ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД _________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

"26" квітня 2007 р.

Справа № 29/295-06-7581

Одеський
апеляційний господарський суд у складі:

Головуючого                                Андрєєвої Е.І.

Суддів:                                        Мацюри
П.Ф.,

Ліпчанської Н.В.

При
секретарі
Юзьковій І.В.,

за
участю представників сторін:

від
позивача -Христич О.В.,

від
третьої особи -Дягілєва О.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу КП „Одесміськелектротранс”

на рішення господарського суду
Одеської області від 20.10.2006р.

по
справі № 29/295-06-7581

за позовом КП
„Одесміськелектротранс”

третя особа на стороні позивача, що
не заявляє самостійних вимог на предмет спору Одеська міська рада

до СПД ОСОБА_1

про визнання договору недійсним,

встановив:

В липні 2006 року КП
„Одесміськелектротранс” звернулось з позовом до господарського суду Одеської
області про визнання недійсним договору оренди асфальтованої ділянки, площею
922 кв.м.,  НОМЕР_1, розташованої
АДРЕСА_1, наданої для установки
контейнерів та зберігання автотракторних запчастин, укладеного між
Тролейбусним депо КП „Одесміськелектротранс” та СПД ОСОБА_1, посилаючись на те,
що зазначений  договір не відповідає
вимогам закону, зокрема, ст.48 ЦК УРСР.

Відповідач позову не визнав,
вважаючи угоду про оренду землі законною та ухваленою позивачем.

Рішенням господарського суду
Одеської області від 20 жовтня 2006 року
(суддя Аленін О.Ю.) у позові відмовлено.

Не погоджуючись з прийнятим
рішенням, КП „Одесміськелектротранс” звернулось з апеляційною скаргою, в якій
просить дане рішення скасувати та прийняти нове, яким позовні вимоги
задовольнити в повному обсязі. Обґрунтовуючи скаргу, позивач послався на
порушення судом норм матеріального та процесуального права.

В процесі розгляду апеляційної
скарги ухвалою апеляційного господарського суду від 30 січня 2007 року до
участі у справі у якості третьої особи на стороні позивача залучена Одеська
міська рада.

Заслухавши доповідача, пояснення
представника позивача та третьої особи, які вважають доводи апеляційної скарги
обґрунтованими, а рішення суду незаконним, заслухавши заперечення на апеляційну
скаргу представника відповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги та
заперечення на неї, а також законність та обґрунтованість прийнятого судом
рішення, судова колегія дійшла до наступного висновку.

Відповідно матеріалам справи
01.04.2005р. Тролейбусне депо КП „Одесміськелектротранс” та СПД ОСОБА_1 уклали
договір оренди НОМЕР_1 відносно асфальтованої ділянки, площею 922 кв.м. для
встановлення контейнерів та збереження автотракторних запчастин, строком до
01.10.2009 року.

Звертаючись з позовом, позивач
послався на те, що Тролейбусне депо не  є
юридичною особою, а структурним підрозділом КП „Одесміськелектротранс”, тому не
може самостійно укладати договори. Оскільки договір підписаний начальником
Тролейбусного депо, тобто, неповноважною особою, такий договір має бути визнано
недійсним.

В подальшому позивач уточнив
позовні вимоги та послався на п.4.7 Статуту КП „Одесміськелектротранс”, яким
передбачено, що основні фонди не можуть бути здані в оренду без згоди на то
засновника майна, яким є Одеська міська рада. Посилаючись на те, що даний
договір укладений без згоди на то засновника, позивач і з цих підстав просив
визнати його недійсним.

Відмовляючи у позові, суд виходив з
того, що спірна ділянка землі здається тролейбусним депо в оренду тривалий час,
відповідачем систематично вноситься орендна плата, обумовлена договором, оплата
приймалась позивачем, що свідчить про наступне схвалення угоди. Суд послався і
на ту обставину, що на час укладення угоди про оренду діяв Цивільний кодекс
України в новій редакції, а позивач послався на порушення вимог ЦК УРСР,
зокрема ст. 48, який на час укладання угоди втратив чинність.

Судова колегія вважає висновки
місцевого суду обґрунтованими.

Як свідчать матеріали справи, які
досліджувались судом першої інстанції,
та докази, додатково витребувані апеляційним судом, спірна земельна
ділянка є власністю засновника позивача та передана останньому в користування.

Договір оренди на зазначену земельну
ділянку з відповідачем укладено структурним підрозділом позивача, а саме,
керівником тролейбусного депо. Однак,
оскільки позивач є юридичною особою і розпорядником фінансів, орендна
плата, що систематично вносилась відповідачем за договором, одержувалась ним, а
тому договір оренди позивачем, а також і його засновником, фактично був
схвалений, до обґрунтованого висновку про що дійшов місцевий суд, пославшись
при цьому на приписи ст.241 ЦК України. При цьому колегія звертає увагу, що
засновник -Одеська міська рада, залучена апеляційним судом до участі у якості
третьої особи, хоча і підтримала позовні вимоги, все ж самостійно з позовом не
зверталась.

Крім того, як правильно зазначив
суд, на час укладення угоди, діяв Цивільний кодекс України, прийнятий 16 січня
2003 року, який набрав чинності з 01.01.2004 року. Позивач, звертаючись з
позовом, послався на норму закону, що втратив чинність. При цьому, посилання
його в апеляційній скарзі на те, що суд не прийняв до уваги уточнення до
позову, де ставиться питання про визнання договору недійсним, як такого, що
порушує норми Статуту, не приймається до уваги з викладених вище обставин, а
саме, оскільки оспорюваний договір схвалений як позивачем так і його
засновником.

При таких обставинах судова колегія
вважає, що відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги.

Керуючись  ст.ст.101, 103-105 Господарського
процесуального Кодексу України,  суд, -

п о с т а н о в и в:

Рішення господарського суду
Одеської області від 20.10.2006р. у справі № 29/295-06-7581 залишити без змін,
а апеляційну скаргу КП „Одесміськелектротранс” без задоволення.

Постанова набирає законної сили з
дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом одного
місяця.

Головуючий
Е.І.
Андрєєва

Судді:
П.Ф. Мацюра

Н.В. Ліпчанська