ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

06.02.07 р.                                                                               Справа № 40/5

Суддя господарського суду Донецької області Підченко Ю.О.

При секретарі судового засідання Пальчак О.М.

Розглянув у відкритому судовому засіданні господарського суду справу

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю „Текстильні Технології” м. Київ

до відповідача відкритого акціонерного товариства Горлівський машинобудівний завод “Універсал”  м. Горлівка

про стягнення 57552 грн. 78  коп.

за участю:

представників сторін:

від позивача Кучеренко М.В. - юрисконсульт

від відповідача Бак Е.Л. - юрисконсульт

СУТЬ СПОРУ:

Заявлені вимоги про стягнення з відповідача боргу в сумі 38617 грн. 40 коп., пені в сумі 6014 грн. 89 коп., інфляційних в сумі 10498 грн. 73 коп., трьох процентів річних в сумі 2421 грн. 76 коп., що утворилися на підставі договору поставки № 18-10/02 від 18.10.05р.

Відповідач позов визнав у повному обсязі по викладеним у відзиві доводам.

З’ясувавши  фактичні  обставини справи, докази на їх підтвердження, надавши правову кваліфікацію  відносинам сторін і виходячи з фактів, встановлених у процесі розгляду справи та правову норму, яка підлягає застосуванню, приймаючи до уваги доводи представників сторін, суд встановив:

Позов мотивовано тим, що 18.10.05р. між товариством з обмеженою відповідальністю „Текстильні Технології” та відкритим акціонерним товариством Горлівський машинобудівний завод “Універсал” був укладений договір поставки № 18-10/02.

На виконання п. 1.1 договору позивач виготовив та здійснив постачання товару на адресу відповідача на загальну суму 63617 грн. 40 коп.

Факт постачання товару підтверджується специфікацією № 1 від 18.10.05р., видатковою накладною № РН-0000123 від 01.12.05р., актом звірки взаєморозрахунків станом на 02.02.07р.

Згідно п. 2.2 укладеного між сторонами договору відповідач здійснює передплату 50% від суми рахунку на протязі 3 банківських днів від дати підписання договору. Пунктом 2.3 договору встановлено, що решту 50% відповідач сплачує на протязі 3 банківських днів з моменту поставки товару.

Відповідач свої зобов’язання не виконав, товар отримав на загальну суму 63617 грн. 40 коп., однак його оплату в повному обсязі не провів, внаслідок чого за ним утворився борг в сумі 38617 грн. 40 коп., який позивач намагається стягнути.

Відповідно до п. 5.2 договору відповідач несе відповідальність за своєчасність платежів. Пеня при порушенні обов’язків складає подвійну облікову ставку НБУ за кожний день прострочення товару.

Оскільки мало місце несвоєчасне виконання зобов’язань, позивачем пред’явлені вимоги щодо стягнення з відповідача пені в сумі 6014 грн. 89 коп. за період з 22.12.05р. по 23.06.06р., інфляційних в сумі 10498 грн. 73 коп. з 22.10.05р. по 22.12.06р., трьох процентів річних в сумі 2421 грн. 76 коп. за період з 22.10.05р. по 22.12.06р.

За своєю правовою природою між сторонами укладено договір поставки і сторони досягли його умов щодо предмету, ціни, строку його дії, тому в розумінні п. 2 ст. 180 ГК України він вважається укладеним, а саме, подія та прагнення сторін на його укладення відбулися.

Незалежно від того, що у ЦК України договору поставки присвячено лише одна стаття (ст. 712), до нього застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, коли інше не встановлено договором, законом або витикає із характеру правовідносин сторін (ч. 2 ст. 712 ЦК України).

Особливості регулювання майнових відносин у сфері господарювання визначається господарським кодексом. Майнові зобов’язання, які виникають між учасниками господарських відносин регулюються ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених ГК України.

Згідно п. 1 ст. 265 ГК України за договором поставки одна сторона – постачальник зобов’язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні – покупцеві товар (товари), а покупець зобов’язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього  певну грошову суму.

Господарське зобов’язання повинно виконуватися належним чином за договором, законом або за звичаями ділового обігу та припинятися  за приписами ст.ст. 193, 203 ГК України.

Факт неналежного виконання зобов’язань за договором підтверджено доказами по справі, а існування господарських правовідносин підтверджено визнанням відповідачем боргу.

За такими обставинами, позов щодо стягнення з відповідача боргу в сумі 38617 грн. 40 коп. обґрунтовано та підлягає задоволенню.

Згідно частини другої ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Оскільки мало місце несвоєчасне виконання зобов’язань, позов щодо стягнення з відповідача пені в сумі 6014 грн. 89 коп. за період з 22.12.05р. по 23.06.06р., інфляційних в сумі 10498 грн. 73 коп. з 22.10.05р. по 22.12.06р., трьох процентів річних в сумі 2421 грн. 76 коп. за період з 22.10.05р. по 22.12.06р. також обґрунтовано та підлягає задоволенню.

Відносно клопотання відповідача щодо розстрочення виконання рішення суду слід зазначити, що господарський суд на підставі п. 6 ст. 83 ГПК України має право (а не обов’язок) відстрочити, розстрочити виконання рішення. Розстрочка означає виконання рішення частками, встановленими господарським судом, з певним інтервалом у часі.

При цьому підставою для відстрочки, розстрочки рішення можуть бути конкретні обставини, що можуть ускладнити виконання рішення або зробити його неможливим у строк або встановленим господарським судом способом.

В обґрунтування свого клопотання відповідач посилається на важкий фінансовий стан підприємства у зв’язку з скороченням надходжень грошових коштів по укладеним договорам.

З урахуванням матеріальних інтересів сторін, їх фінансового стану, ступені вини відповідача у виникненні спору, наявності інфляційних процесів у економіці держави та інших обставин справи, суд вважає не доведеним відповідачем винятковості випадку – наявності таких підстав, що унеможливлюють виконання рішення суду. Тому у задоволенні його клопотання про розстрочку виконання рішення суду слід відмовити.

Витрати по держмиту та забезпечення судового процесу покладаються на відповідача згідно ст. ст. 44, 49 ГПК України.

У зв’язку з тим, що у судовому засіданні за згодою сторін було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення згідно частини третьої ст. 85 ГПК України, воно набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання, оформленого відповідно до статті 84 ГПК України.

На підставі викладеного керуючись ч. 2 ст. 9, ст. 625, ч. 2 ст. 712 ЦК України 2003 року, ст. ст. 193, 203, 264, 265 ГК України, ст. ст. 44, 49, ст. ст. 82, 84, частиною третьою ст. 85 ГПК України ГПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1.Позов задовольнити.

2.Стягнути з відкритого акціонерного товариства Горлівський машинобудівний завод “Універсал”, 84647, м. Горлівка, Донецька область, вул. Вуглегірське шосе, 1Б, ід.код 00174616, р/р 2405 в АКБ „Надра” м. Горлівки, код банку 335719, на користь:

- товариства з обмеженою відповідальністю „Текстильні Технології”, 04176, м. Київ, вул. Дегтярівська, 21, ід. код 32074356, р/р 0933 в КФ „ПУМБ”, код банку 322755, борг в сумі 38617 грн. 40 коп., пеню в сумі 6014 грн. 89 коп., інфляційні в сумі 10498 грн. 73 коп., три проценти річних в сумі 2421 грн. 76 коп., витрати по держмиту в сумі 576 грн. 00 коп., витрати по забезпеченню судового процесу в сумі 118 грн. 00 коп., видавши наказ.

3.У задоволенні клопотання відповідача щодо розстрочення виконання рішення суду відмовити.

4.Рішення суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання.

Дата підписання рішення, оформленого у відповідності зі ст. 84 ГПК України: 09.02.07р.

Суддя                                                                         Підченко Ю.О.