донецький апеляційний господарський суд
УХВАЛА

Іменем України

20.03.2007 р.                                                                                  справа №7/341а

Донецькій апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого:

суддів

при секретареві судового засідання

за участю представників сторін:

від позивача:
Чумак О.А., довіреність № 21 від 06.11.0р., Криворучко В.Ж., довіреність № 10  від 16.10.06р.,

від відповідача:
Тихомирова Н.Д., довіреність № 16 від 15.01.07р., Анісімова Н.М., довіреність № 15  від 15.01.07р., Мозгова Н.А., довіреність № 2  від 09.01.07р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу
Жовтневої міжрайонної державної податкової інспекції в  м.Маріуполь

на постанову (ухвалу) господарського суду

Донецької області

від
16.01.2007 року (повний текст складений 22.01.07р.)

по справі
№7/341а

за позовом
Акціонерного товариства закритого типу "Донбаспромелектромонтаж" м.Донецьк

до
Жовтневої міжрайонної державної податкової інспекції в м.Маріуполь

про
визнання недійсними податкових повідомлень - рішень та визнання противоправними дій суб"єкта владних повноважень

В С Т А Н О В И В:

Позивач, Акціонерне товариство закритого типу „Донбаспромелектромонтаж” м. Донецьк звернулось до господарського суду Донецької області з позовом до Жовтневої міжрайонної державної податкової інспекції у м. Маріуполь про визнання недійсними податкових повідомлень-рішень № /0 від 20.01.2006 р., № /1 від 16.03.2006 р., № /2 від 09.06.2006 р., № /3 від 27.07.2006 р., № /0 від 20.01.2006 р., № /1 від 16.03.2006 р., № /2 від 09.06.2006 р., № /3 від 24.07.2006 р., № /0 від 21.01.2006 р., № /1 від 16.03.2006 р., № /2 від 09.06.2006 р., № /3 від 24.07.2006 р., № /0 від 21.01.2006 р., № /1 від 16.03.2006 р., № /2 від 09.06.2006 р., № /3 від 24.07.2006 р., № /0 від 21.01.2006 р., № 000152342/1 від 16.03.2006 р., № /2 від 09.06.2006 р., № /3 від 24.07.2006 р. та визнання противоправними дій Жовтневої МДПІ щодо проведення позапланової виїзної документальної перевірки в період з 08.12.2006 р. по 28.12.2006 р. МСУ „Електромонтаж” № 415 Акціонерного товариства закритого типу „Донбаспромелектромонтаж”.

Постановою господарського суду Донецької області від 16.01.07р. (повний текст складений 22.01.07р.) по справі № 7/341а позовні вимоги Акціонерного товариства закритого типу „Донбаспромелектромонтаж” м. Донецьк були задоволені частково.

Визнані недійсними податкові повідомлення-рішення Жовтневої МДПІ м. Маріуполя від 21.01.2006 р. № /0 , від 16.03.2006 р. № /1, від 09.06.2006 р. № /2, від 24.07.2006 р. № /3 про застосування до Маріупольського СУ “Електромонтаж № 415” АТЗТ “Донбаспромелектромонтаж” штрафних санкцій з ПДВ у сумі 61857,27 грн.; від 21.01.2006 р.№ /0, від 16.03.2006 р. № /1, від 09.06.2006 р. № /2, від 24.07.2006 р. № /3 про застосування до Маріупольського СУ “Електромонтаж № 415” АТЗТ “Донбаспромелектромонтаж” штрафних санкцій з ПДВ у сумі 10020,10 грн.;          від 21.01.2006 р. № /0, від 16.03.2006 р. № /1 від 09.06.2006 р., від 24.07.2006 р. № /3 до Маріупольського СУ “Електромонтаж № 415” АТЗТ “Донбаспромелектромонтаж” штрафних санкцій з ПДВ у сумі 2002,00 грн.

Визнані неправомірними дії Жовтневої МДПІ м. Маріуполя в частині повторної перевірки Маріупольського СУ “Електромонтаж № 415” АТЗТ “Донбаспромелектромонтаж” з питання дотримання граничних строків сплати узгоджених податкових зобов’язань з ПДВ за період жовтень 2002 р. - квітень 2004 р., та в частині дій по повторному застосуванню штрафних санкцій за порушення граничних строків  сплати за вказаний період. В решті частини позовних вимог було відмовлено.

Відповідач, Жовтнева міжрайонна державна податкова інспекція у м. Маріуполі, не погодився з постановою господарського суду Донецької області та подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову господарського суду Донецької області від 16.01.07р. в адміністративній справі № 7/341а скасувати в частині задоволених позовних вимог, в іншій частині постанову господарського суду Донецької області від 16.01.07р. залишити без змін.

Скаржник не погоджується з винесеною постановою по справі в частині задоволення позовних вимог підприємства та вважає, що постанова суду першої інстанції прийнята з порушенням норм матеріального права.

Стосовно правомірності проведення повторної перевірки граничних строків сплати ПДВ та притягнення позивача повторно до такої відповідальності за вказане порушення відповідач зазначає, що скарга позивача від 22.06.04р., з якою він звернувся до податкового органу про перегляд податкових повідомлень-рішень від 15.06.04р. № 0/0, № /0 та № 000311540/0 про визначення суми штрафу у розмірі 79575,5грн. на підставі пп.17.1.7 п.17.1 ст.17 Закону України „Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами” від 21.12.00р. № 2181, прийнятих на підставі акта камеральної перевірки № 325/15-113-1 від 15.06.04р., не була розглянута по суті, тому факт несвоєчасної сплати самостійно визначеної суми податкового зобов’язання не спростований. Зазначеного висновку скаржник дійшов з тих підстав, що вищезазначена скарга була задоволена на підставі пп.5.2.2 п.5.2 ст.5 Закону України „Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами” від 21.12.00р. № 2181 лише з підстав несвоєчасного прийняття податковим органом рішення про результати розгляду скарги, яка по суті порушення не розглядалась.

В апеляційній скарзі відповідач зазначає, що в зв’язку з цим за результатами позапланової виїзної документальної перевірки МСУ № 415 АТЗТ „Донбаспромелектромонтаж” з питань своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків та зборів за період з 01.07.02р. по 30.06.05р. позивачу донараховані штрафні санкції за порушення граничних строків сплати узгодженого податкового зобов’язання.

За розпорядженням першого заступника голови Донецького апеляційного господарського суду від 20.02.07р. для розгляду апеляційної скарги Жовтневої міжрайонної державної податкової інспекції призначена колегія суддів у складі: судді Алєєвої І.В. (головуючий), судді Величко Н.Л., судді М”ясищева А.М.

Фіксація судового процесу здійснювалась за допомогою технічних засобів відповідно до ст. 41 Кодексу адміністративного судочинства України.

Перевіривши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, Донецький апеляційний господарський суд  встановив.

Акціонерне товариство закритого типу „Донбаспромелектромонтаж” має у своєму складі структурний підрозділ без права юридичної особи - Маріупольське спеціалізоване управління „Електромонтаж № 415”, яке обліковується як платник податків в Жовтневій міжрайонній державної податкової інспекції у м. Маріуполь.

За наслідками позапланової виїзної перевірки структурного підрозділу АТЗТ “Донбасспромэлектромонтаж” Маріупольського спеціалізованого управління “Електромонтаж № 415”  з питань своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків і зборів в період з 01.07.2002 по 30.06.2005р., Жовтневою МДПІ м.Маріуполь було складено акт перевірки від 12.01.2006 р. № 20/23-6/0141-4067, на підставі якого відповідачем були прийняті наступні податкові повідомлення-рішення:

-          від 20.01.2006 р. №  /0 (далі рішення № 517/0) про визначення податкового зобов’язання в сумі 217,39 грн. та застосування фінансових санкцій в сумі 434,78 грн. по податку з доходів фізичних осіб;

-          від 20.01.2006 р. № /0 (далі рішення № 72/0) про визначення податкового зобов’язання з ПДВ в сумі 1869 грн., з яких 1219 грн. –основний платіж, 650 грн. –штрафна санкція;

-          від 21.01.2006 р. № /0 (далі рішення 172/0) про нарахування штрафу в сумі 2084,35 грн. за прострочення сплати узгодженого ПДВ;

-          від 21.01.2006 р. № /0 (далі рішення № 162/0) про нарахування штрафу в сумі в сумі 1460,91 грн. за прострочення сплати узгодженого ПДВ;

-          від 21.01.2006 р. № /0 (далі рішення № 152/0) про нарахування штрафу в сумі 58344,31 грн. за прострочення сплати узгодженого ПДВ;

За наслідками адміністративного оскарження відповідачем були прийняті наступні податкові повідомлення-рішення:

по податку з доходів фізичних осіб

-          від 13.03.2006 р. № /1 (далі рішення № 517/1) в сумі 652 грн.17 коп. (217грн. 39коп. –основний платіж, 434грн. 78 коп. –фінансова санкція); від 09.06.2006 р. № /2 (далі рішення № 517/2) в сумі 660 грн. 06 коп. (220 грн. –основний платіж, 440грн. 04 коп. –фінансова санкція); від 24.07.2006 р. № /3 (далі рішення 517/3) в сумі 660 грн. 06 коп.;

по податку на додану вартість

-          від 16.03.2006 р. № /1; від 09.06.2006 р. № /2; від 24.07.2006р. № /3 (далі рішення 72/1; 72/2; 72/3), якими визначені податкові зобов’язання в сумі 429, 00 грн. (259, 00 грн.—основний платіж, 170, 00 грн.—фінансові санкції).

-          від 16.03.2006 р. № /1; від 09.06.2006 р. № /2 про застосування штрафної санкції в сумі 49 078, 00 грн. за прострочення сплати узгодженого зобов’язання; від 24.07.2006 р. № /3 по штрафній санкції в сумі 61 857, 27 грн. за це ж порушення;

-          від 16.03.2006 р. № /1; від 09.06.2006 р. № /2 про застосування штрафної санкції в сумі 10 372, 97 грн. за простроченяя сплати узгодженого податкового зобов’язання; від 24.07.2006 р. № /3 по штрафній санкції в сумі 10 020, 10 грн. за це ж порушення.

Як вбачається з матеріалів справи, предметом оскарження даного спору є всі вищевказані податкові повідомлення-рішення, а також дії відповідача по проведенню позапланової виїзної перевірки.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, суд встановив, що постанова місцевого господарського суду відповідає нормам діючого законодавства і не підлягає скасуванню з  підстав, викладених в апеляційній скарзі, з огляду на наступне.

За податковими повідомленнями-рішеннями від 21.01.2006 р. №№ /0, /0, /0; від 16.03.2006 р. №№ № /1, № /1, № /1; від 09.06.2006 р.: №№ /2, /2, /2; від 24.07.2006 р. №№ /3, /3, /3 структурному підрозділу позивача були нараховані штрафні санкції за несвоєчасну сплату узгодженого податкового зобов’язання з ПДВ за період з жовтня 2002 року по квітень 2004 року.

Як вбачається з матеріалів справи та обґрунтовано встановлено місцевим господарським судом під час розгляду спору, до Маріупольського СУ “Електромонтаж”№ 415 ЗАТ “Донбасспромэлектромонтаж” були застосовані штрафні санкції за порушення граничних строків сплати узгодженого податкового зобов’язання в загальній сумі 79 575грн. за податковими повідомленнями-рішеннями відповідача від 15.06.2004 р.: №№ /0; /0; /0, що були прийняті на підставі акту камеральної перевірки структурного підрозділу позивача стосовно дотримання граничних строків сплати узгодженого податкового зобов’язання від 15.06.2004 р. № 325/15-1134 (т.2, л.с. 26-32). Тобто таке порушення вже встановлювалось відповідачем раніше, під час перевірки цього ж структурного підрозділу позивача.

Зазначені податкові повідомлення-рішення відповідача від 15.06.2004 р.: №№ /0; /0; /0 були оскаржені позивачем в адміністративному порядку, та за рішенням ДПІ м.Маріуполя № 20414/10/10-013 від 03.09.04р. була задоволена скарга за підставами, визначеними ч. 3  п.п. 5.2.2 п. 5.2 ст. 5 Закону України „Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетом та державними цільовими фондами” від 21.12.00о. № 2181 (зі змінами і доповненнями), у зв’язку з не відсилкою платнику податків вмотивованого рішення по скарзі протягом строків, визначених законом. Як обґрунтовано зазначено судом першої інстанції, при зазначених обставинах, скарга позивача є задоволеною, а оспорюванні в ній податкові повідомлення-рішення є скасованими.

Як в суді першої так і в суді апеляційної інстанції вказані обставини відповідачем не заперечуються та доводяться наявними в матеріалах справи документами (рішення ДПІ у м. Маріуполі від 03.09.2004 р. № 20414/10/10-013 про результати розгляду скарги).

За вимогами ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до вимог частини2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень суб’єктів владних повноважень адміністративні суди, насамперед, перевіряють  чи прийняті вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України .

Статтею 11 Закону України „Про державну податкову службу в Україні” № 509-ХП від 04.12.90р. (зі змінами та доповненнями) визначено право податкового органу здійснювати документальні невиїзні перевірки (на підставі поданих податкових  декларацій,  звітів  та   інших   документів, пов'язаних   з   нарахуванням   і   сплатою   податків  та  зборів (обов'язкових платежів) незалежно від способу їх подачі),  а також планові    та    позапланові    виїзні   перевірки   своєчасності, достовірності,  повноти нарахування і сплати  податків  та  зборів (обов'язкових   платежів).

Статтею ст.11-1 Закону України “Про державну податкову службу в Україні” (в редакції Закону України від 25.03.2005р. №2505-ІV (2505-15) встановлений вичерпний перелік підстав та обставин, за якими податковий орган вправі проводити позапланову виїзну  перевірку платника податків, та в якому не встановлено, що позапланова виїзна  перевірка  може  здійснюватися з тих питань, що були предметом раніше проведеної перевірки, внаслідок скасування прийнятих за її результатами податкових повідомлень-рішень.

Повторна перевірка платника податків з тих самих питань, які вже були предметом перевірки передбачена лише у виняткових випадках, визначених податковим законодавством. Під час розгляду справи в судах першої та апеляційної інстанції  відповідач не навів та не довів наявність законодавчо-визначених підстав для проведення повторної перевірки позивача з питання дотримання граничних строків сплати узгоджених податкових зобов’язань з ПДВ за той же період, а саме за жовтень 2002 року - квітень 2004 року.

Крім цього, як правомірно зазначено місцевим господарським судом, нормами Закону України „Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами” від 21.12.00р. № 2181 (зі змінами і доповненнями) не передбачено притягнення платника податків повторно до відповідальності, яка до нього вже застосовувалась за ті ж самі порушення податкового законодавства.

З огляду на вищевикладене, а також приписи Кодексу адміністративного судочинства України, податковий орган не довів, що здійснення їм перевірки за вже перевірений період., є таким, що здійснено на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені законами України, в тому числі Законом України № 2181 від 21.12.00р. “Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами”, Законом України „Про державну податкову службу в Україні” № 509-ХП від 04.12.90р. та інших законодавчих актів, що прийняті на виконання вимог вказаних Законів України.

З врахуванням викладеного суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що відповідач, при прийнятті оспорюваних податкових повідомлень-рішень, вийшов за межі своїх повноважень, що зумовило правомірне задоволення позовних вимог в частині визнання неправомірними дій Жовтневої МДПІ м. Маріуполя в частині повторної перевірки Маріупольського СУ “Електромонтаж № 415” АТЗТ “Донбаспромелектромонтаж” з питання дотримання граничних строків сплати узгоджених податкових зобов’язань з ПДВ та в частині дій по повторному застосуванню штрафних санкцій за порушення граничних строків  сплати за вказаний період.

Доводи заявника апеляційної скарги стосовно того, що внаслідок скасування вищезазначених податкових повідомлень-рішень, прийнятих на підставі акту камеральної перевірки лише за формальними обставинами, а саме з підстав недотримання податковим органом строків розгляду скарги та несвоєчасного направлення рішення, скарга платника по суті порушення не розглядалась, є такими, що не ґрунтуються на приписах Закону України „Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами” від 21.12.00р. № 2181, який не передбачає прийняття нових податкових повідомлень-рішень з тих самих підстав та по тих же порушеннях у випадку скасування прийнятих раніше податковим органом податкових повідомлень-рішень незалежно від підстав такого скасування.

Крім зазначеного, судом першої інстанції обґрунтовано встановлено, що оспорюваними податковими повідомленнями-рішеннями в січні 2006 року позивачу нараховані штрафні санкції за порушення граничних стоків сплати узгоджених податкових зобов’язань, у т.ч., жовтня-грудня 2002 року, яке відбулося поза межами, встановленого пп.15.1.1 п.15.1 ст. 15 Закону України „Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами” від 21.12.00р. № 2181, строку давності, який обмежує 1095 днями право податкового органу щодо самостійного визначення зобов’язання як по сплаті (стягненню) податків так і по штрафних санкціях, в тому числі й тих, що передбачені ст. 17 цього Закону України „Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами” від 21.12.00р. № 2181.

За приписами статті 195 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційних вимог. Як вбачається з апеляційної скарги, податковий орган оспорює постанову господарського суду Донецької області лише в цій частині, інших заперечень, ніж ті, що були розглянуті вище, та на які б посилався податковий орган в підтвердження своїх доводів скаржником не заявлено.

За таких обставин постанова господарського суду Донецької області з підстав, викладених в апеляційній сказі, скасуванню не підлягає.

Враховуючи вищевикладене та керуючись п.1-3 ст. 160, п.2 ч.2 ст.162, ст.ст. 167, 195-196, п.1 ст.198, ст.200, п.1 ст.205, ст..206,  п.5 ст.254 Кодексу адміністративного судочинства України, п.6 та п.7 розділу VІІ “Прикінцевих та перехідних положень” Кодексу адміністративного судочинства України у редакції Закону України  № 2953-ІУ від 6 жовтня 2005 року, Донецький апеляційний господарський суд

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Жовтневої міжрайонної державної податкової інспекції в м.Маріуполі на постанову господарського суду Донецької області від 16.01.07р. (повний текст складений 22.01.07р.) по справі № 7/341а –залишити без задоволення.

Постанову господарського суду Донецької області від 16.01.07р. (повний текст складений 22.01.07р.) по справі № 7/341а –залишити без змін

Ухвала суду  апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України   протягом одного місяця з дня її складення в повному обсязі.

Ухвала  складена в повному обсязі  23.03.2007 року.

Головуючий:

Судді: