Харківський апеляційний господарський суд
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"08" лютого 2007 р.                                                           Справа № 37/12-06

Колегія суддів у складі:

головуючий суддя , судді  ,

при секретарі Новіковій Ю.В.

за участю представників:

позивача -  Носенко О.А.

відповідача - Лутай О.Г.

3-ої особи –Тойка С.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського  апеляційного господарського суду апеляційну скаргу позивача, ТОВ "Торговий будинок "Надія" (вх. № 4444Х/1-8) на рішення господарського суду Харківської області від 14.11.06 року  по справі № 37/12-06

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю  "Торговий будинок "Надія", смт. Пісочин

до  Магістральної  митниці  , м. Дергачі

3-тя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору-Відділення Державного казначейства у Дергачівському районі м. Харкова

про стягнення 317070,00 грн.,

встановила:

Позивач, ТОВ "Торговий будинок "Надія", звернувся до господарського суду Харківської області  з позовом  щодо стягнення з відповідача 317070,00 грн. - витрат по сплаті штрафних санкцій за  невиконання   постачання  продукції по договору поставки №10 від 17.02.2003 р. у зв’язку  з виданням відповідачем талону відмови у пропуску на митну територію України та митному оформленні товару.

Рішенням  господарського суду Харківської області  від 14.11.06 р. по справі № 37/12-06 (суддя  Доленчук  Д.О.) в задоволенні  позову  відмовлено повністю.

Позивач, ТОВ "Торговий будинок "Надія", з рішенням господарського суду не згоден, подав апеляційну скаргу, в якій зазначив, що рішення є незаконним та прийнятим з неповним з’ясуванням обставин, що мають значення для справи з порушенням норм матеріального та процесуального  права. Просить скасувати рішення господарського суду Харківської області та прийняти  нове рішення, яким позовні вимоги ТОВ "Торговий будинок "Надія" задовольнити в повному обсязі.

Відповідач, Магістральна митниця, у відзиві на апеляційну скаргу, вважає що рішення господарського суду прийнято у відповідності до норм процесуального та матеріального права, висновки викладені у рішенні відповідають обставинам справи. Просить залишити апеляційну скаргу ТОВ "Торговий будинок "Надія" без задоволення, а рішення господарського суду від 14.11.06 р. без змін.

Ухвалою від 23.01.07 р. враховуючи неприбуття у судове засідання представника 3-ої особи та для повного, всебічного та об’єктивного розгляду справи, колегія суддів   відклала розгляд справи на 08.02.07 р.

Відділення Державного казначейства у Дергачівському районі м. Харкова відзиву на апеляційну скаргу не надав, а представник в судовому засіданні зазначив, що  виконуючи свої функції з суб’єктами господарювання ні в які правовідносини не вступає, тому не може нести відповідальність за дії, які виникають із правовідносин суб’єктів господарювання та  митних органів.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши в судовому засіданні уповноважених представників позивача, відповідача та третьої особи, перевіривши правильність застосування господарським судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів Харківського апеляційного господарського суду встановила наступне.

Між позивачем, ТОВ „ТБ „Надія", та  ППФ „Техно-Проект", було укладено договір поставки № 10 від 17.02.2003 р.

Згідно п. 1.1. договору № 10 ТОВ „ ТБ „Надія" зобов’язалось поставляти профілі для вікон з ПВХ для виробництва метало пластикових конструкцій.

Відповідно до п. 4.2. договору строк поставки продукції встановлювався кожного місяця на протязі 4-х місяців з березня по червень 2003 р.

Магістральною митницею (до укладення договору № 10) 28 та 29 січня 2003 р. було відмовлено в митному оформленні товарів ТОВ „ ТБ „Надія", в зв'язку з чим видано талони відмови:

-          талон відмови від 28.01.03 р.  № 80200/3/000355,  ВДМ від 28.01.03.р № 80200/3/000355; талон відмови від 29.01.03 р.  № 80200/3/000393,  ВДМ  від 29.01.03.р  № 80200/3/000393; талон  відмови  від 28.01.03 р.  № 80200/3/000326,  ВДМ  від 28.01.03.р  № 80200/3/000326; талон відмови від 28.01.03 р.  № 80200/3/000354,  ВДМ від 28.01.03.р № 80200/3/000354.

Уповноваженою особою ТОВ „ТБ „Надія" отримані вищевказані талони відмови у день їх видачі.

ТОВ „ТБ „Надія" було повідомлено на адресу ППФ „Техно-Проект", що існують  тимчасові труднощі з розмитненням сировини для виготовлення профілів.   ППФ „Техно-Проект" надіслало на адресу ТОВ „ ТБ „Надія" претензію вих. № 54 від 25.04.2003 р. щодо розірвання договору поставки № 10 від 17.02.2003 р. та сплати штрафних санкцій в сумі 317070.00 грн. за невиконання постачання продукції на суму 5073120,00 грн. по договору № 10 від 17.02.2003 р.

Відповідно до специфікації до договору поставки від 17.02.03 р. № 10 терміни постачання продукції спливають 31.03.03 р.; 30.04.03 р.; 31.05.03 р.; 30.06.03 р. Згідно претензії від 25.04.03 р. № 54 договір від 17.02.2003 р. № 10 розірвано у квітні 2003 р., до спливу строку поставки продукції у квітні.

Як зазначає позивач, в зв'язку з тяжким фінансовим становищем ТОВ „ТБ „Надія" не в змозі було здійснити оплату відразу і неодноразово зверталося до ППФ „Техно-Проект" з проханням відстрочити термін оплати штрафних санкцій.

24.05.2005 р. платіжним дорученням № 41 ТОВ „ТБ „Надія" оплатило ППФ „Техно-Проект" штрафні санкції за невиконання постачання продукції згідно листа № 54 від 25.04.2003 р. в сумі 317070,00 грн.

Відповідно до приписів ст. 72 ЦК України (в редакції 1963 р. яка діяла на час спірних правовідносин) по позовам про стягнення неустойки ( штрафу, пені) встановлені скорочені строки позовної давності  в шість місяців.

Строк позовної давності щодо вимог про сплату штрафних санкцій спливав 30.09.03р. Після спливу строку позовної давності відсутні правові підстави для задоволення вимог  про сплату штрафних санкцій.

Статтею 80 ЦК України ( 1963 р.) передбачені наслідки спливу строку позовної давності - закінчення строку  до пред’явлення позову є підставою для відмови в позові.

Тому, визнання та сплата позивачем штрафних санкцій після спливу шестимісячного строку встановленого чинним на той час законодавством не може бути підставою для стягнення санкцій з митниці.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 21 лютого 2006 р. з метою повного, всебічного та об'єктивного дослідження всіх обставин справи було призначено судово-економічну експертизу, оскільки установлення документальної обґрунтованості розміру позовних вимог потребують необхідних знань.

За висновками судово-економічної експертизи № 1944 розрахунок штрафних санкцій наведений у претензії № 54 від 25.04.03 р. підтверджується в сумі 126 828 грн. Експертизою також встановлено, що згідно наданих документів, за період з 01.02.03 р. по 30.06.03 р. в обліку ТОВ „ТБ „Надія" не нараховувалось достатньої кількості матеріалів, щоб виконати в повному об'ємі зобов’язання по договору № 10 від 17.02.03 р.

Крім того, згідно наданих документів за період з 01.04.2003 р. по 24.05.2005 р. ТОВ „ТБ „Надія" здійснювалися перерахування та отримання грошових коштів в оплату товарів (робіт, послуг) та податкових зобов’язань, а саме надійшло - 75651901,25 грн., перераховано - 75465407,87 грн.

Також судом першої інстанції встановлено, що відповідно до умов договору від 17.02.2003 року № 10 п. 10.6. передбачено, що винна сторона у розірванні договору у односторонньому порядку сплачує 5% від невиконаної частини договору на момент розірвання. Як вказувалося вище, на дату розірвання невиконана поставка продукції на суму 1268280,00 грн. Крім того, п. 10.6. вказаного договору не визначає, що 5% вираховуються з вартості не поставленої продукції.

На дату укладання договору поставки від 17.02.03 р. № 10 позивачу було відомо про те, що товар не оформлено у митному відношенні і при укладанні договору від 17.02.03 р. № 10 позивач мав можливість повідомити про це ППФ „Техно-Проект".

За таких обставин вбачається, що відсутній причинний зв'язок між діями Відповідача та наслідками що настали.

Відповідно до ст. 218 Господарського кодексу України підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинене ним правопорушення у сфері господарювання. Тобто склад господарського правопорушення включає:  протиправну поведінку суб’єкта господарювання; наявність шкідливих наслідків; причинний зв’язок між протиправною поведінкою правопорушника і шкодою; вина правопорушника.

За таких обставин господарський суд Харківської області вірно дійшов до висновку, що у позивача  відсутні підстави для вимог про сплату штрафу згідно п. 10.6. договору № 10 від 17.02.2003 р., оскільки у порушенні позивачем зобов’язання за договором поставки № 10 від 17.02.2003 р. вбачається  вина позивача та відсутній причинний зв’язку між діями відповідача та наслідками що настали, а тому позовні вимоги відповідача безпідставні та правомірно судом першої інстанції не  задоволені.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що приймаючи оскаржуване рішення господарський суд Харківської області забезпечив дотримання вимог чинного законодавства щодо всебічного, повного та об`єктивного дослідження усіх фактичних обставин справи відповідно до чинного законодавства та дав належну правову оцінку наявним у матеріалах справи доказам, тому підстав для його скасування відсутні.

Керуючись статтями 33, 43, 99, 101, пунктом 1 статті 103, статтею 105 Господарського процесуального кодексу України, -

постановила:

Апеляційну скаргу позивача залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Харківської області від 14.11.2006 р. по справі № 37/12-06 залишити без змін.

Головуючий суддя

Судді