ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

09.02.07 р.                                                                               Справа № 15/286

Суддя господарського суду Донецької області Донець О.Є.

розглянуву відкритому судовому засіданні господарського суду справу

за позовом: Відкритого акціонерного товариства “Енергетичне та нафтове обладнання” м. Київ

до відповідача:  Закритого акціонерного товариства “Енерговугілля” м. Донецьк

про стягнення заборгованості у сумі 61567,86 грн.

За участю представників:

від позивача: Чернишов В.М. - дов.

від відповідача: Бандурко П.В. - дов.

СУТЬ СПОРУ:

До господарського суду Донецької області звернулося Відкрите акціонерне товариство “Енергетичне та нафтове обладнання” м. Київ, із позовом до Закритого акціонерного товариства “Енерговугілля” м. Донецьк, про стягнення 61567,86 грн. – суми заборгованості за виконані підрядні роботи за договором № 17 від 27.08.04 р.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на зазначений договір, акти приймання виконаних робіт, накладну № 1149 від 29.10.04 р., виписки з особового рахунку, довідки про вартість виконаних підрядних робіт, розрахунки витрат, локальні кошториси, довідку про взаєморозрахунки сторін, графіки, пояснювальні записки, „Договірні ціни” на будівництво, а також на приписи ст.ст.213, 526, 844 Цивільного кодексу України.

Відповідач позову не визнав, у відзиві на позов від 20.09.06 р. зазначив, що договір № 17 від 27.08.04 р. є неукладеним. У доповненнях до відзиву відповідач зазначав, що підрядні роботи, на сплаті яких наполягає позивач виконані поза межами зазначеного договору, отже строк їх сплати сторонами не визначено, грошових вимог від позивача щодо сплати робіт до відповідача не надходило.

Судом задоволено клопотання сторін про продовження строку вирішення спору.

У судовому засіданні оголошувались перерви з 21.09.06 р. до 15.10.06 р., з 05.10.06 р. до 17.10.06 р., з 21.11.06 р. до 21.12.06 р. та з 21.12.06 р. до 09.01.07 р., з 01.02.07 р. до 09.02.07 р.

Дослідивши матеріали справи та вислухавши пояснення представників сторін, суд встановив:

27 серпня 2004 р. відповідачем (Замовник) та позивачем (Підрядник) укладено договір № 17.

Згідно із п.1.1 договору, Замовник доручає, а Підрядник приймає на себе зобов’язання з виконання капітального ремонту технологічного обладнання Олександрійської ТЕЦ-3 відповідно до графіку виконання робіт.

Згідно із п.1.2 договору № 17, Замовник зобов’язався забезпечити фінансування робіт відповідно до Кошторису (Додаток № 1 до договору) та Календарного плану виконання робіт (Додаток № 2 до договору).

Пунктом 2.1 договору № 17 сторони визначили строк початку робіт – 01.09.04 р. та строк їх закінчення – 25.10.04 р.

Згідно із п.7.1 договору, строк його дії встановлено з моменту підписання до повного виконання сторонами своїх зобов’язань за договором.

Відповідно до п.7.2 договору, зміна його умов здійснюється за письмовим узгодженням сторін.

Пунктом 7.5 договору передбачено, що у випадку виявлення в процесі виконання робіт додаткового обсягу робіт, не передбаченого договором, оформлюється додаткова угода на виконання зазначених робіт.

Згідно із п.7.6 договору, його невід’ємними частинами є кошторис (додаток № 1), Календарний план виконання робіт (Додаток № 2), графік поставки буро-вугільного брикету (Додаток № 3).

Пунктом 7.7 визначені випадки збільшення терміну виконання робіт, зокрема, несвоєчасне їх фінансування, несвоєчасна передача проектної документації, відсутність умов для виконання робіт, обставин непереборної сили.

Відповідно до п.3.1 договору № 17, вартість робіт визначається згідно із кошторисом (додаток № 1 до договору) та складає 550044,00 грн.

Згідно із п.п.4.1-4.4 договору, сдача-приймання виконаних робіт поетапно оформлюється відповідними актами, Замовник приймає виконані роботи протягом 3-х діб з дня їх пред’явлення до виконання, яким є день передачі Підрядником Замовнику акту про виконанні роботи. У випадку відмови Замовник від прийняття робіт сторонами складається акт із переліком претензій.

Відповідно до п.5.1 договору № 17, Замовник сплачує роботи в розмірі 280000,00 грн. до 01.10.04 р., а до 25.10.04 р. – залишок суми за договором. Всі платежі здійснюються згідно із актами виконаних робіт.

Згідно із п.5.2 договору, розрахунки за надані Замовником Підряднику матеріали, обладнання й послуги здійснюються на підставі рахунків Замовника шляхом заліку їх вартості у вартість виконаних робіт, що підлягають сплаті.

Посилаючись на неналежне виконання відповідачем свого обов’язку зі сплати виконаних позивачем за договором № 17 робіт, позивач звернувся до суду із позовом про стягнення заборгованості в сумі 61567,86 грн.

У заяві від 01.02.07 р. про уточнення позовних вимог позивач зазначив, що заборгованість відповідача за виконані позивачем підрядні роботи по договору № 17 від 27.08.04 р. на підставі акту виконаних робіт за листопад 2005 р. складає 61567,86 грн. Представник позивача у судовому засіданні наполягав на стягненні зазначеної суми з відповідача.

Відповідач проти позову заперечив, посилаючись на його необґрунтованість, оскільки у листопаді 2005 р. підрядні роботи виконувались на підставі вищезазначеного договору.

Згідно із ст.4-2) Господарського процесуального кодексу України, правосуддя у господарських судах здійснюється на засадах рівності всіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Відповідно до ст.4-3) зазначеного кодексу, судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності.

Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами.

Статтею ст.33 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Згідно із ст.43 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

Відповідно до ст.11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки.

Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є:

1) договори та інші правочини;

2) створення літературних, художніх творів, винаходів та інших результатів інтелектуальної, творчої діяльності;

3) завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі;

4) інші юридичні факти.

За своєю правовою природою укладений сторонами договір № 17 від 27.0/8.04 р. є договором підряду.

Відповідно до ст.837 Цивільного кодексу України, за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові.

Відповідно до ст.846 зазначеного кодексу, строки виконання роботи або її окремих етапів встановлюються у договорі підряду.

Згідно із ст.193 Господарського кодексу України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов'язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов'язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Матеріали справи свідчать про те, що у листопаді 2005 р. позивачем виконувалися на об’єкті відповідача Олександрійська ТЕЦ-3 підрядні роботи, прийняті відповідачем за актом приймання виконаних робіт, та не сплачені в сумі 61567,86 грн., проти чого відповідач не заперечив.

Однак, надані сторонами документи не підтверджують того, що виконані позивачем у листопаді 2005 р. роботи безпосередньо передбачені договором № 17 від 27.08.04 р.

Згідно із п.2 договору, строк початку робіт – 01.09.04 р., строк закінчення – 25.10.04 р.

Відповідно до п.7.2 зазначеного договору, зміна його умов здійснюється за письмовою згодою між сторонами.

Пунктом 7.5 договору передбачено, що у випадку виявлення в процесі виконання робіт додаткового обсягу робіт, не передбаченого договором, оформлюється додаткова угода на виконання зазначених робіт.

Документів про те, що сторонами узгоджено застосування умов договору № 17 від 27.08.04 р. до правовідносин, що виникли у зв’язку з виконання позивачем підрядних робіт на об’єкті відповідача у листопаді 2005 р., суду не надано.

Докази укладання сторонами додаткових угод до договору № 17 від 27.08.04 р. щодо виконання у листопаді 2005 р. додаткового обсягу робіт – відсутні.

За даних обставин, суд дійшов висновку про те, що позивач помилково вважає, що вищезазначені правовідносини охоплюються та регулюються укладеним сторонами договором № 17 від 27.08.04 р.

Отже, застосування позивачем до цих правовідносин умов зазначеного договору, у тому числі щодо строку сплати виконаних у листопаді 2005 р. підрядних робіт, не може вважатися обґрунтованим.

Відповідно до ст.530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Суду не надано доказів звернення позивача до відповідача із вимогою про сплату виконаних у листопаді 2005 р. робіт.

Відповідно до ст.83 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, приймаючи рішення, має право, зокрема, виходити за межі позовних вимог, якщо це необхідно для захисту прав і законних інтересів позивачів і про це є клопотання заінтересованої сторони.

Під час розгляду справи клопотань від позивача про застосування судом зазначеного права до суду не надходило.

З огляду на вищезазначене, позов не може бути задоволений за викладеними у ньому підставами, оскільки дія договору № 17 від 27.08.04 р. не розповсюджується на правовідносини сторін, пов’язані з виконанням позивачем у листопаді 2005 р. підрядних робіт на об’єкті відповідача, строк оплати цих робіт відповідачем сторонами не узгоджено у встановленому порядку, докази звернення позивача із вимогою до відповідача про сплату боргу за виконані у зазначений період роботи – відсутні.

Таким чином, у задоволенні позову слід відмовити. Судові витрати – покласти на позивача.

Керуючись ст.ст.4-2, 4-3, 22, 33, 43, 44, 49, 82-85, Господарського процесуального кодексу  України, ст.193 Господарського кодексу України, ст.ст.11, 530, 837, 846 Цивільного кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову – відмовити.

Вступну та резолютивну частини рішення оголошено 09.02.07 р.

Повний текст рішення підписано 09.02.07 р.

Суддя                                                                         Донець О.Є.

Надруковано 3 примірники:

1- позивачеві;

1 – відповідачеві;

1 – у справу