ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №  07/57а
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" лютого 2007 р.

11год. 00хв., м. Черкаси

За адміністративним позовом державної податкової інспекції у м. Ватутіне Черкаської області

до Ватутінського комунального виробничого підприємства “Водоканал”

за участю третьої особи на стороні відповідача без самостійних вимог –Ватутінської міської ради

про стягнення 458082грн. 58коп.

Суддя Дорошенко М.В.

Секретар судового засідання Долженкова І.М.

Представники сторін та третьої особи:

від позивача: Тращенко В.М.. - за довіреністю від 25.01.2007р.;

від відповідача: Мельник А.Ю. - за довіреністю від 05.01.2007р.;

від третьої особи: Задорожній М.М. –за довіреністю від 31.01.2007р.

Заявлено адміністративний позов про стягнення у доход бюджету за рахунок активів відповідача 458082грн. 58коп. податкового боргу станом на 08.11.2006р., у тому числі: 372166грн. 02коп. з податку на додану вартість, 3153грн. 48коп. з податку на прибуток, 2391грн. 53коп. з податку з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, 30626грн. 07коп. із земельного податку,  6393грн. 75коп. з комунального податку, 17597грн. 31коп. зі збору за забруднення навколишнього природного середовища і 25399грн. 21коп. зі збору на геологорозвідувальні роботи.

В обґрунтування позову позивач вказав на несплату відповідачем в установлений строк самостійно узгоджених ним сум податкових зобов’язань з вказаних вище податків і зборів та на ст. 3 Закону України від 20.12.2000р. №2181-ІІІ „Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами” (далі –Закон №2181-ІІІ) як на правову підставу позовних вимог.

У засіданні суду представник позивача позов підтримав з викладених у ньому підстав.

Відповідач визнав наявність у нього податкового боргу у заявленій у позові сумі, проте проти позову заперечив, пославшись на те, що він не є власником майна, за рахунок якого позивач вимагає стягнути податковий борг, а також на невиконання позивачем вимог п. 11.1 ст. 11 Закону №2181-ІІІ та на пропущення позивачем встановленого ст. 99 Кодексу адміністративного судочинства України річного строку звернення до адміністративного суду.

У засіданні суду представник відповідача підтримав заперечення проти позову з викладених вище підстав.

Третя особа у наданих господарському суду письмових поясненнях також вказала на невиконання позивачем вимог п. 11.1 ст. 11Закону №2181-ІІІ, та заявила клопотання про закриття провадження у справі, пославшись при цьому на те, що визнання відповідача боржником та його ліквідація може призвести до катастрофічних наслідків для населення м. Ватутіне.

Дослідивши наявні у справі письмові докази, господарський суд встановив наступне.

12 серпня 1996р. відповідач був зареєстрований виконавчим комітетом Ватутінської міської ради як юридична особа, державне комунальне підприємство, власником якого є Ватутінська міська рада.

19 вересня 1996р. відповідач був узятий на облік як платник податків.

Станом на 08.11.2006р. у відповідача внаслідок несплати самостійно узгоджених ним сум податкових зобов’язань утворився податковий борг у розмірі 458082грн. 58коп., у тому числі: 372166грн. 02коп. з податку на додану вартість, 3153грн. 48коп. з податку на прибуток, 30626грн. 07коп. із земельного податку,  6393грн. 75коп. з комунального податку, 17597грн. 31коп. зі збору за забруднення навколишнього природного середовища і 25399грн. 21коп. зі збору на геологорозвідувальні роботи, що підтверджується поданими відповідачем до податкової інспекції податковими деклараціями (розрахунками) та картками з особових рахунків відповідача з вказаних податків і зборів і не заперечується самим відповідачем.

Позивач звертався з листами від 13.03.2006р. №452/24-023, та від 10.08.2006р. №392/24-022 до Ватутінського міського голови, у яких просив останнього повідомити податкову інспекцію про можливість виділення майна відповідача, яке не входить до складу його цілісного майнового комплексу, для погашення податкового боргу.

Виконавчим комітетом Ватутінської міської ради на вказані вище звернення позивача були надані відповіді від 16.03.2006р. №189 і від 11.08.2006р. №630, у яких повідомляється про відсутність можливості виділити частину майна відповідача, яке не входить до складу його цілісного майнового комплексу, для погашення податкового боргу.

28 листопада 2006р. позивач надіслав до Ватутінської міської ради лист від 28.11.2006р. №1771/24-022 з вимогою прийняти рішення про продаж частини активів відповідача для погашення його податкового боргу. Ватутінська міська рада відповіді на вказаний лист позивача не надала і рішення про продаж активів відповідача не прийняла.

Стаття 3 Закону №2181-ІІІ передбачає можливість примусового стягнення за рішенням суду активів платника податків у рахунок погашення його податкового боргу.

Відповідно до п. 11.1 ст. 11 Закону №2181-ІІІ у разі, коли платник податків, який перебуває у державній або комунальній власності, не погашає суму податкового боргу у строки, встановлені цим Законом, податковий орган здійснює заходи щодо продажу активів такого платника податків, які не входять до складу цілісного майнового комплексу, що забезпечує здійснення основної діяльності платника податків.

У разі, коли сума коштів, отримана від такого продажу, не покриває суму податкового боргу та витрат, пов'язаних з продажем активів, податковий орган зобов'язаний звернутися до органу виконавчої влади, що здійснює управління таким платником податків, з пропозицією щодо прийняття рішення про продаж частини акцій корпоратизованого підприємства за кошти або під зобов'язання щодо погашення його податкового боргу протягом поточного бюджетного року. Інформація зазначеного органу управління щодо прийняття або відхилення запропонованого рішення має бути надіслана податковому органу протягом тридцяти календарних днів з дня направлення такого звернення. Організація такого продажу здійснюється за правилами і у строки, встановлені законодавством з питань приватизації. У разі коли зазначений орган не прийме рішення про продаж частини акцій для погашення податкового боргу у зазначені цим пунктом строки, податковий орган зобов'язаний у місячний строк з дня отримання такої відмови або після закінчення встановленого для надання відповіді строку звернутися до суду із заявою про визнання такого платника податків банкрутом.

Аналіз вищенаведених норм дає підстави зробити висновок, що ст. 3 Закону №2181-ІІІ передбачає загальний порядок примусового погашення податкового боргу платників податків, а ст. 11 цього ж Закону - спеціальний порядок погашення податкового боргу платниками податків, які перебувають у державній або комунальній власності.

У даному випадку має застосовуватися лише спеціальний порядок погашення податкового боргу відповідачем, який не передбачає права податкового органу на примусове стягнення за рішенням суду податкового боргу за рахунок активів платника податків, який перебуває у комунальній власності у порядку передбаченому ст. 3 Закону №2181-ІІІ.

Недотримання позивачем спеціального порядку погашення податкового боргу відповідача як підприємства, що перебуває у комунальній власності, є достатньою підставою для відмови у задоволенні позовних вимог.

Клопотання третьої особи про закриття провадження у справі було залишено господарським судом без задоволення як недостатньо обґрунтоване.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 160 -163 Кодексу адміністративного судочинства України, господарський суд ПОСТАНОВИВ:

У адміністративному позові відмовити повністю.

Ця постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Київського міжобласного апеляційного господарського суду шляхом подання через господарський суд Черкаської області заяви про апеляційне оскарження протягом десяти днів з дня оголошення постанови і апеляційної скарги - протягом двадцяти днів після подання такої заяви.

Ця постанова набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження.

У разі своєчасного подання заяви про апеляційне оскарження і неподання апеляційної скарги у встановлений строк, ця постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

СУДДЯ                                                                                               Дорошенко М.В.