ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
=======================================================================
УХВАЛА

"23" січня 2007 р.                                                                             Справа №  1/67/05-нр

Миколаїв

за позовом
Товариство з обмеженою відповідальністю сільськогосподарське підприємство “Нібулон”, м. Миколаїв, вул. Фалеївська, 9-б.

до відповідача

Спеціалізованої державної податкової інспекції по роботі з великими платниками податків у м. Миколаєві, м. Миколаїв, вул. Чкалова, 20.

До відповідача
Головного управління Державного казначейства України в Миколаївській області, м. Миколаїв, пр. Леніна, 141.

про
Відшкодування бюджетної заборгованості з ПДВ у сумі 8810172,00 грн.

Суддя   Ткаченко О.В

Представники:

Від позивача
Кравченко О.Б., довіреність від 06.04.2006 року № 144.

Від відповідача
Єремець Є.О., довіреність від 14.11.2006 року № 2728/9/10-016.
Бойко О.В., довіреність від 28.11.2006 року № 3996/9/10-016

Від відповідача
Коваленко І.В., довіреність від 10.01.2007 року № 112.

Предмет спору:  про поворот виконання судових рішень у справі.

Ухвалою господарського суду Миколаївської області від 25.02.2005 року порушено провадження у справі № 1/67 за позовом ТОВ СП “Нібулон” до ДПІ у м. Миколаєві та ВДК у м. Миколаєві про відшкодування з бюджету заборгованості з податку на додану вартість у сумі 8810172,00 грн.

Рішенням господарського суду від 21.03.2005 року у справі позов задоволено, присуджено до стягнення на користь позивача з державного бюджету України 8810172,00 грн. бюджетних коштів та з ДПІ у м. Миколаєві судові витрати в сумі 1700,00 грн. та 118,00 грн.

Постановою Одеського апеляційного суду від 12.07.2005 року у справі рішення господарського суду Миколаївської області від 21.03.2005 року у справі № 1/67 залишено без змін, апеляційну скаргу ДПІ у м. Миколаєві –без задоволення.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 21.09.2006 року скасовано постанову Одеського апеляційного господарського суду від 12.07.2005 року та рішення господарського суду Миколаївської області від 21.03.2005 року, а справу передано на новий розгляд до господарського суду Миколаївської області. Ухвалою господарського суду Миколаївської області від 09.10.2006 року відкрито провадження у справі № 1/67/05-НР.

Відповідач у справі – Спеціалізована державна податкова інспекція по роботі з великими платниками податків у м. Миколаєві звернулась до суду із заявою від 16.01.07. № 661/9/10-016 про поворот виконання судових рішень  та повернення отриманих за рішенням суду коштів у сумі 1607692,93 грн. на рахунок Державного казначейства, посилаючись на невизначення цього питання в рішенні ВАСУ.

Представник позивача заперечує проти повороту виконання судових рішень.

Представником другого відповідача зазначено у судовому засіданні, що відповідач  –ВДК у м. Миколаєві не є юридичною особою, що підтверджується наявною в матеріалах справи  довідкою ЄДРПОУ.

Представники сторін у судовому засіданні не заперечують проти заміни відповідача.

Враховуючи наведене, суд вважає за необхідне, на підставі ст. 52 КАС України, замінити неналежного відповідача –ВДК у м. Миколаєві на Головне управління Державного казначейства України в Миколаївській області.

Суд, розглянувши заяву про поворот виконання судових рішень, заслухавши пояснення представників сторін, вважає її такою, що не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Відповідно  до  ч.  3   ст.  265  КАС  України,   якщо  питання  про поворот  виконання  судового   рішення   не  було   вирішене   судом  апеляційної чи касаційної   інстанції,  заява    відповідача     про  поворот  виконання   розглядається   адміністративним  судом,   у  якому  знаходиться справа.  Заяву про поворот виконання може бути подано протягом одного  року  з дня  виникнення   підстав   для повороту виконання.

Виходячи  зі  змісту  ч.  1  ст.  265  КАС  України  суд  вирішує  питання про поворот виконання  судового  рішення,   якщо,   скасувавши   судове  рішення,  суд  апеляційної    чи  касаційної   інстанції  закриває  провадження  у  справі, залишає позовну заяву без  розгляду або  відмовляє  у  задоволенні  адміністративного  позову  чи  задовольняє позовні вимоги у меншому розмірі.

Враховуючи, що в даному випадку згідно ухвали від 21.09.2006 року Вищий адміністративний суд України, скасувавши постанову Одеського апеляційного господарського суду від 12.07.2005 року та рішення господарського суду Миколаївської області від 21.03.2005 року, справу передав на новий розгляд до господарського суду Миколаївської області, суд вважає за необхідне відмовити в задоволенні заяви про поворот виконання судових рішень.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 265 КАС України,

УХВАЛИВ :

1.          Замінити  неналежного  відповідача  – ВДК  у  м.  Миколаєві  на  Головне  управління Державного казначейства України в Миколаївській області.

2.          В задоволенні заяви про поворот виконання судових рішень та повернення отриманих за рішенням суду коштів у сумі 1607692,93 грн. на рахунок Державного казначейства відмовити.

Ухвала суду першої інстанції,  якщо інше не встановлено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, встановленого цим Кодексом, якщо таку заяву не було подано.

Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у строк, встановлений цим Кодексом, постанова або ухвала суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення цього строку.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Про апеляційне оскарження рішення  суду  першої  інстанції спочатку подається заява. Обґрунтування мотивів оскарження і вимоги до суду апеляційної інстанції викладаються в апеляційній скарзі.

Заява про апеляційне оскарження та апеляційна скарга подаються до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд  першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Заява про апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції подається протягом  десяти днів з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 цього Кодексу - з дня складення в повному обсязі. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Заява про апеляційне оскарження чи апеляційна скарга, подані після закінчення строків, встановлених цією статтею, залишаються без розгляду, якщо суд апеляційної інстанції за заявою особи, яка їх подала, не знайде підстав для поновлення строку, про що постановляється ухвала.

Суддя                                                                                               О.В.Ткаченко