ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
=======================================================================
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" січня 2007 р.                                                 Справа №  11/613/06

м. Миколаїв

За позовом:  Відкритого акціонерного товариства “Миколаївська теплоелектроцентраль”

(54002, м.Миколаїв, Каботажний узвіз, 18)

до відповідача: Комунального підприємства Миколаївської міської ради “Миколаївелектротранс”

(54020, м.Миколаїв, вул.Андрієва, 17)

Суддя Василяка К.Л.

Від позивача: Ходикін М.М. –дов. №09/26 від 16.01.2006р.

Від відповідача: Гриненко Т.В. –дов. №1159 від 12.05.2006р.

СУТЬ СПОРУ: стягнення 14192,99 грн. по договору №2081 від 01.09.2000р., з яких: 153,16 грн. основного боргу,  2394,81 грн. збитків від інфляції, 1688,52 грн. – 3% річних, 9956,5 грн. пені

Відповідач у відзиві на позов вважає позовні вимоги безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню, просить в задоволенні позову відмовити посилаючись на те, що позивачем не враховано стан розрахунків між сторонами, станом на 25.10.2006р. сума боргу складає не 95123,69 грн., а 92891,69 грн.

Під час розгляду справи позивач уточнив позовні вимоги, просить стягнути 153,16 грн. боргу, 7676,70 грн. збитків від інфляції, 2042,96 грн. –3% річних та 11964,96 грн. пені.

Заслухавши представників сторін, вивчивши матеріали справи,  суд –

в с т а н о в и в:

Рішенням господарського суду Миколаївської області від 22.06.2006р. по справі №4/210/06  з відповідача стягнуто на користь позивача 99630,53 грн. боргу за спожиту теплову енергію за період з лютого 2003 р. по березень 2006 року.,  18102,27 грн. –збитків від інфляції за період з  01.02.2003р. по 01.04.2006р., 4976,63грн.- 3% річних за період з 01.03.2003р. по 31.03.2006р., 12221,65 грн. пені, яку стягнуто за період з 01.03.2005р. по 31.03.2006р.

Підставою для прийняття такого рішення було порушення з боку відповідача умов договору №2081 від 01.09.2000р., за умовами якого ТЕЦ зобов'язалась постачати КП ММР «Миколаївелектротранс»теплову енергію в гарячій воді в потрібних споживачу обсягах, а останній сплачувати її вартість за встановленими цінами.

Назване рішення вступило в законну силу. В подальшому ДВС Заводського району м.Миколаєва відкрила виконавче провадження на підставі виданого наказу.

В квітні 2006 року позивачем було надано послуг на суму 153,16 грн., які позивач просить стягнути з відповідача.

В свою чергу, відповідач надав суду належним чином завірену копію платіжного доручення від 17.01.2007р.,  згідно якого позивачу було перераховано суму боргу –153,16 грн.

Таким чином, відповідач погасив суму заборгованості, але після надходження позову до суду.

Отже, на момент прийняття рішення предмет спору в цій частині позову відсутній і провадження у справі повинно бути припинено на підставі п.11 ст.80 ГПК України у зв’язку  відсутністю предмету спору.

Що стосується позовних вимог в частині стягнення збитків від інфляції та 3% річних, суд вважає, що ці позовні вимоги є обґрунтованими відповідно до чинного законодавства та такими, що підлягають задоволенню враховуючи наступне.

Відповідно до положень ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов’язання, на вимогу кредитора зобов’язаний сплатити суму боргу з врахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних з простроченої суми.

Позовні вимоги позивача щодо стягнення збитків від інфляції та 3% річних охоплюють період після винесення господарським судом рішення по справі 4/210/06 від 22.06.2006р., з врахуванням часткового погашення боржником суми заборгованості з квітня по листопад включно 2006 року відповідно 7676,70 грн. та 2042,96 грн.

Розрахунок суми збитків від інфляції та 3% річних відповідачем не оспорено.

Що стосується позовних вимог в частині стягнення пені, суд не вбачає підстав для їх задоволення виходячи з наступного.

Відповідно до приписів ч.6 ст.232 Господарського кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов’язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через 6 місяців коли зобов’язання мало бути виконано.

Рішенням господарського суду Миколаївської області по справі 4/210/06  від 22.06.2006р. між цими ж сторонами, з відповідача вже було стягнуто пеню за порушення грошового зобов’язання, що витікало з умов спірного договору.

За таких обставин, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково.

Керуючись ст.ст. 44,49, 80 п.1.1., 82-85 ГПК України, суд –

В И Р І Ш И В:

1. Стягнути з Комунального підприємства Миколаївської міської ради “Миколаївелектротранс”, 54020, м.Миколаїв, вул.Андрієва, 17 ( р/р 260011106 в ВАТ  „Райффайзен Банк Аваль”, МФО 326182, ) на користь Відкритого акціонерного товариства “Миколаївська теплоелектроцентраль”, 54002, м.Миколаїв, Каботажний узвіз, 18(р/р в ВАТ  „Райффайзен Банк Аваль”, МФО 326182, ) 7676,70 грн. збитків від інфляції, 2042,96 грн. –3% річних, 97,19 грн. держмита  та 80,80 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

2.  В частині стягнення 153,16 грн.  основного боргу провадження у справі припинити.

3.  В решті позову відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його прийняття.

У разі подання  апеляційної скарги, або внесення апеляційного подання рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційною інстанцією.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Суддя                                                        К.Л.Василяка