох запчастин 19.01.05р. у зв’язку з відмовою від використання у роботі комбайну, а позивачем прийнята ця відмова лише частково. Позивач стверджує, що іншу продукцію він реалізував, а спірний насос не зміг нікому продати. Крім того, тільки 31.01.05р. спірний насос був переданий позивачеві, але позивачем не доведено суду, що передача товару йому була здійсненна саме за договором між ним та ТОВ „ТПК „Укрвуглемаш”, оскільки в накладній відсутнє посилання на договір №229-03.

В судовому засіданні оглянуті оригінали договору №07/08/05-650 від 11.11.04р. та встановлено, що на обох екземплярах оригіналів договорів є дописка про кінцевий строк дії договору –31.12.05р.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, вислухавши пояснення сторін, судова колегія дійшла висновку, що:

Згідно з п.4 ст. 129 Конституції України, ст.ст. 33, 34 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Позивачем не доведені належними засобами доказування його позовні вимоги про стягнення збитків (товар не був вилучений з власності позивача і на даний момент не реалізований), об’єктивна та суб’єктивна сторона спричинених збитків. Крім того, позивач не довів протиправної поведінки відповідача, яка виразилася у невиконанні або неналежному виконанні ним його договірних зобов’язань, тому господарський суд Донецької області прийняв рішення в частині відмови у задоволенні вимог позивача про стягнення збитків правомірно.

Але господарський суд Донецької області в частині задоволення вимог позивача про зобов’язання відповідача отримати (прийняти) від позивача виготовлений за його заявкою насос радіально-поршневий 1НП200.000 прийняв рішення з неповним з'ясуванням обставин та їх недоведеністю, в зв'язку з чим висновки, викладені в рішенні, частково не відповідають обставинам справи.

Позивачем не доведені його вимоги про спонукання відповідача виконати договірні зобов’язання в натурі, враховуючи відсутність витребуваних судом апеляційної інстанції доказів неправомірних дій відповідача в процесі виконання ним договірних зобов’язань за договором, що є підставою позову, з урахуванням можливості спонукання винної сторони виконати договірні зобов’язання в натурі за договором поставки тільки в межах строку, обумовленого сторонами.

Крім того,  підставою  заявленого позивачем позову є договір №07/08/05-650, до якого сторонами була укладена специфікація №3 від 23.12.04р., що є невід’ємною частиною договору, згідно якої сторони обумовили порядок розрахунків та постачання продукції: протягом 90 днів з моменту 100% попередньої оплати. П.6.3 сторони передбачили, що всі зміни та доповнення до договору оформлюються додатковими угодами і листами, факсимільні копії яких мають юридичну силу. Ніяких змін до порядку розрахунків та постачання продукції сторони в договір не вносили. Позивач, на свій ризик, розпочав дії по отриманню продукції для постачання її шахті без попередньої оплати, після того, як кількість замовленої продукції була змінена відповідачем в письмовій формі, а позивач своїми конклюдентними діями прийняв відмову відповідача від частини замовлення. Таким чином, на підставі п.3 ст.226 ГК України, позивач позбавлений права на відшкодування збитків у разі, якщо він був своєчасно попереджений іншою стороною про можливе невиконання нею зобов’язання та міг попередити виникнення збитків своїми діями, але не зробив цього.

Враховуючи вищевикладене, судова колегія вважає, що висновки, викладені в рішенні місцевого господарського суду, частково не відповідають обставинам справи, судом неповно з’ясовані обставини, що мають значення для справи, що є підставою для часткового скасування рішення.

За таких обставин, рішення господарського суду Донецької області від 31.10.2006 року по справі № 9/227 підлягає частковому скасуванню, а апеляційна скарга –задоволенню, а у позовних вимогах позивача про спонукання відповідача отримати виготовлений за його заявкою насос  слід відмовити в зв’язку з недоведеністю.

Відповідно до ст.49 Господарського процесуального кодексу України судові витрати за подання апеляційної скарги відшкодовуються з позивача по справі.

Керуючись ст.ст. 33, 34, 49, 99, 101, 103, 104, 105, 117, 122 Господарського кодексу України, Донецький апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Відкритого акціонерного товариства „Шахта „Комсомолець Донбасу”, м.Кіровське Донецька обл. на рішення господарського суду Донецької області від 31.10.2006 року по справі №9/227 –задовольнити.

Рішення господарського суду Донецької області від 31.10.2006 року по справі №9/227 – частково скасувати.

Відмовити у позовних вимогах Товариства з обмеженою відповідальністю „Укрвуглемаш-Інвест”, м. Донецьк до відповідача –Відкритого акціонерного товариства „Шахта „Комсомолець Донбасу”, м.Кіровське Донецька обл. про спонукання відповідача отримати виготовлений за його заявкою насос радіально-поршневий 1НП 200.000.

В іншій частині про відмову у стягненні збитків по розміщенню замовлення та виготовленню насосу в сумі 34 572,00 грн. рішення господарського суду Донецької області від 31.10.2006р. залишити без змін.

Зобов’язати  господарський суд Донецької області видати поворотні накази про стягнення з відповідача судових витрат та зобов’язання отримати (прийняти) насос.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю „Укрвуглемаш-Інвест”, м. Донецьк 83055,вул.Челюскінців,184, ЗКПО 32458017 на користь Відкритого акціонерного товариства „Шахта „Комсомолець Донбасу”, м.Кіровське Донецької обл. 86300, ЗКПО 05508186 судові витрати по сплаті державного мита за подання апеляційної скарги у розмірі 172грн. 86коп.

Зобов’язати господарський суду Донецької області видати наказ.

Головуючий

Судді:

Надруковано: 5 прим.

1. позивачу

2. відповідачу

3 у справу

4 ДАГС