ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

"13" березня 2007 р.
Справа № 13/233-06-8033А

Колегія суддів Одеського апеляційного господарського суду у складі:

судді-доповідача Пироговського В.Т.,

суддів Картере В.І., Жекова В.І.,

секретар судового засідання Буравльова О.М.,

за участю представників сторін:

від позивача не з’явилися,

від відповідача Заболотна Л.О.

розглянула апеляційну скаргу

Балтської МДПІ Одеської області

на постанову господарського суду Одеської області

від 09.11.2006р.

у справі № 13/233-06-8033А

за позовом СТОВ „Лан”

до Балтської МДПІ Одеської області

про списання 14 645,08 грн.

Розгляд справи згідно із приписами п.6 Розділу VІІ КАС України здійснено в порядку, встановленому цим Кодексом.

Ухвалою Одеського апеляційного господарського суду від 30.01.2007р. відкрито апеляційне провадження по даній справі за апеляційною скаргою Балтської МДПІ Одеської області.

Ухвалою Одеського апеляційного господарського суду від 31.01.2007р. розгляд справи в апеляційному порядку призначено на 13.03.2007р.

Вказані ухвали надіслана сторонам 01.02.2007р., тобто останні повідомлені про дату, час і місце засідання суду, що підтверджується повідомленнями про вручення поштового відправлення.

Згідно із приписами ст.160 КАС України у судовому засіданні 13.03.2007р. проголошено вступну та резолютивну частини судового рішення.

СТОВ „Лан” звернулось до господарського суду Одеської області із уточненою та доповненою позовною заявою про зобов’язання Балтської МДПІ Одеської області списати безнадійний податковий борг в сумі 13 557,16 грн., а також пеню в розмірі 1087,92 грн., які рахуються в обліковій картці платника фіксованого сільськогосподарського податку.

Постановою місцевого господарського суду від 09.11.2006р. (суддя Панченко О.Л.) адміністративний позов задоволено, зобов’язано Балтську МДПІ списати з СТОВ „Лан” податковий борг по фіксованому сільськогосподарському податку в сумі 14 645,08 грн за 2003 рік.

Судове рішення вмотивоване тим, що заявлена позивачем вимога обґрунтована та доведена матеріалами справи.

Не погоджуючись із судовим рішенням, Балтська МДПІ Одеської області звернулась до Одеського апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою, в якій просить постанову скасувати та відмовити в задоволенні позову, посилаючись на порушення судом норм матеріального права.

Так, скаржник зазначає, що в 2003 році у контролюючого органу були фактично відсутні підстави для списання податкового боргу за весь рік, оскільки норми п.4.2 Порядку, яким врегульовано спірні питання, передбачали списання виключно на дату виникнення обставин непереборної сили, що і зроблено відповідачем. При цьому, після внесення змін до зазначеного Порядку в 2004 році податковий борг товариства списанню не підлягав, т.я. згідно положень ст.58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом’якшують або скасовують відповідальність особи. Додатково апелянт звертає увагу судової колегії на заборону приписами Закону України „Про Державний бюджет на 2006 рік” проводити списання податкової заборгованості (недоїмки) суб’єктів господарювання.

Перевіривши правильність застосування судом норм процесуального і матеріального права, всебічність та об’єктивність дослідження наявних у матеріалах справи доказів, апеляційний господарський суд погоджується із висновком господарського суду першої інстанції та зазначає наступне:

Підпунктом „г” п.п.18.2.1 п.18.2 ст.18 Закону України „Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами” № 2181-ІІІ від 21.12.2000р. (в редакції, чинній в 2003 році) підлягає списанню безнадійний податковий борг, у тому числі пеня, нарахована на такий податковий борг, а також штрафні санкції. Під терміном „безнадійний” слід розуміти податковий борг юридичних або фізичних осіб, що виник внаслідок обставин непереборної сили (форс-мажорних обставин).

Відповідно до вимог п.3.4 Порядку списання безнадійного податкового боргу платників податків, затвердженого Наказом ДПА України від 14.03.2001р. № 103 в редакції, чинній в 2003 році, підлягає списанню податковий борг юридичних або фізичних осіб, що виник внаслідок обставин непереборної сили (форс-мажорні обставини, наприклад стихія, пожежа, буря, повінь, землетрус, нагромадження снігу або ожеледь, тощо), тобто не з вини платника податків, які неможливо попередити своїми заходами за умови, що дані обставини безпосередньо вплинули на своєчасне виконання податкових зобов’язань. Факт непереборної сили підтверджується Торгово-промисловою палатою України у випадку настання обставин непереборної сили чи стихійного лиха на території України.

В процесі розгляду справи по суті в місцевому господарському суді позивачем надано висновки Торгово-промислової палати України від 14.05.2003р. № 4587/05-4, від 04.08.2003р. № 9961/05-4, якими підтверджено наявність форс-мажорних обставин в розумінні п.18.2 ст.18 Закону України „Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами”, а саме підтверджено факт, що на земельних площах СТОВ „Лан” станом на 15.03.2003р. та на 13.06.2003р., 17.06.2003р., 18.06.2003р. несприятливі погодні умови спричинили загибель сільськогосподарських культур.

Враховуючи викладене, а також з урахуванням того, що позивач є виробником сільськогосподарської продукції, який зазнав значних збитків та зможе реально розрахуватись зі своїми кредиторами не раніше отримання наступного врожаю за умови нормальних погодних умов, податковий орган, виходячи з вимог Закону України „Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами”, повинен списати податковий борг з фіксованого сільськогосподарського податку господарюючого суб’єкта за весь 2003 рік, а не тільки до дати виникнення обставин непереборної сили, про що вірно дійшов висновку в оскаржуваній постанові місцевий господарський суд.

Крім того, колегія суддів відзначає, що згідно із приписами п.4.5 вищевказаного Порядку списання безнадійного податкового боргу платників податків із змінами, внесеними Наказом ДПА України від 03.11.2004р. № 609, списанню підлягає податковий борг з фіксованого сільськогосподарського податку, що виникає у зв’язку з непогашенням податкових зобов’язань за період після дня настання обставин непереборної сили (форс-мажорних обставин) і до закінчення термінів його сплати за бюджетний рік, в якому такі обставини виникли. При цьому, податкова адміністрація не ставить в залежність час набрання чинності цим Наказом та момент виникнення форс-мажорних обставин, за наслідками яких слід проводити списання податкового боргу з фіксованого сільськогосподарського податку.

Посилання відповідача на те, що положеннями п.4.2 Порядку списання безнадійного податкового боргу платників податків, згідно якого днем виникнення безнадійного податкового боргу вважається у випадку, визначеному в пункті 3.4 цього Порядку –дата, визначена в документі, що засвідчує факт непереборної сили, з урахуванням податкового боргу, який був на цю дату, до 02.02.2004р. передбачали списання недоїмки, наявної лише на день виникнення форс-мажорних обставин, не приймаються колегією суддів до уваги, оскільки наведений пункт Порядку прямо порушує право товариства на списання безнадійного податкового боргу та суперечить нормам Закону України Закону України „Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами”.

Аналогічної позиції дотримано в рішенні господарського суду м. Києва від 05.06.2003р. по справі № 25/166, залишеним в цій частині без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 15.09.2003р., яким визнано недійсним вказаний припис п.4.2 Порядку. В мотивувальній частині вказаного судового рішення відзначено, що „із змісту п.п.18.2.3 ст.18 Закону № 2181 вбачається, що центральний податковий орган повинен був визначити лише порядок списання. Саме визначення податкового боргу міститься у Законі № 2181, і Порядок № 103 не може ані визначати податковий борг інакше, ніж Закон, ані встановлювати будь-які додаткові обмеження, в тому числі дату виникнення податкового боргу, що призведе до звуження змісту норми частини другої п.п.18.2.1 ст. 18 Закону № 2181”.

Стосовно тверджень органу ДПС про заборону вимогами Закону України „Про Державний бюджет на 2006 рік” проводити списання заборгованості (недоїмки) суб’єктів господарювання за податками, зборами (обов’язковими платежами), колегія суддів вважає, що вказана норма закону не спричиняє відмову в позові у зв’язку з тим, що несписання на даний час заборгованості з фіксованого сільськогосподарського податку є наслідком неправомірних дій контролюючого органу протягом 2003 та 2004 років.

Відтак, мотиви, з яких подана апеляційна скарга, не можуть бути підставами для зміни чи скасування оскаржуваного судового рішення як постановленого законно та обґрунтовано.

Керуючись ст.ст.160,162,195,196,198,200,205,206 КАС України,                        колегія суддів

Ухвалила:

Постанову господарського суду Одеської області від 09.11.2006р. зі справи № 13/233-06-8033А залишити без змін, апеляційну скаргу –без задоволення.

Ухвала в порядку ст.254 КАС України набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку.

Суддя-доповідач

В.Т. Пироговський

Судді

В.І. Картере

В.І. Жеков