ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

"20" лютого 2007 р.
Справа № 1-26-19/214-05-7140

Одеський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

Головуючого:    Михайлова М.В.

Суддів :               Тофана В.М.,

Журавльова О.О.

При секретарі судового засідання:  Друзенко К.В.

За участю представників сторін:

від позивача: Ходос  С.В.,  по  довіреності;

від відповідача: Іванчук  В.Б., по  довіреності;

від третьої особи: не з’явився;

Розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Малого приватного підприємства Фірми "Ерідон", с. Музичі Києво-Святошинського району Київської області

на рішення господарського суду Одеської області від  01 листопада 2006 року

у справі №1-26-19/214-05-7140

за позовом Малого приватного підприємства Фірми "Ерідон", с. Музичі  Києво-Святошинського району Київської області

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Зектер", м. Одеса

3-тя особа без самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: Одеська хлібна інспекція, м. Одеса

про стягнення 605 033,63 грн., -

Встановив:

У липні 2005 року Мале приватне підприємство Фірма "Ерідон" (далі –Позивач, МПП "Ерідон") звернулось до господарського суду Одеської області з позовною заявою до відповідачів: Товариства з обмеженою відповідальністю "Зектер" (далі –ТОВ "Зектер"), Козятинського ДП ВАТ "Вінницяхлібпродукт", СП ТОВ "Трансбалктермінал" про стягнення з останніх вартості зараженої пшениці в сумі 387 840,00 грн., вартості доставки та повернення вагонів з вантажем в сумі 127 193,63 грн., вартості простою вагонів в сумі 90 000,00 грн.; всього –605 033,63 грн.

15.02.2006р. відповідною заявою позивач змінив позовні вимоги, виклавши                          їх в наступній редакції: стягнути з Козятинського дочірнього підприємства                             ВАТ „Вінницяхлібопродукт” збитки у розмірі 387 840,00 грн., стягнути з ТОВ „Зектер” збитки у розмірі  217 193,63 грн.

21.08.2006р. відповідною заявою позивач змінив позовні вимоги, виклавши                          їх в наступній остаточній редакції: стягнути з ТОВ „Зектер” збитки у розмірі                                     217 190,70 грн., в тому числі 127 193,63 грн. вартості доставки та повернення вагонів з вантажем, 90 000,00 грн. вартості простою.

Згідно ухвали господарського суду від 26.04.2006р. провадження по справі в частині позовних вимог до Козятинського дочірнього підприємства ВАТ „Вінницяхлібопродукт”, СП ТОВ „ТрансБалкТермінал” було припинене.

Позовні вимоги до ТОВ "Зектер" обґрунтовані наступним:

- 16.12.2004 року між сторонами укладено договір на транспортно-експедиторське обслуговування № 58-Э, відповідно до умов якого ТОВ „Зектер” зобов’язалась здійснювати транспортно-експедиційне обслуговування вантажів залізничним й автомобільним транспортом по території України;

- в результаті неналежного виконання ТОВ "Зектер" своїх обов'язків за договором, пшениця, яка була доставлена і Іллічівський морський порт на адресу ТОВ "Трансбалктермінал", згідно акту Одеської обласної державної хлібної інспекції №553 від 01.05.2005 року виявилась неналежної якості (зараження головнею) та не була допущена до експорту;

- невиконання всіх умов договору з боку Відповідача стали передумовою вимушеного простою вагонів з пшеницею, а згодом їх повернення до Козятинського ДП ВАТ "Вінницяхлібпродукт", у зв'язку з чим Позивач поніс вимушені витрати на загальну суму 217 193,63 грн., з яких 127 193,63 грн. вартість доставки та повернення вагонів з вантажем, 90 000,00 грн. –вартість простою вагонів.

В обґрунтування заявлених вимог Позивач посилається на ті обставини,                              що Відповідач не здійснював контроль за якістю пшениці, яка відвантажувалась, не залучив до перевірки якості експерта Державної хлібної інспекції, не організував оформлення сертифікату на даний товар, внаслідок чого до місця призначення була відправлена пшениця з заниженими показниками якості.

На підставі вищевикладеного, посилаючись на норми ЦК України, ЗУ "Про транспортно-експедиторську діяльність", ЗУ "Про зерно та ринок зерна в Україні", декрету КМУ  "Про стандартизацію та сертифікацію" позивач просив стягнути з ТОВ "Зектер" вимушені витрати у сумі 217 193,63 грн., спричинених внаслідок неналежного виконання  ТОВ “Зектер” прийнятих зобов’язань.

Рішенням місцевого господарського суду від 01.11.2006 року (суддя Гарник Л.Л.) у позові відмовлено. На думку суду, позовні вимоги МПП "Ерідон" необґрунтовані, оскільки, виходячи з фактичних обставин справи, з урахуванням норм чинного законодавства, положень укладеного договору, ТОВ "Зектер" належним чином виконало зобов'язання щодо транспортно-експедиційного обслуговування вантажу МПП "Ерідон" та ведення контролю за його якістю.

Не погоджуючись з рішенням місцевого суду, МПП "Ерідон" звернулось до Одеського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення господарського суду Одеської області від 01.11.2006 року скасувати як незаконне. В обґрунтування апеляційного оскарження рішення МПП "Ерідон зазначає наступне:

- судом не надано правової оцінки обов'язку ТОВ "Зектер" максимально сприяти задоволенню інтересів МПП "Ерідон";

- для визначення якості зерна ТОВ Зектер" мало провести його сертифікацію у державній хлібній інспекції відповідно до п.4 Положення про Державну інспекцію з контролю якості сільськогосподарської продукції та моніторингу її ринку;

- оскільки зерно направлялося на експорт, отримання сертифікату якості було обов'язковим;

- збитки, які поніс Позивач пов'язані з неналежним виконанням Відповідачем вимог законодавства та своїх обов'язків за договором щодо контролю та перевірки якості вантажу.

Сторони, згідно приписів ст. 98 ГПК України, були належним чином повідомлені про день, час і місце розгляду апеляційної скарги.

Колегія суддів, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, перевіривши правильність застосування господарським судом при прийнятті рішення норм матеріального та процесуального права, дійшла висновку, що апеляційна скарга  не підлягає  задоволенню  з наступних підстав.

Позивач  наполягає на тому, що ТОВ «ЗЕКТЕР»при виконанні Договору на транспортно-експедиторське обслуговування №58-э від 16.12.2004 р. неналежним чином були виконані зобов'язання по контролю за якістю товару, що відвантажується, і його сертифікації. Колегія  суддів  з таким  висновком  Позивача  не  може  погодитися.

Відповідно до п. 1.1. Договору №58-э його предметом є здійснення ТОВ «ЗЕКТЕР»транспортно-експедиторського обслуговування при перевезеннях вантажів Замовника - МПП фірма «Эрідон», здійснюваних залізничним транспортом по території України. Згідно п.2.4. Договору експедитор зобов’язаний  вести контроль за  вантажувальними  роботами, а  також  якістю товару, що відвантажується,   на  предмет  його  відповідності  існуючім  ДЕСТам  при відправленнях вантажів з залізничних станцій.

Відповідно до п.2.7. Договору Експедитор зобов'язується зробити оформлення і сертифікацію вантажу, необхідні для його відправлення (але в контексті Договору - для відправлення з залізничної станції).

Виходячи з вищевикладеного  колегія  суддів  дійшла  до  висновку,  що  ТОВ «ЗЕКТЕР» були виконані зобов'язання за договором від 16.12.2004 р. у рамках його предмета,   відповідач  отримав  наступні документи: якісне посвідчення елеватора на продукцію, що відвантажується, ветеринарне свідоцтво і карантинний сертифікат.

Зазначений факт знаходить своє підтвердження ,  зокрема у п.42 Інструкції про порядок ведення обліку й оформлення операцій із зерном і продуктами його переробки на підприємствах хлібопродуктів системи Міністерства заготівель СРСР, затвердженої наказом Міністерства заготівель СРСР від 15.02.78 р. №55 (Інструкція 9-1), що діяла на момент відвантаження пшениці МЧП «Эрідон»з Козятинского елеватора і регулювала порядок відвантаження зерна з елеватора, при відвантаженню зерна і продукції залізничним транспортом на кожну відвантажену партію зерна лабораторія елеватора визначає якість зерна і виписує посвідчення якості установленої форми. Таким чином, документом, що підтверджує якість продукції, що відвантажується, є якісне посвідчення елеватора.

Аналогічні положення   містяться і у нині діючій Інструкції про порядок ведення обліку й оформлення операцій із зерном і продуктами його переробки на хлібоприймальних і зернопереробних підприємствах незалежно від форм власності і господарювання, затвердженої Наказом Мінагропрома України №310 від 11.07.2005 р.

Таким чином Якісне посвідчення елеватора є документом, необхідним для здійснення перевезення залізничним транспортом і його наявність обов'язкова для передачі продукції, що відвантажується залізниці.

Законом України «Про ветеринарну медицину» передбачається необхідність здійснення ветеринарно-санітарного контролю об'єктів контролю, у тому числі і фуражному зерні, під час перевезення усіма видами транспорту. Таким чином, одержання Ветеринарного посвідчення було необхідно саме для здійснення перевезення залізничним транспортом.

Закон України «Про карантин рослин»передбачає необхідність одержання Карантинного сертифікату  також на етапі приймання вантажу до перевезення будь-яким видом транспорту (у тому числі залізничним). Таким чином,  вважає колегія  суддів,  ТОВ «ЗЕКТЕР»було у повному обсязі сформовано пакет документів, необхідних для перевезення вантажу МЧП фірма «Эрідон»залізничним транспортом у рамках предмета ув'язненого між сторонами  договору на транспортно-експедиторське обслуговування.

Представник МЧП фірми „Эрідон” наполягає  на  тому, що ТОВ «ЗЕКТЕР»був зобов'язаний залучити для експертизи орган ГХИ відповідно до Закону України «Про зерно і ринок зерна України».  З  таким  твердженням   неможливо  погодитися ,  тому  що зазначений Закон не містить імперативної вимоги залучати органи ГХИ для проведення  експертизи і сертифікації, а тільки уповноважує  цей орган на здійснення сертифікації.

Представник  ДХІ  підтвердив у  суді,  що  отримання  сертифікату  залежить  від  бажання  Замовника,  тобто від  МПП  фірми  „Ерідон”,  але  такого  бажання  не було  висловлено.

Крім того Декрет КМУ «Про стандартизацію і сертифікацію»підрозділяє сертифікацію на обов'язкову і добровільну. Наказом Держкомітету України з питань технічного регулювання і споживчої політики №28 від 01.02.2005 р. визначений Перелік продукції, що підлягає обов'язкової сертифікації в Україні, і такі категорії, як «зерно», «пшениця»туди не входять. Отже, ці категорії можуть бути сертифіковані тільки добровільно, тобто за бажанням їхнього власника, яким ТОВ «ЗЕКТЕР»не являється . Позивачем  на  адресу ТОВ   „ЗЕКТЕР”  12 квітня  2005  року  був  направлений  факс наступного  змісту:  „МПП  Фірма  „Ерідон”  просить   направити  в  квітні  2005  року  1045 тон  пшениці фуражної зі  ст.  Козятин південної  залізничної  дороги  Вінницької області   до  станції  Іллічівськ”.  Із  змісту  факсу  яких-небудь інших доручень, у тому числі про залучення для проведення експертизи інспекторів ЖХІ  та одержання сертифікату ДХІ , ТОВ «ЗЕКТЕР»не одержувало.

Колегія  суддів  вважає, що необхідно розмежовувати процедури сертифікації товару (зерна) як такого і сертифікації вантажу, необхідної для його відправлення залізничним транспортом. Це різні категорії, і якщо одержання необхідних сертифікатів для здійснення перевезення по залізниці в обов'язку ТОВ «ЗЕКТЕР»входить відповідно до умов Договору від 16.12.2004 р., то сертифікація самого товару є винятковою прерогативою його власника.  За  клопотанням  відповідача  залучені  до  справи   копії заявок  на  транспортно - експедиторське   обслуговування,  де  містяться  вимоги  про  необхідність   проходження  з  вантажем сертифікаті  якості  ДХІ . Такі  вимоги, як  зазначено  вище, у  факсі  позивача  відсутні.

Не  заслуговує на  увагу обвинувачення Позивача у перевезенні  Відповідачем зерна неналежної якості  з  приводу  того ,  що з Козятинского елеватора було відвантажене зерно, що належало на праві власності МПП «Эрідон»і яке фірма придбала по укладених договорах закупівлі-продажу. Тобто  відправили  те, що  купували.

Безпідставними  є  також позовні вимоги МЧП Фірми «Эрідон»про стягнення з ТОВ «ЗЕКТЕР»збитків, зв'язаних із простоєм залізничних вагонів з вантажем на станції Іллічівськ-експорт, оскільки зобов'язання ТОВ «Зектер»за договором від 16.12.2004 р. на момент доставки вантажу були виконані в повному обсязі і належним чином, тому  правові підстави для стягнення з ТОВ  „ЗЕКТЕР” збитків відсутні. Крім того Відповідач  інформував  Позивача,  що  не має  законних  підстав займатися зворотним перевезенням вантажу і запропонував   Позивачеві направити  на його  адресу відповідну заявку і зробити оплату відповідно до Договору. Однак МПП «Эрідон»  вказаною пропозицією не скористався, а вантаж знаходився відносно тривалий період в Іллічевську винятково з ініціативи МПП «Эрідон», а не в зв'язку з об'єктивною необхідністю.

Враховуючи  наведене  колегія суддів  вважає,  що  рішення господарського  суду  є  законним  і  обґрунтованим,  при  його  винесенні  не були  порушені  норми  матеріального  та  процесуального  права,  тому  відсутні  підстави  для  його  скасування. Апеляційну  скаргу  слід  залишити  без задоволення.

Керуючись ст. ст.  99,101,103,105 ГПК України,  суд, -

Постановив:

Апеляційну скаргу Малого приватного підприємства Фірми "Ерідон", с. Музичі Києво-Святошинського району Київської області, на рішення господарського суду Одеської області від  01 листопада 2006 року у справі № 1-26-19/214-05-7140  залишити  без задоволення, а  рішення  господарського  суду –без  змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого господарського суду України.

Головуючий суддя:                                                            М.В. Михайлов

Суддя:                                                                                В. М. Тофан

Суддя:                                                                                 О.О. Журавльов