ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД  УКРАЇНИ
УХВАЛА

06 березня 2007 р.

№ 12/192"НМ"

Вищий
господарський суд  України у
складі колегії  суддів:

головуючого судді:
суддів:

Кочерової Н.О., Рибака В.В.,
Черкащенка М.М.,

перевіривши  матеріали касаційної  скарги

СПД ОСОБА_1

на  постанову

Житомирського апеляційного
господарського суду від 26.12.2006р.

у справі

№12/192"нм"
господарського суду  Житомирської  області

за позовом

Коростишівської райспоживспілки
"Кооперативний ринок"

до

СПД ОСОБА_1

про

зобов'язання виконати певні дії

ВСТАНОВИВ:

Подана до Вищого господарського
суду України касаційна скарга не відповідає вимогам розділу ХІІ1  Господарського процесуального кодексу України,
не приймається до розгляду і підлягає поверненню скаржнику відповідно до  п. п. 3, 6
ч.1 ст.1113 ГПК України, оскільки до скарги не додано
належних доказів надіслання її копії іншій стороні у справі, а також  у скарзі не зазначено суті порушення або
неправильного застосування норм матеріального чи процесуального права.

За приписом частини 4 ст. 111
Господарського процесуального кодексу України до касаційної скарги додаються
докази  надіслання її копії іншій стороні
у справі.

До касаційної скарги відповідача не
додано належного доказу надіслання її копії позивачу, оскільки  опис вкладення, доданий до касаційної скарги,
взагалі не містить назви та адреси Коростишівської райспоживспілки "Кооперативний
ринок", а вказано лише  "куди -
м.Коростишів", тобто не зрозуміло на яку адресу та на ім'я якого адресату
було надіслано копію касаційної скарги.

Крім того, згідно з ч.2 ст.1117
ГПК України касаційна інстанція не має права встановлювати або вважати
доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові
господарського суду чи відхилені ним, вирішувати питання про перевагу одних
доказів над іншими, збирати нові докази або додатково перевіряти докази.

Виходячи зі змісту п.6 ч.1 ст. 1113
ГПК України та встановлених меж перегляду справи в касаційній інстанції до її
компетенції входить лише перевірка правильності застосування  судом першої та апеляційної інстанції норм
матеріального чи процесуального права до встановлених ними обставин справи, що
покладає на скаржника обов'язок зазначити в касаційній скарзі норму
матеріального чи процесуального права, яка порушена судом, та суть цього
порушення.

Проте ці вимоги процесуального
законодавства при зверненні з касаційною скаргою скаржником не виконані.

Скаржник, не погоджуючись з
постановою  суду  другої інстанції, аналізує відносини, які
склалися між позивачем та відповідачем на підставі договору про тимчасове
платне користування торгового місця, але не вказує які саме норми матеріального
або процесуального права були порушені судом при винесенні спірної постанови.

Відповідно до ч. 3 ст. 1113
ГПК України після усунення обставин, зазначених у пунктах 1,2,3,4,6 частини
першої цієї статті, сторона має право повторно подати касаційну скаргу у
загальному порядку, тобто з урахуванням вимог цього Кодексу, і зокрема вимог
ст. ст. 53, 110 ГПК України.

Враховуючи викладене, керуючись ст.
86,  п.п. 3, 6 ч.1 ст.1113 ГПК
України, Вищий господарський суд України

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу СПД ОСОБА_1 на
постанову Житомирського апеляційного господарського суду від 26.12.2006р. у
справі №12/192"нм" повернути без розгляду.

Головуючий
Н. Кочерова

Судді                                                                                 В.
Рибак

М. Черкащенко