ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 березня 2007 р.
№ 4/334

Вищий  господарський суд  України у складі колегії  суддів:

Т. Дроботової –головуючого

Н. Волковицької
Л. Рогач

за участю представників:

Позивача
Герасько В.В. дов. від 10.11.06 р.

Відповідачів

Левіна В.Б. дов. від 06.10.06 р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу
Відкритого   акціонерного товариства   „Житлове комунальне господарство"„Геолог"

на постанову

від  13.12.2006 року Київського апеляційного господарського суду

у справі

№ 4/334 господарського суду м.  Києва

за позовом
Відкритого   акціонерного товариства   „Бортницький   дослідно-механічний
завод"

до

про

Відкритого   акціонерного товариства   „Житлове комунальне господарство"„Геолог"

стягнення 74862,97 грн.

ВСТАНОВИВ:

Відкрите   акціонерне товариство   „Бортницький   дослідно-механічний завод" звернулося до господарського суду м.  Києва з позовом до Відкритого   акціонерного товариства   „Бортницький   дослідно-механічний завод"„Геолог" про стягнення з відповідача 69977,05 грн. основного боргу, 3706,86 грн. пені, 1179,06 грн. 3% річних, а всього 74862,97 грн. заборгованості за угодою від 29.11.2004р.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 12.09.06 у справі № 4/334 позов задоволено частково, з Товариства з обмеженою відповідальністю „Житлово-комунальне господарство „Геолог" на користь Відкритого акціонерного товариства „Бортницький дослідно-механічний завод" стягнуто 69 977,05 грн. основного боргу, 1179,06 грн. З % річних. В частині стягнення пені відмовлено.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 13.12.2006 р. апеляційну скаргу Відкритого   акціонерного товариства   „Бортницький   дослідно-механічний завод"„Геолог" залишено без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Відкрите   акціонерне товариство   „Бортницький   дослідно-механічний завод"„Геолог" подало до Вищого господарського суду України касаційну скаргу на постанову Київського апеляційного господарського суду, в якій просить рішення та постанову  скасувати, в зв'язку з порушенням судами норм матеріального та процесуального права.

На думку заявника відповідач не є правонаступником УПТОК ГГП «Севукргеологія». Також, на відповідача не здійснювалось переведення боргу сторонами договору від 01.07.1995, або їх правонаступниками.

Відповідно до статті 520 Цивільного кодексу України, боржник у зобов'язанні може бути замінений іншою особою (переведення боргу) лише за згодою кредитора, а як видно з матеріалів справи, документи які б підтверджували перевід боргу відсутні.

Заслухавши доповідь  судді –доповідача, перевіривши наявні матеріали справи на предмет правильності юридичної оцінки обставин справи та повноти їх встановлення в рішенні у даній справі, колегія суддів вважає, що касаційна скарга  підлягає  задоволенню частково з наступних підстав.

Відповідно до вимог статей 108, 1117 Господарського процесуального кодексу України,  касаційна інстанція рішення місцевих господарських судів та постанови апеляційних господарських судів переглядає за касаційною скаргою (поданням) та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

Як встановлено судами та вбачається з матеріалів справи 29 листопада 2004 року між Відкритим акціонерним товариством „Бортницький дослідно-механічний завод" та Товариством з обмеженою відповідальністю „Житлово-комунальне господарство „Геолог" було укладено угоду про погашення заборгованості.

Відповідно до пункту 1 договору сторони домовились затвердити заборгованість відповідача перед позивачем станом на 01.11.04 у сумі 70977 грн. 05 коп., що виникла з договору від 01.07.95 № 27 та встановити новий строк виконання зобов'язання „Геолог" і таким чином зробити заміну одного зобов'язання іншим.

Пунктом 3 договору сторони передбачили, що відповідач зобов'язаний сплатити позивачу заборгованість у сумі 70977 грн. 05 коп. в термін один рік, щомісячно виплачуючи рівними частинами, починаючи з грудня 2004 року по листопад 2005року.

Судами встановлено, що відповідач частково розрахувався з позивачем, сплативши 1000 грн.. Заборгованість за договором склала 69 977,05 грн..

01.03.06 ВАТ „Бортницький дослідно-механічний завод" на адресу ТОВ „Житлово-комунальне господарство „Геолог" була надіслана претензія № 17 з вимогою сплати заборгованість.

Відповіді на надіслану претензію позивач не отримав.

У відповідності до статті 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Статті 525 та 526 Цивільного кодексу України передбачають, що одностороння відмова   від   зобов'язання   або одностороння зміна   його   умов   не   допускається, якщо інше не   встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов   договору   та   вимог   цього   Кодексу,   інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв   ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Оскільки відповідач не виконав своїх договірних зобов'язань, Господарський суд міста Києва обґрунтовано прийшов до висновку про стягнення з нього суми основного боргу в розмірі 69 977,05 грн.

Касаційна інстанція не може погодитись з таким висновком, оскільки поза увагою господарських судів як першої так і апеляційної інстанцій залишились обставини справи які є суттєвими для вирішення даного спору по суті.

Так, апеляційним судом було встановлено, що пунктом 1 статуту Товариства з обмеженою відповідальністю „Житлово-комунальне господарство „Геолог", затвердженого загальними зборами акціонерів ВАТ „Північукргеологія" передбачено, що ТОВ „Житлово-комунальне господарство „Геолог" створене на базі майна відокремленого структурного підрозділу  Виробнично-технічна база ВАТ „Північукргеологія" і є правонаступником засновника в господарській діяльності, що пов'язана з утриманням та обслуговуванням відомчого житлового фонду, в частині виділеного майна.

При цьому суди як першої так і апеляційної інстанцій не звернули увагу на те, що  ТОВ „Житлово-комунальне господарство „Геолог" створене на базі майна відокремленого структурного підрозділу  Виробнично-технічна база ВАТ „Північукргеологія" згідно розподільчого балансу.

У розумінні статті 37 Цивільного кодексу УРСР майно з усіма наслідками, пов'язаними з правонаступництвом, переходить у день підписання передавального балансу, якщо інше не передбачено законом або постановою про реорганізацію.

Отже для вирішення питання по суті необхідно було дослідити розподільчий баланс та встановити чи входить до складу кредиторської заборгованості, що передається відповідачу заборгованість, яка виникла з договірних зобов'язань за договором від 01.07.95 № 27 та виходячи з встановлених обставин надати оцінку  договору від 29 листопада 2004 року про погашення заборгованості.

Неповне з’ясування всіх обставин справи, які  мають значення для справи, дає підстави для скасування ухвалених у справі судових рішень та передачі справи на новий розгляд.

Крім того, поза увагою апеляційного суду залишились заперечення відповідача щодо дійсності правочину, чим порушено принципи рівності сторін та змагальності судового процесу, передбачені статтями 43,42 Господарського процесуального кодексу України та статтею 129 Конституції України. Змагальність полягає в тому, що сторони у процесуальній формі доводять свою правоту, за допомогою доказів переконують суд, а суд, в свою чергу, зобов'язаний, відповідно статті 43  Господарського процесуального кодексу України оцінити докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Як вбачається з матеріалів справи предметом спору у даному випадку є стягнення заборгованості, яка виникла в зв'язку з неналежним виконанням відповідачем зобов'язань по угоді про погашення заборгованості від 29 листопада 2004 року, а  тому, для вирішення спору по суті, з урахуванням заперечень відповідача, необхідно надати правову оцінку угоді від 29 листопада 2004 року.

Судами також встановлено, що відповідач частково погасив заборгованість за угодою від 29.11.04 на суму 1000 грн., що підтверджується платіжним доручення від 26.01.05 № 52 та не заперечується самим відповідачем.

Приймаючи постанову,  суд апеляційної інстанції, враховуючи, що відповідно до частини  1 статті 241 Цивільного кодексу України правочин вважається схваленим у разі, якщо особа вчинила дії, що свідчать про прийняття його до виконання дійшов висновку, що перерахувавши заборгованість за угодою від 29.11.04, ТОВ „Житлово-комунальне господарство „Геолог" схвалило її своїми діями.

Але при цьому Київський апеляційний суд не врахував, що стаття 241 Цивільного кодексу України стосується представництва, в той час, як частина 3 статті 214 Цивільного кодексу передбачає, що відмова від правочину, у випадках передбачених законом, допускається і у разі, коли умови правочину повністю виконані.

Питання щодо правомірності відмови від правочину судами ні першої ні апеляційної інстнацій не досліджувалось.

Таким чином, з матеріалів справи вбачається, що господарськими судами першої та апеляційної інстанції при розгляді справи та прийнятті судових рішень не взято до уваги та не надано належної правової оцінки всім доказам у справі в їх сукупності, що, враховуючи суть спору, свідчить про не з’ясування судом всіх обставин, які мають суттєве значення для правильного вирішення господарського спору. Відповідно до роз’яснень Пленуму Верховного суду України, викладених у пункті 1 Постанови від 29.12.1976 № 11 “Про судове рішення”, рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги процесуального законодавства і всебічно перевіривши всі обставини справи, вирішив справу у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин.

Оскільки передбачені процесуальним законодавством межі перегляду справи в касаційній інстанції не дають їй права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені попередніми судовими інстанціями чи відхилені ними, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати нові докази або додатково перевіряти докази, рішення та постанова у справі підлягають скасуванню з передачею справи на новий розгляд до господарського суду першої інстанції. Під  час  нового  розгляду  справи  господарському  суду необхідно  врахувати  викладене,  всебічно  і  повно  з’ясувати  і  перевірити  всі  фактичні  обставини  справи,  об’єктивно  оцінити  докази,  що  мають  юридичне  значення  для  її  розгляду  і  вирішення  спору  по  суті,  і  в  залежності  від  встановленого,  правильно  визначити  норми  матеріального  права,  що  підлягають  застосуванню  до  спірних  правовідносин,  та  прийняти  обґрунтоване  і  законне  судове  рішення.

Керуючись статтями 1117, пунктом 3 статті 1119, статтями 11110, 11111, 11112 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України

П О С Т А Н О В И В :

Рішення Господарського суду міста Києва від 12.09.06 та постанову Київського апеляційного господарського суду від 13.12.2006 року у справі   № 4/334         господарського суду міста Києва скасувати.

Справу направити на новий розгляд до господарського суду м. Києва

Касаційну скаргу Відкритого   акціонерного товариства   „Бортницький   дослідно-механічний завод"„Геолог" задовольнити частково.

Головуючий                                                                           Т. Дроботова

Судді                                                                                      Н. Волковицька

Л.Рогач