Харківський апеляційний
господарський суд
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" лютого 2007
р.
Справа № 29/178-06

Колегія суддів у складі:

головуючий суддя , судді  ,

при
секретарі Безлепкіній І.П.

за
участю представників сторін:

позивача - ОСОБА_2

1-го відповідача -  Коваленко Ю.Ю.

2-го відповідача - Кернес К.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні
Харківського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Харківського
обласного управління юстиції, м. Харків (вх. НОМЕР_1) на рішення
господарського суду Харківської області від 08.11.06 р. по справі № 29/178-06

за позовом Фізичної
особи - підприємця ОСОБА_1, м. Харків

до 1) Харківського обласного
управління юстиції, м. Харків

2) Комунального підприємства "Харківське міське бюро
технічної інвентаризації", м. Харків

про зобов"язання провести
перебудову, -

встановила:

У квітні 2006 року Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 звернувся до
господарського суду Харківської області з позовом до Харківського обласного
управління юстиції про зобов'язання провести перебудову стіни адміністративного
корпусу по АДРЕСА_1 з боку кафе "Лагуна" у відповідності до вимог ДБН
360-92** "Містобудування. Планування і забудова міських та сільських
поселень". Крім того, позивач просив покласти на відповідача судові
витрати у вигляді сплаченого державного мита в розмірі 85,00 грн. та 118,00
витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

06 травня 2006 року позивач надав господарському суду доповнення
до позовної заяви, відповідно до якого, просив суд першої інстанції залучити
Комунальне підприємство "Харківське міське бюро технічної
інвентаризації" до участі у справі в якості другого відповідача та
зобов'язати вказане підприємство  внести
зміни до технічної документації відповідно до діючого законодавства України, а
саме виключити з технічної документації відомості, щодо прорізання вікон. Крім
того, позивач просив покласти на обох відповідачів разом судові витрати у
вигляді сплаченого держмита в розмірі 85,00 грн. та витрати на
інформаційно-технічне забезпечення судового процесу у розмірі 118,00 грн.

Ухвалою господарського суду від 06.05.06р. до участі у даній
справі залучено у якості другого відповідача Комунальне підприємство "Харківське
міське бюро технічної інвентаризації".

17 жовтня 2006 року позивач в порядку ст. 22 Господарського
процесуального кодексу України звернувся до господарського суду із заявою про
уточнення позовних вимог, відповідно до якої просив суд зобов'язати першого
відповідача усунути перешкоди у здійсненні позивачем права власності (а саме
правомочності з користування майном) будівлею літ. А-2 розташованою по
АДРЕСА_2, шляхом проведення перебудови стіни адміністративного корпусу по
АДРЕСА_1 з боку кафе "Лагуна" у відповідності до вимог ДБН 360-92**
"Містобудування. Планування і забудова міських та сільських
поселень". Позивач обґрунтовує свої вимоги положеннями ст. 391 Цивільного
кодексу України, відповідно до якої, власник майна має право вимагати усунення
перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Рішенням господарського суду Харківської області від 08.11.06р. по
справі № 29/178-06 (суддя Тихий П.В.) позов задоволено та зобов'язано Обласне
управління юстиції в Харківській області усунути перешкоди у здійсненні
Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 права власності (користування) будівлею
літ. А-2, розташованою по АДРЕСА_1, шляхом проведення перебудови стіни
адміністративного корпусу по АДРЕСА_1 з боку кафе "Лагуна" у відповідності
до вимог ДБН 360-92** "Містобудування. Планування і забудова міських та
сільських поселень", а саме, закладення віконних прорізів другого та
третього поверхів стіни адміністративного корпусу по АДРЕСА_1 з боку кафе
"Лагуна".  Провадження у справі
відносно Комунального підприємства "Харківське міське бюро технічної
інвентаризації" припинено на підставі п. 1-1 ст. 80 Господарського
процесуального кодексу України. Окрім того, стягнуто з Харківського обласного
управління юстиції Харківської області на користь Фізичної особи-підприємця
ОСОБА_1  85,00 грн. сплаченого позивачем
державного мита та 118,00 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення
судового процесу.

Перший відповідач -
Харківське обласне управління юстиції, з рішенням місцевого
господарського суду не погодився, подав апеляційну скаргу, в якій  посилаючись на неправильне застосування судом
першої інстанції норм матеріального права та невідповідність висновків суду
обставинам справи, просить скасувати дане рішення та прийняти нове, яким
відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог.

Позивач надав відзив на апеляційну скаргу, в якому, вказуючи на
законність та обґрунтованість рішення місцевого господарського суду, а також на
безпідставність тверджень 1-го відповідача, просить залишити оскаржуване
рішення без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Другий відповідач, Комунальне підприємство "Харківське міське
бюро технічної інвентаризації", пояснень або заперечень по апеляційній
скарзі не надав. Його уповноважений представник у судовому засіданні
05.02.2007р. залишив питання стосовно вирішення даної справи на розсуд суду.

Перевіривши повноту встановлення господарським судом обставин
справи та докази по справі на їх підтвердження, їх юридичну оцінку та доводи
апеляційної скарги в межах вимог, передбачених ст. 101 Господарського
процесуального кодексу України, заслухавши пояснення уповноважених
представників позивача та відповідачів, колегія суддів приходить до висновку
про залишення апеляційної скарги без задоволення, виходячи з наступних підстав.

Приймаючи оскаржуване рішення, господарський суд Харківської
області виходив з результатів встановлення та дослідження документально
підтверджених  матеріалами справи
обставин спору за якими встановив, що позивач на праві власності володіє
стаціонарним кафе "Лагуна", яке знаходиться за адресою АДРЕСА_2.
Вказане підтверджується наявними у даній справі свідоцтвом про право власності
на нерухоме майно від 21.02.2003р., виданим на підставі розпорядження
Харківського міського голови від 17.02.2003р. за НОМЕР_2, та рішенням
Київського районного суду м. Харкова від 03.10.2005р. у справі № 2-9111/05/05.

Позивачем  у 2000 році у
встановленому законодавством порядку в м. Харкові по вул. Петровського було
зведено стаціонарне кафе "Лагуна", яке прибудовано до стіни адміністративного
корпусу за адресою АДРЕСА_1, яке належить першому відповідачу.

Листами НОМЕР_3 від 10.10.2000р. та НОМЕР_4 від 24.03.2004р.  керівництво Харківського філіалу Центру
перепідготовки та підвищення кваліфікації працівників юстиції, який на той
момент розміщувався у вказаній будівлі, під час зведення стаціонарного кафе
"Лагуна" дало згоду на побудову трьохповерхової будівлі кафе
"Лагуна" до глухого торця адміністративного корпусу та використання
зовнішньої стіни будівлі курсів в якості огороджувальної конструкції даного
кафе за адресою: АДРЕСА_2.

Крім того, умовою надання згоди на прибудову трьохповерхової
будівлі кафе "Лагуна" до глухого торця адміністративного корпусу, а
також  для вирішення питання про закриття
віконних прорізів будівлі курсів, між позивачем та керівництвом Харківської
філії курсів підвищення кваліфікації працівників юстиції України була досягнута
домовленість, відповідно до якої позивач сплачує вартість ремонту в приміщенні
курсів, організовує пофарбування стін та стель, монтаж світильників і
зобов'язується звільнити приміщення курсів від брухту.

Із матеріалів справи вбачається, що позивач на виконання
зазначеної домовленості сплатив вартість робіт з ремонту приміщення загальною
вартістю 13096,80 грн., що підтверджується локальним кошторисом на ремонт
приміщень від 14.06.2004р., актом приймання виконаних підрядних робіт за
червень 2004р. та копіями квитанцій прибутково касового ордеру на суму 9096,80
грн. та 4000,00 грн.

Як свідчать матеріали справи та встановлено судом першої
інстанції, саме на момент прийняття реконструйованого кафе "Лагуна" в
експлуатацію 09.12.2002р. стіна адміністративного корпусу не мала віконних
прорізів та, в даному випадку,
відповідала вимогам пожежної безпеки і була протипожежною. Вказане
було  підставою для підписання органами
ДПН Акту державної комісії по прийняттю до експлуатації кафе "Лагуна"
та надання дозволу на його функціонування. Даний факт підтверджується наявними
в матеріалах справи Актом державної технічної комісії про прийняття в експлуатацію
реконструйованого стаціонарного кафе "Лагуна" по АДРЕСА_2, який був
затверджений рішенням міськвиконкому від 18.12.2002р. за НОМЕР_5, листом ГУ МНС
України в Харківській області НОМЕР_6 від 29.09.2006р. та актом поточних змін
від 19.03.2004р.

При винесенні рішення господарський суд також послався на те, що
відповідно до реєстраційного посвідчення від 16.07.1998р. на громадський
будинок адміністративного корпусу по АДРЕСА_1
у місті Харкові, власником цього будинку є держава, а користувачем
Харківська філія курсів перепідготовки та підвищення кваліфікації працівників
юстиції.

Згідно з ч. 1 ст. 39 Закону України "Про власність" від
07.02.1991р. майно, що є державною власністю і закріплене за державною
установою (організацією), яка перебуває на державному бюджеті, належить їй на
праві оперативного управління.

Згідно Положення про Харківську філію Центру перепідготовки та
підвищення кваліфікації працівників юстиції, майно філії належить йому на праві
оперативного управління. Філія здійснює права користування й розпорядження,
відведеними йому земельними ділянками та переданим на баланс майном згідно з
чинним законодавством України і вказаним Положенням. Функції управління
державним майном, закріпленим за Філією, контроль за ефективністю його
зберігання і використання здійснює Міністерство юстиції України. Відчуження
майна Філії здійснюється за погодженням із власником у порядку, визначеному
чинним законодавством України.

Таким чином, господарський суд дійшов висновку, що згоду власника,
який передав майно в оперативне управління, необхідно отримувати лише у випадку
відчуження такого майна, а тому надання згоди на закладення віконних прорізів
будівлі курсів є правомірним, оскільки не суперечить Положенню про Харківську
філію Центру перепідготовки та підвищення кваліфікації працівників юстиції та
нормам чинного законодавства.

Судом першої інстанції при ухваленні оскаржуваного рішення
встановлено, що віконні прорізи були закладені цегляною кладкою саме на момент
прийняття реконструйованого кафе "Лагуна" в експлуатацію
(09.12.2002р.). Проте, після прийняття будівлі по АДРЕСА_1 на баланс
Харківського обласного управління юстиції цегляна кладка була демонтована у
2004 році, про що 1-й відповідач не заперечує.

У зв'язку з наведеними діями 1-го відповідача, позивач, як
власник,  позбавлений можливості
забезпечити функціонування кафе "Лагуна" у відповідності до норм та
правил пожежної безпеки, що підтверджується листами ГУ МНС України в
Харківській області НОМЕР_7 від 25.11.2004р., НОМЕР_6 від 29.09.2006р., а також
приписом 6-го загону державної пожежної охорони Київського району м. Харкова
від 14.05.2004р., наявними в матеріалах даної справи.

Відповідно до ст. 391 Цивільного кодексу України, власник майна
має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та
розпорядження своїм майном.

Оцінивши доводи позивача, суд першої інстанції зазначив, що
перешкоди у здійсненні власником права користування кафе "Лагуна"
можуть бути усуненні лише шляхом проведення першим відповідачем перебудови
стіни адміністративного корпусу по АДРЕСА_1 з боку кафе "Лагуна" у
відповідності до вимог ДБН 360-92** "Містобудування. Планування і забудова
міських та сільських поселень". А відповідно до п. 2.21, п. 4.7 ДБН
В.1.1-7-2002 "Пожежна безпека об'єктів будівництва", для того щоб
стіна вважалась протипожежною, вона повинна бути обладнана протипожежними
вікнами з ненормованими межами вогнестійкості, які можуть розміщуватись на
відстані не менш як 8 метрів по вертикалі над покрівлею прилеглої частини
будинку, в інших же випадках віконні прорізи повинні бути закладенні цегляною
кладкою.

За таких обставин, господарський суд Харківської області дійшов
висновку про те, що вимоги позивача до Харківського обласного управління
юстиції  правомірні, обґрунтовані та
підтверджуються належними доказами, наявними в матеріалах справи, в зв'язку з
чим підлягають задоволенню.

Викладені вище висновки господарського суду, на думку колегії
суддів,   повністю відповідають фактичним
обставинам спору та матеріалам справи, їм
надана правильна та належна правова оцінка, а тому підстав для
задоволення апеляційної скарги і скасування прийнятого по справі рішення не
вбачається, оскільки відповідно до статті 33 Господарського процесуального
кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Згідно зі статтею 43
цього ж Кодексу  господарський суд
оцінює  докази за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному
розгляді  в  судовому
процесі  всіх обставин справи  в їх сукупності, керуючись законом.

Окрім того, враховуючи те, що заява позивача про уточнення позову
від 17.10.2006р. не містить вимог до 2-го відповідача, провадження по справі
відносно Комунального підприємства "Харківське міське бюро технічної
інвентаризації"  цілком правомірно
припинено господарським судом на підставі п. 1-1 ст. 80 Господарського
процесуального кодексу України за відсутністю предмету спору.

Статтею 32 Господарського процесуального кодексу України доказами
у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у
визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на
яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають
значення для правильного вирішення господарського спору. Таким чином, як
випливає із приписів даної правової норми, наявність чи відсутність обставин,
на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, встановлюються господарським
судом на підставі доказів.

Харківське обласне управління юстиції в своїй апеляційній скарзі
посилається на неправомірність висновків суду першої інстанції щодо
самовільного  демонтування віконних
прорізів 1-м відповідачем. Скаржник вказує на те, що  дозвіл на закладку вікон надається
Харківською міською радою або Управлінням містобудування, архітектури та
земельних відносин Харківської міської ради, однак такий дозвіл на закладку
вікон в стіні адміністративного корпусу по АДРЕСА_1 з боку кафе
"Лагуна" не надавався, тобто, саме закладка вікон керівництвом Харківської
філії Центру перепідготовки та підвищення кваліфікації працівників юстиції
Міністерства юстиції України була зроблена самовільно, адже здійснена без
відповідного дозволу, а тому вважає, що саме
через відсутність належно оформленого дозволу на закладення вікон,
Харківському обласному управлінню юстиції не був потрібен дозвіл на їх
демонтування.

Однак з вказаними посиланнями не може погодитись колегія суддів
апеляційної інстанції, з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, будівництво кафе
"Лагуна" здійснювалось в декілька етапів, що підтверджується актом
державної комісії про прийняття закінченого будівництва об'єкта в експлуатацію
від 14.06.1999р. та актом державної комісії про прийняття реконструйованого
кафе "Лагуна" в експлуатацію, підписаного 09.12.2002р.

Ухвалою апеляційного господарського суду від 15.01.2007р. позивача
було зобов'язано надати засвідчену копію проектної документації на будівництво
кафе "Лагуна" для встановлення факту, чи було передбачено вказаним
проектом закладення віконних прорізів другого та третього поверхів стіни
адміністративного корпусу по АДРЕСА_1 з боку кафе "Лагуна", а також
належним чином засвідчену копію відповідних технічних умов та правове
обґрунтування заявлених вимог.

Позивач на виконання вимог даної ухвали надав суду апеляційної
інстанції проектну документацію (копії ескізних проектів) та копію технічного
висновку від 21.02.2002р.

Як зазначає позивач, в даному випадку, проектна документація
вказаного об'єкту розроблялася згідно з
діючим на  той час законодавством.
Порядок розробки проектної документації регулювався Положенням "Про
ескізний архітектурний проект", затвердженим Постановою Держбуду України
та Спілки архітекторів України 23.10.1991 р., в якому передбачений склад
ескізного проекту будинку, споруди, комплексу.

Згідно з цим Положенням ескізний проект повинен містити фасади
будівлі з урахуванням оточуючої забудови. Будівництво кафе "Лагуна"
здійснювалося на підставі цього проекту. В ескізному архітектурному проекті на
будівництво кафе "Лагуна", узгодженому з Харківським міським
управлінням архітектури та архітектором Київського району м. Харкова,
передбачалося закладення вікон у будівлі по АДРЕСА_1.  Саме на це була надана згода у листах
Харківської філії курсів підвищення кваліфікації працівників юстиції щодо
використання зовнішньої стіни в якості огороджувальної конструкції, щодо
прибудови будівлі кафе "Лагуна" до торця адміністративної будівлі по
АДРЕСА_1.

Крім того, реконструкція кафе "Лагуна" у 2002 р.
здійснювалася відповідно до Тимчасового положення оформлення документів на
самовільно початий будівництвом об'єкт, затвердженого Розпорядженням
Виконавчого комітету Харківської міської ради народних депутатів Харківської
області від 28.03.1997 р. № 505. Зокрема, відповідно до п. 5.1.1., 5.2.2. даного
Положення від власника об'єкта, що будується, вимагається технічний висновок та
креслення об'єкту. В підтвердження вказаних обставин позивач надав копію
технічного висновку та ескізного проекту, на підставі яких реконструйоване кафе
було прийнято в експлуатацію, а також копію містобудівного обґрунтування, в
якому зазначено, що будівля кафе "Лагуна" відповідає вимогам
санітарних, екологічних та пожежних норм. Той факт, що реконструкція кафе
здійснювалася відповідно до ескізного проекту, підтверджено п. 2 технічного
висновку про реконструкцію стаціонарного кафе "Лагуна" від
21.02.2002р. У цьому ж документі встановлено, що будівельно-монтажні роботи з
реконструкції кафе відповідають будівельним нормам і правилам. Вказані
обставини першим відповідачем не спростовані.

Крім того, згода стосовно закладення віконних прорізів будівлі
курсів, яка  була надана керівництвом
Харківської філії Центру перепідготовки та підвищення кваліфікації працівників
юстиції, має юридичну силу і підтверджується наявними в матеріалах справи
листами Харківської філії курсів підвищення кваліфікації працівників юстиції.
Вказані дії керівництва Філії є правомірними і не суперечать її  Положенню та нормам чинного законодавства,
зокрема ч. 1 ст. 39 Закону України "Про власність", про що також правомірно
зазначив господарський суд у своєму рішенні. Разом з цим, перший  відповідач не спростував того факту, що
надання дозволу на закладення віконних прорізів було здійснене з боку
Харківської філії Центру перепідготовки та підвищення кваліфікації працівників
юстиції належними особами, які діяли в межах своїх повноважень. Матеріали
справи інших доказів не містять.

Таким чином, погодження стосовно закладення вікон, яке було надане
керівництвом Харківського філіалу Центру перепідготовки та підвищення кваліфікації
працівників юстиції несе правові наслідки для Харківського обласного управління
юстиції, як установи, на баланс якої було передана будівля по АДРЕСА_1, зокрема
утримуватися від дій, що порушують права позивача.

Що стосується посилань заявника апеляційної скарги на розбіжності
між встановленими судом першої інстанції обставини про стан віконних прорізів
на другому, третьому поверхах будівлі курсів до 18.12.2002р. і факт їх
демонтажу у липні 2004 р., та між приписами (додатковим) відділу державної
пожежної охорони Київського району м. Харкова від 15.04.2003р. та 14.05.2004р.,
згідно з якими директору Харківської філії Центру перепідготовки та підвищення
кваліфікації працівників юстиції Міністерства юстиції України пропонується в
ході проведення щорічного ремонту приміщення, з метою недопущення
розповсюдження вогню при пожежі, між будівлями філії Центру і кафе
"Лагуна", закрити віконні прорізи в стіні, що примикає до кафе
"Лагуна", колегія суддів не приймає їх до уваги, оскільки час
закладення віконних прорізів цегляною кладкою не впливає на обов'язок
першого  відповідача утримуватися від
дій, що порушують право позивача здійснювати підприємницьку діяльність у
відповідності до вимог чинного законодавства.

Так, відповідно до ст. 42 Конституції України, ч. 1 ст. З
Цивільного  України, ч. 1 ст. 43 ГК
України, підприємці мають право без обмежень самостійно здійснювати будь-яку
підприємницьку діяльність, не заборонену законом. За загальним правилом, така
діяльність повинна відповідати вимогам законодавства, а в даному випадку
вимогам протипожежної безпеки.

Матеріалами справи підтверджується той факт, що саме протиправне
демонтування цегляної кладки віконних прорізів другого та третього поверхів
будівлі по АДРЕСА_1 призвело до порушення вимог протипожежної безпеки,
свідченням чого є вищезазначені приписи відділу державної пожежної охорони
Київського району міста Харкова від 15.04.2003р. і від 14.05.2004р. та лист
Головного управління МНС України в Харківській області, в якому вказано на   протизаконність відновлення першим
відповідачем віконних прорізів.

Колегія суддів вважає необхідним зазначити, що відповідно до вимог
чинного законодавства важливим речово-правовим засобом захисту права власності
є негаторний позов (ст. 391 Цивільного кодексу України). Він подається з метою
усунення пере шкод у здійсненні власником права користування та розпоряджання
своїм майном, тобто припинення неправомірних дій, не пов'язаних з порушенням
володіння. Саме для цього позову має значення застосу вання правила,
визначеного ч. 2 ст. 386 Цивільного кодексу України про можливість захисту
права власності до моменту настання факту порушення, коли у влас ника є всі
підстави вважати, що дії відповідних осіб неминуче призве дуть до порушень його
права. В даному випадку, коли перший відповідач здійснив самочинний демонтаж
віконних прорізів поряд із об'єктом права власності - стаціонарним кафе
"Лагуна", позивач вже має під стави вважати, що внаслідок цих
протиправних дій у разі виникнення пожежі у будівлі першого відповідача (м.
Харків, АДРЕСА_1) буде завдано шкоди будівлі та майну кафе позивача, а
також  існує загроза безпеці життя та
здоров'я працівників кафе, його відвідувачів та загроза безпеці життя та
здоров'я працівників першого відповідача і його майну.

Також в спростування доводів першого відповідача, викладених в
апеляційній скарзі стосовно недоведення позивачем факту існування перешкод у
здійсненні користування та розпорядження майном, колегія суддів вважає
необхідним зауважити, що листом ГУ МНС України в Харківській області НОМЕР_6
від 29.09.2006р. підтверджується, що відновлення віконних прорізів за своєю
суттю суперечить акту державної приймальної комісії, яким кафе
"Лагуна" було прийнято у 2002 році в експлуатацію. Таким чином,
демонтаж цегляної кладки віконних прорізів порушує вимоги ДБН 360-92 **
"Містобудування. Планування і забудова міських та сільських
поселень".

Окрім того, як вбачається з наданої позивачем копії листа
Державної пожежної охорони Київського району м. Харкова від 20.08.2004 р.
НОМЕР_8 стіна будинку першого відповідача повинна бути протипожежною на всю
висоту будівлі, а тому відновлення віконних прорізів у раніш існуючому вигляді
не можливе. З цих же підстав закладення віконних прорізів надало можливість
органам ДПН підписати Акт державної комісії по прийняттю до експлуатації
реконструйованого кафе позивача у 2002 році.

Заявник апеляційної скарги також посилається на те, що закладка
вікон другого та третього поверхів призведе до втрати цільового призначення
приміщень через низький рівень денного освітлення, який передбачений Наказом
Міністерства охорони здоров'я України від 27.12.01 № 528 "Про затвердження
гігієнічної класифікації праці за показниками шкідливості та небезпечності
факторів виробничого середовища важкості та напруженості трудового процесу".
Проте згідно вказаного Наказу Міністерства охорони здоров'я України  оцінка умов праці за фактором
"Освітленість"  здійснюється за
показниками природного та штучного освітлення. Тобто, відсутність природного
освітлення може компенсуватися штучним. Матеріалами справи підтверджується, що
при будівництві кафе "Лагуна" дані вимоги були враховані, а саме за
домовленістю між керівництвом Харківської філії курсів підвищення кваліфікації
працівників юстиції України та позивачем, за рахунок останнього був здійснений
монтаж світильників на другому та третьому поверхах у приміщенні, яке зараз
знаходиться на балансі Харківського обласного управління юстиції. Таким чином,
колегія суддів вважає, що вищевказаними діями позивача було забезпечене належне
освітлення приміщення та його функціонування відповідно до цільового
призначення.

Слід також зазначити, що господарський суд дав належну правову
оцінку усім обставинам справи та правомірно послався на те, що перешкоди у
здійсненні Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 права власності (користування)
будівлею літ. А-2, розташованою по АДРЕСА_1 існують, а надані позивачем докази,
свідчать про документальну доведеність цього факту, в зв'язку з чим право
позивача порушене, через що підлягає відновленню шляхом проведення перебудови
першим  відповідачем стіни
адміністративного корпусу по АДРЕСА_1 з боку кафе "Лагуна" у
відповідності до вимог ДБН 360-92** "Містобудування. Планування і забудова
міських та сільських поселень", а саме, закладення віконних прорізів
другого та третього поверхів стіни адміністративного корпусу по АДРЕСА_1 з боку
кафе "Лагуна".

Окрім того, матеріалами справи підтверджується той факт, що всі
надані позивачем документи в обґрунтування його вимог, на підставі яких
стаціонарне кафе "Лагуна" та відремонтоване позивачем приміщення
Харківської філії курсів підвищення кваліфікації працівників юстиції України
(АДРЕСА_1) були прийняті в експлуатацію, є дійсними та першим відповідачем не
спростовані. Вказані об'єкти на момент підписання акту від 09.12.2002р.
відповідали будівельним нормам і правилам, а також вимогам санітарних,
екологічних та пожежних норм. Однак з огляду на те, що у 2004 році віконні
прорізи другого та третього поверхів стіни адміністративного корпусу по
АДРЕСА_1 з боку кафе "Лагуна" протиправно демонтовані першим
відповідачем, що не відповідає нормам пожежної безпеки, а також з
урахуванням  положень ст. 1163, 1164
Цивільного кодексу України, згідно з якими фізична особа, життю, здоров'ю або
майну якої загрожує небезпека, а також юридична особа, майну якої загрожує
небезпека, мають право вимагати її усунення від того, хто її створює, а у разі
неусунення загрози життю, здоров'ю, майну фізичної особи або майну юридичної
особи заінтересована  особа  має
право  вимагати,  зокрема             вжиття невідкладних заходів щодо
усунення загрози, колегія суддів вважає рішення суду першої інстанції стосовно
задоволення позовних вимог таким, що відповідає нормам чинного цивільного
законодавства.

Отже, враховуючи, що в процесі розгляду справи як господарським
судом  так і судом апеляційної інстанції,
першим відповідачем ніяких інших документів, ніж ті, що знаходяться в
матеріалах справи, на підтвердження його заперечень проти позовних вимог не
надано, тому колегія суддів, на підставі доказів, які знаходяться в матеріалах справи,
погоджується з висновками суду першої інстанції про обґрунтованість та
правомірність позовних вимог.

Проте, факти, викладені в апеляційній скарзі першим відповідачем і
його посилання на неправильне застосування та порушення судом першої інстанції
норм матеріального та процесуального права при розгляді справи, не знайшли
свого підтвердження.

Приймаючи до уваги вищезазначене, колегія суддів апеляційного
господарського суду вважає, що обставини справи були всебічно і повно
досліджені господарським судом, а тому рішення господарського суду Харківської
області від 08.11.06 року по справі № 29/178-06 відповідає чинному
законодавству та фактичним обставинам справи, а доводи заявника, з яких подана
апеляційна скарга про скасування рішення, не можуть бути підставою для його
зміни чи скасування.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 43, 99, 101, п. 1 ст.
103, ст. 105 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів
Харківського апеляційного господарського суду, -

постановила:

Апеляційну скаргу Харківського обласного управління юстиції, м.
Харків залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Харківської області від 08.11.2006
року по справі № 29/178-06 залишити без змін.

Головуючий суддя

Судді