ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" березня 2007 р. Справа № 27/369-06

вх. № 6957/1-27

Колегія суддів господарського суду в складі:

Головуючий суддя Мамалуй О.О.

суддя Светлічний Ю.В.

суддя Мінаєва О.М.

при секретарі судового засідання Макаровських А.С.

за участю представників сторін:

прокурора - Балаклицький В.В. позивача - не з"явився 3-й особи - на боці позивача, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору - не з"явився відповідача - Чаричанського О.О. адвоката (за договором), Чаричанської І.Ю., адвоката (за договором), Марків Н.В. (за дорученням) 3-й особи - на боці відповідача, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору- ПП "ВАТАН" - не з"явився

третьої особа на боці відповідача, що не заявляє самостійних вимон на предмет спору - ТОВ "Укрпринт" - не з"явився

розглянувши справу за позовом Міністерство закордонних справ України, м. Київ 3-я особа на боці позивача, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Державне казначейство України, м. Київ

до ТОВ ЕКФ "Конгломерат", м. Х-в 3-я особа третьої особи на боці відповідача, що не заявляє самостійних вимог напредмет спору - приватне підприємство „Ватан, м. Луганськ

третьої особи на боці відповідача, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору - ТОВ „Укрпринт, м. Луганськ

за участю прокуратури Харківської області

про розірвання договору та повернення 12745000,00 грн.

ВСТАНОВИЛА:

Позивач Міністерство закордонних справ України, звернувся до суду зпозовом, в якому після збільшення позовних вимог прохає:

- розірвати Договір № 3545/28.12.2005-МЗС про закупівлю послуг від 28.12.2005р., укладений між Міністерством закордонних справ України та ТОВ ЕКФ „Конгломерат з підстав порушення його умов Відповідачем;

- зобов'язати ТОВ ЕКФ „Конгломерат повернути до Державного бюджету України кошти, сплачені Міністерством закордонних справ України за Договором №3545/28.12.2005-МЗС про закупівлю послуг від 28.12.2005р. у розмірі 12745000 грн. (дванадцять мільйонів сімсот сорок пять тисяч гривень 00 копійок);

- стягнути з ТОВ ЕКФ „Конгломерат за невиконання та неналежне виконання Договору № 3545/28.12.2005-МЗС від 28 грудня 2005 року на користь Міністерства закордонних справ України штрафні санкції у розмірі 311816,03 грн. (триста одинадцять тисяч вісімсот шістнадцять гривень три копійки).

В обґрунтування заявлених вимог Позивач в позовній заяві та у судовому засіданні посилається на те, що між Позивачем та Відповідачем згідно з тендерною документацію від 25 листопада 2005 року „Про формування позитивного іміджу України за кордоном, відповідно до бюджетної програми 1401110 „Фінансова підтримка пропаганди за кордоном українського надбання та висвітлення в Україні діяльності міжнародних організацій, в тому числі здійснення заходів українським фондом миру по програмі „Народна дипломатія, був укладений договір про закупівлю послуг № 3545/28.12.2005-МЗС від 28.12.2005р. За даним договором Відповідач був зобов'язаний надати Позивачеві послуги згідно Розділу 1 договору з формування позитивного іміджу України за кордоном по проектам згідно з додатком № 1 до договору, а Позивач був зобов'язаний прийняти їх та оплатити згідно умов договору. Згідно п. 2.4. Договору Відповідачем від Міністерства закордонних справ України 29.12.2005 року було отримано 100% передоплати за виконання послуг у розмірі 12745000.00 грн. (дванадцять мільйонів сімсот сорок п'ять тисяч гривень), у т.ч. ПДВ 2124166,66 грн. (два мільйони сто двадцять чотири тисячі сто шістдесят шість гривень шістдесят шість копійок).

У позові зазначається, що Відповідач, станом на 15.03.2006 р., повинен був виконати низку заходів:

- створення експертного дослідження, присвяченого оцінці міжнародного іміджу України і стратегії позиціонування України у світовому просторі (до 31.01.06);

- розробка та впровадження віртуального інформаційного порталу про Україну в мережі Інтернет (до 31.01.06);

- проект виготовлення та поширення серед світової спільноти презентаційно-інформаційних друкованих та електронних видань, зокрема журналу «Ukraine in Faсts» (до 28.02.06);

- проведення днів українського кіно в Берліні (лютий 2006), тощо.

Проте, як вказує Позивач, в січні-лютому 2006 року Відповідач систематично допускав порушення встановлених договором порядку та термінів погодження проектів послуг. Позивач стверджує, що ним на момент пред'явлення позову не було погоджено жодного із зазначених проектів заходів, а Відповідач не звітував про використання коштів для реалізації зазначених заходів. Відповідно це, на думку Позивача, є грубим порушенням умов договору, що є підставою для його розірвання з боку останнього.

Позивач відзначає, що йому не надавалися звіти про хід виконання робіт та акти звірки використаних коштів, а також кошторис витрат на проведення заходів, передбачених договором, що, на думку Позивача, суперечить п. 5.1 та п. 5.3. договору № 3545/28.12.2005-МЗС від 28.12.2005р.

Позивач наполягає на тому, що проведення днів українського кіно в Берліні Відповідачем було здійснено не у відповідності до умов Договору. Позивач не погодив проведення зазначеного заходу і не прийняв його, і тому, що Відповідач не надав Позивачеві акт приймання-передачі послуг з проведення Днів українського кіно в Берліні з розшифровкою витрат Відповідача.

Позивач зазначає, що звіт Відповідача про проведення досліджень відкритих джерел інформації не був прийнятий Позивачем через суттєві недоліки дослідження (у тому числі з тих підстав, що зазначений проект не узгоджувався з Позивачем як того вимагає Договір). В супереч Договору Відповідач не надав жодного акту звірки використаних коштів для реалізації відповідної програми за Договором, що призвело до фактичного позбавлення Позивача, відповідно до п.4 ст.22 Бюджетного кодексу України, здійснювати контроль за використанням державних коштів Відповідачем. З цих причин Позивач не затвердив звіти про надання послуг щодо відповідного заходу, який мав бути проведений Відповідачем.

Позивач вказує, що Відповідач без погодження з ним безпідставно уклав договори субпідрядного характеру на виконання робіт за оскаржуваним договором з ПП „Ватан та ТОВ „Укрпринт.

Відповідач ТОВ ЕКФ „Конгломерат у відзиві на позовну заяву, представник Відповідача та адвокати Відповідача у судовому засіданні проти позову заперечують.

В обґрунтування своїх заперечень Відповідач посилається на те, що оскаржуваний договір ним виконувався у повній відповідності до його умов та вимог чинного законодавства.

Відповідачем по справі ТОВ ЕКФ „Конгломерат були заявлені зустрічні позовні вимоги, які (після їх доповнень) полягають у розірванні договору №3545/28.12.2005-МЗС від 28.12.2005р. у звязку з його суттєвим порушенням з боку МЗС України, стягненні з Міністерства закордонних справ України на користь ТОВ ЕКФ „Конгломерат заподіяних збитків в розмірі 7022932,06 грн. та покладанні на Міністерство закордонних справ України судових витрат.

В обґрунтування заявлених зустрічних позовних вимог ТОВ ЕКФ „Конгломерат посилається на те, що одразу ж після початку виконання ним робіт за спірним договором Позивач почав систематично порушувати його умови, створювати штучні перешкоди для належного і своєчасного виконання ТОВ ВКФ „Конгломерат своїх обовязків за Договором. Не погоджувати проекти наданих Відповідачем послуг Позивач не міг, оскільки був зобовязаний це робити згідно з Договором; Відповідач не був зобовязаний за Договором та чинним законодавством надавати Позивачеві акти звірки використаних коштів та кошториси витрат по окремим проектам Договору, оскільки не є одержувачем бюджетних коштів за чинним бюджетним законодавством України. Відповідач зазначає, що в порушення умов спірного договору Позивач необґрунтовано відмовився від погодження зазначених у позові проектів послуг та безпідставно не прийняв вже виконані ТОВ ЕКФ «Конгломерат» послуги по Договору. МЗС України при виконанні спірного договору систематично вимагало від ТОВ ЕКФ «Конгломерат» надання послуг, які не охоплювалися умовами договору, допускало наявність у ЗМІ інформації про умови та строки укладення Договору з Позивачем та висловлювання з приводу сумнівної якості наданих послуг за Договором, що не відповідало дійсності. Перелік проектів по Договору, а також перелік заходів по кожному конкретному проекту містить достатні кількісні технічні параметри та час проведення таких заходів і не містить тих вимог, які висувалися Відповідачем під час співпраці з Позивачем. Послуги, що надавалися Відповідачем на користь Позивача були належної якості і відповідали загальноприйнятим вимогам до них і підстави їх неприйняття з боку Позивача були штучно створеними та надуманими. Відповідач також зазначає, що Позивач порушив визначений Договором порядок його розірвання (жодного разу не надавав Відповідачеві 30-ти денний термін для усунення ймовірних недоліків). Таким чином, Відповідач вважає, що МЗС безпідставно, в односторонньому порядку фактично відмовилося від виконання договору, чим грубо порушило п.7.4. Договору.

Відповідач у зустрічному позові стверджує, що в результаті неправомірної відмови МЗС від спірного договору, ТОВ ЕКФ „Конгломерат з 20 березня 2006 року (дата одержання листа МЗС від 15.03.06 про дострокове розірвання спірного договору) не мав змоги виконувати свої обовязки за договором, та був змушений на вимогу МЗС України розірвати договірні стосунки з контрагентами по виконанню послуг на виконання договору № 3545/28.12.2005-МЗС від 28.12.05. В результаті такого припинення договірних відносин з ТОВ «Укрпринт» та ПП «Ватан», цими товариствами у судовому порядку було стягнуто з ТОВ «Конгломерат» грошових коштів: ПП «Ватан» - штраф 4182275.00 грн., держмито 25000.00 грн., витрати на ІТЗ 118 грн., (рішення Господарського суду Луганської області по справі № 6/129 від 11.04.2006р.) ; ТОВ «Укрпринт» - штраф 1963546,25 грн., держмито 19635.00 грн., витрати на ІТЗ - 118 грн., (рішення Господарського суду Луганської області по справі № 6/130 від 11.04.2006р.), а всього за рішеннями судів 6.187.692,25 грн.

Крім того, вказує Відповідач - ТОВ ЕКФ «Конгломерат» не отримало прибуток по спірному договору у розмірі 5% рентабельності, що згідно з Додатком № 3 до договору складає 531041,65 грн., а також понесло чисельні витрати с приводу виконання оскарженого договору на виготовлення фотографій, придбання бланків, оплату послуг мобільного звязку, витрат на відрядження тощо, всього на загальну суму 300698,165 грн.

ТОВ ЕКФ „Конгломерат також в окремій заяві про розподіл судових витрат зазначає, що для забезпечення захисту власних інтересів під час розгляду справи № 27/369-06 Товариство було змушене звернутися до адвокатів Чаричанського О.О., Чаричанської І.Ю., та Бреус Р.А., з якими було укладено відповідні договори. Зокрема: з Чаричанським О.О. договір № 0034/ГС/05-06 від 21.03.06, з Бреус Р.А., - договір № 20/07 від 20.07.06, з Чаричанською І.Ю. договір № 17 від 28.08.06 р. За зазначеними договорами було сплачено: адвокату Чаричанському О.О. - 200000.00 грн., адвокату Бреус Р.А., - 300000.00 грн., адвокату Чаричанській І.Ю. - 301500.00 грн.

В судовому засіданні 24.11.2006р. Позивач заявив клопотання про зобовязання відповідача надати розрахунок використаних за оскаржуваним Договором коштів. Суд відмовив в задоволенні даного клопотання, оскільки цей розрахунок міститься в акті звірки розрахунків (том справи 2 арк. 55-57). Крім того, своєю ухвалою від 22.06.2006р. суд вже зобовязав відповідача надати документи, які підтверджують витрати коштів на виконання зобовязань за оскаржуваним договором і ці документи містяться в матеріалах справи.

В судовому засіданні відповідач заявив клопотання про витребування з господарського суду Луганської області господарських справ №6/129 та 6/130. Суд витребував з господарського суду Луганської області копії окремих матеріалів цих справ, а саме копії договору №1 від 03.01.2006р., та №2 від 03.01.2006р., укладених між відповідачем, ПП „Ватан та ТОВ „Укрпринт.

Міністерство закордонних справ України у відзиві на зустрічну позовну заяву та представник позивача у судовому засіданні проти зустрічного позову заперечує.

У доповнення до своїх заперечень Позивач та його представник посилається на те, що Відповідач без погодження з ним безпідставно уклав договори субпідрядного характеру на виконання робіт за оскаржуваним договором з ПП „Ватан та ТОВ „Укрпринт, а фактичне розірвання спірного договору відбулося з вини ТОВ ЕКФ „Конгломерат. Позивач також зазначає, що справи за позовами до центрального органу влади непідсудні господарському суду Харківської області.

Суд констатує, що відповідно до ст. 16 ГПК України, справи у спорах, у яких відповідачем є вищий чи центральний орган виконавчої влади, розглядаються господарським судом міста Києва. Відповідно до положень ст. 17 ГПК України, справа, прийнята господарським судом до свого провадження з додержанням правил підсудності, повинна бути ним розглянута по суті і в тому випадку, коли в процесі розгляду справи вона стала підсудною іншому господарському суду. Отже, справа №27/369-06, яка включає в себе первісний та зустрічний позови повинна розглядатися господарським судом Харківської області.

Третя особа на боці позивача, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Державне казначейство України, у відзиві на позовну заяву та представник третьої особи (якій не прибув в останні дванадцять судових засідань) підтримують первісний позов та заперечують проти зустрічного позову.

Представники третіх особи на боці відповідача, що не заявляють самостійних вимог на предмет спору - приватне підприємство „Ватан, та товариство з обмеженою відповідальністю „Укрпринт в судове засідання не з'явилися, відзивів на позовні заяви не надали.

Відповідно до заяви прокуратури Харківської області, що надійшла до матеріалів справи, 01.08.2006р. прокурор вступив у справу за своєю ініціативою, згідно ст. 29 ГПК України. В судовому засіданні представник прокуратури підтримав первісний позов, та заперечував проти зустрічних позовних вимог відповідача.

Під час розгляду справи судом оголошувалася перерва в судовому засіданні до 22.11.2006р. до 10-00 год.

Дослідивши матеріали справи в їх сукупності, заслухавши пояснення представників сторін, суд встановив наступне:

Між Позивачем та Відповідачем згідно з тендерною документацію від 25 листопада 2005 року „Про формування позитивного іміджу України за кордоном, відповідно до бюджетної програми 1401110 „Фінансова підтримка пропаганди за кордоном українського надбання та висвітлення в Україні діяльності міжнародних організацій, в тому числі здійснення заходів українським фондом миру по програмі „Народна дипломатія, був укладений договір про закупівлю послуг № 3545/28.12.2005-МЗС від 28.12.2005р. За даним договором відповідач був зобов'язаний надати Позивачеві послуги згідно Розділу 1 договору з формування позитивного іміджу України за кордоном по проектам згідно з додатком № 1 до договору, а позивач був зобов'язаний прийняти їх та оплатити згідно умов договору.

Відповідно до ст.901 Цивільного кодексу України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) приймає обовязок за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається у процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник приймає обовязок оплатити виконавцю зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Таким чином, надаючи правову кваліфікацію обставинам справи суд констатує, що зазначений договір за своєю правовою природою є договором про надання послуг.

Згідно п. 2.4. договору позивачем від Міністерства закордонних справ України 29.12.2005 року було отримано 100% передоплати за виконання послуг у розмірі 12745000.00 грн. (дванадцять мільйонів сімсот сорок п'ять тисяч гривень), у т.ч. ПДВ 2124166,66 грн. (два мільйони сто двадцять чотири тисячі сто шістдесят шість гривень шістдесят шість копійок).

Матеріалами справи (копіями податкових декларацій з податку на додану вартість та податку на прибуток підприємства) підтверджено, що з отриманих від позивача коштів, ТОВ ЕКФ „Конгломерат було сплачено до бюджету 4704200,45 грн. податків, а саме 2124166,66 грн. - податку на додану вартість та 2580033,79 грн. податку на прибуток підприємства. При цьому суд враховує, що у відповідності до п.8 додатку № 3 до договору № 3545/28.12.2005-МЗС (калькуляція послуг), розмір ПДВ встановлений Договором (2 124 166,66 гривень). Згідно п.7 вказаного додатку, податок на прибуток підприємства було визначено сторонами у розмірі 25% від рентабельності. Виходячи з того, що згідно листа від 15.03.2006 № 721/18-639-257 Позивач повідомив Відповідача про дострокове розірвання спірного договору, суд констатує, що з дати отримання зазначеного листа Відповідачем (20.03.2006 р.), Відповідач не мав можливості виконувати його умови (надавати послуги згідно з переліченими у розділі1 проектами і витрачати на це кошти). При цьому суд врахує таке: Згідно ст. 5.10 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств» в ред. 1997 р.,, у разі коли після продажу товарів (робіт, послуг) здійснюється будь-яка зміна суми компенсації їх вартості, включаючи перерахунок у випадках повернення проданих товарів чи права власності на такі товари (результати робіт, послуг) продавцю, платник податку - продавець та платник податку - покупець здійснюють відповідний перерахунок валових доходів або валових витрат (балансової вартості основних фондів) у звітному періоді, в якому сталася така зміна суми компенсації. Згідно ст. 4.5. Закону України «Про податок на додану вартість» від 03.04.1997., якщо після поставки товарів (послуг) здійснюється будь-яка зміна суми компенсації їх вартості, включаючи наступний за поставкою перегляд цін, перерахунок у випадках повернення товарів особі, яка їх надала, суми податкових зобов'язань та податкового кредиту постачальника та одержувача підлягають відповідному коригуванню. У статті 4.5.1. Закону України «Про податок на додану вартість» визначено, що у разі, якщо внаслідок такого перерахунку відбувається зменшення суми компенсації на користь платника податку - постачальника, то: а) постачальник відповідно зменшує суму податкових зобов'язань за наслідками податкового періоду, протягом якого був проведений такий перерахунок, та надсилає одержувачу розрахунок відкоригованого значення податку; б) одержувач відповідно зменшує суму податкового кредиту за наслідками такого податкового періоду у разі, якщо він є зареєстрованим як платник податку на дату проведення коригування, а також збільшив податковий кредит у зв'язку з отриманням таких товарів (послуг).

З викладеного суд приходить до висновку, що розмір податку на додану вартість та податку на прибуток ТОВ ЕКФ «Конгломерат» після повідомлення МЗС України про дострокове розірвання спірного договору був правомірно скоригований Відповідачем. Отже, сплата Відповідачем податкових зобовязань з податку на додану вартість у розмірі 2 124 166,66 гривень, та податку на прибуток у розмірі 2 580 033,79 гривень, а всього 4 704 200.45 грн., відбулася згідно з умовами договору та чинного законодавства України. Виходячи з того, що перерахування зазначеної суми до державного бюджету України підтверджено матеріалами справи (довідка ДПІ у Червонозаводському р-ні м. Харкова від 30.05.06), суд констатує, що позовні вимоги Позивача у зазначеній частині задоволенню не підлягають.

Матеріали справи свідчать про те, що відповідач, станом на 15.03.2006 р. (дата, коли МЗС направило відповідачу листа про дострокове розірвання спірного договору), повинен був виконати низку заходів:

1. - проект №1 Створення експертного дослідження, присвяченого оцінці міжнародного іміджу України і стратегії позиціонування України в світовому інформаційному просторі.

1.1. - дослідження на території України серед нерезидентів, які проживають в Україні (до 31.01.2006)

1.2. - дослідження за кордоном серед нерезидентів (до 31.01.2006)

1.3. - дослідження суспільної думки з предмету Проекту 1 (до 28.02.2006)

1.4. - Desk research, за матеріалами відкритих джерел у Інтернеті та друкованих вітчизняних та іноземних ЗМІ (до 31.01.2006)

1.5. - надання аналітичних записок за результатами досліджень (31.01.2006, 28.02.2006)

2. - проект №5 Проект Виготовлення та поширення серед світової спільноти презентаційно-інформаційних друкованих та електронних видань про Україну.

2.1. - етап 2 розробка та впровадження віртуального інформаційного порталу про України в Інтернеті.

2.1.1. - контент аналіз відповідних порталів (до 31.01.2006)

2.2. - етап 3 Видання та поширення щоквартального ілюстрованого журналу «Ukraine in Facts».

2.2.1. - розробка та виготовлення журналу «Ukraine in Facts» 1 випуск видання. (до 28.02.2006)

3. - проект №6 проведення днів „Українського кіно за кордоном (лютий 2006).

3.1. - дослідницьке супроводження проведення днів „Українського кіно за кордоном

3.1.1. - експертні інтервю (до 31.01.2006)

3.1.2. - глибинне інтервю та експрес-опитування відвідувачів заходів (цільової аудиторії) (лютий 2006)

Позивач вимагає розірвання Договору №3545/28.12.2005 на підставах неналежного виконання відповідачем своїх договірних зобовязань. Згідно п.3.2.5. спірного Договору, МЗС України було зобовязане погодити отримані від Виконавця (ТОВ ЕКФ «Конгломерат») проекти послуг у 10-ти денний термін. У відповідності до п.7.4. спірного договору, у випадку неналежного виконання обовязків за цим договором Замовник встановлює Виконавцю для усунення виявлених недоліків термін не менше 30 днів; якщо Виконавець не усуне виявлені недоліки, Замовник має право в односторонньому порядку розірвати договір, згідно умов п.7.5. Договору. У п.7.5. Договору зазначається, що у разі дострокового розірвання цього договору сторони складають акт звірки розрахунків та фактично виконаних робіт; у такому випадку виконавець зобовязаний повернути решту коштів Замовнику; у такому випадку Сторона, яка наполягає на розірванні договору, повідомляє письмово іншу сторону не пізніше ніж за один місяць до дати розірвання Договору. Згідно Розділу 5 спірного договору, по завершенні надання послуг, але не пізніше ніж протягом 10-ти днів, Виконавець передає Замовнику звіт у друкованому та електронному вигляді (на CD носіях) ст.5.1.; Виконавець надає Замовнику письмові розяснення щодо звіту на письму вимогу Замовника ст. 5.2., одночасно з передачею Звіту Виконавець подає Акт приймання-передачі виконаних послуг по цьому Договору. Замовник зобов'язаний в 10 (десяти) денний термін з моменту отримання направити Виконавцю підписаний Акт приймання-передачі послуг або мотивовану письмову відмову від його підписання. У разі відмови підписання Замовником Акта виконаних послуг він зобовязаний письмово вказати недоліки. Перелік недоліків відображається двостороннім Актом. Виконавець зобовязаний усунути недоліки за власний рахунок не пізніш ніж у 10 (десяти) денний термін з моменту отримання зауважень ст.5.3 спірного договору.

Матеріалами справи підтверджено, що Позивач листом від 15.03.2006 р., висловив Відповідачеві вимогу припинити виконання будь-яких робіт за Договором, у тому числі незавершених проектів, та витрачання коштів, перерахованих МЗС України відповідно до п.2.4. договору з дати отримання цього листа (дата отримання листа Відповідачем 20.03.2006 р., підтверджено матеріалами справи). З викладеного суд приходить до висновку про порушення Позивачем п.7.5. спірного договору, оскільки припинення виконання Відповідачем обовязків за спірним договором могло відбутися не раніше, ніж через один місяць після отримання відповідного листа про дострокове розірвання договору, тобто не раніше 20.04.2006 року.

Аналізом листування, наданого Позивачем та Відповідачем до матеріалів справи судом встановлено, що Позивач (МЗС України) неодноразово висловлював Відповідачеві свої зауваження про невідповідність, на думку Позивача, виконуваної останнім роботи умовам спірного Договору та про неприйняття виконуваних послуг. Зокрема, судом встановлено таке:

- згідно листа МЗС № 3 від 25.01.2006р., позивачем не було погоджено запропонований відповідачем проект анкет кількісного та якісного дослідження міжнародного іміджу України за кордоном. (мінімальний 30-ти денний термін на усунення визначених листом недоліків Позивачем згідно п.7.4. Договору Відповідачеві не надано);

- Згідно листа № 11 від 06.02.2006р. МЗС відмовилося погоджувати проект надання послуг концепції проведення заходів, запланованих як відкриття «Днів українського кіно», оскільки, як зазначається у листі, «за висновками фахівців надані матеріали не можуть розглядатися як повноцінний проект, концепція або програма». (мінімальний 30-ти денний термін на усунення визначених листом недоліків Позивачем згідно п.7.4. Договору Відповідачеві не надано);

-Згідно листа № 16 від 08.02.2006р. МЗС відмовилося від прийняття аналітичних записок за результатами досліджень у січні 2006 року, а також звітів про контент веб-сайтів. У листі зазначається, що у дослідженнях відсутні бажані для МЗС пункти (зокрема, мета дослідження, тощо; мінімальний 30-ти денний термін на усунення визначених листом недоліків Позивачем згідно п.7.4. Договору Відповідачеві не надано);

- Листом № 18 від 09.02.2006р. МЗС зазначило про порушення відповідачем «загальноприйнятих норм соціологічних опитувань». При цьому суд враховує, що Позивачем не конкретизовано які саме загальноприйняті норми соціологічних опитувань порушені. (мінімальний 30-ти денний термін на усунення визначених листом недоліків Позивачем згідно п.7.4. Договору Відповідачеві не надано);

-Листом № 21 від 23.02.2006р. МЗС відмовилося приймати звіти по соціологічних дослідженнях, з мотивів частково врахування вимоги Позивача викладеної ним у листі № 12 від 06.02.2006р. (мінімальний 30-ти денний термін на усунення визначених листом недоліків Позивачем згідно п.7.4. Договору Відповідачеві не надано);

- Листом № 721/18-639-257 від 15.03.06 МЗС повідомило відповідача про дострокове розірвання спірного договору, з причини систематичного неналежного виконання відповідачем зобовязань по ньому. (місячний термін до розірвання Договору згідно п.7.5. Договору Позивачем Відповідачеві не встановлено).

Таким чином суд констатує, що МЗС України при достроковому розірванні спірного договору порушило визначений у п.п. 7.4.,7.5 Договору порядок його дострокового розірвання, що призвело до неможливості виконання Відповідачем умов спірного договору. Виходячи з умов дострокового розірвання спірного договору кожна сторона за ним без дотримання порядку передбаченого п.7.4. 7.5., Договору, не мала права на його дострокове розірвання у односторонньому порядку. Крім того судом встановлено, що згідно Розділу 5 Договору сторони узгодили момент підписання акту приймання-передачі послуг це момент завершення надання послуг. Оскільки в договорі не зазначено моментом завершення якої саме послуги (послуг, заходів, проектів) завершується надання послуг за спірним договором суд констатує, що згідно Розділу 1 Договору таким моментом є завершення виконання всіх проектів, передбачених Розділом 1 спірного Договору.

Крім того, матеріалами справи (листами ТОВ ЕКФ „Конгломерат на адресу МЗС України № 38 від 02.02.2006р., № 39 від 02.02.2006р.) підтверджено наявність випадків, коли при виконанні спірного договору позивач вимагав від відповідача надання послуг, які не охоплювалися умовами договору, зокрема, вимоги реконструкції та оновлення веб-сайту МЗС замість розробки та впровадження віртуального інформаційного порталу про Україну в мережі Інтернет (передбачених у Додатку №1 до Договору), про що свідчать листи МЗС № 15 від 08.02.2006р. та № 24 від 24.02.2006р., вимоги про проведення публічної презентації (лист МЗС України № 27 від 24.02.2006 р.) в інформаційних агентствах проектів в рамках програми з «Формування позитивного іміджу України за кордоном» (зазначено у інформаційному звіті Відповідача за лютий 2006 року додаток до листа № 66 від 28.02.2006 р.).

Додаток № 1 до спірного договору свідчить про те, що перелік проектів, викладений в ньому, а також перелік заходів по кожному конкретному проекту - містить достатні кількісні технічні параметри та час проведення таких заходів і не містить тих вимог, які висувалися МЗС відповідачу у процесі листування (зокрема, вимоги у листах № 16 від 18.01.06, № 21 від 31.01.05, № 11 від 06.02.06, №16 від 08.02.06, № 18 від 09.02.06 № 21 від 23.02.06 тощо). Отже, суд констатує, що оскільки сторони за договором, згідно п. 1.2 Договору встановили перелік конкретних заходів на реалізацію конкретних проектів, то вимоги надання послуг поза межами спірного Договору з боку позивача не є правомірними.

Крім зазначеного, аналізуючи обґрунтованість зауважень Позивача про невідповідність виконуваних Відповідачем послуг та про їх неприйняття Позивачем через низький рівень підготовки, зокрема зауважень, що містяться у листі МЗС України № 16 від 08.02.2006, № 18 від 09.02.2006р. № 20 від 20.02.06, щодо порушення відповідачем загальноприйнятих норм соціологічних опитувань (стосовно проекту №1 Створення експертного дослідження, присвяченого оцінці міжнародного іміджу України і стратегії позиціонування України у світовому інформаційному просторі), суд вважає за доцільне зазначити, що згідно висновку спеціалістів від 12.07.06, який міститься у матеріалах справи (за підписом фахівців НУА Харківського Гуманітарного Університету докт. соціол. наук, проф., Є.А. Подольської, докт. істор. наук, проф., В.І. Астахової, канд. соціол. наук., М.В. Бірюкової, канд. соціол. наук., К.Г. Міхайльової, канд. соціол. наук, О.А. Філіпової) проведені ТОВ ЕКФ «Конгломерат» соціологічні дослідження ( у кількості 5-ти досліджень згідно висновку) проведені без порушення логіки соціологічних досліджень, відповідають обраному типу соціологічних досліджень, при дотриманні ключових вимог до здійснення норм вітчизняної соціологічної науки та норм Європейського товариства дослідників громадської думки та маркетингу.

Матеріалами справи також підтверджено, що Відповідачем здійснювалися дії щодо проведення Днів українського кіно у м. Берлін. Зокрема, 27.01.06 Позивачу було надано на розгляд та затвердження проект послуг щодо концепції проведення заходу, запланованого як відкриття «днів українського кіно-2006» (лист № 17 від 27.01.06, № 27 від 01.02.06), який не було погоджено Позивачем; 10.02.06 Відповідачем було направлено Позивачеві розширений проект послуг з проведення Днів українського кіно (лист № 50 від 14.02.06); Позивач був повідомлений Відповідачем про перелік фільмів, відібраних для показу в рамках проведення заходу (лист № 57 від 17.02.06); у звязку з відмовою Позивача у наданні сприяння при підготовці проведення зазначеного заходу Позивач співпрацював з Міністерством Культури і туризму України (відібрання субтитрованих копій фільмів, отримання дозволів на їх вивіз за кордон, тощо листи № 52 від 10.02.06, № 45 від 06.02.06, № 9-4/1032 від 20.12.2005 (інформативний); з Національним Центром імені Олександра Довженко (№47 від 07.02.06, № 9-4/97 від 13.02.06), з Державною Митницею України (лист МКТУ № 9-854/18 від 13.02.06); У інформаційному звіті про хід виконання протягом лютого 2006 року зобовязань згідно спірного договору, та аналітичній записці за результатами досліджень, проведених у лютому 2006 року Позивача було ознайомлено з переліком конкретних заходів з проведення днів українського кіно безпосередньо у м. Берлін (Німеччина) під час проведення Берлінського кінофестивалю а саме: дні показів та фільми, церемонія відкриття, запрошених гостей, членів гільдій продюсерів Німеччини та Швейцарії, використання друкованої рекламної продукції, тощо). Отримання цих документів Позивачем підтверджується листами № 77 від 09.03.06, № 75 від 07.03.06, які містяться в матеріалах справи.

Факти викладені у наданому Позивачем до матеріалів справи листі політичного департаменту посольства України у федеративній республіці Німеччина від 17.02.2006 року, про непрофесійний підхід організаторів Днів українського кіно в м. Берлін до справи, про відсутність підстав для визначення цього проекту як широкомасштабного та масового, та таке ін., не приймаються судом оскільки: а) посольство України у федеративній республіці Німеччина не укладало з ТОВ ЕКФ «Конгломерат» договірних стосунків щодо проведення зазначеного заходу; б) спірним Договором не було передбачено залучення представників посольства до проведення зазначеного заходу; в) спірний договір визначає зазначений захід як проведення Днів українського кіно під час проведення Міжнародного Берлінського кінофестивалю, а не в рамках його проведення; г) спірним договором не було передбачено необхідність інформування співробітників посольства про дату та факт проведення зазначених заходів а також про організаторів та термінів заходів проведення аналогічних проектів у Каннах та Венеції; д) зазначений лист посольства не містить посилання на які не будь докази, в обґрунтування викладених у ньому фактів; а тому вони вважаються судом такими, що не мають значення для справи.

Матеріалами справи також встановлено, що Відповідачем фактично було передано та проінформовано Позивача про таке:

- Лист № 20 від 31.01.06 передано інформаційний звіт за січень 2006 року;

-Лист № 22 від 30.01.06 передано аналітичну записку за результатами досліджень у січні 2006 року;

- Лист № 26 від 31.01.06 передано звіти: а) за основними результатами соціологічного дослідження проведеного методом вільного інтервю з іноземними експертами в Україні; б) звіт за результатами соціологічного дослідження, проведеного методом вільного інтервю з іноземними експертами в США та країнах ЄС; в) звіт по дослідженню відкритих у Інтернеті джерел; г) попередній звіт по проведенню контент-аналізу інформаційних сайтів країн ЄС; д) звіт за основними результатами соціологічного дослідження , проведеного методом вільного інтервю з експертами у галузі кіно;

- Лист № 52 від 14.02.06 передано: а) звіт про соціологічне дослідження «Особливості ставлення до України іноземних представників політичної, культурної та бізнес-еліти за кордоном; б) Звіт про соціологічне дослідження «Дослідницьке супроводження виготовлення журналу «Ukraine in Facts»; в) Звіт про соціологічне дослідження «Погляди кіно спільноти США та країн ЄС на українське кіно»; г) Звіт про соціологічне дослідження «Особливості ставлення до України іноземних представників політичної, культурної та бізнес-еліти в Україні; д) витяги стенограм інтервю з експертами;

- Лист № 66 від 28.02.06 передано інформаційний звіт за лютий 2006 року;

- Лист № 74 від 06.03.06 надано звіт з проведених кількісних досліджень у країнах Європи та США;

Таким чином, твердження Позивача про ненадання йому Відповідачем звітів про хід виконання зобовязань за спірним договором вважається судом як необґрунтоване і спростовується матеріалами справи.

Суд констатує, що договором № 3545/28.12.2005-МЗС про закупівлю послуг від 28.12.2005р. не передбачене поточне звітування відповідача перед позивачем про фактичне використання отриманих по договору коштів. Не передбачено цього і чинним законодавством. Так, відповідно до п. 4 ст. 22 Бюджетного кодексу України, до компетенції головного розпорядника бюджетних коштів належить здійснення внутрішнього контролю за повнотою надходжень, отриманих розпорядниками бюджетних коштів нижчого рівня та одержувачами бюджетних коштів, і витрачанням ними бюджетних коштів, а також одержання звітів про використання коштів від розпорядників бюджетних коштів нижчого рівня та одержувачів бюджетних коштів і аналіз ефективності використання ними бюджетних коштів.

Пунктом 8 Постанови Кабінету міністрів України "Про затвердження Порядку складання, розгляду, затвердження та основних вимог до виконання кошторисів бюджетних установ" від 28.02.2002 N 228 наведено визначення осіб, що є одержувачами бюджетних коштів це підприємства і госпрозрахункові організації, громадські та інші організації, що не мають статусу бюджетної установи, які одержують безпосередньо через розпорядників кошти з бюджету як фінансову підтримку або уповноважені органами державної влади на виконання державних цільових програм та надання послуг.

Між тим, Відповідач ТОВ ЕКФ „Конгломерат отримав бюджетні кошти не як фінансову підтримку, а як оплату вартості своїх послуг за цивільно-правовою угодою. Правовідносини між позивачем та відповідачем є виключно господарсько-правовими та не можуть розглядатися як уповноваження відповідача на виконання державних цільових програм та надання послуг. Отже, обовязок з надання головному розпоряднику бюджетних коштів (позивачу) звітів про використання цих коштів, передбачений п. 4 ст. 22 БК України на Відповідача не розповсюджується, оскільки Відповідач не є одержувачем бюджетних коштів. Це додатково підтверджується висновком Міністерства Економіки України від 05.09.06 № 20-16/55 згідно з яким ТОВ ЕКФ «Конгломерат», при виконанні договору № 3545/28.12.2005-МЗС від 28.12.05 з МЗС України не мало ознак розпорядника бюджетних коштів нижчого рівня та не мало ознак одержувача бюджетних коштів, у тому числі в контексті бюджетної програми 1401110 «Фінансова підтримка пропаганди за кордоном українського надбання та висвітлення в Україні діяльності міжнародних організацій, у тому числі здійснення заходів українським фондом миру по програмі «народна дипломатія», яка передбачена в спірному договорі. Крім того, надаючи правову кваліфікацію обставинам справи суд враховує і те, що Закон України «Про закупівлю товарів та послуг за державні кошти» у редакції станом на 28.12.05 не містив положень щодо обовязкового надання на адресу Замовника (організатора тендеру) з боку виконавця договору, укладеного за результатом акцепту тендерної пропозиції, звітів про витрачання коштів, сплачених виконавцеві замовником за таким договором.

Отже, суд приходить до висновку, що вимога Позивача про надання йому Відповідачем звітів про використання коштів по спірному договору є безпідставною, а ненадання Відповідачем на користь Позивача інформаційних звітів щодо витрат коштів за спірним договором або кошторисів таких витрат, не є порушенням умов спірного договору і не є підставою для його дострокового розірвання з боку Позивача.

Згідно з п. 3.2.5. спірного договору, Позивач зобовязаний погодити у 10-ти денний термін отримані від Відповідача проекти послуг.

Але, в порушення умов спірного договору МЗС відмовилося від погодження проектів надання послуг та безпідставно не прийняло роботи та послуги, що виконувалися ТОВ ЕКФ «Конгломерат» згідно з Договором, оскільки згідно з умовами договору, непогодження проекту послуги з мотивів невідповідності умовам договору створює для Позивача наслідки, передбачені в п.7.4 Договору, зокрема у виді надання Виконавцю терміну не менше 30-ти днів на усунення виявлених недоліків, а Позивач таким правом не скористався. Відповідно, зауваження Позивача, висловлені у листуванні з приводу неякісного надання послуг Відповідачем суд не може вважати недоліками виконуваної Відповідачем роботи. З урахуванням викладених та досліджених у судовому засіданні доказів та обставин суд вважає непогодження Позивачем наданих Відповідачем МЗС України проектів послуг за спірним договором необґрунтованим та таким, що відбулося з порушенням умов спірного договору.

Крім того, представлені Позивачем суду експертні висновки Центру «Демократичні ініціативи» та «Асоціації друкарів України», на думку суду, не можуть розглядатися як доказ порушення умов договору з боку Відповідача, оскільки зазначені організації не є експертними установами (хоча надавали саме експертні висновки), в них не зазначені відомості про акредитацію зазначених установ у якості саме експертних установ. Факт необхідності погодження Відповідачем проектів послуг з Позивачем з боку ТОВ ЕКФ «Конгломерат» не заперечувався, однак матеріалами справи підтверджено необґрунтоване, з порушенням умов договору, непогодження наданих Відповідачем проектів послуг з боку Позивача. Таким чином, зазначені «експертні» висновки не мають значення для справи, оскільки не спростовують зустрічні позовні вимоги ТОВ ЕКФ «Конгломерат».

Таким чином, суд приходить до висновку, що МЗС України безпідставно, в односторонньому порядку фактично відмовилося від виконання договору, чим порушило п.7.4., 7.5., Договору.

Відповідно до ст. 615 Цивільного Кодексу України, у випадку порушення зобовязання однією стороною, інша сторона має право частково або повністю відмовитися від зобовязання, якщо це встановлено Законом чи договором. У спірному договорі питання односторонньої відмови від виконання зобовязання регулюється лише стосовно порушення п.7.4. (щодо 30-ти денного терміну усунення недоліків). Згідно ст. 907 ЦК України, договір про надання послуг може бути розірвано у тому числі шляхом односторонньої відмови у порядку та на підставах, визначених цим Кодексом або по згоді сторін. Отже, МЗС якщо і могло розірвати спірний договір то лише в порядку, передбаченому п. 7.4 договору.

Стаття 526 ЦК України передбачає, що зобовязання має виконуватися належним чином згідно з умовами договору, цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а при відсутності таких умов та вимог згідно зі звичаям ділового обороту або іншим вимогам, які звичайно висуваються.

Згідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання).

Позивачем не доведено факту неналежного виконання відповідачем ТОВ ЕКФ „Конгломерат своїх договірних зобовязань. Напроти, матеріали та обставини справи („аналітична записка за результатами досліджень, проведених ТОВ ЕКФ „Конгломерат протягом лютого 2006 року, надання відповідачем позивачу проекту анкет кількісного та якісного опитування, проекту вивчення суспільної думки жителів США та країн ЄС, звіту з кількісних досліджень у країнах Європи та США, проекту концепції проведення „Днів українського кіно-2006 (попередньо та повторно, з урахування зауважень позивача), проекту плану заходів щодо дослідницького супроводження днів „Українського кіно за кордоном, звіту про соціологічне дослідження „Дослідницьке супроводження виготовлення журналу „Ukraine in Facts, звітів про змістовний план цього журналу та підготовку його видання тощо) - свідчать про те, що позивач умови договору виконував. Напроти, викладені вище факти ухилення позивача від узгодження проектів надання договірних послуг та прийняття вже виконаних послуг, факт спроби однобічно розірвати його з порушенням визначеного спірним договором порядку, свідчать про те, що саме позивач безпідставно, в односторонньому порядку фактично відмовилося від виконання договору, чим порушив п.7.4. Договору.

Це порушення безумовно є саме істотним порушенням договору, оскільки внаслідок нього відповідач повністю позбавлений можливості належним чином виконувати всі заходи за договором, на що він розраховував при його укладенні.

Відповідно до ст. 651 Цивільного кодексу України, договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

За таких обставин, позовні вимоги МЗС України про розірвання Договору № 3545/28.12.2005-МЗС про закупівлю послуг від 28.12.2005р., укладений між Міністерством закордонних справ України та ТОВ ЕКФ „Конгломерат з підстав неналежного виконання відповідачем своїх зобовязань за договором задоволенню не підлягають. Напроти, зустрічні позовні вимоги ТОВ ЕКФ „Конгломерат про розірвання вказаного договору у звязку з його суттєвим порушенням з боку МЗС України є законними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Стаття 611 ЦК України та ст. 230 ГК України зазначають, що штрафні санкції за порушення зобовязання має сплачувати винна сторона. Оскільки факти неналежного виконання договірних зобовязань ТОВ ЕКФ «Конгломерат» матеріалами справи не доведені, ніяких порушень умов спірного договору з боку відповідача допущено не було, права на стягнення штрафних санкцій в сумі 311816,03 грн. у позивача не виникло. Отже, позовні вимоги Міністерства закордонних справ України в цій частині також задоволенню не підлягають.

Матеріали справи свідчать про те, що в результаті одноособової відмови МЗС від спірного договору, ТОВ ЕКФ „Конгломерат з 20 березня 2006 року (дата одержання листа МЗС від 15.03.06 про дострокове розірвання спірного договору) не мав змоги виконувати свої обовязки за договором, та був змушений розірвати стосунки з контрагентами по виконанню послуг на виконання договору № 3545/28.12.2005-МЗС від 28.12.05. В результаті такого припинення договірних відносин з ТОВ «Укрпринт» та ПП «Ватан», цими товариствами у судовому порядку було стягнуто з ТОВ «Конгломерат» грошових коштів: ПП «Ватан» - штраф 4182275.00 грн., держмито 25000.00 грн., витрати на ІТЗ 118 грн., (рішення Господарського суду Луганської області по справі № 6/129 від 11.04.2006р.) ; ТОВ «Укрпринт» - штраф 1963546,25 грн., держмито 19635.00 грн., витрати на ІТЗ - 118 грн., (рішення Господарського суду Луганської області по справі № 6/130 від 11.04.2006р.), а всього за рішеннями судів 6.187.692,25 грн.

Згідно ч.4 ст. 35 ГПК України, рішення суду по цивільній справі, що набрало чинності, обовязкове для господарського суду стосовно фактів, які встановлені судом і які мають значення для вирішення спору. Рішенням Московського районного суду м. Харкова від 06.10.2006 у справі № 2-11451/06 р., що міститься у матеріалах справи встановлено факт правомірності замовлення ТОВ ЕКФ «Конгломерат» послуг у ПП «Ватан» та ТОВ «Укрпринт» згідно з договором про закупівлю послуг № 3545/28.12.2005-МЗС від 28.12.2005. Крім того, суд враховує, що згідно ч.1 ст. 202 Цивільного кодексу України правочином є дії особи, спрямовані на виникнення, зміну чи припинення цивільних прав та обовязків. У ч. 3 ст. 29 Закону України «Про закупівлю товарів та послуг за державні кошти» зазначено, що замовник укладає договір про закупівлю відповідно до вимог тендерної документації з учасником, тендерну пропозицію якого було акцептовано. Відповідно до ст.1 вказаного Закону договір про закупівлю - це письмова угода між замовником та учасником-переможцем процедури закупівлі, яка передбачає надання послуг, виконання робіт або набуття права власності на товар за відповідну плату. Відповідно до п.3 ч.1 ст.3 Цивільного Кодексу України одним з принципів цивільного законодавства є принцип свободи договору. Згідно з ч.1 ст. 902 Цивільного кодексу України, виконавець за договором про надання послуг зобовязаний надати послугу особисто. За ч.2 ст.902 Цивільного кодексу України, у випадках, встановлених договором, виконавець має право покласти виконання договору про надання послуг та третю особу, відповідаючи перед замовником за порушення договору у повному обємі. Таким чином суд, враховуючи, що за змістом Господарського та Цивільного кодексів України сторони господарських відносин мають право самостійно визначати зміст господарських зобовязань, а також те, що витрати на послуги сторонніх організації передбачені спірним договором (калькуляція послуг) вважає доводи Позивача про безпідставність укладення договорів субпідрядного характеру на виконання робіт за спірним договором з ПП „Ватан та ТОВ „Укрпринт не обґрунтованими. Між тим, зустрічні позовні вимоги відповідача про стягнення зазначених коштів з позивача не можуть бути задоволені, оскільки відповідач вже отримав за договором № 3545/28.12.2005-МЗС від позивача 12745000 грн., і кошти в сумі 6187692,25 грн. - є витратами відповідача, які фактично виникли з приводу виконання ним своїх обовязків за договором № 3545/28.12.2005-МЗС, і в якості таких (серед інших) вказані самостійно позивачем в складеному ним проекті Акту звірки витрат від 12.05.2006р. А з урахуванням зазначених рішень Господарського суду Луганської області по справам № 6/129 та 6/130 фактичне понесення цих витрат з боку ТОВ ЕКФ «Конгломерат» констатується судом як правомірне. При цьому суд зазначає, що Відповідач, з урахуванням істотного порушення спірного договору з боку Позивача, має право на утримання суми понесених витрат у розмірі 6.187.692,25 гривень за спірним договором у майбутньому.

Витрати позивача в загальній сумі 300968,16 грн. без ПДВ також є витратами, понесеними позивачем у звязку з виконанням договору № 3545/28.12.2005-МЗС:

1. Витрати на оплату консалтингових послуг з пошуку офісного приміщення для ТОВ ЕКФ «Конгломерат» у м. Києві (4797,00 грн., без ПДВ) було здійснено з метою пошуку і організації офісу у м. Київ для оперативного звязку представників сторін по договору а також для забезпечення додаткових робочих місць для співробітників ТОВ ЕКФ «Конгломерат», які здійснювали безпосереднє виконання низки заходів, спрямованих на виконання спірного договору (організація зустрічей з журналістами, робочих зустрічей з представниками масс-медіа та ЗМІ). Зазначені витрати було понесено після припинення орендних стосунків з ТОВ «Український національний антивірус», і в результаті виконання послуг з боку ПП «Житло інформ» було укладено договір оренди приміщення з ПП Кондрашовою Т.О.

2. Витрати на суборенду приміщень у ТОВ «Український національний антивірус» у м. Київ (17354,17 грн., без ПДВ) було здійснено з метою організації робочих місць безпосередньо у м. Київ, за місцезнаходженням Позивача та для прискорення виконання низки проектів та послуг по ним, оскільки товариство змогло уникнути витрачання значного часу на систематичне прибуття до м. Київ з м. Харкова;

3. Витрати на оренду приміщення для розміщення офісу ТОВ ЕКФ «Конгломерат» у м. Київ у ПП Кондрашової Т.О., (28956.00 грн., без ПДВ) - було здійснено з метою, зазначеною у вищенаведеному п.1. Крім того суд враховує, що ТОВ ЕКФ «Конгломерат» не орендувало приміщення у ТОВ «Український національний антивірус» та ПП Кондрашової одночасно.

4. Витрати на централізовану охорону обєкта (офісного приміщення ТОВ ЕКФ «Конгломерат» у м. Київ) з ТОВ «Венбест» (729.17 грн., без ПДВ) - було здійснено для забезпечення дотримання обовязків, передбачених Розділом 10 спірного договору (умови забезпечення конфіденційності під час виконання та після виконання сторонами зобовязань згідно цього договору), а також з метою уникнення можливості випадкового ознайомлення з конфіденційною інформацією (спірний договір та його виконання) сторонніх осіб;

5. Витрати на послуги звязку з мережею Інтернет (630.18 грн., без ПДВ) було здійснено для забезпечення можливості виконання проектів послуг за спірним договором. Крім того, тендерна документація містила вимоги спілкування між Виконавцем по договору та Замовником за допомогою електронної пошти, що закономірно обумовило необхідність несення таких витрат;

6. Витрати на оплату виконаних послуг ПП «Ватан» (172500.00 грн., без ПДВ) - було здійснено згідно п. 1.1. та п.2.1. договору з ПП «Ватан» від 03.01.05 № 1 (міститься у матеріалах справи);

7. Витрати на інформаційні послуги ТОВ «УНІАН» (1601,67 грн., без ПДВ) - було здійснено на оплату вартості доступу до бази фотографій УНІАН, з метою формування журналу «Ukraine in Facts» та зовнішньої реклами по проектам спірного договору та вартості послуг проведення прес-конференції з метою проведення суспільної презентації програми з «Формування позитивного іміджу України за кордоном»;

8. Витрати на розробку концепції відеоролику (ТОВ «Телекомпанія «Приват ТV») (4208.33 грн) було здійснено для забезпечення заходу №1 проекту №2 додатку № 1 до спірного договору (виготовлення та розміщення іміджового ролика на телевізійних каналах Європи і Америки);

9. Витрати на послуги з перекладання тексту з української на іноземні мови (1490.00 грн., без ПДВ) було здійснено для перекладання текстів статей та матеріалів згідно проектів по договору (проект по ГУАМ, цикл статей про Україну, тощо);

10. Витрати на виготовлення фотографій для одноразового використання (159.00 грн., без ПДВ) здійснювалися для забезпечення внутрішнього формування журналу «Ukraine in Facts» в рамках проекту № 3 додатку № 1 спірного договору;

11. Витрати на інформаційні послуги з формування внутрішнього наповнення журналу «Ukraine in Facts» (14291.50 грн., без ПДВ) на ТОВ «Вінер Групп» було здійснено в рамках залучення зазначеного підприємства для надання консультаційних послуг з формування технічного завдання виготовлення журналу «Ukraine in Facts» а також з метою визначення внутрішнього наповнення зазначеного журналу; (проект № 3);

12. Витрати на здійснення оплати послуг користування інформаційною базою КПБ Ліга: Закон (НКЦ Інтелектуальні системи) (1532,37 грн) було здійснено для створення належного рівня правового забезпечення діяльності ТОВ ЕКФ «Конгломерат» при виконанні спірного договору та заходів по ньому;

13. Витрати на послуги мобільного звязку відповідальних осіб ТОВ ЕКФ «Конгломерат» Тимченка А.О., (генеральний директор) та Марків Н.В. (начальник юридичного відділу) (2200.00 грн., без ПДВ) були понесені для можливості оперативного звязку з представниками МЗС України та контрагентами (журналісти, організатори прес-конференцій, тощо);

14. Витрати на придбання бланків довіреностей форми М-2 (50 листів) у ЗАТ «Торс Індустрія» (12.30 грн., без ПДВ) були необхідні для забезпечення порядку отримання товарно-матеріальних цінностей при виконанні низки проектів по спірному договору;

15. Витрати на послуги кольорового друку (282.00 грн., без ПДВ) були понесені для виготовлення схем та таблиць на прес-конференцію, що відбулася у лютому 2006 року, а також для підготовки інформаційних звітів, що були надані МЗС України;

16. Витрати на придбання канцелярських товарів для офісу (1247.00 грн., без ПДВ) понесені для забезпечення належного рівня діловодства у ТОВ ЕКФ «Конгломерат при виконанні спірного договору;

17. Витрати на відрядження відповідальних осіб ТОВ ЕКФ «Крнгломерат» Тимченка А.О., Марків Н.В., Шарпан О.С., (1216.52 грн.) відповідно, були понесені на оплату добових та харчування зазначених осіб під час перебування у відрядженні (МЗС України, ПП «Ватан», ТОВ «Укрпринт» інші контрагенти). В тому числі зазначені витрати передбачені п.3 калькуляції послуг (додаток № 3 до спірного договору);

18. Витрати на заробітну плату персоналу (34496.22 грн.) здійснювалися згідно п. 1 калькуляції послуг (додаток № 3 до спірного договору) за січень, лютий, березень 2006 року;

19. Нарахування на заробітну плату (12994,73 грн.) було нараховано та сплачено виходячи з п.2 калькуляції послуг (додаток № 3 до договору) у розмірі 37,67% від фонду заробітної плати за січень, лютий, березень 2006 року).

Всі з зазначених витрат Відповідачем підтверджено документально.

Таким чином, з викладеного слідує, що всі з зазначених витрат ТОВ ЕКФ «Конгломерат» понесло з метою виконання спірного договору, вони повністю охоплюються його умовами. Так, витрати згідно пунктів 1-5, 12-16, по своїй суті є накладними витратами, що передбачено п.3а калькуляції послуг; витрати згідно п. 6-11 передбачені у п. 4 калькуляції послуг (витрати на послуги сторонніх організацій); витрати згідно п. 18 (заробітна плата) передбачені в п.1 калькуляції, нарахування на заробітну плату, згідно п. 19 уточнень п. 2 калькуляції і, відповідно, п. 17 (витрати на відрядження) п. 3 калькуляції послуг (додаток № 3 до договору № 3545/28.12.2005-МЗС). За таких обставин суд констатує, що зазначені витрати правомірно понесені ТОВ ЕКФ «Конгломерат» на виконання спірного договору та з метою виконання спірного Договору. Однак, зустрічні позовні вимоги про стягнення цих сум з позивача задоволенню не підлягають, оскільки, як неодноразово вказано вище - ТОВ ЕКФ „Конгломерат отримало від МЗС України 100% передоплату (12745000,00 грн.).

Згідно ст. 224 Господарського кодексу України, учасник господарських правовідносин, який порушив господарське зобовязання повинен відшкодувати управненій стороні неодержані нею доходи (вигоду), які упевнена сторона одержала б у разі належного виконання зобовязання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною. За ст. 225 Господарського кодексу України під неодержаним прибутком (вигодою) розуміється такий, на який управнена сторона мала право розраховувати у разі належного виконання зобовязання другою стороною.

Згідно п.6 додатку № 3 до спірного договору (калькуляція послуг), розмір рентабельності для Відповідача визначено сторонами з розрахунку 5%, від суми договору тобто 531041,65 гривень. Проте, ТОВ ЕКФ „Конгломерат не доведено документально факту неотримання прибутку по спірному договору у розмірі 531041,65 грн. Натомість, з урахуванням здійсненої Позивачем 100% передоплати по спірному договору, зазначені кошти вже знаходяться у Відповідача. Тому вимога додаткового стягнення суми неотриманої вигоди з Позивача задоволенню не підлягає.

Таким чином, позовні вимоги, викладені у зустрічному позові, що складаються зі стягнення на користь ТОВ ЕКФ «Конгломерат» витрат в сумі 6187,692,25 грн. за рішеннями Господарського суду Луганської області по справам № 6/129 та 6/130 які фактично виникли з приводу виконання ним своїх обовязків за договором № 3545/28.12.2005-МЗС, витрат в сумі 300968,16 гривень, які Відповідач поніс з метою виконання спірного договору та неодержаної вигоди у розмірі 531041,65 грн., а всього витрат та не отриманої вигоди у загальній сумі 7022932,06 грн., стягненню з Позивача не підлягають.

З викладеного суд приходить до висновку, що позовні вимоги Позивача про стягнення з Відповідача на користь Державного бюджету України 12745000.00 грн., є необґрунтованими оскільки:

а) суд констатує, що з отриманих від позивача коштів, ТОВ ЕКФ „Конгломерат було сплачено до бюджету 4704200,45 грн. податків, а саме 2124166,66 грн. - податку на додану вартість та 2580033,79 грн. податку на прибуток. Отже, 4704200,45 грн. знаходяться в розпорядженні державного бюджету і вимога про їх стягнення з Відповідача не є правомірним;

б) судом встановлено, що Відповідач правомірно поніс витрати, зумовлені виконанням спірного договору у сукупному розмірі 6488660,41грн., (витрати згідно рішень Господарського суду Луганської області по справам № 6/129 та 6/130 а також поточні витрати на виконання договору), а згідно п.7.5. Договору Виконавець (ТОВ ЕКФ «Конгломерат») зобовязаний повернути Замовнику при достроковому розірванні лише решту коштів, не витрачених на виконання Договору і не зобовязаний повертати Замовнику суму коштів, витрачених ним на виконання зазначеного Договору;

в) істотне порушення умов спірного договору з боку Відповідача Позивачем не доведено, а істотне порушення умов договору з боку Позивача доведено матеріалами справи.

Отже, правомірність повернення до Державного бюджету України коштів, отриманих в якості передплати за спірним договором, Позивачем не доведена, є необґрунтованою а тому така його вимога задоволенню не підлягає.

З урахуванням того, що позовні вимоги Позивача не містять прохання до суду стягнути з Відповідача різницю між перерахованою передоплатою за спірним договором та сумою понесених Відповідачем витрат, це питання судом не розглядалося.

Вирішуючи питання про відшкодування судових витрат суд враховує таке:

- Відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, стороні, на користь якої відбулося рішення, господарський суд відшкодовує мито за рахунок другої сторони і в тому разі, коли друга сторона звільнена від сплати державного мита;

- Згідно ч.2 ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, у справах по спорам, що виникають при виконанні договорів, судові витрати покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

- позовні вимоги Позивача за первісним позовом судом не задовольняються, зустрічні позовні вимоги Позивача задовольняються частково - в задоволенні вимог про стягнення 7022932,06 грн. суд відмовляє;

- згідно з ч.2 ст. 49 Господарського процесуального Кодексу України, якщо спір виник в результаті неправильних дій сторони, господарський суд має право покласти на неї державне мито незалежно від результатів вирішення спору;

- Судом встановлено, що спір, який є предметом розгляду, виник саме в результаті неправомірних дій МЗС України;

- Матеріалами справи підтверджено, що ТОВ ЕКФ „Конгломерат, звернувшись для забезпечення захисту власних інтересів під час розгляду справи № 27/369-06, до адвокатів Чаричанського О.О., Чаричанської І.Ю., та Бреус Р.А., уклало з ними відповідні договори, зокрема: з Чаричанським О.О. договір № 0034/ГС/05-06 від 21.03.06, з Бреус Р.А., - договір № 20/07 від 20.07.06, з Чаричанською І.Ю. договір № 17 від 28.08.06 р. За зазначеними договорами було сплачено: адвокату Чаричанському О.О. - 200000.00 грн., адвокату Бреус Р.А., - 300000.00 грн., адвокату Чаричанській І.Ю. - 301500.00 грн., а всього 801500.00 гривень.;

- Витрати на оплату праці адвоката Чаричанського О.О., у розмірі 200000.00 грн., було понесено Відповідачем ще до подання зустрічного позову і згідно додаткових угод до договору № 0034/ГС/05-06 від 21.03.06 адвокат Чаричанський О.О., здійснював юридичне та адвокатське супроводження судового процесу у цій справі саме за позовом МЗС України до Відповідача про розірвання договору та повернення сплачених за договором коштів;

- Витрати на оплату праці адвокатів Бреус Р.А., та Чаричанської І.Ю., Відповідач поніс вже після подання зустрічного позову. При цьому адвокат Чаричанська І.Ю., згідно п.1.2. договору № 17 від 28.08.2006 р., надавала послуги в рамках справи № 27/369-06 в цілому, а адвокат Бреус Р.А., - лише в частині супроводження зустрічного позову ТОВ ЕКФ «Конгломерат» (п.1.1.2 договору № 20/07 від 20.07.06);

- Спір, що є предметом судового розгляду складається з вимог як майнового (первісний та зустрічний позови), так і немайнового (первісний та зустрічний позови) характеру, при чому вимоги немайнового характеру Позивача та Відповідача по справі (розірвання спірного договору) не тотожні, оскільки кожна зі сторін просить суд розірвати договір внаслідок його порушення другою стороною;

- Витрати на оплату праці зазначених адвокатів не вважаються судом явно завищеними, оскільки співпрозмірні до ціни первісного позову, послуги надавалися адвокатами на протязі тривалого проміжку часу та при процесуальній участі у значній кількості судових засідань, до матеріалів справи надано всі необхідні підтверджуючі документи щодо їх фактичного несення Відповідачем, матеріали справи свідчать про збирання доказів, що мають значення для справи саме адвокатами;

Враховуючи викладене, суд, з урахуванням співрозмірності та розумності, приходить до висновку про можливість відшкодуваня Відповідачеві витрат на оплату праці адвокатів наступним чином: витрати на оплату праці адвоката Чаричанського О.О. відшкодовуються у розмірі 100%, що складає 200000.00 грн., на оплату праці адвоката Бреус Р.А. 50%, що складає 150000.00 грн., на оплату праці адвоката Чаричанської І.Ю. 75%, що складає 226125.00 грн., які покладаються на Позивача;

Витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу та інші витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються при частковому задоволенні зустрічного позову на Позивача.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 33, 43, 44, 49, 60, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИЛА:

1. В задоволенні позовних вимог позивача Міністерства закордонних справ України відмовити.

2. Зустрічні позовні вимоги відповідача ТОВ ЕКФ „Конгломерат задовольнити частково:

- розірвати договір № 3545/28.12.2005-МЗС про закупівлю послуг від 28.12.2005р., укладений між Міністерством закордонних справ України та ТОВ ЕКФ „Конгломерат;

- в задоволенні позовних вимог про стягнення з Міністерства закордонних справ України 7022932,06 грн. відмовити.

3. Стягнути з Міністерства закордонних справ України (м. Київ, пл. Михайлівська, 1

Код п/р 0015 в ОПЕРУ Держказначейства України м. Києва

МФО 820172) на користь ТОВ ЕКФ „Конгломерат (м. Харків, вул. Кірова, 56 Код п/р 2 в Хар ФАТ «Кредит Банк (Україна)» МФО 350415) витрати по сплаті державного мита в розмірі 85 грн., судові витрати за послуги адвоката Чаричанського О.О., в розмірі 200000.00 грн., судові витрати за послуги Бреус Р.А., в розмірі 150000.00 грн., судові витрати за послуги адвоката Чаричанської І.Ю., в розмірі 226125.00 грн.

Головуючий суддя Мамалуй О.О.

суддя Светлічний Ю.В.

суддя Мінаєва О.М.