СУД
СУД
П О С Т А Н О В А

Іменем України

09.01.07                                                                                 Справа № 12/746ад.

Суддя Палей О.С., при секретарі Смирновій В.М., розглянувши матеріали справи за позовом

Сватівської міжрайонної державної податкової інспекції

до  Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрофірма імені 8 Березня", с.Оборотнівка

про стягнення 386504 грн.57 коп.

В присутності представників сторін:

від позивача –Макаров О.М., ст.держ.подат.інсп, довіреність № 0006 від 08.01.06.;

від відповідача –Зубенко В.М.

Суть спору: заявлено вимогу  про стягнення з відповідача заборгованості з податку з доходів фізичних осіб в сумі  386504 грн.57 коп.

Розглянувши матеріали справи, суд

в с т а н о в и в:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Агрофірма імені 8 березня" –відповідач у справі зареєстрований як суб'єкт підприємницької діяльності Сватівською райдержадміністрацією 20.02.2002 р.; перебуває на податковому обліку в Сватівській МДПІ.

Відповідно до ст. 20 Закону України "Про систему оподаткування" від 25.06.1991р. № 1251-ХІІ контроль за правильністю та своєчасністю справляння податків і зборів (обов'язкових платежів) здійснюється державними податковими органами та іншими державними органами в межах повноважень, зазначених законами. Підпунктом 2.1.4. пункту 2.1. статті 2 Закону України "Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами" від 21.12.2000р. № 2181 -III (далі Закон № 2181) передбачено, що податкові органи відносяться до категорії контролюючих.

Сватівської міжрайонною державною податковою інспекцією проведена перевірка Товариства з обмеженою відповідальністю „Агрофірма імені 8 березня", за результатами  якої 18.05.2006р. складено довідку № 5-17/30-31648284 „Про наслідки планової виїзної документальної перевірки правильності справляння податку з доходів фізичних осіб й своєчасності його перерахування до бюджету. За результатами перевірки повноти і своєчасності перерахування до бюджету сум податку встановлено, що відповідачем в порушення ст. ст. 8, 16 Закону України "Про податок з доходів фізичних осіб" від 22.05.2003р. № 889-ІУ, який діє з 01.01.2004р., не перераховано до бюджету прибутковий податок з виплаченої заробітної плати та орендної плати за користування земельними паями у сумі 388669,24 грн. Згідно акту звірки з Товариством з обмеженою відповідальністю „Агрофірма імені 8 березня", станом на 20.10.2006 року сума несплачених податкових зобов'язань становить 386504,57 грн.

Відповідач відзивом б/н від 14.11.06. проти позовних вимог заперечує, посилаючись на те, що :

-позивач, в порушення ст.17 КАС України звернувся до суду з неналежним позовом, оскільки порядок погашення зобов'язань з податку на доходи фізичних осіб регулюється спеціальною нормою права;

-Законом України "Про порядок погашення зобов'язань платників перед  бюджетами та державними цільовими фондами" від  21.12.2000 р. № 2181-ІІІ (далі –Закон № 2181); Закон № 2181 надає право податковим органам без звернення до суду в примусовому порядку стягувати борги по  податках та зборах, в т.ч. з  податку з доходів фізичних осіб, заборгованість за яким також підподає під  визначення "узгодженого податкового  зобов'язання".  Відповідач також стверджує, що позивачем порушені правила підсудності, обраний незаконний  спосіб стягнення податкового боргу та просить провадження у справі закрити.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши у сукупності доводи сторін, на які  вони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку, що  позовні вимоги підлягають задоволенню з огляду на наступне.

Предметом даного спору є стягнення прибуткового податку (податку з доходів фізичних осіб) утриманого з джерела виплати (що підтверджено відповідачем), але не перерахованого до бюджету.

З матеріалів справи вбачається, що заявлена до стягнення заборгованість створилася до 2004 року та протягом 2005 р. - 2006 р., тобто під час аналізу спірних правовідносин слід керуватися як Декретом № 13-92 так і Законом України "Про податок з доходів фізичних осіб".

Відповідно до ч.1 ст. 14 Закону України "Про систему оподаткування" від 25.06.1991р. № 1251-ХІІ прибутковий податок з громадян (податок з доходів фізичних осіб) включений до переліку загальнодержавних податків і зборів.

Згідно ст. 10 Декрету КМУ № 13-92 від 26.12.1992р. "Про прибутковий податок з громадян" (далі –Декрет №13-92) підприємства, установи і організації усіх форм власності, фізичні особи –суб'єкти підприємницької діяльності після закінчення кожного місяця, але не пізніше строку одержання в установах банків коштів на виплату належних громадянам сум зобов'язані перераховувати до бюджету суми нарахованого і утриманого прибуткового податку за минулий місяць.

В Декреті № 13-92 зазначено, що стягнення заборгованості з прибуткового податку з громадян провадиться відповідно до чинного законодавства.

Відповідно до пп.8.1.2. ст.8 Закону України "Про податок з доходів фізичних осіб" від 22.05.2003р. №889, який набув чинності 01.01.2004р., податок підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету під час виплати оподатковуваного доходу єдиним платіжним документом. Якщо оподатковуваний дохід враховується, але не виплачується платнику податку особою, що його нараховує, то податок, який підлягає утриманню з такого нарахованого доходу, підлягає сплаті(перерахуванню) до бюджету у строки, встановлені законом для місячного податкового періоду.

Підпунктом 3.2.1. п. 3.2. ст. 3 Закону України "Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами" від 21.12.2000р. встановлено, що у будь-яких випадках, коли платник податків згідно із законами з питань оподаткування уповноважений утримувати податок, збір (обов'язковий платіж), якими оподатковуються інші особи, у тому числі податки на доходи фізичних осіб, а також будь-які інші податки, що утримуються з джерела виплати, сума таких податків, зборів (обов'язкових платежів) вважається бюджетним фондом, який належить державі або територіальній громаді та створюється від їх імені.

Відповідач помилково ототожнює поняття "податковий борг", в рахунок погашення якого можуть бути примусово стягнені активи платника податків за рішенням суду (п. 3.1. ст. 3 Закону № 2181) та "бюджетний фонд", а податкова  декларація (розрахунок) відрізняється за  своїм правовим значенням від форми 1 ДФ (раніше-Ф 8 ДР).

Норми Закону № 2181, який є спеціальним законом з питань оподаткування, та регламентує, поряд з іншим, порядок погашення зобов'язань юридичних осіб або фізичних осіб перед бюджетами та державними цільовими фондами з обов'язкових платежів, стосовно погашення боргу з прибуткового податку з громадян та з податку на доходи з фізичних осіб, позасудового порядку стягнення не передбачає.

Визначені Законом № 2181 процедури надіслання податкових вимог (ст.6), права виникнення податкової застави (ст.8), адміністративного арешту активів (ст.10), тощо не розповсюджуються на заборгованість, яка є предметом спору, оскільки вона не підпадає під визначення "податкове зобов'язання" та "податковий борг" у розумінні Закону № 2181.

Останнє унеможливлює стягнення вищезазначених сум податковими органами, згідно Постанови Кабінету Міністрів України від 15.04.2002р. № 538, якою затверджено порядок стягнення коштів та продажу інших активів платника податків, що перебувають у податковій заставі, оскільки він розроблений лише на підставі ст. 10 Закону № 2181 і стосується лише податкового боргу.

Слід також зауважити на помилковість доводів позивача щодо відсутності предмету спору за даним позовом за наявністю у податкового органу права самостійного стягнення боргу, оскільки, навіть якщо йдеться про  податковий  борг у розумінні термінів ст.1 Закону № 2181, то його норми не ставлять право податкового органу звернутися до суду з позовом про примусове звернення стягнення на активи платника податків в залежність від  попереднього прийняття контролюючим органом інших  заходів з погашення (стягнення ) податкового боргу.

З огляду на покладені ст. 10 Закону "Про державну податкову службу в Україні" на міжрайонну податкову інспекцію функції Сватівська МДПІ обгрунтовано виступає в якості позивача за даним позовом.

Особливість правовідносин у сфері справляння податку з доходів фізичних осіб (прибуткового податку) полягає в тому, що обов'язок утримати у джерела виплати та перерахувати податок до бюджету згідно з нормами податкового законодавства покладений на особу, що здійснює виплату доходів (податкового агента), а функції податкового органу обмежені зверненням до суду із вимогою про примусове стягнення утриманого, але не  перерахованого податку до бюджету, та донарахуванням його у випадку виявлення випадків неутримання податку з  джерела виплати, з приводу чого контролюючий орган вправі прийняти податкове повідомлення-рішення.

У випадку незгоди з рішенням податкового органу суб'єкт підприємницької діяльності може оскаржити його до суду, при цьому обов'язок доведення правомірності такого рішення буде покладатися на суб'єкта владних повноважень.

У даному ж спорі позивач лише просить стягнути з відповідача податок, який ним вже утриманий з джерела виплати, але не перерахований до бюджету, при цьому  суд виходить з того, що утримані суми податку за своєю правовою природою вже є коштами бюджетного фонду, який належить державі або територіальній громаді, що узгоджується з приписами пп. 3.2.1 п.3.2. ст.3 Закону № 2181.

Дослідженими судом доказами: довідкою Сватівської  МДПІ № 5-17/30-31648284 від 18.05.06 щодо правильності обчислення та своєчасності внесення до бюджету сум податку з доходів фізичних осіб, та додатками до довідки, які підписані директором  та головним бухгалтером підприємства відповідача без зауважень та заперечень; витягом з особового рахунку відповідача, - підтверджується, що  відповідач не перерахував до бюджету утримані суми прибуткового податку (податок з доходів фізичних осіб) у зв'язку з чим вони підлягають до стягнення в судовому порядку.

Таким чином позов підлягає задоволенню в сумі  386504 грн.57 коп.

В судовому засіданні оголошено вступну  та резолютивну  частину постанови.

Керуючись ст.ст.160,163,167,186,254 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

1.Позов задовольнити.

2.Стягнути з  Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрофірма імені 8 Березня", с.Оборотнівка, Луганська область, Сватівський район, ідент.код 31648284 до бюджету 386504 грн.57 коп. заборгованості з податку з доходів фізичних осіб (прибуткового податку з громадян).

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, встановленого Кодексом адміністративного судочинства України, якщо такої заяви не буде подано.

Про апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції спочатку подається заява. Обґрунтування мотивів оскарження і вимоги до суду апеляційної інстанції викладаються в  апеляційній скарзі.

Заява про апеляційне оскарження та апеляційна скарга подаються до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Заява про апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення, а в разі складення  постанови у повному  обсязі  відповідно  до статті 160 цього Кодексу - з  дня  складення  в  повному обсязі. Апеляційна

скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом двадцяти днів після подання заяви  про апеляційне оскарження.

Апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Постанову складено в повному обсязі та підписано –12.01.2007р.

Суддя                                                                        О.С.Палей

Помічник судді                                                              Є.С. Бубен

Надр. 3 прим.

1-          до справи

2-позивачу

3-відповідачу