ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.04.07                                                                                           Справа  № 4/2196-13/323

Львівський апеляційний господарський суд у складі колегії:

Головуючого – судді                                        Давид Л.Л.

Суддів                                                            Кордюк Г.Т.

Мурської Х.В.

розглянувши матеріали апеляційної скарги Державного комунального підприємства “Кам‘янкатеплокомуненерго” , б/н від 04.12.2006 року

на рішення Господарського суду Львівської області від 23.11.2006 року

у справі № 4/2196-13/323 (суддя –Станько Л.)

за позовом Дочірньої компанії “Газ України” НАК “Нафтогаз України”, м. Київ

до відповідача Державного комунального підприємства “Кам‘янкатеплокомуненерго”, м. Кам‘янка-Бузька, Львівська область

про стягнення в сумі 20779,32 грн.

за участю представників сторін:

від позивача: Працьовитий Ю.В. –юрисконсульт (довіреність за №357/10 від 29.12.2006 року);

від відповідача: Козій Ю.В. –представник (довіреність б/н від 26.09.2006 року);

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду Львівської області від 23.11.2006 року у справі №4/2196-13/323 задоволено позовні вимоги Державної компанії «Газ України»НАК «Нафтогаз України», м. Київ (надалі –Позивач) до ДКП «Кам‘янкатеплокомуненерго», м. Кам‘янка-Бузька, Львівська область (надалі –Відповідач) про стягнення 20 779,00 грн.

Рішення місцевого господарського суду мотивоване обґрунтованістю та підставністю вимог Позивача, їх відповідністю вимогам чинного законодавства та дійсним обставинам справи. Відповідно до ст.193 ГК України учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов‘язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору. Відповідач заборгував Позивачу за поставлений спожитий газ за договором №06/05-893-ТЕ-21 від 01.04.2005 року в сумі 17 812,29 грн., яку в добровільному порядку не сплатив, відповідно до цього позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі враховуючи штрафні санкції за неналежне виконання зобов‘язання.

Відповідач –ДКП «Кам‘янкатеплокомуненерго», не погодившись з винесеною, постановою подав апеляційну скаргу (б/н від 04.12.2006 року), в якій покликається на те, що суд прийняв суперечливе та помилкове рішення щодо застосування пені за прострочку виконання договірних зобов‘язань, порушивши норми матеріального права.

Апелянт зазначає, що суд першої інстанції всупереч нормам ст. 233 ГК України та п.3 ст. 83 ГПК України, помилково не знайшов підстав щодо зменшення розміру застосування штрафних санкцій чи звільнення від сплати таких Відповідача по справі в повному обсязі. Останній покликається на низку нормативних актів, що підтверджують незалежну від Відповідача причину несвоєчасних платежів за спожитий природний газ, скрутне матеріальне становище Відповідача, у зв‘язку з чим, на думку скаржника, останній звільняється від відповідальності перед бюджетами за несплату податкових платежів, та якому реструктуризується така заборгованість.

Дані обставини, на думку скаржника, є безумовною підставою для часткового скасування рішення місцевого господарського суду в частині стягнення з ДКП «Кам‘янкатеплокомуненерго»1 582, 68 грн. пені.

Позивач відзиву на апеляційну скаргу не подав, проте його представник в судовому засіданні заперечив доводи апеляційної скарги. Вважає рішення місцевого господарського суду таким, що прийнято у відповідності до вимог чинного законодавства та обставин справи, просить останнє залишити без змін, апеляційну скаргу –без задоволення, як безпідставну та необґрунтовану.

Вивчивши матеріали справи та оцінивши зібрані по них докази, заслухавши представників сторін, судова колегія Львівського апеляційного господарського суду прийшла до висновку про відповідність рішення місцевого господарського суду нормам чинного законодавства та матеріалам справи, виходячи з наступного.

01.04.2005 року ДК «Газ України»НАК «Нафтогаз України»(«Постачальник») та ДКМ «Кам‘янкатеплокомуненерго»(Покупець) уклали договір на постачання природного газу №06/05-893-ТЕ-21 (а.с.8-12).

У відповідності до п. 1.1. Договору ДК «Газ України НАК «Нафтогаз України»зобов‘язувалося передати ДКП «Кам‘янкатеплокомуненерго»природний газ, а ДКП «Кам‘янкатеплокомуненерго»повинно прийняти та оплатити поставлений природний газ.

Позивач свої зобов‘язання згідно вищезазначеного договору виконало, передавши Відповідачу протягом квітня-грудня 2005 року природний газ в об‘ємі 270,790 тим. м. куб., на загальну суму 57 772,93 грн., що підтверджується актами прийому-передачі природного газу (а.с.16-23).

Відповідно до ст. 193 ГК України (ст. 526 ЦК України) суб‘єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов‘язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов‘язання –відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідач свої зобов‘язання по Договору виконав частково розрахувавшись за поставлений природний газ в сумі 39 960,64 грн. і відповідно сума боргу становить 17 812,29 грн. , що підтверджується матеріалами справи і не заперечується самим Відповідачем.

Згідно норм ст. ст. 216, 217 ГК України, учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом  застосування до правопорушників господарських санкцій у вигляді відшкодування збитків, штрафних санкцій.

Згідно з п.6 ст. 231 ГК України, ч.3 ст. 549 ЦК України та відповідно до п. 7.2. Договору №06/05-893-ТЕ-21 в разі не оплати або несвоєчасної оплати за спожитий газ у строки, зазначені у п. 6.1 даного Договору, Покупець сплачує на користь Постачальника (Позивача), крім суми заборгованості, пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу, за кожен день прострочення платежу.

Крім цього, у відповідності до п. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов‘язання, на вимогу кредитора зобов‘язаний сплатити суму боргу з врахуванням індексу інфляції за весь час прострочення, а також три відсотки річних від простроченої суми, якщо законом або договором не встановлений інший розмір відсотків.

Відповідно до наведеного вище, за неналежне виконання господарських зобов‘язань Відповідачу нараховано пеню в розмірі 1 582,68 грн., 914,43 грн. інфляційних та 469,92 грн. –3% річних.

Як вбачається з апеляційної скарги ДКП «Кам‘янкатеплокомуненрго», останній не погоджується з рішенням лише в частині стягнення з останнього пені, та просить прийняти нове рішення і в цій частині позову зменшити розмір пені чи звільнити Відповідача від сплати пені в повному обсязі. В обґрунтування своїх вимог покликається на те, що відповідно до вимог ст. 223 ГК України, суд має право зменшити розмір санкцій, у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора.

Представник скаржника зазначає, що у відповідності до вимог ст. 5 Закону України «Про реструктуризацію заборгованості з квартплати, плати за не комунальні послуги, спожитий газ та електроенергію»на суму реструктуризованої заборгованості не нараховується пеня на їх недоїмку до бюджетів усіх рівнів, а відповідно до Постанови ВР України, підприємства комунальної енергетики позбавлені можливості стягувати з населення пеню за прострочку розрахунків за спожиті житлово-комунальні послуги, а відтак і не здатні відшкодовувати збитки, які відповідно до вимог ст. 232 ГК України відшкодовуються в частині, не покритій штрафними санкціями.

При зменшенні розміру санкцій, суд повинен взяти до уваги наступне: ступінь виконання зобов‘язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов‘язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу. Крім цього, суд має право лише зменшити розмір штрафних санкцій, але не звільнити повністю боржника від їх сплати.

Ухвалою Львівського апеляційного господарського суду від 15.03.2007 року зобов‘язано відповідача уточнити вимоги в частині зменшення розміру пені та майновий стан Відповідача станом на 2006 рік обґрунтувати документально.

На виконання вимог ухвали суду Відповідачем подано докази бюджетного відшкодування : реєстри документів на суму 21482,79 грн., 136251,00 грн., 55087,21 грн., які за договорами про організацію взаєморозрахунків відповідно до постанови КМ України від 25.05.2006 року №705, були відповідно спрямовані на погашення податкового боргу а також відповідні договори (а.с.65-76).

Стаття 233 ГК України передбачає, у яких випадках суд може з урахуванням інтересів боржника зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій і дані положення враховані місцевим господарським судом при прийнятті оскаржуваного рішення, в якому вказано, що розмір пені в сумі 1582,68 грн. не є надмірним, таким, що може утруднити господарську діяльність Відповідача.

Судова колегія Львівського апеляційного господарського суду погоджується з таким висновком місцевого господарського суду і вважає необґрунтованими доводи апеляційної скарги.

Враховуючи наведене та керуючись ст. ст. 99, 101, 103, 105 ГПК України ,-

Львівський апеляційний господарський суд ПОСТАНОВИВ:

1.          Рішення Господарського суду Львівської області від 23.11.2006 р. у справі № 4/2196-13/323 залишити без змін, апеляційну скаргу Державного комунального підприємства «Кам‘янкатеплокомуненерго»- без задоволення.

2.          Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку.

3.          Справу № 4/2196-13/323 повернути Господарському суду Львівської області.

Головуючий - суддя                                                                      Л.Л.Давид

Суддя                                                                                          Г.Т. Кордюк

Суддя                                                                                          Х.В. Мурська