ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"03" травня 2007 р.

Справа  № 27/43-07-1110

За позовом

суб'єкта підприємницької
діяльності -фізичної особи  ОСОБА_1

До відповідачів

1) Одеської залізниці  2) товариство з обмеженою відповідальністю
„Донметпром”

Про стягнення вартості
недопоставленої продукції у розмірі 1503,18 грн.

Суддя Семенюк Г.В.

Представники:

Від позивача:

не з'явився;

Від відповідачів:

Одеська залізниця -Слюсар М.М.,
довіреність № 407 від 15.09.2005 року; ТОВ „Донметпром” - не з'явився;

Суть
спору:

Позивач звернувся до
господарського суду з позовною заявою про стягнення з відповідачів вартості
недопоставленої продукції у розмірі 1503,18 грн.

У судовому засіданні від ІНФОРМАЦІЯ_1
року Одеська залізниця надала до господарського суду відзив за позов у якому із
посиланням на ст. 31, 32, 136 Статуту залізниць України та Роз'яснення Вищого
Господарського Суду України «Про деякі питання практики вирішення спорів, що
виникають з перевезення вантажів залізницею»№ 04-5/601 від 29.05.2002 року,
просить суд відмовити позивачу у позовних вимогах про стягнення вартості
нестачі з Одеської залізниці.

ІНФОРМАЦІЯ_2 року за вх. 5769 до господарського суду Одеської області
надійшов відзив на позов ТОВ „Донметпром”, у якому із посиланням на ст. 32,
105, 110, 113, 114 Статуту залізниць України просить суд відмовити позивачу у
позовних вимогах про стягнення вартості нестачі з ТОВ „Донметпром” та
розглянути справу без участі їх представника.

Керуючись ст. 75  ГПК
України  суд вважає за можливе
розглянути справу і вирішити спір по суті без участі ТОВ „Донметпром” за
наявними у справі матеріалами.

Розглянувши
матеріали, додані до позовної заяви, всебічно і повно з'ясувавши всі  обставини справи та заслухавши представника
Одеської залізниці, суд, встановив.

Відповідно до Договору НОМЕР_1 від
ІНФОРМАЦІЯ_3 року, укладеного між позивачем та ТОВ „Донметпром”, останній
відпустив зі станції відправлення «Соф. Бродская Дон.” на адресу позивача
вугілля марки АС у вагоні НОМЕР_2 за залізничною накладноюНОМЕР_3 в кількості 69
тонн.

Ціна однієї тонни вугілля марки АС
становить 183,99 грн. за одну тонну вугілля без урахуванням ПДВ (накладна
НОМЕР_4 відІНФОРМАЦІЯ_4 року).

За поставку вугілля (зокрема у
вказаному вагоні) позивач сплатив ТОВ „Донметпром” -35825,64 грн. відповідно
до:

- квитанція до прибуткового касового
ордеру НОМЕР_5 від ІНФОРМАЦІЯ_5 року на суму 8825,64 грн.

- квитанція до прибуткового касового
ордеру НОМЕР_6 від ІНФОРМАЦІЯ_6року на суму 9000 грн.

- квитанція до прибуткового касового
ордеру НОМЕР_7 від ІНФОРМАЦІЯ_7 року на суму 9000 грн.

- квитанція до прибуткового касового
ордеру НОМЕР_8 від ІНФОРМАЦІЯ_8 року на суму 9000 грн.

При комісійному перевантаженні
вугілля у вагоні НОМЕР_2 встановлена нестача вугілля в обсязі 7500 кг.

Нестача вугілля підтверджується:

- комерційним актом серії НОМЕР_9 від
ІНФОРМАЦІЯ_6року, у якому зазначено, що «...по документам значиться антрацит
АС, навантажений нижче бортів, брутто 91000 кг, тара с бруса 22000 кг, нетто
69000 кг. Фактично виявився вантаж вугілля АС, брутто 83500 кг, тара с бруса
22000 кг, нетто 61500 кг, тобто менше документа на 7500 кг. Навантаження у
вагоні нижче бортів 150 мм, рівномірне, крім поглиблень з однієї сторони вагона
над 1, 2 люками поглиблення довжиною 3000 мм, шириною 1700 мм, глибиною 800 мм,
маються щілини до 30 мм, закладені з
середини вагону дошками, з іншої сторони вагону над 6 та 7 люками
поглиблення довжиною 1500 мм, шириною 1200 мм, глибиною 400 мм. Люки деформовані
маються щілини до 40 мм, закладені дошками з середини. Слідів течі вантажу
немає. Вагон згідно Акту ст. Херсон несправний...»;

- Актом загальної формиНОМЕР_14 від
ІНФОРМАЦІЯ_7 року.

За комерційним актом серії НОМЕР_9
від ІНФОРМАЦІЯ_6року вагон не справний, що також підтверджується Актом про
технічний стан вагону НОМЕР_10 від ІНФОРМАЦІЯ_6року.

Відповідно до ст. 114 Статуту
залізниць України, - залізниця відшкодовує фактичні збитки, що виникли з її
вини під час перевезення вантажу, а саме:

а) за втрату чи недостачу - у розмірі
дійсної вартості втраченого вантажу чи його недостачі;

б) за втрату вантажу, який здано до
перевезення з оголошеною вартістю, - у розмірі оголошеної вартості, а  якщо залізниця доведе, що оголошена вартість
перевищує дійсну, - у розмірах дійсної вартості;

в) за псування і пошкодження - у
розмірах тієї суми,  на яку було знижено
його вартість.

Недостача маси вантажу, за яку
відшкодовуються збитки, в усіх випадках обчислюється з урахуванням граничного
розходження визначення маси вантажу і природної втрати вантажу під час
перевезення.

Згідно з розрахунком позивача, з яким
погодилась Одеська залізниця, з урахуванням граничного розходження
визначення маси вантажу і природної втрати вантажу під час перевезення, збитки
позивача від втрати вантажу складають -1503,18 грн.

Відповідно до ст. 110 Статуту
залізниць України, перевізник несе відповідальність за збереження вантажу з
моменту його прийняття до перевезення і до видачі його вантажоодержувачу, якщо
не доведе, що недостача виникла по незалежним від перевізника причинам.

Згідно ст.ст. 114, 115 Статуту,
залізниця відповідає за незбереження прийнятого до перевезення вантажу у
розмірі дійсної вартості втраченого вантажу чи в розмірі тієї суми, на яку було
знищено його вартість. Вартість вантажу визначається на підставі загальної суми
рахунка або іншого документа відправника, який підтверджує кількість і вартість
відправленого вантажу, зокрема договору або контракту купівлі-продажу,
специфікації на вантаж, довідки відправника про кількість, ціну і вартість
відправленого вантажу, підписаної головним (старшим) бухгалтером.

За незбереження (втрату, недостачу,
псування і пошкодження) прийнятого до перевезення вантажу, залізниця несе
відповідальність у розмірі фактично заподіяної шкоди, якщо не доведе, що
недостача виникла з незалежних від неї причин (ст. 113 Статуту).

Статтею 31 Статуту встановлено, що
залізниця зобов'язана подавати під завантаження справні, придатні для
перевезення відповідного вантажу вагони. Придатність вагонів для перевезення
вантажу в комерційному відношенні визначається - відправником, якщо
завантаження здійснюється його засобами, або залізницею, якщо завантаження
здійснюється засобами залізниці.

У випадках, коли під завантаження
поданий несправний за своїм технічним станом вагон або контейнер, відправник
повинен відмовитись від їх використання. Якщо він цього не зробив,
відповідальність за втрату, недостачу, псування або пошкодження вантажу, що
сталися внаслідок технічної несправності рухомого складу, покладається на
відправника. Винятки з цього правила, можуть мати місце тоді, коли з матеріалів
справи вбачається, що технічна несправність мала прихований характер або
виникла у процесі перевезення вантажу. Прихованими є такі технічні
несправності, які не могли бути виявлені відправником під час звичайного огляду
вагону або контейнера.

Враховуючи те, що залізниця в
порушення вимог ст. 31 Статуту подала під завантаження несправний вагон, а
відправник не відмовився від його використання, відповідальність за недостачу
вугілля яка має місце при перевезенні вагоном НОМЕР_2 покладається в рівних
долях, з урахуванням граничного розходження визначення маси вантажу і
природної втрати вантажу під час перевезення, на вантажовідправника, тобто
на ТОВ „Донметпром” та на перевізника -
ДП Одеську залізницю.

На теж саме вказує і п. 3.9
Роз'яснення Вищого Господарського Суду України «Про деякі питання практики
вирішення спорів, що виникають з перевезення вантажів залізницею»№ 04-5/601 від
29.05.2002 року, за яким відповідно до статті 31 Статуту залізниця зобов'язана
подавати під завантаження  справні,  придатні для перевезення відповідного
вантажу, очищені від  залишків  вантажу, сміття, реквізиту, а у необхідних
випадках -продезінфіковані вагони та контейнери. У випадках, коли під
завантаження поданий несправний за своїм технічним станом вагон або контейнер,
відправник повинен відмовитись від їх використання. Якщо  він
цього не зробив, відповідальність за втрату,  недостачу, псування або пошкодження вантажу,
що сталися  внаслідок  технічної несправності рухомого складу,  покладається на  відправника. Винятки  з
цього  правила можуть  мати місце тоді, коли з матеріалів справи
вбачається,  що технічна несправність
мала прихований  характер або  виникла у процесі перевезення вантажу. Прихованими
є  такі технічні несправності, які не
могли бути виявлені відправником під час звичайного огляду вагону або
контейнера. У такому разі відповідальність за незбереження вантажу покладається
на залізницю. Якщо незбереження вантажу сталося внаслідок того, що вагон чи
контейнер поряд з прихованими несправностями або з несправностями, які виникли
під час транспортування,  мали ще й  такі,
які  могли бути виявлені до
завантаження, господарський суд може вирішити питання про покладення
відповідальності як на залізницю, так і на відправника.

Разом з тим, відповідно до ст. 136
Статуту залізниць України позови до залізниць можуть бути подані у
шестимісячний термін, який обчислюється відповідно до вимог ст. 134 цього
Статуту, зокрема, з дня встановлення обставин, що спричинили заявлення позову.

Звертаючись до суду з даним позовом,
ПП ОСОБА_1 цей строк пропустила.

Відповідно до ч.4 ст. 267 ЦК України
сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі
(відзив на позов Одеської залізниці), є підставою для відмови в позові.

Таким чином, в стягненні збитків від
нестачі вугілля з першого відповідача по справі (Одеської залізниці) позивачу
слід відмовити, оскільки останнім пропущено строк позовної давності.

Таку ж правову позицію висловив
Верховний суд України у своїй Постанові від ІНФОРМАЦІЯ_9року зі справиНОМЕР_15.

Відповідач (ТОВ „Донметпром”),
своїх  представників в судове засідання
не направив незважаючи на виклик суду.

Повідомлення належним чином ТОВ
„Донметпром” про час і місце розгляду справи підтверджується повідомленням про
вручення поштового відправлення НОМЕР_16, НОМЕР_17 та відзивом на позов,
надісланим на адресу суду .

Таку ж правову думку висловив
Одеській апеляційний господарський суд у своїй Постанові від ІНФОРМАЦІЯ_10 року
зі справи НОМЕР_11.

Станом на ІНФОРМАЦІЯ_11року можливість
подальшого відкладення розгляду справи відсутня у зв'язку з закінченням всіх
строків відведених ст. 69 ГПК України для розгляду справи.

Тому подальше відкладення розгляду
справи неможливе та є підставою для винесення Рішення по справі не зважаючи на
неявку відповідача у судове засідання.

Витрати по сплаті держмита та на
інформаційно-технічне забезпечення судового процесу віднести за рахунок сторін,
пропорційно розміру задоволених позовних вимог, згідно ст. 44,49 ГПК України.

Керуючись
ст.ст. 44-49, 77, 82-85 ГПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

1.

Позов задовольнити частково.

2.

Стягнути з товариство з обмеженою
відповідальністю „Донметпром” (86505, Донецька обл., м. Сніжне, вул.
Вітебська, 6), , р/р в ДОД АППБ „Аваль” м.
Донецьк, МФО 335076 на користь суб'єкта підприємницької діяльності -фізичної
особи ОСОБА_1 (73020, м. Херсон, АДРЕСА_1), код НОМЕР_12, р/р НОМЕР_13 в ХОД
АППБ „Аваль”, МФО 352093 -751,59 грн. основного боргу, 51 грн.
держмита  та 59 грн. -витрати на
ІТЗ судового процесу.

3.

В стягненні з Одеської залізниці
(65023, м. Одеса, вул. Пантелеймонівська, 19), , р/р
3 в ОФАБ «Експрес-банк», МФО 328801 на користь суб'єкта підприємницької
діяльності -фізичної особи ОСОБА_1Петрівни (73020, м. Херсон, АДРЕСА_1), код
НОМЕР_12, р/р НОМЕР_13 в ХОД АППБ „Аваль”, МФО 352093 -751,59 грн.
основного боргу, 51 грн. держмита
та 59 грн. -витрати на ІТЗ судового процесу, - відмовити, в
зв'язку з пропуском строку позовної давності.

Накази видати у порядку ст. 116 ГПК
України.

Рішення господарського суду набирає
законної сили у порядку передбаченому ст. 85 ГПК України.

Суддя