ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" лютого 2007 р.  14:30              Справа № АС-27/760-06

вх. № 13778/1-27

Суддя господарського суду Харківської області Мінаєва О.М.

за участю секретаря судового засідання Гуцевич М.П.

представників сторін :

позивача - Кімстачов С.С. за дор.

відповідача - Єсіна О.В. - дов.

по справі за позовом  ТОВ ф-ма "Ловис ЛТД", м. Харків

до  ДПІ у Орджонікідзевському районі м. Харкова

про визнання неправомірним рішення

ВСТАНОВИВ:

Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю Фірма „Ловіс” Лімітед, звернувся до господарського суду з адміністративним позовом та просить визнати неправомірним рішення відповідача - ДПІ у Орджонікідзевському районі м. Харкова щодо відмови позивачу у придбанні торгового патенту на здійснення торговельної діяльності та зобов’язати ДПІ видати торговий патент на здійснення торгівельної діяльності у відповідності до поданої заявки від 25.10.2006р. В судовому засіданні 17 січня 2007 надійшло усне клопотання позивача про відкликання ним позовної заяви в частині  вимоги зобов’язати ДПІ видати торговий патент на здійснення торгівельної діяльності у відповідності до поданої заявки від 25.10.2006р. , позивач просить цю вимогу не розглядати, оскільки патент йому видано.

Позивач обґрунтовує свої позовні вимоги тим, що згідно п.2 ст.2 Закону України „Про патентування деяких видів підприємницької діяльності" від 23.03.1996р. № 98/95-ВР (зі змінами та доповненнями) торговий  патент придбавається суб'єктами підприємницької діяльності,  предметом діяльності яких є види, зазначені в частині першій  статті  1  цього Закону. Підставою для придбання торгового патенту  є заявка, оформлена відповідно до частини четвертої цієї статті.  Встановлення  будь-яких додаткових  умов  щодо придбання торгового  патенту  не  дозволяється.

Відповідач з позовними вимогами не згоден, просить у позові відмовити. Свої заперечення відповідач обґрунтовує тим, що на момент видачі нового торгового патенту дозвіл на розміщення пункту торгівлі позивачем не було продовжено до терміну 01.11.2006р. Крім того,  представник відповідача наполягає на відсутності предмету спору, оскільки патент позивачу видано.

Надані суду документи свідчать, що відповідачем 25.10.2006 року до ДПІ у Орджонікідзевському районі м. Харкова подано заявку на придбання торгового патенту, тобто державного свідоцтва, яке засвідчує право суб’єкта підприємницької діяльності чи його структурного підрозділу займатися зазначеними у Законі видами підприємницької діяльності, а саме торгівельною діяльністю в кіоску за адресою: пр. Косіора, 142 та кіоску за адресою вул. Бекетова, 21 згідно ордеру 10/7-558к-4669 та договору № 6 від 01.01.2006р. Заявка була оформлена, як вважає позивач, у відповідності до вимог закону, сплачено вартість торгового патенту.

31.10.2006 року Державна податкова інспекція в Орджонікідзевському районі м. Харкова в особі начальника інспекції направила позивачу лист № 5818/10/15-110, в якому повідомила про відмову видати торговий патент. Відмова  мотивована тим, що на момент видачі нового торгового патенту дозвіл на розміщення пункту торгівлі (ордер 10/7-558к-4669 від 01.10.2006р.) не продовжено по терміну з 01.11.2006 року. Крім того відповідач у цьому листі також зазначає, що згідно п.19 „Правил роботи дрібно роздрібної торгової мережі”, затверджених наказом Міністерства зовнішніх економічних зв’язків і торгівлі України” від 08.07.1996р. № 369 торгова діяльність повинна здійснюватися при наявності ордера на право здійснення торгівлі, який є одним з правозатверджуючих документів на право придбання торгового патенту.

Розглянувши матеріали справи та вислухавши пояснення представників сторін, суд визнав позовні вимоги позивача обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

У відповідності до п. 4. ст.2 Закону України „Про патентування деяких видів підприємницької діяльності" від 23.03.1996р. № 98/96-ВР заявка на придбання торгового патенту повинна містити такі реквізити: найменування суб'єкта підприємницької діяльності; витяг з установчих документів щодо юридичної адреси суб'єкта підприємницької діяльності, а у випадках, якщо патент придбавається  для структурного  (відокремленого)  підрозділу, довідка   органу,   який   погодив місцезнаходження  структурного (відокремленого) підрозділу, із зазначенням цього місця; вид підприємницької   діяльності,  здійснення  якої  потребує придбання торгового патенту; найменування документа про повну або часткову сплату вартості торгового патенту.

Відповідно до п. 4 ч.1 ст.10 Закону України „Про державну податкову службу” державні податкові інспекції в районах, містах без районного поділу, районах умістах, міжрайоні та об”єднані державні податкові інспекції здійснюють у межах своїх повноважень контроль за законністю  валютних  операцій, додержанням  порядку   проведення готівкових розрахунків за товари (послуги) у встановленому законом порядку, за наявністю свідоцтв про державну реєстрацію суб'єктів підприємницької діяльності, ліцензій   на   провадження  видів господарської діяльності, що підлягають ліцензуванню відповідно до закону, з наступною передачею матеріалів про виявлені порушення органам,  що видають ці документи, за наявністю торгових патентів.

Підпункт 2 п.2 ч.1 ст.11 вказаного Закону передбачає право державних податкових органів здійснювати контроль за наявністю торгових патентів.

Пункт 2 ст.2 Закону України  „Про патентування деяких видів підприємницької діяльності" від 23.03.1996р. № 98/96-ВР встановлює, що торговий  патент придбавається суб'єктами підприємницької діяльності.

Відповідно до п.10 Постанови Кабінету Міністрів України від 13 липня 1998 р. N 1077 „Про затвердження Положення про виготовлення, зберігання і реалізацію торгових патентів” підставою   для  придбання  торгового  патенту  є  заявка суб'єкта підприємницької діяльності,  складена за формою згідно  з додатком. Посадова особа ДПІ повинна звірити відомості,  наведені  в поданій суб'єктом підприємницької діяльності заявці,  з оригіналами первинних документів, на підставі яких заповнюється ця заявка,  реєструє її в  журналі  обліку  заявок  і заповнити бланк торгового патенту. Згідно п.12 цієї постанови торговий   патент   видається   суб'єкту підприємницької діяльності під розписку у триденний термін з  дня  подачі  заявки. Датою придбання торгового патенту є зазначена в ньому дата.

Суд зазначає, що приписи вищезазначеного Закону не ставлять можливість отримання торгового патенту в залежність від наявності чи відсутності дозволів на розміщення пункту торгівлі, ордерів або будь-яких інших документів, якщо це не передбачено п.4. ст.2 вищезазначеного закону. Крім того, органи податкової служби не наділені правом вирішувати видавати чи не видавати торговий патент, до функцій ДПІ належить правильно оформити придбаний патент та своєчасно його видати.

Посилання відповідача у відзиві на позовну заяву про те, що юридична особа повинна подати до ДПІ заявку на придбання торгового патенту з вказанням номеру, дати та терміну дії дозволу або ордеру, на підставі якого здійснюється роздрібна торгівля, безпідставні нормативно не обґрунтовані.

Рішення податкового органу -  це   рішення   керівника   податкового органу   (його заступника)  щодо  виявленого  порушення  (крім  порушення  правил оподаткування),  яке приймається відповідно до законодавчих актів. Суд зазначає, що лист № 5818/10/15-110 від 31.10.2006 року за підписом начальника ДПІ у Орджонікідзевському районі м. Харкова є рішенням про відмову видати торговий патент, оскільки викладена в ньому відмова про видачу торгового патенту впливає на права та обов”язки юридичної особи.

Відповідно до п.2 ст.71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень,  дій чи  бездіяльності  суб'єкта  владних  повноважень  обов'язок  щодо доказування правомірності  свого  рішення,  дії  чи  бездіяльності покладається    на   відповідача,   якщо   він   заперечує   проти адміністративного позову. При розгляді даної справи відповідачем не доведено правомірності прийняття ним рішення про відмову у видачі торгового патенту позивачу, викладеному в листі від 31.10.2006 р. № 5818/10/15-110.

Завданням адміністративного судочинства у відповідності до ч.1 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових чи службових осіб, інших суб"єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому делегованих повноважень.  Згідно ч.3 вказаної статті у справах щодо оскарження рішень. дій чи бездіяльності суб"єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють,  серед іншого, чи прийняті (вчинені) вони обґрунтовано, тобто з урахуванням всіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії). При розгляді даної справи судом встановлена необґрунтованість прийнятого відповідачем рішення,

Зважуючи на вищезазначене, рішення про відмову видати торговий патент, викладене в листі № 5818/10/15-110 від 31.10.2006 року  підлягає визнанню неправомірним.

Керуючись статтями   4, 8, 86, 94, 157, 160- 163  Кодексу адміністративного судочинства України , суд

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити частково.

Визнати неправомірним рішення відповідача - ДПІ у Орджонікідзевському районі м. Харкова щодо відмови Товариству з обмеженою відповідальністю Фірма „Ловіс” Лімітед у придбанні торгового патенту на здійснення торговельної діяльності у кіоску (ордер 10/7-558к-4669 від 01.10.2006р.)

Вимогу про  зобов’язання ДПІ в Орджоніківзевському районі видати торговий патент на здійснення торгівельної діяльності патент у відповідності до поданої заявки від 25.10.2006р. залишити без розгляду.

Стягнути з Державного бюджету України на користь Товариства з обмеженою відповідальність фірма "Ловис ЛТД", (61057, м. Харків, вул. Скрипника, 14-а код 21216678) 3,40 грн. витрат по сплаті держмита..

На постанову через суд першої інстанції може бути подана заява про апеляційне оскарження протягом десяти днів з дня складання постанови у повному обсязі. Апеляційна скарга може бути  подана через суд першої інстанції протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження. Копія апеляційної скарги одночасно направляється до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подається у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Постанова набирає законної сили після закінчення строків для подачі заяви про апеляційне оскарження.

Якщо було подано  заяву  про  апеляційне  оскарження,  але апеляційна  скарга  не  була  подана  у  строк,  встановлений  цим Кодексом,  постанова  суду набирає законної сили після закінчення цього строку.

Постанова в повному обсязі виготовлена 12.02.2007 р.

Суддя                                                                                            Мінаєва О.М.