ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

24.04.07р.

Справа № 41/145-07

За позовом  Товариства з обмеженою відповідальністю "Автотранспортне підприємство 129966", м. Запоріжжя

до  Товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпро-Агротехніка", м. Дніпропетровськ

про стягнення 23789,04 грн.

Суддя  Е.В. Орєшкіна

Представники сторін:

Від позивача: Кукурудза Р.О., довіреність б/н від 23.04.07 року

Від відповідача: Осадчий К.О., довіреність № 2304/1 від 23.04.07 року

Сагайдак М.А., довіреність № 2304/2 від 23.04.07 року

Бондарева В.І., довіреність № 2304/3 від 23.04.07 року

СУТЬ СПОРУ:

Позивач звернувся до господарського суду з позовом про стягнення з відповідача суми боргу  - 23750 грн., 3 % річних –39,04 грн., всього –23789,04 грн.

В обґрунтування позовних вимог посилається на порушення відповідачем прийнятих на себе зобов’язань щодо оплати поставленого йому позивачем товару за усною домовленістю сторін.

Відповідач в судове засідання з’явився, відзив на позов та витребуваних судом документів не надав, проти позову заперечує, просить суд в позові відмовити, посилаючись на те, що в розрахунок за отриману від позивача продукцію ним був поставлений останньому товар, тому вимоги позивача вважає безпідставними.

За згодою представників сторін в судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, оцінивши докази в сукупності, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

На підставі виданої відповідачем своєму представнику довіреності на право одержання матеріальних цінностей серії ЯМО № 284015 від 14.12.04 року, позивачем за накладною № 240 від 14.12.06 року, поставлений відповідачу підбірник ПВНС-3,4  на суму 23750 грн.

Враховуючи, що згідно п. 2, 6 Інструкції „Про порядок реєстрації виданих, повернутих та використаних довіреностей на одержання цінностей”, затвердженої наказом Міністерства фінансів України від 16.05.1996 року № 99, товарно-матеріальні цінності відпускаються покупцем тільки за довіреністю, яка, в свою чергу, видається довіреній особі на одержання цінностей за нарядом, рахунком, договором, або іншою підставою; суд вважає, що в даному випадку між сторонами виникли певні взаємовідносини.

Сторонами не подано доказів сплати відповідачем вартості поставленого йому позивачем товару.

Фактичні дії сторін підпадають під норми ст.ст. 11, 202, 509, 655 Цивільного кодексу України, ст.ст. 173-175 Господарського кодексу України і свідчать про існування між сторонами відносин купівлі-продажу,  в результаті чого у відповідача виникли зобов’язання по оплаті поставленої  позивачем продукції.

Враховуючи, що сторонами термін виконання зобов’язання –оплати товару не встановлений, в силу ст. 530 ЦК України, кредитор (позивач по справі) вправі вимагати його виконання у будь-який час. Боржник (відповідач по справі) зобов’язаний виконати таке зобов’язання в семиденний строк від дня пред’явлення вимоги кредитором.

В якості доказу звернення до відповідача з вимогою на оплату товару до матеріалів справи позивачем долучений лист № 28 від 29.12.06 року, надісланий на адресу відповідача 30.12.06 року рекомендованою кореспонденцією, що підтверджено поштовим повідомленням № 298993 копія якого долучена до матеріалів справи, який отриманий останнім 06.02.07 року.

Оскільки законом форма вимоги не встановлена, суд приймає зазначений лист як доказ звернення позивача в порядку ст. 530 Цивільного кодексу України.

Одже, строк оплати отриманої від позивача продукції у відповідача, з урахуванням часу на перебіг пошти, настав з 07.02.07 року по 13.02.07 року.

Згідно ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України, зобов’язання повинні виконуватися належним чином, відповідно до вимог цивільного кодексу, одностороння відмова від виконання зобов’язання не допускається.

У встановлений законом строк відповідач оплату суми 23750 грн. не здійснив. Докази погашення  відповідачем заборгованості, що є предметом позову, сторонами не подано в частині стягнення з відповідача боргу в розмірі 23750 грн.

За таких обставин суд вбачає підстави для задоволення позову в частині стягнення з відповідача боргу в розмірі 23750 грн.

Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора повинен сплатити 3 відсотки річних з простроченої суми. За період прострочення з  14.02.07 року по 05.03.07 року  нарахована позивачем сума 3 % річних  складає 39,04 грн.

Вимогу позивача щодо стягнення з відповідача 3 % річних суд вважає обгрунтованою та підлягаючою задоволенню.

Заперечення  відповідача суд не може прийняти до уваги, оскільки доказів узгодження між сторонами оплати отриманої відповідачем від позивача продукції шляхом поставки відповідачем позивачу іншого товару не подано, та, якщо відповідач вважає, що позивач, в свою чергу, не розрахувався за отриманий від нього товар, відповідач не позбавлений можливості звернутися до суду з відповідним позовом в порядку позовного провадження, передбаченого Господарським процесуальним кодексом України.

Відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України судові витрати по справі покладаються на відповідача.

Керуючись ст. ст. 1, 33, 44, 49, 82 –84  Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю „Дніпро-Агротехніка” –49000, м. Дніпропетровськ, вул. Космічна,9, к. 1, на користь Товариства з обмеженою відповідальністю „Автотранспортне підприємство 129966” –69098, м. Запоріжжя, вул. Чарівна,155-а, кв. 131, , р/р 4001 в АБ „ТАС-Бізнесбанк”, МФО 313537 суму боргу 23750 грн. (двадцять три тисячі сімсот п’ятдесят грн.),3 % річних –39,04 грн. (тридцять дев’ять грн. 04 коп.), витрати по сплаті держмита –237,89 грн. ( двісті тридцять сім грн. 89 коп.) та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу –118 грн.(сто вісімнадцять грн.).

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання.

СУДДЯ                                                                 Е.В. ОРЄШКІНА

Рішення підписано   25.04.07 року