ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

від "14" березня 2007 р.                                                       по справі  № 3/12-38

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю фірма „Панхім”, с. Голишів Луцького району

до відповідача: сільськогосподарського виробничого кооперативу „Берег”, с. Мильськ Рожищенського  району

про стягнення 521 грн. 72 коп. заборгованості

Голова господарського суду Волинської області

Кравчук В.О.

за участю представників сторін:

від позивача: Лавренчук О.В. –юрисконсульт (дов. №1 від 11.11.2005р.)

від відповідача: не з’явились

Відповідно до ст. 20 Господарського процесуального кодексу України представнику позивача було роз’яснено право відводу судді. Відводу судді заявлено не було. В судовому засіданні на підставі ст. 22 ГПК України учасникам судового процесу було роз’яснено їх права та обов’язки. Заяв                      та клопотань на розгляд господарського суду не поступило.

Суть спору: позивач –товариство з обмеженою відповідальністю фірма „Панхім”, с. Голишів Луцького району звернувся до господарського суду з позовом про стягнення з відповідача –сільськогосподарського виробничого кооперативу „Берег”, с. Мильськ Рожищенського  району 521,72 грн. заборгованості по оплаті відпущених товарно-матеріальних цінностей.

В судовому засіданні представник позивача пред’явлені до відповідача позовні вимоги підтримав               та просить суд задовольнити останні в повному обсязі.

На день та час судового розгляду справи відповідачем всупереч вимогам ухвали про порушення провадження у справі не було представлено відзиву на позовну заяву, доводів та заперечень з приводу пред’явленого позову, письмових пояснень та інших витребуваних документів, компетентного представника в судове засідання сільськогосподарський виробничий кооператив „Берег” не направив, хоча про день та час розгляду справи в суді був повідомлений належним чином –зазначену ухвалу суду було направлено на адресу СВК „Берег” (Рожищенський район, с. Мильськ, вул. Першотравнева, 18) рекомендованою кореспонденцією, остання до господарського суду без вручення адресату не повернулась.

Враховуючи викладене розгляд справи здійснюється господарським судом за правилами, встановленими статтею 75 Господарського процесуального кодексу України за наявними у останній матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, господарський суд,-

ВСТАНОВИВ:

Товариством з обмеженою відповідальністю фірма „Панхім”, с. Голишів Луцького району в жовтні місяці 2004 року здійснювався відпуск сільськогосподарському виробничому кооперативу „Берег”,                    с. Мильськ Рожищенського  району товарно-матеріальних цінностей.

У відповідності до видаткової накладної №2599 від 19.10.2004р. (довіреність на отримання товару серії ЯИН №925054 від 18.10.2004р., виписана на ім’я Татюка Ананія Адамовича) товариством-позивачем було здійснено відпуск відповідачу дизельного палива загальною вартістю (з врахуванням транспортних послуг) 5521,72 грн.

Відпуск товариством з обмеженою відповідальністю фірма „Панхім” у визначений період товарно-матеріальних цінностей СВК „Берег”, а також одержання останнім нафтопродуктів у вказаного товариства підтверджується долученими до матеріалів справи копіями та представленими додатково представником позивача в судовому засіданні оригіналами зазначеної видаткової накладної та довіреності –а.с. 6, 7.

Проте, сільськогосподарський виробничий кооператив „Берег” свої зобов’язання в частині проведення з позивачем повних розрахунків по оплаті відпущених товарно-матеріальних цінностей                                          не виконав, вартість останніх в повному обсязі у встановленому порядку не оплатив –відповідачем шляхом попереднього перерахування коштів в безготівковому порядку було проведено з позивачем розрахунків              на суму 5000 грн. (платіжне доручення №106 від 15.10.2004р.)

У зв’язку з викладеним сільськогосподарський виробничий кооператив „Берег” заборгував товариству з обмеженою відповідальністю фірма „Панхім” 521,72 грн.

Відповідно до ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо строк (термін) виконання боржником обов’язку не встановлений або визначений моментом пред’явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання  у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов’язок у семиденний строк від дня пред’явлення вимоги, якщо обов’язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

05.01.2007р. у встановленому законодавством порядку позивачем на адресу СВК „Берег” було направлено претензію за №1 від 27.12.2006р. про необхідність проведення останнім всіх належних розрахунків перед ТзОВ фірма „Панхім” по оплаті відпущених товарно-матеріальних цінностей                          та погашення заборгованості в сумі 521,72 грн. Докази направлення претензії –копії поштового фіскального чеку №8688 та опису вмісту цінного листа від 05.01.2007р. долучено до матеріалів справи (а.с. 9).

Зазначену претензію у визначений ст. 530 Цивільного кодексу України строк було залишено сільськогосподарським виробничим кооперативом „Берег” без відповіді та належного реагування. Непроведення відповідачем належних розрахунків з позивачем стало підставою для звернення останнього до господарського суду з позовом про примусове стягнення з СВК „Берег” суми існуючої заборгованості.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов’язки виникають із дій осіб, що не передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов’язки, зокрема, з договорів та інших правочинів.

За договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов’язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов’язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму (ст. 655 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ст. 173 Господарського кодексу України та ст. 509 Цивільного кодексу України, зобов’язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов’язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов’язку.

Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України, ст.ст. 526, 527, 530 Цивільного кодексу України, зобов’язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог –відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник зобов’язаний виконати свій обов’язок, а кредитор –прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено законом або договором, не випливає із суті зобов’язання. Якщо у зобов’язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

У відповідності до ст. 599 Цивільного кодексу України, зобов’язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

З огляду на викладене, враховуючи укладення між сторонами у справі договору купівлі-продажу (шляхом відпуску та отримання товарів), відпуск позивачем на виконання його умов товарно-матеріальних цінностей, отримання їх сільськогосподарським виробничим кооперативом „Берег” та не проведення                  при цьому останнім всіх належних розрахунків і платежів, господарський суд вважає, що позовні вимоги                в частині стягнення 572 грн. заборгованості, пред’явлені товариством з обмеженою відповідальністю фірма „Панхім” до СВК „Берег”, підставні і підлягають до повного  задоволення.

Разом з тим, беручи до уваги, що спір до суду було доведено з вини відповідача, витрати, пов’язані                     з поданням позовної заяви до суду та розглядом справи в суді (сплата державного мита та оплата інформаційно-технічного забезпечення судового процесу), що поніс позивач, слід відшкодувати останньому у відповідності до ст. 49 ГПК України за рахунок сільськогосподарського виробничого кооперативу „Берег”.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.ст. 173, 193 Господарського кодексу України, ст.ст. 509, 526, 527, 530, 599 Цивільного кодексу України, ст.ст. 44, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,-

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з сільськогосподарського виробничого кооперативу „Берег” (Рожищенський район,                  с. Мильськ, вул. Першотравнева, 18, р/р 26049102 у ВОД ВАТ „Райффайзен Банк Аваль” м. Луцьк,                МФО 303569, код 03736055) на користь товариства з обмеженою відповідальністю фірма „Панхім” (Луцький район, с. Голишів, вул. Садова, 81, р/р 41 в КБ „Західінкомбанк” м. Луцька,                 МФО 303484, код 30733394) 521 грн. 72 коп. заборгованості, 102 грн. в повернення витрат по сплаті державного мита та 118 грн. в повернення витрат по оплаті інформаційно-технічного забезпечення судового процесу.

Голова господарського суду

Волинської області                                                                                                   В.О. Кравчук