ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 березня 2007 р.
№ 3/10пд

Вищий  господарський суд  України у складі колегії  суддів:

В. Овечкін  –головуючого,

Є. Чернов
В. Цвігун

за участю представників:

ТОВ "Луганське енергетичне об'єднання"
Карпович Н.А. –(дор. від 04.01.2007)

ДП "Енергоринок"
Саква Д.Ю. –(дор. від 09.02.2007 № 01/10-1032)

розглянув касаційну скаргу

ТОВ "Луганське енергетичне об'єднання"

на рішення
господарського суду Луганської області
від 17 січня 2007 року

у справі
№ 3/10пд господарського суду Луганської області

за позовом
ТОВ "Луганське енергетичне об'єднання"

до
Управління державного казначейства в Луганській області
Головного фінансового управління Луганської обласної державної адміністрації
Управління фінансів Алчевської міської ради
Головного управління міського господарства та інвестицій Алчевської міської ради
Комунального підприємства "Алчевське виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства
Обласного комунального підприємства "Луганськводпром"

третя особа
Державне підприємство "Енергоринок"
Державне казначейство України
Міністерство фінансів України

про
визнання недійсним договору

В С Т А Н О В И В:

Рішенням господарського суду Луганської області від 17.01.2007 (суддя: О.Рябцева) в позові про визнання недійсними договору № 12/02-1 від 10.07.2006 про організацію взаєморозрахунку відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 22.05.06 № 705 відмовлено з тих підстав, що позивач не довів суперечність договору нормам законодавства, як і обов'язковості власної участі у взаєморозрахунках за послуги з водопостачання та водовідведення відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 22.05.06 № 705 .

Позивач в касаційній скарзі просить рішення господарського суду першої інстанції скасувати з підстав неправильного застосування господарським судом норм ст. 116 Закону України "Про державний бюджет України на 2006 рік", п.п. 1, 3, 5, 10, 14 Порядку перерахування у 2006 році субвенцій з державного бюджету місцевим бюджетам для погашення заборгованості минулих років з різниці в тарифах на теплову енергію, послуги з водопостачання і водовідведення, затвердженого Постановою КМ України від 22.05.2006 № 705, не враховано наказ Держказначейства України від 31.05.2006 № 150, Постанову НКРЕ № 650, позов задовольнити, визнавши недійсним оспорюваний договір.

Вищий господарський суд України у відкритому судовому засіданні дослідив матеріали справи, доводи касаційної скарги та вважає, що скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 116 Закону України "Про державний бюджет України на 2006 рік" від 20.12.2005 № 3235-IV установити, що перерахування   субвенції  з Державного бюджету України місцевим бюджетам на погашення заборгованості минулих років з різниці в тарифах на теплову енергію, послуги з водопостачання та водовідведення, що постачалися населенню, яка виникла у зв'язку з невідповідністю фактичної вартості теплової енергії, послуг з водопостачання та водовідведення тарифам, що затверджувалися органами державної влади чи органами місцевого самоврядування, здійснюється у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, за рахунок надходжень від погашення податкової заборгованості підприємств, що надавали такі послуги, або їх кредиторів до державного бюджету, яка  утворилася станом на 1 липня 2005 року, та додаткових податкових зобов'язань, які виникають у результаті виконання цієї статті. Розрахунки з різниці в тарифах на теплову енергію, що постачалася населенню, здійснюється з урахуванням відповідних норм Закону України "Про заходи, спрямовані на забезпечення сталого функціонування підприємств паливно-енергетичного комплексу".

На виконання ст. 116 Закону України "Про Державний бюджет України на 2006 рік" постановою Кабінету Міністрів від 22.05.2006 року № 705, затверджений порядок перерахування у 2006 році субвенцій з державного бюджету місцевим бюджетам для погашення заборгованості з різниці в тарифах.

Згідно з п. 3 Порядку підставою для проведення розрахунків є договір про організацію взаєморозрахунків, який укладався між надавачами послуг та іншими підприємствами –учасниками розрахунків на підставі документа, що підтверджує наявність кредиторської та/або дебіторської заборгованості, форму якого затверджує Державне казначейство за погодженням з ДПА, Мінпаливенерго, Мінбудом і Мінпромом.

Відповідно до Порядку, затвердженого постановою Кабінету Міністрів від 22.05.2006 року № 705, ТОВ “Луганське енергетичне об’єднання” може бути учасником розрахунків, тобто погашення кредиторської заборгованості якого може здійснюватися за рахунок субвенцій, наданих з Державного бюджету України згідно з ст. 116 Закону за умови дотримання вимог Порядку, наслідком якого є визнання відповідним органом заборгованості, що виникла через різницю між затвердженими тарифами та фактичною вартістю послуг, визнання кредитора учасником розрахунків та укладення договору з надавачем послуг про участь у таких розрахунках. За наявністю зазначених ознак, Мінфін перераховує кошти як субвенцію для здійснення розрахунку.

Господарським судом встановлено, що на адресу Головного фінансового управління Луганської обласної державної адміністрації відповідних документів від позивача не надходило, не доведено відповідними доказами намір позивача взяти участь у проведенні відповідних розрахунків.

За умовами договору № 12/02-1 від 10.07.2006 про організацію взаєморозрахунку відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 22.05.06 № 705 сторони погодилися провести взаєморозрахунки відповідно до ст. 116 Закону України "Про державний бюджет України на 2006 рік" на виконання Постанови Кабінету Міністрів України від 22.05.06 № 705 та Постанови НКРЕ від 24.05.2006 № 650.

Місцевим господарським судом обґрунтовано зазначено, що погашення заборгованості з різниці в тарифах на послуги з водопостачання та водовідведення, які надані КП "Алчевське виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства" проведено через кредитора Обласне комунальне підприємство "Луганськводпром" за рахунок погашення податкової заборгованості останнього.

Позивач не був надавачем відповідних послу як і кредитором надавача, тобто КП "Алчевське виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства".

За таких обставин доводи скаржника про невідповідність договору чинному законодавству не відповідають приписам наведених нормативно-правових актів, висновків господарського суду не спростовують і не можуть бути прийняті до уваги.

За наслідками перегляду судового рішення касаційна інстанція дійшла висновку, що господарським судом надана правильна юридична оцінка фактичних обставин справи, вірно застосовано норми матеріального права, що регулюють спірні правовідносини сторін, а тому підстави для скасування судового рішення відсутні.

Виходячи з викладеного, керуючись  ст.ст. 1115, 1117, 1118, 1119, 11111  ГПК України, Вищий господарський суд України

П О С Т А Н О В И В:

Рішення господарського суду Луганської області від 17.01.2007 у справі № 3/10пд господарського суду Луганської області залишити без змін, а касаційну скаргу –без задоволення.

Головуючий                                                                                             В. Овечкін

судді                                                                                                         Є. Чернов

В. Цвігун