СУД
СУД
П О С Т А Н О В А

Іменем України

18.01.07                                                                                 Справа № 13/523н-ад.

За позовом Приватного автотранспортного підприємства “Автотехобслуговування”, м. Луганськ

до Луганської міської ради, м. Луганськ

за участю третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Закрите акціонерне товариство “Укртранс-Луганськ”, м. Луганськ

про скасування п. 4 рішення від 24.10.06. № 10/122 та встановлення факту

Суддя Яресько Б.В.

Секретар судового засідання Бахарєва І.Є.

Від позивача – Шемяков Д.Н., довіреність № 44 від 07.12.06

Від відповідача –Яньдян О.А., заступник начальнику відділу дов. № 01-03-301/1066а

Від третьої особи –Бурлаченко О.В., дов. № 41 від 05.12.2006 р., Струпок Ю.В. дов. № 9 від 10.05.2006 р.

Свідок –Корнєєв В.Ю., паспорт серії ЕК № 635459 виданий Ленінським РІ УМВС України в Луг. області від 11.11.1997 р.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ: позивачем заявлено вимоги про:

- встановлення факту не оформлення до теперішнього часу ЗАТ “Укртранс-Луганськ” права постійного користування площею 4,6407 га ділянкою за адресою: м. Луганськ, вул. 2-га Краснознаменна, 20;

- скасувати п. 4 рішення Луганської міської ради від 24.10.06. № 10/122.

Протягом розгляду справи позивач змінив предмет позову та просить суд:

Визнати нечинним державний акт ІІ-ЛГ № 001606 від 03.07.2002 р. в зв’язку з відсутністю його державної реєстрації у книзі реєстрацій Державних актів на право користування земельними ділянками, і як такий, що не є документом, посвідчуючим право постійного користування третьою особою земельної ділянки площею 4,6407 га за адресою м. Луганськ, вул. 2-га Краснознаменна 20.

Скасувати п. 4 рішення Луганської міської ради від 24.10.2006 року № 10/122.

Відповідач проти задоволення позову заперечує, з підстав зазначених у відзиві.

Третя особа проти позову заперечує з підстав викладених у відзиві.

Розглянувши документи і матеріали, додані до позовної заяви, заслухавши пояснення представників учасників судового процесу, всебічно і повно з’ясувавши всі обставини справи, оцінивши докази, які мають значення для вирішення спору, господарський суд,

ВСТАНОВИВ, що 14.11.2004 р. виконавчим комітетом Луганської міської ради було прийнято рішення № 280/7 “Про посвідчення права постійного користування земельними ділянками закритому акціонерному товариству “Укртранс-Луганськ” за адресою: вул.. 2-а Краснознаменна 20 під розміщення будівлі та споруди , за адресою: вул. Куракіна 2 під розміщену адміністративну будівлю та споруди та про посвідчення Товариства з обмеженою відповідальністю “Техноком ЛТД” права постійного користування земельною ділянкою під розміщену будівлю складу з рампою за адресою вул. Тельмана 1-а”. п. 1 цього рішення виконавчий комітет Луганської міської ради посвідчив закритому акціонерному товариству “Укртранс-Луганск” право постійного користування земельною ділянкою площею 4,6407 га за адресою вул. 2-а Краснознаменна, 20 під розміщені будівлі та споруди.

На виконання цього рішення третій особі був оформлений державний акт на право постійного користування землею ІІ-ЛГ 001606, оригінал якого на час розгляду справи знаходиться у третій особі.

03.07.2002 р. в книзі реєстрації державних актів на право постійного користування землею Ханиной Н.В.  був вчинений наступний запис: номер реєстрації : 2032-1 від 03.07.2002 р.; державний акт, серія номер: ІІ-ЛГ № 003185/1; землекористувач: ЗАТ “Укртранс-Луганськ”; адреса землекористувача: вул. 2-я Краснознаменна 20; місцезнаходження земельної ділянки: вул. 2-я Краснознаменна, 20;  цільове призначення: під розміщення будівлі та споруди, всього земель, га: 4,6407 га; рішення дата, номер: 270/8 від 14.11.2001 р., п.і.б. одержувача –Панченко Е.В., довіреність –ЯЗФ 861148; п.і.б. особи, що видала держ.акт –Ханина, підпис Ханиної відсутній.

Відповідачем надана довіреність ЯЗФ № 861148 від 16.06.2004 року на імя Панченко Є.В. на одержання державного акту на землю.

06 квітня 2006 р. постановою господарського суду Луганської області у справі № 13/51пн-ад, та з врахуванням змін внесених постановою апеляційного господарського суду Луганської області, суд визнав протиправними дії Луганської міської ради по видачі Закритому акціонерному товариству “Укртранс-Луганськ” державного акту на право постійного користування землею ІІ-ЛГ 001606, зареєстрованого за № 2032-1 03 липня 2002 р. на підставі рішення виконавчого комітету Луганської міської ради від 14. листопада 2001 р. № 270/8

24.10.2006 р. відповідачем за клопотанням позивача було прийнято рішення № 10/122 “Про надання ПРИВАТНОМУ АВТОТРАНСПОРТНОМУ ПІДПРИЄМСТВУ “АВТОТЕХОБСЛУГОВУВАННЯ” згоди на розроблення проекту відведення земельної ділянки за адресою: вул. 2-га Краснознаменна 20 під розміщення будівлі та споруди та благоустрій прилеглої території (без права здійснення будівельних робіт) п. 1,2 якого відповідач надав позивачу згоду на розроблення проекту відведення земельної ділянки площею 1,8359 га під розміщення будівлі та споруди та благоустрій прилеглої території.

П. 4 цього рішення відповідач встановив, що п. 1,2 даного рішення набувають чинності після повернення закритим акціонерним товариством “Укртранс-Луганськ” до Луганської міської ради Державного акту на право постійного користування землею від 03.08.2002 р. за реєстровим № 2032-1. В матеріалах справи відсутні докази щодо видачі третій особі державного акту 03.08.2002 р.

Позивач звернувся до господарського суду Луганської області з адміністративним позовом в якому просить суд, з врахуванням змін предмета позову:

Визнати нечинним державний акт ІІ-ЛГ № 001606 від 03.07.2002 р. в зв’язку з відсутністю його державної реєстрації у книзі реєстрацій Державних актів на право користування земельними ділянками, і як такий, що не є документом, посвідчуючим право постійного користування третьою особою земельної ділянки площею 4,6407 га за адресою м. Луганськ, вул. 2-га Краснознаменна 20.

Скасувати п. 4 рішення Луганської міської ради від 24.10.2006 року № 10/122.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що спірний державний акт, був одержаний третьою особою від відповідача з порушенням норм діючого законодавства, та не посвідчує право третьої особи на користування земельною ділянкою. Відповідно вимоги відповідача викладені в п. 4 оспорюваного рішення є безпідставними.

Відповідач позов не визнає, зазначаючи, що при реєстрації вказаного акту буди допущені помилки, що підтверджується поясненнями свідка Ханиної Н.В., які не є підставою для визнання акту нечинним.

П. 4 оскаржувального рішення прийнятий відповідно до наказу Державного комітету України по земельним ресурсам від 04.05.1999 р. № 43.

Третя особа позов не визнає, підтримує доводи відповідача по справі, крім того посилаючись на те, що факт видачі спірного державного акту був встановлений судом при розгляді справи № 13/51пд-ад.

Встановивши фактичні обставини справи, оцінивши доводи сторін та надані ними докази суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог виходячи з наступних підстав.

Згідно п. 4 ст. 70 Кодексу адміністративного  судочинства України обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування.

Відповідно до п. 2 ст. 70 Кодексу адміністративного  судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб’єкта владних повноважень обов’язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Згідно п. 3 ст. 2 Кодексу адміністративного  судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб’єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:

1) на підставі, у межах  повноважень  та  у  спосіб,  що передбачені Конституцією ( 254к/96-ВР ) та законами України;

2) з  використанням  повноваження  з   метою,   з   якою   це повноваження надано;

3) обґрунтовано,  тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);

4) безсторонньо (неупереджено);

5) добросовісно;

6) розсудливо;

7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації;

8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);

9) з  урахуванням  права  особи на участь у процесі прийняття рішення;

10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до п. 1 ст. 72 Кодексу адміністративного  судочинства України обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказується при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Дії відповідача щодо видачі Закритому акціонерному товариству “Укртранс-Луганськ” державного акту на право постійного користування землею ІІ-ЛГ 001606, зареєстрованого за № 2032-1 03 липня 2002 р. на підставі рішення виконавчого комітету Луганської міської ради від 14. листопада 2001 р. № 270/8 були визнані судом протиправними.

Протиправні дії суб’єкта владних повноважень, визнані такими рішенням суду,  не породжують  права та обов’язки.

Крім того, запис щодо реєстрації та видачі спірного державного акту в книзі реєстрації державних актів на право постійного користування землею, оцінюється судом критично з огляду на невірне зазначення номеру акту, відсутності підпису посадової особи, щодо його видачі, наявності у відповідача довіреності на одержання державного акту -  ЯЗФ № 861148 від 16.06.2004 року, в той час, як акт був нібито зареєстрований 03.07.2002 р.

За таких обставин державний акт на право постійного користування землею ІІ-ЛГ № 001606 від 03.07.2002 р. не був належним чином зареєстрований, був отриманий третьою особою з порушенням діючого законодавства, та не може посвідчувати на користування земельною ділянкою.

З врахуванням цього, відповідач безпідставно прийняв п. 4 рішення № 10/122 “Про надання ПРИВАТНОМУ АВТОТРАНСПОРТНОМУ ПІДПРИЄМСТВУ “АВТОТЕХОБСЛУГОВУВАННЯ” згоди на розроблення проекту відведення земельної ділянки за адресою: вул. 2-га Краснознаменна 20 під розміщення будівлі та споруди та благоустрій прилеглої території (без права здійснення будівельних робіт) стосовно того, що п. 1,2 даного рішення набувають чинності після повернення закритим акціонерним товариством “Укртранс-Луганськ” до Луганської міської ради Державного акту на право постійного користування землею від 03.08.2002 р. за реєстровим № 2032-1.

За таких обставин позов є обґрунтованим, та підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 94, 99, 100, 161, 162, 163 Кодексу адміністративного  судочинства України , суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Визнати нечинним державний акт ІІ-ЛГ № 001606 від 03.07.2002 р. в зв’язку з відсутністю його державної реєстрації у книзі реєстрацій Державних актів на право користування земельними ділянками, і як такий, що не є документом, посвідчуючим право постійного користування третьою особою земельної ділянки площею 4,6407 га за адресою м. Луганськ, вул. 2-га Краснознаменна 20.

3. Скасувати п. 4 рішення Луганської міської ради від 24.10.2006 року № 10/122.

4. Стягнути з місцевого бюджету Луганської міської ради на користь Приватного автотранспортного підприємства “Автотехобслуговування” м. Луганськ, вул. 2-га Краснознаменна 20 ідентифікаційний код  13384634 судові витрати в сумі 3 грн. 40 коп.

Постанова  набирає законної сили після  закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження,  встановленого Кодексом адміністративного судочинства України, якщо таку заяву не було подано.

Постанову складено у повному обсязі та підписано 23.01.2007 р.

Про апеляційне оскарження рішення  суду  першої  інстанції спочатку  подається  заява.  Обґрунтування  мотивів  оскарження  і вимоги до суду апеляційної інстанції  викладаються  в  апеляційній скарзі.

Заява  про  апеляційне  оскарження  та  апеляційна  скарга подаються до адміністративного суду  апеляційної  інстанції  через суд  першої  інстанції,  який  ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно  надсилається  особою,  яка  її подає, до суду апеляційної інстанції.

Заява  про  апеляційне  оскарження  постанови  суду першої інстанції подається протягом десяти днів з  дня  складення  постанови в  повному  обсязі. Апеляційна  скарга  на  постанову  суду першої інстанції подається протягом  двадцяти  днів  після  подання  заяви   про   апеляційне оскарження.

Апеляційна   скарга  може  бути  подана  без  попереднього подання заяви про апеляційне оскарження,  якщо скарга подається  у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя                                                                                 Б.В. Яресько