ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
АВТОНОМНОЇ РЕСПУБЛІКИ КРИМ
РІШЕННЯ

Іменем України

15.02.2007
Справа №2-21/18232-2006

За позовом Державного підприємства "Придніпровська залізниця", м. Дніпропетровськ,

до відповідача Феодосійського морського торговельного порту, м. Феодосія,

про стягнення 21 297,48 грн.

Суддя Господарського

Суду Автономної Республіки Крим

С.І. Чонгова

Представники:

Позивач Шамаров Т.О., ю/к, д/п № 39 від 01.01.2006 р. , Тананайська Ю.В., заступник начальника, д/п № 248 від 01.01.2006 р.

Відповідач Коломаченко Г.Л., начальник юр. відділу, д/п № 10/1 від 17.02.2006 р., Соколов Ю.В., інженер, д/п № 10/17 від 04.12.2006 р.,

Сутність спору: Державне підприємство "Придніпровська залізниця", м. Дніпропетровськ, звернулося до Господарського Суду АРК із позовом до Феодосійського морського торговельного порту, м. Феодосія, у якому просить стягнути плату за користування у розмірі 21297,48 грн. Крім того, позивач просить стягнути з відповідача судові витрати, пов’язані з оплатою державного мита та витрати на інформаційне-технічне забезпечення судового процесу.

Позовні вимоги обґрунтовані наступним. Позивач вказує, що взаємовідносини сторін ґрунтуються на договірних засадах на підставі договорів від 12.01.2004 р. № ПР/4ТХ-04-07/НЮ „Про організацію перевезень вантажів і проведення розрахунків за перевезення та надані залізницею послуги„ та договором від 13.04.2004 р. № ПР/МД-4м/1-04/НЮ „Про обробку вагонів з вантажами”. У травні – вересні 2006 р. відповідачу була нарахована плата за користування вагонами по станції Феодосія, що знаходились на під’їзних коліях порту. Відомості плати за користування вагонами та контейнерами за спірний період (травень-вересень 2006 р.) були підписані представником порту із зауваженням „Відповідно ЕТП, протоколу розбіжностей, порт згодний сплатити суму....”. Відповідно до відомостей плати за користування вагонами Портом недовнесено плату за користування вагонами в сумі 21297,48 грн. Позивач вважає зауваження відповідача у відомостях плати за користування вагонами безпідставними та вказує. Відповідно до Правил користування вагонами та контейнерами час передання вагонів залізницею вантажовласнику, а також вантажовласником залізниці зазначається у Пам'ятці про користування вагонами, яка оформляється після закінчення приймально-здавальних операцій.

04 грудня 2006 р. відповідачем до матеріалів справи був наданий відзив на позовну заяву, у якому відповідач позовні вимоги не визнає, та вказує наступне. Відповідно до статті 765 Статуту залізниць України час перебування вагонів під навантаженням і вивантаженням у разі обслуговування залізничної під'їзної колії локомотивом залізниці визначається з моменту фактичної подачі вагонів на місце навантаження або вивантаження до моменту одержання станцією від підприємства повідомлення про готовність вагонів до забирання. Згідно з пунктом 1.8. Правил обслуговування залізничних під’їзних колій - час користування вагонами обчислюється з моменту подачі на місце навантаження (вивантаження) до моменту одержання залізницею повідомлення вантажовласника про закінчення вантажних операцій. Подача вагонів до порту проводиться саме локомотивом залізниці, що передбачено п. 6.5. договору № ПР/МД-4м/1-04/НЮ від 13.04.2004 р. Час перебування вагонів на під’їзній колії Порту обчислюється з моменту подачі вагонів на вантажні фронти до моменту отримання залізницею повідомлення Порту про готовність вагонів до забирання. Плата за користування вагонами портом нараховується за час з моменту постановки на вантажні фронти вивантаження-навантаження до моменту одержання Залізницею повідомлення про закінчення вантажних операцій. Зазначений порядок обліку часу користування вагонами закріплений і в діючому ЄТП, згідно з яким вагони, що були подані на під’їзну колію порту, приймаються на облік з моменту постановки їх на вантажний фронт. Таким чином, обчислення часу користування вагонами та нарахування відповідної плати має здійснюватися з моменту  їх постановки на вантажний фронт, а не з моменту подачі в порт партії вагонів. Розміри вантажних фронтів встановлені портом та залізницею у Додатку № 1 до договору від 13.04.2004 р. та ЄТП роботи під’їзної колії Феодосійського порту та станції примикання Феодосія Придніпровської залізниці, згідно з якими загальний одночасний фронт вивантаження глини складає 3 вагони, у тому числі 2 вагони на 15 та 16 коліях та 1 вагон на 14 (тиловій) колії. На підставі викладеного, відповідач вважає, що оскільки обслуговування під’їзних колій порту здійснюється локомотивом залізниці, час перебування вагонів на під’їзній колії порту має обчислюватись саме з моменту подачі вагонів на місця навантаження-вивантаження, тобто на вантажні фронти, розміри яких визначені сторонами у колонці 3 Додатку № 1 до договору від 13.04.2004 р. При цьому, враховуючи, що розміри вантажних фронтів визначаються на підставі норм діючого законодавства, зокрема при механізованому способі робіт обмежується кількістю та переробною спроможністю механізмів, кількість вагонів, які мають одночасно прийматися на облік, не може перевищувати місткості вантажних фронтів, встановленої договором. Подача вагонів на під’їзну колію у кількості, що перевищує місткість вантажного фронту, не може вважатися подачею на місце навантаження або вивантаження, оскільки, як випливає з п. 5.3. Правил обслуговування залізничних під’їзних колій, розмір партії вагонів, яка може одночасно подаватись на під’їзну колію, визначається довжиною колії, та не враховує наявність складів, відкритих площадок, на яких знаходиться вантаж під навантаження вагонів, або на які має вивантажуватися вантаж з вагонів, а також наявність механізмів для навантаження або вивантаження вантажу. Таким чином, порт обчислив час користування вагонами з моменту їх постановки на вантажні фронти та сплатив відповідну плату за користування вагонами Придніпровській залізниці. Порт вважає, що моментом передачі вагонів залізницею порту є час подачі вагонів на вантажний фронт.

У судове засідання з’явився представник позивача, позовні вимоги підтримав у повному обсязі.

Представник відповідача у судове засідання з’явився, позовні вимоги не визнає з мотивів, викладених у відзиві на позовну заяву.

У засіданні суду у порядку статті 77 Господарського процесуального кодексу України було оголошено перерву з 01.02.2007 р. до 15.02.2007 р.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення та заперечення представника позивача, відповідача, суд, -

ВСТАНОВИВ:

13 квітня 2004 р. між Державним підприємством "Придніпровська залізниця", м. Дніпропетровськ,  та Феодосійським морським торговельним портом, м. Феодосія, був укладений договір № ПР/МД-4м/1-04/НЮ про обробку вагонів з вантажами, який примикає до станції Феодосія Придніпровської залізниці.

Відповідно до умов укладеного договору позивач (Залізниця за договором) здає/приймає, а відповідач (Порт за договором) приймає/здає експортні, транзитні, імпортні вантажі, що перевозяться за участю морського, залізничного транспорту, а також господарські вантажі для Порту або для його контрагентів. Порт надає Залізниці перелік контрагентів, коди вантажоодержувачів і експедиторів, з якими він має договори.

Згідно з пунктом 7.1. вказаного договору, плата за користування вагонами Портом нараховується за час з моменту їхньої передачі Порту до моменту приймання Залізницею від Порту. Облік часу користування вагонами, поданими в Порт, проводиться за відомостями плати за користування вагонами (контейнерами) за їх номерами. Відомості плати за користування вагонами (контейнерами) складаються Станцією в трьох примірниках та підписуються представниками Станції та Порту.

Відповідно до пункту 7.4. укладеного сторонами договору, Порт сплачує Залізниці плату: за користування вагонами і контейнерами – згідно з Правилами користування вагонами і контейнерами, за подачу і забирання вагонів з фронтів навантаження (вивантаження) – згідно Тарифного керівництва № 1 по ставкам таблиць № 1, 2 (розділ 2), за маневрову роботу - згідно Тарифного керівництва № 1, розділ 2, пункт 1.8., за зберігання вантажів у вагонах (контейнерах) у разі затримки їх з вини Порту після закінчення терміну безоплатного зберігання, збір сплачується незалежно від місця затримки (на Станції Феодосія та на підходах до неї) – згідно Правил зберігання вантажів, послуги і роботи, замолені Портом – збір згідно з Тарифним керівництвом № 1.

Подача вагонів на вантажні фронти Порту і забирання їх з вантажних фронтів Порту здійснюється локомотивом Залізниці. Максимальна кількість вагонів, що подаються (забираються) одночасно у Порт (з Порту) не повинна перевищувати 12 вагонів (48 вісей). Розміри фронтів навантаження, вивантаження наведені у Додатку № 1. Подавання наступної партії вагонів на один й той же вантажний фронт здійснюється після закінчення вантажних операцій попередньої партії та прийомо-здавальних операцій, про що Порт повідомляє Станцію.

Згідно з Додатком № 1 до договору № ПР/МД-4м/1-04/НЮ від 13.04.2004 р. сторонами встановлено розмір одночасної подачі вагонів до фронту і одночасний фронт вивантаження.

Статтею 75 Статуту залізниць України визначено, що у договорах про експлуатацію залізничної під'їзної колії і договорах про подачу та забирання вагонів повинні враховуватися вантажні фронти, умови і терміни навантаження маршрутів, а також можливість використання під'їзних колій для потреб залізниці. Вантажний фронт визначається кількістю вагонів, яку можна встановити за довжиною складської колії, що може бути використана для одночасного навантаження або розвантаження однорідних вантажів. Фронт механізованого навантаження та розвантаження визначається залежно від кількості механізмів.

Стаття 76 Статуту залізниць України встановлю, що час перебування вагонів під навантаженням і вивантаженням у разі обслуговування залізничної під'їзної колії локомотивом залізниці визначається з моменту фактичної подачі вагонів на місце навантаження або вивантаження до моменту одержання станцією від підприємства повідомлення про готовність вагонів до забирання.

Крім того, зазначені у статті 75 Статуту залізниць України норми деталізовані у п. 5 Правил обслуговування залізничних під’їзних колій „Вантажні фронти”, п. 5.1. яких встановлює порядок визначення розміру вантажного немеханізованого фронту, п. 5.2. – порядок визначення розміру вантажного фронту нафтових та інших рідких вантажів, п. 5.3. – порядок визначення розміру вантажного фронту при механізованому способі робіт. Зокрема, згідно з частиною 1 пункту 5.3. Правил обслуговування залізничних під’їзних колій - розмір вантажного фронту вантажів, крім наливних, при механізованому способі робіт визначається, виходячи з кількості і переробної спроможності механізмів.

Оскільки подача відповідачу вагонів на вантажні фронти здійснюється локомотивом Залізниці, час перебування вагонів під навантаженням і вивантаженням має визначатися з моменту фактичної подачі вагонів на місце навантаження і вивантаження, кількість яких обумовлена сторонами  у додатку № 1 до договору, а саме, як одночасний фронт вивантаження.

Пунктом 3 Правил користування вагонами передбачено, що облік часу користування вагонами і контейнерами та нарахування плати за користування ними провадиться на станції відправлення та призначення за "Відомістю плати за користування вагонами (контейнерами)"форми ГУ-46, яка складається на підставі "Пам'яток про користування вагонами (контейнерами)" форми ГУ-45, "Актів про затримку вагонів" форми ГУ-23а, "Актів загальної форми ГУ-23".

Позивачем проведено нарахування плати за час перебування вагонів на колії, а не за фактичне перебування вагонів під навантаженням та вивантаженням, що суперечить вимогам статті 76 Статуту залізниць України.

Таким чином, позивачем не надано належних доказів наявності заборгованості відповідача позивачу за користування вагонами за період травень – вересень 2006 р.

Статтею 34 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

У відповідності зі ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

При таких обставинах, вимоги позивача задоволенню не підлягають.

Відповідно до вимог ст. 49 ГПК України витрати з сплати державного мита та судові витрати, пов'язані з інформаційно-технічним забезпеченням судового процесу підлягають віднесенню на позивача.

У засіданні суду було оголошено вступну та резолютивну частини рішення. Рішення оформлено та підписано відповідно до ст. 84 ГПК України 06 березня 2007 р.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 75, 76 Статуту залізниць України, ст. ст. 49, 77, 82, 83, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволені позову відмовити.

Суддя Господарського суду

Автономної Республіки Крим                                        Чонгова С.І.