ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

"20" березня 2007 р.
Справа № 12/566/06

Одеський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого Н.Б.Таценко

суддів М.В.Сидоренко, М.А. Мишкіної

при секретарі судового засідання  Скуділо О.В.

за участю представників

від прокурора –Гаряйнова А.О., прокурор відділу прокуратури Одеської області

від ВАТ „Державний ощадний банк України” в особі філії Дзержинське відділення № 7806 –Кокліхіна І.В.

від ТОВ „ТД Новобузький” –не з’явився

розглянула у відкритому судовому засіданні апеляційне подання

прокурора Дзержинського району м. Кривого Рогу в інтересах держави в особі Відкритого акціонерного товариства „Державний ощадний банк України” в особі філії Дзержинське відділення № 7806

на рішення господарського суду  Миколаївської області від 11.12.2006р. по справі № 12/566/06

за позовом прокурора Дзержинського району м. Кривого Рогу в інтересах держави в особі Відкритого акціонерного товариства „Державний ощадний банк України” в особі філії Дзержинське відділення № 7806

до Товариства з обмеженою відповідальністю „ТД Новобузький”

про звернення стягнення 632711 грн. 81 коп. на майно

Рішенням господарського суду Миколаївської області від 11.12.2006р. по справі № 12/566/06 (суддя Семенов А.К.) в задоволенні позовних вимог прокурора Дзержинського району м. Кривого Рогу в інтересах держави в особі Відкритого акціонерного товариства „Державний ощадний банк України” в особі філії Дзержинське відділення № 7806 до Товариства з обмеженою відповідальністю „ТД Новобузький” про звернення стягнення 632711 грн. 81 коп. на майно боржника у зв’язку з неповерненням кредиту та розтратою заставленого майна відмовлено в повному обсязі по ст. 579 ЦК України, ст. 43 Закону України „Про заставу”, т. я. позивачем всупереч ст. 33 ГПК України не надано доказів наявності права звернення стягнення на рухоме майно товариства у вигляді пресів пневматичних  ALFALOBAL (31 шт.) загальною вартістю 632711 грн. 81 коп. за умови передачі в заставу в забезпечення зобов’язання по кредитному договору № 68 від 30.04.2002р. згідно договору застави № 1849 від 13.04.2002р. з додатковою угодою товару в обігу (сир на визріванні, масло топлене, масло вершкове).

Прокурор Дзержинського району м. Кривого Рогу звернувся до Одеського апеляційного господарського суду з апеляційним поданням № 490/вих/07 від 31.01.2007р., в якому просить рішення господарського суду Миколаївської області від 11.12.2006р. по справі № 12/566/06  про відмову в позові скасувати у повному обсязі, прийняти нове рішення, яким задовольнити названий позов по ст. ст. 525, 526, 629 ЦК України, посилаючись на самовільну реалізацію відповідачем заставленого майна по договору застави № 1849 від 13.04.2002р., невжиття ним заходів щодо заміни предмета застави по п. п. 2.2-2.8 договору застави, у зв’язку з відсутністю заставленого майна і грошових коштів на розрахункових рахунках єдиною можливістю щодо погашення кредиту є звернення стягнення на рухоме майно ТОВ „Торговий дім Новобузький” у вигляді пресів пневматичних ALFALOBAL для виготовлення сиру (31 шт.) на суму 635460,00 грн., неповернення боржником кредиту в сумі 632711,81 грн. спричинило значну шкоду державі, т. я. по п. 5 Статуту ВАТ „Державний ощадний банк України” засновником банку являється держава в особі Кабінету Міністрів України.

Розглянувши апеляційне подання і матеріали справи, заслухавши прокурора, котрим апеляційне подання підтримане в повному обсязі, представника позивача, колегія суддів, -

ВСТАНОВИЛА:

30.04.2002р. ВАТ „Державний ощадний банк України” в особі філії Дзержинське відділення № 7806 і ТОВ „ТД Новобузький” уклали кредитний договір № 68 з додатковими угодами до нього № 1 від 12.07.2002р., № 2 від 16.01.2003р., № 3 від 15.01.2004р. про надання кредиту в сумі 250 000 грн. зі сплатою 25 % річних з терміном погашення до 15.07.2004р. На забезпечення виконання умов згаданого кредитного договору сторони уклали договір застави № 1849 від 30.04.2002р. та угоду про внесення змін до нього від 19.07.2002р. про передачу в заставу товариством „ТД Новобузький” (заставодавець) банку (заставодержатель) товару в обігу (сир на визріванні, масло топлене, масло вершкове) загальною вартістю 708444 грн.80 коп. Згідно п. 2.3 названого договору застави у разі знищення предмету застави заставодавець повинен надати йому рівноцінну заміну, яка допускається тільки за згодою заставодержателя (п. 2.4). В подальшому внаслідок невиконання заставодавцем зобов’язань щодо забезпечення належного зберігання переліченого заставленого майна згідно п. 3.1 договору застави виконавчий напис приватного нотаріусу Криворізького міського нотаріального округу, вчинений 11.01.2005р., про звернення стягнення на заставлене майно, яке складається з товарів  в обігу (сир на визріванні, масло топлене, масло вершкове), для задоволення вимог по заборгованості за період з 30.04.2002р. по 07.12.2004р. в сумі  521180,54 грн.  повернено без виконання постановою старшого державного виконавця підрозділу примусового виконання рішень відділу державної виконавчої служби Миколаївського обласного управління юстиції, затвердженою начальником підрозділу примусового виконання рішень відділу ДВС Миколаївського ОУЮ, від 14.02.2005р. у зв’язку з відсутністю майна.

13.07.2006р. прокурор Дзержинського району м. Кривого Рогу звернувся до господарського суду з позовом про звернення стягнення на рухоме майно боржника у вигляді пресів пневматичних ALFALOBAL (31 шт.) у сумі 632711 грн. 81 коп. у зв’язку з неповерненням кредиту та розтратою заставленого майна. Рішенням господарського суду Миколаївської області  від 11.12.2006р. по даній справі в задоволенні позовної заяви відмовлено з мотивів, вказаних в описовій частині постанови. При цьому доводи апеляційного подання і посилання на ст. ст. 525, 526, 629 ЦК України, котрі регулюють, зокрема загальні умови виконання зобов’язання, недопустимість односторонньої відмови від зобов’язання і обов’язковість договору для виконання сторонами, не заслуговують на увагу, т. я. жодним чином не підтверджують наявності права кредитора на звернення стягнення за власним вибором на будь-яке майно боржника за умови самовільної реалізації останнім заставленого майна і без проведення контрагентами узгодження здійснення рівноцінної заміни. Наразі і позовна заява всупереч  54 ГПК України взагалі не містить зазначення законодавства, на підставі якого подається.

Пунктом 2 ст. 121 Конституції України на прокуратуру України покладається представництво інтересів громадянина або держави в суді у випадках, визначених законом. Відповідно до ст. 361 Закону України „Про прокуратуру” підставою представництва в суді держави є наявність порушень або загрози порушень економічних, політичних та інших державних інтересів внаслідок протиправних дій (бездіяльності) фізичних або юридичних осіб, що вчиняються у відносинах між ними і державою.

Згідно з ч. 1 ст. 2 ГПК України господарський суд порушує справи за позовними заявами прокурорів та їх заступників, які звертаються до господарського суду в інтересах держави. В позовній заяві прокурор самостійно визначає, в чому саме полягає порушення інтересів держави і обґрунтовує необхідність їх захисту (ч. 2 ст. 2 ГПК України). В п. 5 мотивувальної частини рішення Конституційного суду України від 08.04.1999р. передбачено, що орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах фактично є позивачем у справах, порушених за позовною заявою прокурора, і на підставі ч. 2 ст. 2 ГПК України є стороною в господарському процесі, здійснює процесуальні дії відповідно до вимог ст. 22 ГПК України. Отже, прокурор може бути представником сторони у справі тільки у випадку, коли цією стороною у справі є орган державної влади або місцевого самоврядування, наділені повноваженнями виконавчої влади, тоді як ВАТ  „Державний ощадбанк України” є самостійним господарюючим суб’єктом. Наразі, посилання на п.5 Статуту ВАТ  „Державний ощадбанк України”, засновником якого являється держава в особі Кабінету Міністрів України, не враховує припису ч.2 ст.2 ГПК України, в котрому законодавець прямо передбачив обов’язкове зазначення органу, уповноваженого державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах, при зверненні прокурора до господарського суду з позовом в інтересах держави. Згідно п. 2 резолютивної частини рішення Конституційного Суду України № 3-рп/99 під поняттям „орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах”, зазначеним у частині другій статті 2 названого процесуального кодексу, потрібно розуміти орган державної влади чи орган місцевого самоврядування, якому законом надано повноваження органу виконавчої влади.

Таким чином, прокурором Дзержинського району м. Кривого Рогу в даному випадку пред’явлено позов не в інтересах держави, а в інтересах самостійного суб’єкта господарської діяльності.

З врахуванням вищенаведеного, правової позиції Верховного Суду України, викладеної, зокрема, в постанові останнього від 22.02.2005р. № 05/101, апеляційне подання прокурора Дзержинського району м. Кривого Рогу підлягає частковому задоволенню,  рішення господарського суду –скасуванню з одночасним припиненням провадження по даній справі по п. 1 ст. 80 ГПК України.

Керуючись п.1 ст. 80, ст.ст. 99, 101-103, 105 ГПК України, судова колегія, -

ПОСТАНОВИЛА:

1.          Апеляційне подання задовольнити частково.

2.          Рішення господарського суду Миколаївської області від 11.12.2006р. по справі № 12/566/06 скасувати.

3.          Провадження по справі № 12/566/06 припинити.

Постанова апеляційної інстанції в порядку ст. 105 ГПК України набирає законної сили з дня її прийняття.

Головуючий суддя                                                                                Н.Б. Таценко

Суддя                                                                                                   М.В.Сидоренко

Суддя                                                                                                   М.А. Мишкіна