ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Кіровоградської області
РІШЕННЯ

"18" січня 2007 р.
Справа №  2/64

Господарський суд Кіровоградської області в складі судді Мохонько К.М., розглянув у відкритому судовому засіданні справу

за позовом: Малого колективного підприємства у формі ТОВ „Реверс” м. Київ

до відповідача: Приватного підприємства „Алко” м. Кіровоград

про стягнення 99443 грн. 41 коп.

Представники сторін:

від позивача – Деревцова Л.О. довіреність № 1010/12 від 18.12.06р.

від відповідача – не з’явився

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся з позовом про стягнення з відповідача 90403 грн. 10 коп. боргу за отримане, але не оплачене згущене молоко в кількості 26986 банок, та 9040 грн. 31 коп. штрафу. В судовому засіданні представник позивача позов повністю підтримав. Відповідач до суду не з’явився, про причини неявки не повідомив, ніяких клопотань не подавав, хоча належним чином сповіщений про час і місце розгляду справи, що підтверджується повідомленнями про вручення поштових відправлень. Відповідач надав відзив в якому посилається на те, що позивач не в повному обсязі виконав умови договору поставки від 23.02.06р. між сторонами і тому оплата за отримане згущене молоко може бути проведена лише після поставки всього обсягу товару передбаченого умовами договору.

На підставі ст. 75 ГПК України справа розглядається за наявними в ній документами та при даній явці сторін.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача господарський  суд з’ясував наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Між сторонами укладений договір поставки від 23.02.06р. За умовами договору постачальник / позивач / передає, а покупець / відповідач / приймає й оплачує товар: молоко згущене в кількості 54000 банок, за ціною 3 грн. 35 коп. за одну банку. Загальна вартість на яку передається товар 180900 грн. Оплата за товар здійснюється покупцем на протязі одного банківського дня з моменту отримання партії товару згідно пункту 1.1. Партія товару за даним договором поставляється покупцю на умовах СРТ склад покупця автотранспортом постачальника в строк не пізніше 01.03.06р. Товар поставляється партіями. Мінімальна партія – 27000 банок. Право власності і ризики на товар від постачальника до покупця переходять з дати поставки товару. Датою поставки товару є дата передачі товару покупцю, що підтверджується відміткою покупця в супровідній товарній накладній. Договір набирає чинності з моменту його підписання обома сторонами і діє до кінця 2006 року, а у відношенні грошових розрахунків до повного виконання сторонами своїх зобов’язань. Договір підписаний представниками сторін і посвідчений печатками підприємств.

Стаття 526 ЦК України передбачає, що зобов’язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог – відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з ст. 712 ЦК України за договором поставки продавець / постачальник /, який здійснює підприємницьку діяльність, зобов’язується передати у встановлений строк / строки / товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов’язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов’язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до ст. ст. 655, 692 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона / продавець / передає або зобов’язується передати майно / товар / у власність другій стороні / покупцеві /, а покупець приймає або зобов’язується прийняти майно / товар / і сплатити за нього певну грошову суму.

Покупець зобов’язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов’язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.

На виконання умов договору по видатковій накладній № МР-00133 від 01.03.06р. на підставі довіреності серія ЯЛТ № 349535 від 02.03.06р. позивач передав відповідачу 27000 банок згущеного молока на суму 90450 грн.

02.03.06р. представниками сторін складений акт прийому-передачі товару в якому зазначено про 14 розбитих банок згущеного молока.

Таким чином, відповідач отримав 26986 банок згущеного молока на суму 90403 грн. 10 коп. зазначених у видатковій накладній № МР-00133 від 01.03.06р. Цей факт визнається сторонами, а також підтверджується відповідачем у відзиві на позов від 06.04.06р.

Як передбачено ст. 670 ЦК України якщо продавець передав покупцеві меншу кількість товару, ніж це встановлено договором купівлі-продажу, покупець має право вимагати передання кількості товару, якої не вистачає, або відмовитися від переданого товару та його оплати, а якщо він оплачений, - вимагати повернення сплаченої за нього грошової суми.

Частина 4 ст. 193 ГК України визначає, що управнена сторона має право не приймати виконання зобов’язання частинами, якщо інше не передбачено законом, іншими нормативно-правовими актами або договором, або не випливає із змісту зобов’язання.

В матеріалах справи відсутні докази того, що відповідач у встановленій законодавством формі відмовився від переданих 26986 банок згущеного молока.

Відповідно до ч. 2 ст. 35 ГПК України факти, встановлені рішенням господарського суду ( іншого органу, який вирішує господарські спори ) під час розгляду однієї справи, не доводяться знову при вирішенні інших спорів, в яких беруть участь ті самі сторони.

В постанові Київського апеляційного господарського суду від 19.12.06р. за апеляційною скаргою МКП у формі ТОВ „Реверс” м. Київ на рішення господарського суду м. Києва від 20.09.06р. по справі № 43/516 за позовом приватного підприємства „Алко” м. Кіровоград до малого колективного підприємства у формі ТОВ „Реверс” м. Київ про стягнення 99495 грн. зазначено наступне.

Апеляційний суд приходить до висновку, що відповідач дотримуючись умов договору, поставив позивачу товар в кількості 27000 банок, але з порушенням строку на один день, однак позивач в свою чергу не виконав умов договору по сплаті мінімальної партії товару взагалі.

Таким чином, з врахуванням висновків постанови Київського апеляційного господарського суду від 19.12.06р., а також того, що відповідач фактично отримав від позивача 26986 банок згущеного молока, не відмовився від нього шляхом повернення позивачу, тобто прийняв виконання договору поставки від 23.02.06р. частиною, набув право власності на отриманий товар і на власний розсуд розпорядився 26986 банками згущеного молока, не бажає оплачувати позивачу вартість товару в сумі 90403 грн. 10 коп., господарський суд вважає, що позовні вимоги в частині стягнення 90403 грн. 10 коп. боргу підлягають задоволенню.

Як передбачено ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов’язання.

Позовні вимоги в частині стягнення 9040 грн. 31 коп. штрафу задоволенню не підлягають з наступних підстав.

Пунктом 5.4 договору передбачено, якщо прострочка проплати перевищує 3 календарних дні, згідно пункту 2.2 даного договору, покупець, крім пені, сплачує штраф у розмірі 10 % від вартості товару.

Пункт 2.2 договору – оплата за товар здійснюється покупцем на протязі одного банківського дня з моменту отримання партії товару згідно пункту 1.1.

Пункт 1.1 договору – постачальник / позивач / передає, а покупець / відповідач / приймає й оплачує товар: молоко згущене в кількості 54000 банок, за ціною 3 грн. 35 коп. за одну банку.

Як встановлено зібраними по справі матеріалами позивач поставив відповідачу мінімальну партію товару 27000 банок згущеного молока.

Таким чином, в зв’язку з не поставкою позивачем всієї партії товару – 54000 банок згущеного молока, передбачений пунктом 5.4 договору штраф у розмірі 10 % від вартості товару в сумі 9040 грн. 31 коп. не може бути стягнутий з відповідача.

Заперечення відповідача викладені у відзиві на позов від 06.04.06р. № 6/04/06 спростовуються вищевикладеним та матеріалами справи.

Посилання відповідача на нібито неналежну якість продукції не є підставою для відмови в задоволенні позовних вимог, так як предметом розгляду даної справи є стягнення боргу з відповідача за поставлений позивачем товар, а не визначення якості продукції.

На підставі ст. ст. 47-1, 49 ГПК України судові витрати покладаються на відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи викладене та керуючись ст. 193 ГК України, ст. ст. 526, 536, 546, 547, 549, 625, 655, 670, 692, 712 ЦК України, ст. ст. 32 – 35, 43, 44,  47-1, 49, 75, 82 – 85, 116, 117 ГПК України господарський суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Стягнути з приватного підприємства „Алко” м. Кіровоград пр. Правди 8 корп. 1 п/р 749 у КФ АКБ „Правекс-Банк” МФО 323594 на користь малого колективного підприємства у формі ТОВ „Реверс” м. Київ вул. Жилянська 47 р/р 2311 Київська міська філія АКБ УСБ МФО 322012 – 90403 грн. 10 коп. боргу, 904 грн. 03 коп. сплаченого державного мита, 107 грн. 27 коп. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Наказ видати.

В задоволенні решти позову – відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Дніпропетровського апеляційного господарського суду в порядку визначеному ГПК України.

Суддя

К.М.Мохонько