ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

"19" квітня 2007 р.
Справа №  02/1245

Господарський суд Черкаської області
в складі судді Пащенко А.Д.,

із секретарем судового засідання
Олененко С.П., за участю представників:

позивача: Ястреб О.В. -за
довіреністю,  відповідача:  не з'явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні
у м. Черкаси  справу

за позовом
акціонерного комерційного банку “ТАС-Комерцбанк”

до
приватного підприємця ОСОБА_1

про стягнення 34 058 грн. 92
коп.,

ВСТАНОВИВ:

Заявлено вимогу про стягнення
із  суб'єкта  підприємницької діяльності ОСОБА_1 34 058
грн. 92 коп., в тому числі 30 625 грн. боргу по кредиту, 2 953 грн. 34 коп.
відсотків, 480 грн. 58 коп. пені відповідно до кредитного договору НОМЕР_1.

05 березня 2007 року до суду надійшло
Доповнення до позовної заяви, в якому позивач просив розірвати кредитний
договір від 06 вересня 2005 року НОМЕР_1 у зв'язку з істотним порушенням
відповідачем умов цього договору, а також просив стягнути із відповідача
заявлену суму 34 058 грн. 92 коп.

Представник позивача у судовому
засіданні  підтримав позов у заявленій
сумі, повідомив про неможливість на даний час надати докази щодо розірвання  кредитного договору.

Відповідач  повідомлений про час і місце розгляду справи,
але  відзив на позов суду не подав,
повторно не направив свого представника у судове засідання, не направив суду
заяву про розгляд справи за його участю, не подав суду заперечень проти позову.
Надіслання ухвали на адресу підприємця, вказану у реєстраційній справі, є належним
повідомленням його про час і місце розгляду справи. Суд вважає можливим
розглянути справу без представника відповідача, за наявними в ній матеріалами,
відповідно до ст. 75 ГПК України.

Оцінивши докази у справі в їх
сукупності, заслухавши пояснення та доводи представника позивача, суд  встановив наступне.

Акціонерний комерційний банк
“ТАС-Комерцбанк” в особі директора Черкаської філії АКБ “ТАС-Комерцбанк” Химича
М.О., що діє на підставі довіреності, та приватний підприємець ОСОБА_1 06 вересня
2005 року уклали договір НОМЕР_1, відповідно до якого позивач надав відповідачу
грошові кошти у вигляді кредитної лінії, що не поновлюється,  в  сумі
35 000 грн. для поповнення обігових коштів, а відповідач зобов'язався повернути
кошти, одержані в рахунок  кредитної
лінії, сплатити проценти за користування кредитною лінією та виконати свої
зобов'язання  у повному обсязі у строки,
передбачені цим договором.  Відповідно до
пункту 1.3. кредитного договору  строк
користування кредитною лінією з 06 вересня 2005 року по 05 вересня 2007 року з
урахуванням графіку (додаток № 1 до договору, що є його невід'ємною частиною).

В пункті 1.4. договору визначено,
що розмір відсотків за користування
кредитом становить 22 % річних. Пунктом 3.3. договору сторони встановили,
що проценти за користування кредитною лінією сплачуються щомісячно до 05 числа
(включно) за попередній місяць (з 9.00 до 18.00 години) і на дату повернення
кредитної лінії.

Судом встановлено, що кредитний
договір відповідає вимогам чинного законодавства, він містить в собі всі
істотні умови,  встановлені для  договорів даного виду,  він виконувався  та
обома сторонами.

Відповідачу
було надано кредит в  сумі 35 000 гривень
шляхом перерахування коштів із позичкового рахунку відповідача, відкритого
відповідно до пункту 2.1. кредитного договору, на поточний рахунок підприємця.

Як вбачається із поданого позивачем
розрахунку, відповідач порушив встановлені договором умови,  не повернув кредит у строки, встановлені
договором та додатком до нього, не сплатив позивачу в установлені строки
проценти за користування кредитом.  Борг
відповідача по кредиту був погашений 31.12.2005 року частково, в сумі 4 375
грн. Із 01.01.2006 року і станом на 22.02.2007 року борг відповідача по кредиту
складає 30 625 грн. За доводами позивача сума боргу по кредиту не змінилася
станом на день прийняття рішення суду. Отже,
виходячи із сум, вказаних у графіку погашення кредитної лінії,
відповідачем погашено лише  суму, строк
сплати якої 5 грудня 2005 року.
Відповідач не сплатив суми по кредиту зі строками сплати 05.03.2006р..
05.06.2006р., 05.09.2006р., 05.12.2006р., 05.03.2006р. в загальній сумі 21 875
грн.

Відповідно до пункту 8.2.
кредитного договору у разі якщо позичальник (відповідач) порушує строки платежів,
встановлені пунктами 1.3., 4.1. договору, банк має право  вимагати дострокового повернення коштів,
наданих в рахунок кредитної лінії. Умова цього пункту кредитного договору
відповідає припису статті 1050 Цивільного кодексу України, в частині 2 якої вказано,  що якщо договором встановлений обов'язок
позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі
прострочення повернення чергової частини позикодавець  має право вимагати  дострокового повернення  частини
позики, що залишилася,  та сплати
процентів.  Відповідно до частини 2
статті 1054 ЦК України положення частини
2 статті 1050 Кодексу застосовуються до
відносин за кредитним договором.

Судом  встановлено факт порушення  відповідачем своїх  зобов'язань щодо повернення конкретних частин
кредиту в установлені графіком строки. На вимогу позивача про сплату боргу по
кредиту та процентах відповідач не відповів.

Відповідно до статті 174
Господарського кодексу України договір є підставою для виникнення  господарських зобов'язань, які  згідно зі статтями  193, 202 ГК України та статтями 525, 526,
530  ЦК України повинні
виконуватись належним чином і в установлений строк  відповідно до умов договору та вимог чинного
законодавства;  одностороння відмова від
зобов'язання  не допускається, якщо інше
не передбачено договором або законом. Відповідно до статті 202 ГК України,
статті 599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним
належним чином.

Отже, суд вважає обгрунтованою і
законною вимогу позивача про  стягнення
із  відповідача всієї суми кредиту,
тому  позов до  відповідача
про стягнення  залишку боргу по
кредиту в сумі 30 625 грн.  підлягає
задоволенню.

Як вбачається із  поданих суду матеріалів та із розрахунку суми
позову і не спростовано відповідачем, заборгованість відповідача по відсотках
за користування кредитом станом на 22.02.2007 року складає 2 953 грн. 34 коп.

Відповідач не заперечив  доводи позивача, не спростував встановлені
факти,  він не подав суду доказів
проведення розрахунку із позивачем в повному обсязі  відповідно до умов договору.  Таким чином, вимога позивача про
стягнення із відповідача  30 625 грн.
боргу  по кредиту,  2 953 грн. 34 коп. процентів за користування
кредитом є законною і обгрунтованою, підтвердженою належними доказами, не
спростованою відповідачем, тобто такою, що підлягає до задоволення.

Відповідно до п.6.1. договору за
порушення відповідачем строків повернення сум кредиту та сплати процентів в
установлені договором строки із відповідача
підлягає стягненню пеня  в
сумі  480 грн. 58 коп.

Вимогу позивача про розірвання
договору  суд залишає без розгляду  в зв'язку з неподанням позивачем доказів,
витребуваних ухвалою суду від 20.03.2007 року.

На підставі  ст. 49 ГПК України з відповідача підлягають
відшкодуванню позивачу  понесені останнім
витрати на сплату державного мита в
сумі  340 грн. 58 коп. та 118 грн.
витрат на інформаційно-технічне забезпечення
судового процесу.

Виходячи з викладеного, керуючись
статтями 49, 82-85, пунктом 5 статті 81 ГПК України,  суд

В И Р І Ш И В
:

1.
Вимогу позивача про розірвання договору залишити без розгляду.

2.
Позов задовольнити  частково.

3. Стягнути із  суб'єкта
підприємницької діяльності ОСОБА_1 (АДРЕСА_1,  ідентифікаційний номер ІНФОРМАЦІЯ_1) на
користь  акціонерного комерційного банку
“ТАС-Комерцбанк”    (18000, м. Черкаси,
вул. Лазарєва, 6, ідентифікаційний код 33308630)  борг по кредиту в сумі 30 625 грн.,  2 953 грн. 34 коп. процентів, 480 грн. 58
коп. пені, 340 грн. 58 коп. витрат на сплату державного мита, 118 грн. витрат
на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Рішення може бути оскаржене до
Київського міжобласного апеляційного господарського суду.

Суддя
А.Д.Пащенко

Рішення
підписане суддею 24.04.2007р.