РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16"
січня 2007 р.

Справа №
10/263-5019

Господарський суд Тернопільської області

у
складі   судді Півторака М.Є.

Розглянув справу

за
позовом: Тернопільської
об'єднаної державної податкової інспекції, м. Тернопіль, вул. Білецька, 1

до
відповідача: Суб'єкта
підприємницької діяльності -фізичної особи ОСОБА_1, м. Тернопіль, АДРЕСА_1

За участю
представників :

Позивача:
Переймибіда Р.Б. -старшого державного податкового інспектора Тернопільської
ОДПІ, довіреність № 71/7/10-015 від 09.01.07р.

Відповідача:
не прибув.

В судовому
засіданні представнику позивача роз'яснено належні йому права і обов'язки,
передбачені ст. 20, 22, 81-1 ГПК України.

За відсутності
відповідного клопотання технічна фіксація судового процесу не здійснюється.

Суть справи:
Тернопільська об'єднана державна податкова інспекція, м. Тернопіль, вул.
Білецька, 1 звернулася в господарський суд Тернопільської області з позовом про
припинення підприємницької діяльності суб'єкта підприємницької діяльності
-фізичної особи ОСОБА_1, м. Тернопіль, АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер
НОМЕР_1.

В підтвердження
своїх позовних вимог позивач представив довідку ДПІ № НОМЕР_2., про неподання
більше одного року документів податкової звітності та відсутність у відповідача
заборгованості із сплати податків, зборів (обов'язкових платежів), довідку УПФ
в м. Тернополі №НОМЕР_3 про відсутність заборгованості по сплаті страхових
внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, інші матеріали.

Відповідач
документально обґрунтованого відзиву на позов не подав, його повноважний
представник у судове засідання не з'явився, хоча про дату, час і місце слухання
справи був повідомлений належним чином, у встановленому законом порядку.

У зв'язку з
тим, що явка повноважних представників сторін у судовому засіданні не
визнавалася судом обов'язковою, враховуючи, що подані суду докази є достатніми
для розгляду спору по суті, тому справа розглядається без участі представника
відповідача згідно ст. 75 ГПК України, за наявними у ній матеріалами.

В судовому
засіданні представник позивача заявлені вимоги підтримав повністю.

Розглянувши
матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, суд встановив
наступне:

Стаття 42
Конституції України закріпила право кожного на підприємницьку діяльність, яка
не заборонена законом. В силу статей 25, 50 Цивільного кодексу України таке
право належить фізичній особі, яка має повну цивільну правоздатність, здатність
мати цивільні права та обов'язки.

Згідно статті
128 Господарського кодексу України  громадянин  визнається
суб'єктом господарювання у разі здійснення ним підприємницької
діяльності за умови державної реєстрації його, як підприємця без статусу
юридичної особи, відповідно до статті 58 цього Кодексу.

ОСОБА_1,
місце проживання якого, м. Тернопіль, АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1,
зареєстрований як суб'єкт підприємницької діяльності -фізична особа виконавчим
комітетом Тернопільської міської ради 15.01.99р., станом на 31.10.06р.
реєстрація змін місця знаходження не проводилась, що підтверджується довідкою
відділу реєстрації Тернопільської міської ради № НОМЕР_4

Згідно частини
8 статті 19 Господарського кодексу України усі суб'єкти господарювання
зобов'язані здійснювати первинний та бухгалтерський облік результатів  своєї роботи, складати статистичну
інформацію, а також надавати відповідно до вимог закону фінансову звітність та
статистичну інформацію щодо своєї господарської діяльності, інші дані,
визначені законом.

Відповідно
до пп. 2 п. 1 ст. 9 Закону України “Про систему оподаткування” підприємці, як
платники податків і зборів (обов'язкових платежів), зобов'язані подавати до
державних податкових органів та інших органів, відповідно до законодавства
України декларації, бухгалтерську звітність та інші документи і відомості,
пов'язані з обчисленням та сплатою податків і зборів (обов'язкових платежів).

Статтею 238 ГК
України передбачено, що за порушення встановлених законодавчими актами правил
здійснення господарської діяльності до суб'єктів господарювання можуть бути
застосовані уповноваженими органами державної влади або органами місцевого
самоврядування адміністративно-господарські санкції, тобто заходи
організаційно-правового або майнового характеру, спрямовані на припинення
правопорушення суб'єкта господарювання та ліквідацію його наслідків.

Відповідно
до ст. 239 ГК України одним з видів адміністративно-господарських санкцій є
скасування державної реєстрації суб'єкта господарювання.

У
відповідності до ст. 247 ГК України, скасування державної реєстрації суб'єкта
господарювання провадиться за рішенням суду, що є підставою для ліквідації
даного суб'єкта господарювання відповідно до ст. 59 цього Кодексу.

В силу приписів
ч. 2 ст. 38 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та
фізичних осіб - підприємців" однією з підстав для постановлення судового
рішення щодо припинення юридичної особи, що не пов'язано з банкрутством
юридичної особи, є неподання протягом року органам державної податкової служби
податкових декларацій, документів фінансової звітності відповідно до закону.

Відповідно до
п. 17 частини першої ст. 11 Закону України "Про державну податкову службу
в Україні" № 509-ХІІ від 04.12.1990 р., органи державної податкової служби
в установленому законом порядку мають право звертатися у передбачених законом
випадках до суду з заявою (позовною заявою) про скасування державної реєстрації
суб'єкта підприємницької діяльності.

Як випливає з
матеріалів справи, відповідач більше одного року (Остання податкова звітність
подана 09.07.2001 року) не подає до органів податкової служби податкової
звітності. У відповідача відсутня заборгованість перед бюджетом зі сплати
податків та зборів, що підтверджується довідкою ТОДПІ № НОМЕР_2.

Відповідач на
день розгляду справи не подав суду будь-яких доказів, які б спростовували
доводи позивача.

У відповідності
з пунктом 4 частини третьої статті 129 Конституції України та статті 33
Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Представленими
суду матеріалами позивач по справі довів, що суб'єкт підприємницької діяльності
-фізична особа ОСОБА_1, м. Тернопіль, АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1
не подавав звітності до ДПІ більше року, а тому у суду є правові підстави для
винесення рішення про припинення підприємницької діяльності суб'єкта
підприємницької діяльності -фізичної особи ОСОБА_1.

Пунктом 1
ст. 49 Закону України „Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб
-підприємців” від 15 травня 2003 року встановлено, що суд, який постановив
рішення про припинення підприємницької діяльності фізичної особи -підприємця, в
день набрання таким рішенням законної сили направляє його копію державному
реєстратору за місцем реєстрації фізичної особи -підприємця для внесення до
Єдиного державного реєстру запису про судове рішення щодо припинення
підприємницької діяльності фізичної особи -підприємця.

На виконання
зазначеного положення суд направляє
копію рішення господарського суду державному реєстратору
Тернопільської  міської ради, м.
Тернопіль для вчинення дій, передбачених ст. 49 Закону України №755-IV, після
набрання рішенням законної сили.

Державне мито
та витрати за інформаційно - технічне забезпечення судового процесу згідно
ст.49 ГПК України   покладаються на
відповідача.

На підставі
наведеного, керуючись ст. 42,129 Конституції України,  статтями
33, 43, 44, 49, 75, 82-85 ГПК України, статтями 19,128,238,239,247
Господарського кодексу України, статтями 25,50 Цивільного кодексу України,
статтею 11 Закону України Про державну податкову службу в Україні",
статтею 9 Закону України “Про систему оподаткування“, статтею 38,49 Закону
України “ Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців
господарський суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов
задовольнити.

2. Припинити
підприємницьку діяльність суб'єкта підприємницької діяльності -фізичної особи
ОСОБА_1, м. Тернопіль, АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1.

3. Стягнути
з суб'єкта підприємницької діяльності -фізичної особи ОСОБА_1, м. Тернопіль,
АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 :

-85
(вісімдесят п'ять) грн. державного мита в доход державного бюджету України;

-118 (сто
вісімнадцять) грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового
процесу на користь Державного підприємства "Судовий інформаційний
центр", м. Київ, проспект Перемоги, 44, р/р 0001 у ВАТ
"Банк Універсальний", м. Львів, МФО 325707, код 30045370).

Видати
накази.

4.Рішення
господарського суду набирає законної сили
після закінчення десятиденного строку з дня його прийняття .

На рішення
господарського суду , яке не набрало законної сили може бути подано апеляційну
скаргу протягом десяти днів з дня його прийняття через господарський суд
Тернопільської області .

5.Наказ
видати стягувачеві після набрання судовим рішенням законної сили .

6.Копію
рішення, окрім сторін, направити державному реєстратору Тернопільської міської
ради, м. Тернопіль, вул. Коперніка,1 після набрання рішенням законної сили.

Суддя
М.Є. Півторак