ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

27.02.07 р.                                                                               Справа № 20/2

Суддя господарського суду Донецької області Донець О.Є.

розглянуву відкритому судовому засіданні господарського суду справу

за позовом: Відкритого акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації „Донецькоблгаз”, м.Донецьк, в особі Краматорського управління по газопостачанню та газифікації, м.Краматорськ

до відповідача: Дочірнього підприємства „Краматорське спеціалізоване управління „Донбасдомнаремонт”, м.Краматорськ

про стягнення 3703,01 грн.

За участю представників:

від позивача: не з"явився

від відповідача: Бобов В.О. - дов.

СУТЬ СПОРУ:

До господарського суду Донецької області звернулося Відкрите акціонерне товариство по газопостачанню та газифікації „Донецькоблгаз”, м.Донецьк, в особі Краматорського управління по газопостачанню та газифікації, м.Краматорськ, із позовом до Дочірнього підприємства „Краматорське спеціалізоване управління „Донбасдомнаремонт”, м.Краматорськ, про стягнення 3703,01 грн. – суми боргу за отриманий природний газ в січні та лютому 2006 р. за договором № 06-561-06кб від 15.12.05 р.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на зазначений договір, ст.8 Закону України „Про Державний бюджет України на 2006 р.”, на лист ДК „Газ України” № 31/17-3337 від 15.03.06 р., приписи Закону України „Про податок на додану вартість”, а також на рахунки, полаткові накладні, розрахунки коригування кількісних і вартісних показників до податкової накладної.

Відповідач проти задоволення позову заперечив, посилаючись на необгрунтованість заявлених вимог.

Ухвалами суду від 02.01.07 р. та від 01.02.07 р. позивач був зобов”язаний забезпечити явку свого представника до судового засідання, уточнити правові підстави позову. Зазначені вимоги суду позивачем не виконані.

Дослідивши матеріали справи та вислухавши пояснення представників сторін, суд встановив:

15 грудня 2005 р. позивачем (Постачальник) та відповідачем (Покупець) укладено договір № 05-561-06 кб на постачання природного газу (далі-Договір), згідно із умовами якого позивач зобов”язався передати відповідачеві природний газ, а відповідач – прийняти та оплатити його (п.п.1, 4, 5 Договору).

Згідно Договору позивач поставив відповідачу в січні 2006 р. – 19,735 тис.м.куб. та в лютому 22,872 тис.м.куб. газу на загальну суму 18515,08 грн. без врахування податку на додану вартість. Факт передачі газу підтверджується актами прийому-передачі від 31.01.06 р. та 28.02.06 р. В п.4.1 Договору та додаткових угодах № 1 від 30.12.05 р., № 2 від 24.02.06 р. була вказана ціна газу, гранічний рівень якої було встановлено постановами НКРЕ України: № 1151 від 21.12.05 р. – 422,10 грн. за 1000 куб.м та № 176 від 16.02.2006 р. – 548,00 грн. за 1000 куб.м. Ціни встановлені без урахування податку на додану вартість і тарифів на постачання та транспортування природного газу, які визначаються окремими нормативними актами. За отриманий газ відповідач сплатив 18515,08 грн. без врахування податку на додану вартість.

Посилаючись на приписи Закону України „Про державний бюджет на 2006 р.”, Закону України „Про податок на додану вартість”, лист ДК „Газ України” № 31/17-3337 від 15.03.06 р., позивач просить суд стягнути з відповідача 3703,01 грн. – суму боргу за ортиманий природний газ в січні та лютому 2006 р. за договром № 06-561-06 кб від 15.12.05 р.

Відповідач позову не визнав у зв”язку із безпідставністю позовних вимог.

Згідно із ст.4-2) Господарського процесуального кодексу України, правосуддя у господарських судах здійснюється на засадах рівності всіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Відповідно до ст.4-3) зазначеного кодексу, судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності.

Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами.

Статтею ст.33 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Згідно із ст.43 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

Відповідно до ст.193 Господарського кодексу України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов'язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов'язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Відповідно до ст.526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Наполягаючи на задоволенні позову, позивач фактично відступає від умов Договору щодо ціни природного газу, оскільки встановлюючи вартість газу в договорі, сторони визначили ПДВ не окремо від ціни газу, а в її складі. При цьому, позивач застосовує ставку ПДВ 20% після того, як сторонами виконанані їх обов”язки за договром.

Рішенням господарського суду Донецької області від 25.07.06 р. по справі № 20/236 пд у задоволені позову Відкритого акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації „Донецькоблгаз” в особі Краматорського управління по газопостачанню та газифікації до Державного підприємства Краматорське спеціалізоване управління „Донбасдомнаремонт” про зобов”язання відповідача до підписання додаткової угоди до Договору № 06-561-06 кб від 15.12.05 р. стосовно нарахування 20% ПДВ відмовлено. Рішення набрало законної сили.

За даних обставин, суд дійшов висновку про те, що підстави для задоволення позову відсутні, у зв”язку з чим позов судом не може бути задоволено.

Судові витрати поладаються на позивача.

Керуючись ст.ст.4-2, 4-3, 22, 33, 43, 44, 49, 78, 82-85 Господарського процесуального кодексу  України, ст.193 Господарського кодексу України, ст.526 Цивільного кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

У задоволені позову – відмовити.

Повний текст рішення оголошено 27.02.07 р.

Суддя                                                                         Донець О.Є.

Надруковано 3 примірники:

1- позивачеві;

1 – відповідачеві;

1 – у справу