ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.04.2007                                                                                             Справа № А31/382-06

Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді    Крутовських В.І. (доповідача)

суддів:  Прокопенко А.Є.,  Дмитренко А.К.

при секретарі судового засідання: Чоха Є.О.

За участю представників сторін:

від позивача: Абрамкіна Л.В., довіреність №53  від 05.03.07,  представник;

від позивача: Солонська Н.В., довіреність №54  від 05.03.07,  головний бухгалтер;

від відповідача: Панасенко О.В., довіреність №07-03  від 11.01.07,  юрисконсульт;

від відповідача: Левашова О.Л., довіреність №07-60  від 21.02.07,  юрисконсульт;

розглянувши матеріали апеляційної скарги Контрольно-ревізійного управління в Дніпропетровській області, м.Дніпропетровськ на постанову господарського суду Дніпропетровської області від  06.12.06р.  у справі  № А31/382-06

за позовом   Маринопільського психоневрологічного інтернату Головного управління праці та соціального захисту населення обласної державної адміністрації (надалі також-Інтернат), 52000, с.Маринопіль, Нікопольського району, Дніпропетровської області, вул.Центральна,3

до Контрольно-ревізійного управління в Дніпропетровській області, 49600, м.Дніпропетровськ, вул.Свердлова,22,   корп.2

про  визнання протиправними вимог.

Постановою господарського суду Дніпропетровської області від 06.12.2006р. суддя Мороз В.Ф.  позовні вимоги позивача задовольнив. Визнав протиправними вимоги Контрольно-ревізійного відділу у Нікопольському районі Дніпропетровської облсті (вимога від 03.03.06р. №14/128, нагадування №14/309 від 22.05.2006р.) в частині відшкодування Маринопільським психоневрологічним інтернатом Головного управління праці та соціального захисту населення обласної державної адміністрації суми у розмірі                        44 000,06грн., які використані не за цільовим призначенням та незаконно витрачені бюджетні кошти на відрядження, виплату заробітної плати на загальну суму 537грн.

Не погоджуючись з постановою суду відповідач  просить її скасувати, посилаючись на те, що судом порушені норми матеріального права. Просить скасувати постанову суду та прийняти нову, якою відмовити позивачу в задоволенні позову.

Позивач у відзиві на апеляційну скаргу посилається на те, що підстави для скасування постанови відсутні, оскільки вказана постанова прийнята у відповідності з чинним законодавством України і, зокрема, з дотриманням норм матеріального права.

Відповідач 12.04.2007р. уточнив вимоги апеляційної скарги, просить скасувати  постанову суду частково, лише в частині відшкодування Маринопільським психоневрологічним інтернатом Головного управління праці та соціального захисту населення обласної державної адміністрації суми у розмірі 38 011,73грн.

Вислухавши представників сторін, вивчивши матеріали справи та проаналізувавши доводи відповідача, викладені в апеляційній скарзі, і позивача в запереченнях на неї, колегія суддів вважає, що постанова господарського суду прийнята на підставі норм матеріального та процесуального права і причин для її скасування не вбачається з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи на підставі акту ревізії  використання та збереження коштів та майна достовірності бухгалтерського обліку та фінансової звітності в Маринопільському психоневрологічному інтернаті від 22.06.2006р., складеного контрольно-ревізійним відділом у Нікопольському районі, позивачу пред”явлено вимоги (вимога від 03.03.06р. №14/128, нагадування №14/309 від 22.05.06р.), у тому числі, про вжиття заходів щодо: відшкодування використаних не за цільовим призначенням коштів, державних від державних цільових  фондів у сумі 38011,73грн. та коштів спеціального фонду (благодійних внесків) у сумі 6060грн., повного відшкодування незаконних витрат підзвітних осіб у розмірі 252грн.; незаконно сплаченої  заробітної плати при відсутності заборгованості на суму 285грн.

Згідно зазначеного акту ревізії за перевіряє мий період з 01.05.2004р. по 01.02.2006р. відповідачем встановлено нецільове використання коштів Пенсійного фонду на придбання легкового автомобіля в порушення вимог ст. 88 Закону  України “Про пенсійне забезпечення”, яким передбачене спрямування коштів фонду виключно на поліпшення умов проживання інвалідів.  Витрати щодо придбання, реєстрації та додаткового обладнання автомобіля склали 38011,73грн.  Благодійна допомога від ВАТ “Нікопольський завод феросплавів”, який з метою зміцнення матеріально-технічної бази установи та поліпшення умов перебування інвалідів у будинку-інтернаті згідно розпорядження голови Дніпропетровської ОДА від 23.04.2004р. та від 24.06.2005р. визначений шефом Інтернату, використана на придбання, обслуговування та утримання мобільних телефонів у розмірі 6060грн., що є також нецільовим використанням коштів. Також цим актом встановлено неправомірну виплату заробітної плати  робітнику підсобного господарства, тоді як заборгованість за даними бухгалтерського обліку не рахувалась та не визначено термін її виникнення, а також встановлено, що інтернатом в розрахунок кошторисів на 2004-2005р.р. не врахована заборгованість по видаткам на відрядження, які були здійснені, у тому числі у розмірі 252грн.

У відповідності до Порядку зарахування та використання коштів, що підлягають перерахуванню пенсійним фондом будинкам-інтернатам (пансіонатам),  дитячим будинкам-інтернатам і стаціонарним відділенням територіальних центрів соціального обслуговування пенсіонерів та одиноких непрацездатних громадян, які затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 4 вересня 2003р. №1399 кошти, що підлягають перерахуванню Пенсійним фондом будинкам-інтернатам (пансіонатам) використовуються на придбання предметів постачання і матеріалів, оплату послуг та інших видатків, придбання обладнання і предметів довгострокового користування (згідно з кодами економічної класифікації 1130 і 2110) лише для поліпшення умов перебування в установі престарілих, інвалідів та дітей.

Згідно з п.2 Порядку отримання благодійних (добровільних) внесків і пожертв від юридичних та фізичних осіб бюджетними установами і закладами освіти, охорони здоров”я, культури, науки, спорту та фізичного виховання для потреб їх фінансування, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 04.08.2000р. №1222, благодійні внески можуть надаватися благодійниками набувачам у грошовій формі для потреб їх фінансування за  напрямами видатків, визначеними  благодійником, а також як товари, роботи, послуги.  Якщо благодійником конкретні цілі використання коштів не визначено, шляхи спрямування благодійного внеску визначаються керівником установи, закладу –набувачів до першочергових потреб, пов”язаних виключно з основою діяльністю установи, закладу.

При придбанні легкового автомобіля позивачем за рахунок коштів Пенсійного фонду для забезпечення перебування та життєдіяльності підопічних інвалідів  в установі дотримано усіх діючих на той час вимог чинного законодавства. Керівник установи позивача звернувся до Головного управління  праці  та соціального захисту населення (лист від 17.03.05р.) з проханням надати дозвіл на придбання легкового автомобілю ВАЗ 21099 за кошти Пенсійного фонду.  Позивачем отримано дозвіл фінансового органу від 27.01.2005р.              №10-41/281 на право здійснення надходження та витрачання коштів по коду економічної класифікації 2110, відповідно до вимог постанови Кабінету  Міністрів України від 04.09.2003р. №1399 та постанови Кабінету Міністрів України від 17.05.2002р. №659. Також, згідно розрахунку до бюджету на 2005 рік за спеціальним фондом по коду економічної класифікації 2110, предмети довгострокового користування, тобто автомобіль, розрахований на 10  років експлуатації, установі затверджено кошторисом кошти на капітальні видатки для придбання легкового автомобілю ВАЗ 21099. Витрати на реєстрацію та страхування автомобілю, придбання чохлів та тонування скла автомобіля здійснено з спеціального фонду,  за рахунок благодійної допомоги    наданої Нікопольським заводом феросплавів. Відносно питання щодо відсутності дати при підписанні начальником головного управління дозволу на придбання автомобіля, звертаємо увагу відповідача на те, що лист установи зареєстровано  17.03.2005р. за №183 і погоджено у той ж день. Реєстрація автомобіля, саме як спеціального призначення на час придбання автомобіля наказом Міністерства праці від 09.01.1996р. за №3 на той час не передбачала вищезазначеної вимоги.

До того ж, відповідно до вищевказаного наказу Міністерства праці  для психоневрологічного інтернату кількістю до 300 ліжок взагалі передбачено 9 автомобілів із них і легковий. Також, до пояснювальної записки наказу прописано, що спеціальні технологічні автомобілі –це автомобілі всіх марок і модифікацій, які призначені для перевезення, як хворих, так і медичного персоналу, медикаментів, препаратів, тощо. На час проведення перевірки, позивачем були надані перевіряючим відповідача акти технічної експертизи автомобілів, які є в наявності у позивача, які згідно технічної експертизи автомобілів, непридатні для подальшої експлуатації. За висновками даної експертизи від 08.11.20024р. №339 технічний стан цих автомобілів суперечить правилам безпеки руху, перевезенню  інвалідів у аварійних автомобілях. Однозначний висновок експертів - проведення капітальних ремонтів недоцільне.  Тому, посилання відповідача  в апеляційній скарзі на наказ Міністерства праці від 20.10.2006р. №394 не обґрунтоване, у зв”язку з тим, що  на момент придбання автомобілю він не існував.

По іншим спірним питанням, які були викладені в апеляційній скарзі, по яким був не згоден відповідач, було уточнення до вимог апеляційної скарги і апелянт уточнив свої вимоги.

З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що підстав для задоволення апеляційної скарги відповідача не вбачається.

Керуючись ст.ст. 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

1.          Апеляційну скаргу Контрольно-ревізійного управління в Дніпропетровській області, м.Дніпропетровськ у справі №А31/382-06 залишити без задоволення.

2.          Постанову господарського суду Дніпропетровської області від 06.12.2006р. у справі №А31/382-06  залишити без змін.

3.          Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом одного місяця з дня складення ухвали в повному обсязі безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий                                                                                                 В.І. Крутовських

Суддя                                                                                                           А.К. Дмитренко

Суддя                                                                                                           А.Є. Прокопенко

З оригіналом згідно

Помічник судді:                                        Н.О.Стрюк