ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД
ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

10.05.2007
Справа  № 12/65

Суддя господарського суду Тисянчин В. М., розглянувши
матеріали справи

за позовом
дочірнього підприємства „Медсервіс плюс” товариства з обмеженою
відповідальністю Західно український центр „Медсервіс”, м. Львів д

до приватного
підприємця ОСОБА_1, м. Мукачево

про
стягнення заборгованості  в сумі 5 978,13
грн.

Суддя    Тисянчин
В. М.

Представники:

Від позивача -Маріяш
В. Б., (представник за довіреністю від 07.05.2007 року)

Від відповідача -не
викликався (явка на розсуд сторін)

СУТЬ СПОРУ:
заявлено позов дочірнім підприємством „Медсервіс плюс” товариства з обмеженою
відповідальністю Західно український центр „Медсервіс”, м. Львів до приватного
підприємця ОСОБА_1, м. Мукачево про стягнення заборгованості  в сумі 5 978,13 грн.

Письмовою заявою від 10.05.2007
року (. № 4304 від 10.05.2007 року) відповідач визнала борг та зобов'язалась
добровільно його сплатити.

Водночас, відповідач просить
позивача та суд надати відстрочку виконання рішення суду строком на 3 місяці, посилаючись
на об'єктивні обставини (хворобу, обставинами, пов'язаними із усиновленням
дитини, витратами на її лікування за діагнозом: правобічна пірамідна
недостатність затримки психомоторного розвитку та дихальної недостатності II-
ступеня, обставин, пов'язаних з апеляційним провадженням за позовом про
повернення неповнолітньої дитини ОСОБА_2, 07.02.2002 року народження).

В підтвердження наведеного суду
надано:

- рішення № НОМЕР_1 від 23.12.2005
року виконкому Мукачівської міської ради;

- довідку № НОМЕР_2 від 29.12.2005
року обласного будинку дитини про отримання сім'єю відповідача (ІНФОРМАЦІЯ_2)
неповнолітньої дитини -ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1;

- довідку № НОМЕР_3 від 23.02.2007
року обласної дитячої лікарні м. Мукачева про перебування на довготривалому
лікуванні усиновленої дитини;

- повідомлення апеляційного суду
Закарпатської області від 13.04.2007 року № НОМЕР_4.

Представник позивача підтримав позов
в повному обсязі, заперечив надання відстрочки виконання рішення суду строком
на три місяці та ознайомившись в судовому засіданні з документальними
обґрунтуваннями відповідача -не заперечив можливість надання відстрочки
виконання судового рішення строком на два місяці, з огляду на можливість його
реального виконання, про що ствердив письмово.

Вивчивши доводи позовної заяви та
матеріали справи, дослідивши їх, заслухавши пояснення представника позивача,
суд

ВСТАНОВИВ:

Заборгованість
відповідача в сумі 5 987,13 грн.
-основного боргу щодо оплати за поставлений, згідно договору від
01.09.2006 року, фармацевтичний товар, підтверджується матеріалами справи,
зокрема:

- накладними за жовтень та листопад
2006 року;

-
рахунками за період з 01.11.2005 року по 31.03.2006 року;

- розрахунком позову, а за таких обставин
сума основного боргу підлягає стягненню примусово.

Заявлені вимоги позивача
(вимога № 01-01/59 від 11.04.2007 року) про добровільне погашення боргу
відповідач не виконав, чим порушив ст. ст. (11; 526); 509; 530 ЦК України
(чинного з 01.01.04).

Саме ця обставина і послужила
підставою для звернення позивача до суду з даною позовною заявою.

Відповідно до ст. 175 ГК України
майново -господарські зобов'язання, які виникають між учасниками господарських
відносин, регулюються Цивільним кодексом України, з урахуванням особливостей
передбачених ГК України та з урахуванням Закону України „Про телекомунікації”
(ст. ст. 33, 36).

Таким чином, на день розгляду спору у
суді, обставини спору (права і зобов'язання сторін) оцінюються судом з огляду
на правила ЦК та ГК України.

Відповідно до ст. 526 ЦК України,
зобов'язання повинно виконуватись належним чином і в установлений строк
відповідно до вказівок закону, акту планування, договору чи вимог, що звичайно
ставляться.

У відповідності до ст. 509 ЦК
України в силу зобов'язання -кредитор вправі вимагати виконання обов'язку від
боржника у випадку невиконання останнім своїх зобов'язань у відносинах.
Підставою виникнення зобов'язання є юридичний факт.

В даній правовій ситуації юридичним
фактом, на підставі якого виникли зобов'язальні відносини між сторонами, є
поставка фармацевтичного товару (ст. 11 ЦК України).

Отже, обов'язок відповідача
оплатити вартість поставленого фармацевтичного товару є безспірним.

Одностороння відмова від виконання
зобов'язання не допускається (ст. 615; 625 ЦК України).

Відтак, договір є обов'язковим для
виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

При постановленні судового рішення
враховується характер зобов'язання, наслідки його невиконання, особа
відповідача, ступінь його вини, суспільно - державну значимість господарської
діяльності відповідача, обставини, що впливають на неможливість виконання
відповідачем зобов'язання належним чином та межі здійснення цивільних прав (п.3
ст. 13 ЦК України), де не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром
завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах,
безпідставного збагачення за рахунок погіршення фінансово -майнового стану
сторони у спорі.

За ст. 16 ЦК України одним із
способів захисту цивільних прав та інтересів є припинення дії, яка порушує
право.

Отже, із встановлених судом
обставин вбачається, що склад цивільно -правової відповідальності є наявним на
момент судового розгляду справи.

Встановлюючи дійсні обставини
справи, суд посилається на фактичні дані, на підставі яких господарський суд у
визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин на
яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають
значення для правильного вирішення спору, в даному випадку -письмовими
доказами. При цьому, заяви та пояснення не приймаються судом за преюдицію, а
перевіряються на достовірність.

Таким чином, позивачем
доведені ті обставини, на які він посилається як на підставу своїх вимог і
заперечень, тому позов підлягає задоволенню, поклавши відшкодування судових
витрат за змістом ст. 49 ГПК України на відповідача з огляду його вини у
виникненні спору відстрочивши виконання рішення суду строком на 2 місяці, як
виняток, чим задоволити частково клопотання відповідача з огляду підстав, що
заслуговують на увагу суду.

Виходячи з викладеного, оцінивши
повноту, достатність позовних матеріалів, проаналізувавши подані по справі
доказові документи для вирішення спору, керуючись ст. 124 Конституції України;
ст. 2 Закону України „Про судоустрій України”;
ст.ст. 4, 33, 34; 36; 43; 44; 49; 82 - 84; 115; 116; Господарського
процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1.           Позов
задоволити  повністю.

2. Стягнути з  приватного підприємця ОСОБА_1 (АДРЕСА_1;
код НОМЕР_5) на користь дочірнього підприємства „Медсервіс плюс” товариства
з обмеженою відповідальністю Західно український центр „Медсервіс” (м.
Львів, вул. Антоновича, 128; код 30338380) суму 5 987,13 п'ять тисяч
дев'ятьсот вісімдесят сім грн. 13 коп.) -основного боргу та 102 (сто дві грн.)
-  у відшкодування витрат по оплаті
держмита; 118 (сто вісімнадцять грн.) -у відшкодування витрат на інформаційно
-технічне забезпечення судового процесу. Видати наказ з 20.07.2007 року.

Дане рішення набирає законної сили
в порядку ст. 85 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя
Тисянчин В. М.