ЛУГАНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД
м. Луганськ, вул. Коцюбинського, 2
____________________________________________________________________________________
У Х В А Л А

Іменем України

03.04.2007 року                                                Справа № 9/142

Луганський апеляційний господарський суд колегією суддів у складі:

головуючого судді            Бородіної Л.І.

суддів                                   Журавльової Л.І.

Перлова Д.Ю.

Склад судової колегії призначений розпорядженням голови Луганського апеляційного господарського суду від 30.10.2006.

При секретарі

судового засідання               Мартинцевій Н.М.

та за участю представників сторін:

від позивача                         Литвин Л.В., за дов. від 27.03.2007 № 2281-10

від  відповідача               Іванова Л.В., паспорт серії ЕК № 341777 від 19.02.1997

Розглянувши

апеляційну скаргу            Державної податкової інспекції у Лутугинському районі

Луганської області

на постанову

господарського суду        Луганської області

від 19.05.2006

у справі                             № 9/142 (головуючий суддя Ворожцов А.Г.,

судді Батюк Г.М., Яресько Б.В.)

за позовом                        Державної податкової інспекції у Лутугинському районі

Луганської області

до                                             Сільськогосподарського товариства з обмеженою

відповідальністю „Благодатна Нива”, с.Біле

Лутугинського району Луганської області

про                                     стягнення 542716 грн.60 коп.

Постановою господарського суду Луганської області від 19.05.2006 у справі                        № 9/142 (головуючий суддя Ворожцов А.Г., судді Батюк Г.М., Яресько Б.В.) частково  задоволений позов Державної податкової інспекції (ДПІ) у Лутугинському районі Луганської області до Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю (СТОВ) „Благодатна Нива”, с.Біле Лутугинського району Луганської області: стягнуто з СТОВ „Благодатна Нива” в доход місцевого бюджету Білівської селищної ради суму податкової заборгованості з податку з доходів фізичних осіб у розмірі                      541716 грн. 60 коп. В решті позовних вимог провадження у справі закрито.

Постанова суду мотивована тим, що норми Закону України від 21.12.2000                   № 2181 „Про порядок погашення зобов”язань перед бюджетами та державними цільовими фондами” (далі –Закон № 2181) не передбачають позасудового порядку стягнення заборгованості з прибуткового податку громадян, яка не є узгодженою сумою податкового зобов”язання або податковим боргом в розумінні Закону № 2181. Тобто стягнути до бюджету суми прибуткового податку можливо лише за рішенням суду.

Крім того, місцевий господарський суд дійшов висновку, що строк давності встановлений статтею 15 Закону № 2181, не застосовується до спірних взаємовідносин, оскільки зобов”язання по сплаті прибуткового податку з громадян не є самостійно узгодженим тому, що законодавством не передбачено надання податкових декларацій з названого податку. Визначити самостійно на підставі пунктів 4.2, 4.3 статті 4, пункту 5.2 статті 5 Закону № 2181 податкові зобов”язання фізичних осіб податковий орган не має можливості, оскільки сума цього податкового зобов”язання не розраховується контролюючим органом, законних підстав для визначення даного податкового зобов”язання за непрямими методами не існує, і, як наслідок, апеляційного узгодження податкового зобов”язання в розумінні пункту 5.2 статті 5 Закону № 2181 не відбувається.

Щодо виключення сум втрат від дії форс-мажорних обставин з податкового зобов”язання, суд першої інстанції зауважив, що відповідно до положень статті 18.2 Закону 2181 та роз’яснень ДПА України від 30.08.2004 № 16612/7/24-1117, статті 111 Закону України “Про оплату праці” від 24.03.1995 № 108/95-ВР до заробітної плати відносяться доходи за виконання трудових обов’язків, одержані за місцем основної роботи, у тому числі за сумісництвом, за виконання робіт за договором підряду.

Орендна плата за користування земельними ділянками відносяться до загальної суми сукупного оподаткованого доходу, але не відносяться до структури заробітної плати, а тому й податковий борг з податку з доходів фізичних осіб, який виник в результаті форс-мажорних обставин, нарахований на частину сукупного оподаткованого доходу, та утриманий, але не сплачений до бюджету, списанню не підлягає.

СТОВ „Благодатна Нива” (відповідач у справі) не погодилось з прийнятою постановою та  подало апеляційну скаргу, в якій просить постанову господарського суду Луганської області від 19.05.2006 у справі № 9/142 скасувати через порушення норм матеріального права та ухвалити нове рішення.

В обгрунтування доводів апеляційної скарги відповідач вказує на необхідність застосування до спірних взаємовідносин позовну давність, встановлену статтею 257 Цивільного кодексу України (далі –ЦК України), та строк давності, передбачений статтею 15 Закону № 2181; підстави звільнення від відповідальності за порушення зобов”язання, яке сталося внаслідок непереборної сили, відповідно до статті 617 ЦК України.

Крім того, заявник скарги вважає, що податковий борг юридичних або фізичних осіб, що виник внаслідок обставин непереборної сили (форс-мажорних обставин) є безнадійним та підлягає списанню відповідно до пункту 18.2.1 пункту 18.2 статті 18 Закону № 2181, оскільки втрати від дії форс-мажорних обставин не є відновлюваними і джерел для їх покриття законодавством України не передбачено.

ДПІ у Лутугинському районі Луганської області (позивач у справі) проти доводів апеляційної скарги заперечує, просить залишити постанову господарського суду без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Ухвалою Луганського апеляційного господарського суду від 03.07.2006 відкрито апеляційне провадження у справі № 9/142 за апеляційною скаргою СТОВ „Благодатна Нива” (т.І, а.с.84-85).

Ухвалою Луганського апеляційного господарського суду від 13.07.2006 справу призначено до апеляційного розгляду (т.І, а.с.88-89).

Ухвалою Луганського апеляційного господарського суду від 31.10.2006 зупинено провадження у даній справі відповідно до пункту 3 частини 1 статті 156 Кодексу адміністративного судочинства України до вирішення господарським судом Луганської області адміністративної справи № 10/679пн-ад за позовом СТОВ „Благодатна Нива” до ДПІ у Лутугинському районі Луганської області про заборону стягнення податкового боргу у сумі 160660 грн. 36 коп. та списання цього боргу  (т.ІІ, а.с.105-107).

Ухвалою Луганського апеляційного господарського суду від 20.03.2007 поновлене апеляційне провадження у справі  № 9/142 (т.ІІ, а.с.116-117).

Заслухавши доводи і пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, перевіривши повноту з’ясування місцевим судом обставин справи, апеляційний господарський суд

В С Т А Н О В И В :

07.02.2000 СТОВ “Благодатна Нива” зареєстроване Лутугинською райдержадміністрацією за № 0042, 04.07.2005 перереєстровано за                                            № 1000144; як платник податків зареєстровано 23.02.2000 в ДПІ у Лутугинському районі, про що видано довідку № 1526/28 (т.І, а.с.7, 12, 14).

У період з 02.12.2005 по 29.12.2005 ДПІ у Лутугинському районі Луганської області  здійснено планову виїзну документальну перевірку з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства СТОВ „Благодатна Нива” за період з 01.04.2003 по 30.09.2005, за результатами якої складений акт від 11.01.2006                          № 1/2301-30791346  (т.І, а.с.15-23).

В ході перевірки податковим органом встановлено, що у 2000 році СТОВ „Благодатна Нива” укладено договори оренди земельних ділянок з 306 фізичними особами, орендна плата за користування земельним паєм, за договором оренди становить 813 грн. 00 коп. та 560 грн. 00 коп. Згідно договору орендар –СТОВ „Благодатна Нива” зобов”язується сплачувати орендну плату протягом дії договору оренди не пізніше як до 31.12 кожного року.

Станом на 01.04.2003 заборгованість до бюджету по податку з доходів фізичних осіб (прибутковому податку) складає 299435 грн. 30 коп. За перевіряємий період нараховано податку у розмірі 299191 грн. 99 коп., в т.ч. з суми арендної плати за землю 109333 грн. 55 коп., перераховано до бюджету –12726 грн. 18 коп. (по річному перерахунку податку за 2003 рік у лютому 2004 року було зменшено податку на 2259 грн. 19 коп.).

Заборгованість по податку з доходів фізичних осіб (прибутковому податку) станом на 01.10.2005 складає 583641 грн. 92 коп., при цьому заборгованість по заробітній платі станом на 01.10.2005 складає 140740 грн. 48 коп., ця заборгованість утворилася у період 2000-2002 роки. Поточна заробітна плата сплачується своєчасно. Заборгованість по сумам орендної плати землі (паї) за 2004-2005 роки складає 145921 грн. 64 коп.

Податок з невиплаченої заробітної плати складає 21955 грн. 51 коп. з невиплачених паїв –18969 грн. 81 коп.

Таким чином, за результатами перевірки позивач дійшов висновку, що  підприємство не перерахувало до бюджету податку з доходів фізичних осіб (прибутковому податку) з виплаченої заробітної плати та паїв у сумі 542716 грн. 60 коп., чим було порушено абзац 1 статті 10 Декрету Кабінету Міністрів України „Про прибутковий податок з громадян” та підпункт 8.1.4 пункту 8.1 статті 8 Закону України від 22.05.2003 № 889 „Про податок з доходів фізичних осіб”.

ДПІ у Лутугинському районі Луганської області за період з 01.04.2003 по 30.09.2005 нараховано СТОВ „Благодатна Нива” податок з доходів фізичних осіб в сумі 299191 грн. 99 коп., у т.ч. з суми орендної плати за землю 109333 грн. 35 коп.

23.02.2006 ДПІ у Лутугинському районі Луганської області звернулася до господарського суду Луганської області з позовом про стягнення з СТОВ „Благодатна Нива” заборгованості по податку з доходів фізичних осіб в сумі 542716 грн. 60 коп. до бюджету Білівської селищної Ради народних депутатів за рахунок активів боржника (т.І, а.с.2-5).

10.03.2006 СТОВ „Благодатна Нива” частково сплатило борг з податку з доходів фізичних осіб у сумі 1000 грн. 00 коп., що підтверджено платіжним дорученням від 10.03.2006 № 474 (т.І, а.с.29).

Заявою про зменшення позовних вимог від 07.04.2006 № 2563-10 ДПІ у Лутугинському районі Луганської області зменшила позовні вимоги на суму                        1000 грн. 00 коп. та просить стягнути зі  СТОВ „Благодатна Нива” суму боргу з податку з доходів фізичних осіб у сумі 541716 грн. 60 коп. (т.І, а.с.33-34).

Постановою господарського суду Луганської області від 19.05.2006 позов задоволений частково з підстав, викладених вище (т.І, а.с.66-67).

Постановою господарського суду Луганської області від 20.02.2007 у справі                  № 10/679пн-ад відмовлено у задоволенні позову СТОВ „Благодатна Нива” до ДПІ у Лутугинському районі Луганської області про заборону ДПІ у Лутугинському районі Луганської області стягувати зі СТОВ „Благодатна Нива” податковий борг у сумі                  160660 грн. 36 коп., який виник внаслідок обставин непереборної сили (форс-мажорних обставин) та покладення на відповідача зобов”язання списати податковий борг у сумі 160660 грн. 36 коп., який виник внаслідок дії форс-мажорних обставин у відповідності до чинного законодавства.

Перевіривши матеріали справи, правильність їх юридичної оцінки та застосування місцевим господарським судом норм законодавства, апеляційний господарський суд дійшов висновку, що постанова господарського суду відповідає обставинам справи, нормам матеріального права і скасуванню не підлягає з огляду на наступне.

Порядок нарахування, утримання та сплати (перерахування) податку з доходів фізичних осіб до бюджету встановлений статтею 8 Закону України від 22.05.2003                      № 889-ІУ „Про податок з доходів фізичних осіб”.

Відповідно до підпунктів 8.1.1, 8.1.2, 8.1.4 пункту 8.1 статті 8 названого Закону податковий агент, який нараховує (виплачує) оподатковуваний дохід на користь платника податку, утримує податок від суми такого доходу за його рахунок, використовуючи ставку податку, визначену у відповідних пунктах статті 7 цього Закону.

Податок підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету під час виплати  оподатковуваного доходу єдиним платіжним документом. Банки не мають права  приймати платіжні документи на виплату доходу, які не передбачають сплати (перерахування) цього податку до бюджету. Якщо оподатковуваний дохід  нараховується,  але не виплачується  платнику  податку  особою,  що  його  нараховує,  то податок,  який підлягає утриманню з  такого  нарахованого  доходу, підлягає  сплаті (перерахуванню) до бюджету у строки,  встановлені законом для місячного податкового періоду.

Якщо оподатковуваний дохід виплачується у негрошовій формі чи готівкою з  каси  резидента, то податок сплачується (перераховується) до бюджету протягом банківського дня, наступного за днем такої виплати.

Податковим агентом в розумінні пункту 1.15 статті 1 цього Закону є юридична  особа  (її  філія, відділення,  інший  відокремлений  підрозділ) або фізична особа чи представництво  нерезидента –юридичної  особи,   які  незалежно  від  їх  організаційно-

правового статусу та способу оподаткування іншими податками зобов'язані нараховувати, утримувати та сплачувати цей податок до бюджету від імені та за рахунок платника податку, вести податковий облік та подавати податкову  звітність  податковим органам  відповідно до  закону, а також нести відповідальність за порушення норм  цього Закону.

Таким чином, виходячи з наведених вище приписів, відповідач є податковим агентом  та зобов”язаний нести відповідальність за порушення норм Закону України „Про податок з доходів фізичних осіб”.

Як свідчать матеріали справи та встановлено судом першої інстанції, позивачем за результатами виїзної планової перевірки  встановлена заборгованість по податку з доходів фізичних осіб станом на 01.10.2005 у сумі 583641 грн. 92 коп., у тому числі:

- по невиплаченій заробітній платі за період 2000-2002 роки у сумі                           140740 грн. 48 коп.;

- по орендній платі землі (паї) перед фізичними особами за 2004-2005 роки у сумі 145921 грн. 64 коп.;

- по податку з невиплаченої заробітної плати  у сумі 21955 грн. 51 коп.

- по податку з доходів фізичних осіб за нараховану, але невиплачену плату за паї у сумі 18969 грн. 81 коп. (т.І, а.с.21).

Спеціальним законом з питань оподаткування, який установлює порядок погашення зобов”язань юридичних або фізичних осіб перед бюджетами та державними цільовими фондами з податків і зборів (обов”язкових платежів) є Закон України від 21.12.2000 № 2181-ІІІ „Про порядок погашення зобов'язань платників податків          перед бюджетами та державними цільовими фондами”.

Підстави для примусового стягнення активів та визначення бюджетного фонду передбачені статтею 3 Закону № 2181, яка встановлює, що активи платника податків можуть бути примусово стягнені в рахунок погашення його податкового боргу виключно за рішенням суду.

Відповідно до пункту 3.2 статті 3 цього Закону у будь-яких випадках, коли платник податків згідно із законами з питань оподаткування уповноважений утримувати податок, збір (обов'язковий платіж), якими оподатковуються інші особи, у тому числі   податки на доходи фізичних осіб, дивіденди, репатріацію, додану вартість, акцизні збори, а також будь-які інші податки, що утримуються з джерела виплати, сума таких податків, зборів (обов'язкових платежів) вважається бюджетним фондом,  який належить  державі або територіальній громаді та створюється від їх імені.

На  кошти  бюджетного  фонду,  визначеного  підпунктом 3.2.1 цього пункту, не може бути накладено стягнення за причинами, відмінними від стягнення такого  податку,  збору  (обов'язкового платежу).

Відповідно до статті 16 Закону України „Про податок з доходів фізичних осіб” податок, утриманий з доходів резидентів, підлягає зарахуванню до бюджету згідно з нормами Бюджетного кодексу України.

Цей порядок застосовується всіма юридичними особами, у тому числі такими,  що мають філії, відділення, інші відокремлені підрозділи, які розташовані на території іншої територіальної громади, ніж така юридична особа, а також відокремленими підрозділами  юридичних осіб, яким в установленому порядку надано повноваження щодо нарахування, утримання і сплати (перерахування) до бюджету податку (далі - уповноважений підрозділ).

Сума  податку  за  звітний місяць, яка  підлягає перерахуванню до місцевого  бюджету за місцезнаходженням таких відокремлених підрозділів, визначається  юридичною особою або уповноваженим підрозділом  самостійно,  виходячи  із  загальної

кількості громадян, які працюють у цих підрозділах, та  суми виплаченого (нарахованого) оподатковуваного доходу.

Юридична особа за своїм місцезнаходженням та місцезнаходженням своїх підрозділів, а уповноважений підрозділ за своїм місцезнаходженням, одночасно з  поданням  документів на отримання  коштів для виплати належних платникам податку доходів, сплачує (перераховує) суми утриманого податку на відповідні розподільчі рахунки,  відкриті  в територіальних управліннях Державного казначейства України.

Територіальні  управління  Державного  казначейства України в установленому  Бюджетним  кодексом  України  порядку здійснюють розподіл  зазначених  коштів  згідно  із нормативами, встановленими статтею 65 Бюджетного кодексу України, та спрямовують такі розподілені суми  до  відповідних  місцевих бюджетів.

Контроль  за  правильністю  та  своєчасністю сплати податку здійснює податковий орган за місцезнаходженням юридичної особи або її уповноваженого підрозділу.

Відповідальність за своєчасне та повне перерахування сум податку до відповідного місцевого бюджету несе юридична  особа або  її уповноважений підрозділ,   що нараховує  (виплачує) оподатковуваний дохід.

Згідно з пунктом 19.2 статті 19 Закону України „Про податок з доходів фізичних осіб” особи, які мають статус податкових агентів, зобов”язані:

а) своєчасно та повністю нараховувати, утримувати та сплачувати (перераховувати) до бюджету податок з доходу, який виплачується на користь платника податку та оподатковується до або під час такої виплати та за її рахунок;

б) надавати у строки, встановлені законом для податкового кварталу, якщо інше не визначено нормами цього Закону, податковий розрахунок сум  доходу, нарахованого  (сплаченого) на  користь платників податку, а також сум утриманого з них податку податковому  органу  за  місцем  свого  розташування. У разі коли зазначена особа протягом звітного кварталу не виплачує такі доходи або виплачує доходи не всім платникам податку, зазначена звітність не подається або подається  стосовно  платників  податку,  які фактично отримали такі доходи. Запровадження інших форм звітності із зазначених питань не припускається.

У разі коли податковий агент до або під час виплати доходу на  користь платника податку не здійснює нарахування, утримання або сплату (перерахування) цього податку, відповідальність  за  погашення  суми податкового зобов'язання або податкового боргу, що виникає внаслідок таких дій, покладається на такого податкового  агента.  При цьому платник податку –отримувач таких доходів звільняється від  обов'язків  погашення  такої  суми податкових зобов'язань або податкового боргу (підпункт 20.3.2 пункту 20.3          статті 20 цього Закону).

Отже, виходячи з приписів Закону України „Про податок з доходів фізичних осіб” та Закону № 2181, судова колегія апеляційної інстанції дійшла висновку, що чинним законодавством України не передбачено узгодження суми податкового зобов”язання з прибуткового податку між податковим органом та податковим агентом, оскільки останній не є платником цього податку та не подає податкової декларації з даного податку.

Податок з доходів фізичних осіб, заявлений позивачем до стягнення, нарахований відповідачем самостійно. А тому апеляційний господарський суд погоджується з висновком місцевого господарського суду щодо відсутності будь-яких строків для стягнення податку з доходів фізичних осіб, оскільки положення підпункту 15.2.1 пункту 15.2 статті 15 „Строки давності” Закону № 2181 застосовується лише у разі нарахування податкового зобов”язання податковим органом.

Доводи апеляційної скарги щодо застосування до спірних правовідносин загальних строків позовної давності, встановлених Цивільним кодексом України, вважаються судовою колегією безпідставними, оскільки відповідно до частини 2 статті 1 Цивільного кодексу України до майнових відносин, заснованих на адміністративному або іншому владному підпорядкуванні однієї сторони другій стороні, а також до податкових, бюджетних відносин цивільне законодавство не застосовується, якщо інше не встановлено законом.

Крім того, доводи апеляційної скарги щодо необхідності списання спірного податкового боргу, який виник внаслідок обставин непереборної сили (форс-мажорних обставин) відхиляються судом апеляційної інстанції за необгрунтованістю, оскільки дане питання було предметом розгляду у справі № 10/679пн-ад, за результатами розгляду якої господарським судом Луганської області відмовлено СТОВ „Благодатна Нива” у задоволенні позову до ДПІ у Лутугинському районі Луганської області про заборону ДПІ у Лутугинському районі Луганської області стягувати зі СТОВ „Благодатна Нива” податковий борг у сумі                  160660 грн. 36 коп., який виник внаслідок обставин непереборної сили (форс-мажорних обставин) та покладення на відповідача зобов”язання списати податковий борг у сумі 160660 грн. 36 коп., який виник внаслідок дії форс-мажорних обставин у відповідності до чинного законодавства.

Відповідно до частини 1 статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України  обставини,   встановлені судовим  рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших  справ,  у  яких беруть  участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

З матеріалів справи вбачається, що відповідачем після порушення провадження у справі в рахунок погашення частини спірного боргу перераховано прибутковий податок, у сумі 1000 грн. 00 коп. за платіжним дорученням від 10.03.2006 № 474 (т.І, а.с.29), у зв”язку з чим в цій частині судом першої інстанції обгрунтовано закрито провадження у справі.

Позовні вимоги щодо стягнення заборгованості з податків з доходів фізичних осіб у розмірі 541716 грн. 60 коп. правомірно задоволені місцевим господарським судом відповідно до вимог чинного законодавства України.

За таких обставин, доводи апеляційної скарги спростовуються матеріалами справи та відхиляються апеляційною інстанцією за безпідставністю.

З огляду на викладене апеляційна скарга Державної податкової інспекції у Лутугинському   районі   Луганської   області   не   підлягає   до   задоволення, постанова

господарського суду відповідає фактичним обставинам справи, нормам матеріального та процесуального права і скасуванню не підлягає.

Керуючись ст.ст.195, 196, п.1 ч.1 ст.198, ст.200, п.1 ч.1 ст.205, ст.206, ч.5 ст.254, п.6 р.УІІ Прикінцевих та перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України, Луганський апеляційний  господарський суд

У Х В А Л И В :

1. Апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Лутугинському районі Луганської області на постанову господарського суду Луганської області від 19.05.2006 у справі № 9/142 залишити без задоволення.

2. Постанову  господарського суду Луганської області від 19.05.2006 у справі                № 9/142 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена у касаційному порядку у місячний строк до Вищого адміністративного суду України.

Повний текст ухвали складено 10.04.2007.

Головуючий суддя                                                       Л.І.Бородіна

Суддя                                                                              Л.І.Журавльова

Суддя                                                                              Д.Ю.Перлов

Надруковано 5 примірників:

1-          до справи

2-          позивачу

3-          відповідачу

4-          ГСЛО

5-          до наряду

Внесено