ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

20.02.07р.

Справа № 12/31

За позовом  Товариства з обмеженою відповідальністю „ВИНС-ИТАЛ”,

м. Дніпропетровськ

до  Дніпровської регіональної митниці, м. Дніпропетровськ

про визнання недійсним податкового повідомлення № 9/10 від 24.01.2005р.

Суддя  Жукова Л.В.

при секретарі Балтакса І.В.

Представники сторін:

Від позивача Крушинський І.О. довіреність від 19.02.2007р.

Від позивача   Хильченко С.М. довіреність від 19.02.2007р.

Від відповідача  Кекуатова Н.І. довіреність № 17-07-1/5913 від 03.07.2006р.

СУТЬ СПОРУ:

Позивач звернувся з позовом до відповідача та просить визнати недійсним податкове повідомлення відповідача № 9/10 від 24.01.2005р. про встановлення податкового зобов’язання по податку на додану вартість в сумі 29 953 грн. 66 коп.

Свої позовні вимоги позивач обгрунтовує тим, що прийняття відповідачем  вищезазначеного повідомлення пов’язано зі зміною в листопаді 2004р. позиції відповідача в питанні класифікації товару –килимів гумових для автомобілів згідно Українського класифікатора товарів зовнішньоекономічної діяльності. До грудня  2004р. підприємства, у тому числі  і позивач, здійснювали декларування даного ввезеного товару по коду УКТ ВЕД як покриття для підлоги з незатверділої вулканізованої гуми, зі ставкою ввізного мита згідно Митного тарифу України 5%. Протягом ряду років митні органи України, у тому числі  і відповідач здійснювали митне оформлення цього вантажу по зазначеному коду товару, при цьому ніяких зауважень і претензій по питанню неправильної класифікації підприємством товару з боку митниці жодного разу висловлено не було. 22.12.2004р. у ході митного оформлення зазначеного вантажу відділом номенклатури і класифікації товарів  Дніпровської регіональної  митниці було винесено рішення про визнання коду товару № КТ-110-2987-04. Згідно даного рішення килими гумові для автомобілів класифіковані в товарній підкатегорії згідно УКТ ВЕД, ставка ввізного мита по якому згідно Митного тарифу України складає 15%. У зв’язку з цим митниця визначила  підприємству позивача зобов’язання по ввізному миту та податку на додану вартість по всім ВМД за якими зазначений товар проходив митне оформлення на протязі 2001-2004р. Позивачем рішення відповідача про визначення коду товару № КТ-110-2987-04 від 22.12.2004р. були оскаржені у господарському суді та відповідно до  рішення господарського суду Дніпропетровської області від 17.05.2005р. та постанови Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 03.10.2005р. у справі № 35/50 рішення відповідача про визначення коду товару № КТ-110-2987-04 від 22.12.2004р. визнано недійсним та зобов’язано повернути із державного бюджету позивачу надмірно сплачене ввізне мито в сумі 7907 грн. 19 коп., а також податок на додану вартість в сумі 1494 грн. 08 коп. Позивач зазначає, що дані рішення набрали законної сили та відповідно до ст. 72 Кодексу адміністративного судочинства України встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі сторони або особа щодо  якої встановлено ці обставини. За викладених обставин представник позивача вважає, що незаконні дії митниці по визначенню коду товару потягли за собою безпідставне визначення податкових зобов’язань з ввізного мита та податку на додану вартість, а тому податкове повідомлення відповідача від 24.01.2005р. № 9/10 повинно бути визнане недійсним.

Представник відповідача проти позову заперечує та вважає дії митниці правомірними  та такими, що відповідають чинному законодавству.

Згідно ухвали суду від 29.01.2007р.  встановлено, що у зв’язку з набранням  чинності Кодексу адміністративного судочинства України дану справу слід розглядати в порядку адміністративного судочинства, виходячи з п. 7 прикінцевих та перехідних положень зазначеного Кодексу.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши  представників сторін, господарський суд –

ВСТАНОВИВ :

24.01.2005р. Дніпровською регіональною митницею прийнято та направлено на адресу позивача  податкове повідомлення № 9/10 про  встановлення податкового зобов’язання по податку на додану вартість в сумі 29 953 грн. 66 коп. по ряду вантажних митних деклараціях, зазначених в повідомленні за якими митниця на протязі 2001-2004р. здійснювала митне оформлення товару  - килимів гумових для автомобілів, які ввозились позивачем на митну територію України.

Дане податкове повідомлення було прийнято на підставі камеральної перевірки вантажних  митних декларацій проведеної Дніпровською регіональною митницею.

Як встановлено в судовому засіданні  прийняття відповідачем  вищезазначеного повідомлення пов’язано зі зміною в листопаді 2004р. позиції відповідача в питанні класифікації товару –килимів гумових для автомобілів згідно Українського класифікатора товарів зовнішньоекономічної діяльності. До грудня  2004р. позивач, здійснював декларування даного ввезеного товару по коду УКТ ВЕД як покриття для підлоги з незатверділої вулканізованої гуми, зі ставкою ввізного мита згідно Митного тарифу України 5%.

22.12.2004р. у ході митного оформлення зазначеного вантажу відділом номенклатури і класифікації товарів  Дніпровської регіональної  митниці було винесено рішення про визнання коду товару № КТ-110-2987-04. Згідно даного рішення килими гумові для автомобілів класифіковані в товарній підкатегорії згідно УКТ ВЕД, ставка ввізного мита по якому згідно Митного тарифу України складає 15%. Позивач на виконання договірних зобов’язань та щоб запобігти фінансових втратам  змушений був  оформити у митному відношенні товар, який надійшов по коду товару і сплатити ввізне мито за ставкою мита 15 % від митної вартості товару, що склало 11 893 грн. 55 коп. і податок на додану вартість товару у розмірі 18 236 грн. 78 коп.

В подальшому,  не погодившись з рішенням відповідача про визнання коду товару № КТ-110-2987-04 від 22.12.2004р.  позивач оскаржив його в  судовому порядку та  як видно з рішення господарського суду Дніпропетровської області від 17.05.2005р. та постанови Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 03.10.2005р. у справі № 35/50  позовні вимоги позивача задоволені та рішення відповідача про визначення коду товару № КТ-110-2987-04 від 22.12.2004р. визнано недійсним; зобов’язано повернути із державного бюджету позивачу надмірно сплачене ввізне мито в сумі 7907 грн. 19 коп., а також податок на додану вартість в сумі 1494 грн. 08 коп.

Зазначеними судовими рішеннями було встановлено, що митницею було неправильно застосоване визначення коду товару № КТ-110-2987-04 від 22.12.2004р.   у  зв’язку з  позивача надмірно було стягнуто   мито і податок на додану вартість.

Виходячи з  зазначених вище судових рішень суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги позивача є обгрунтованими та такими що підлягають задоволенню, оскільки відповідно до ст. 72 Кодексу адміністративного судочинства України обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Заперечення  представника відповідача проти позову з приводу того, що дії митниці є правомірними та такими, що відповідають чинному законодавству,  не можуть бути прийняті судом до уваги, оскільки  вони спростовуються    вищезазначеними судовими рішеннями, які набрали законної сили.

Крім того,  суд дійшов висновку про те, що відповідно до ст. 52 Кодексу адміністративного судочинства України слід замінити  у справі відповідача Дніпровську регіональну митницю на Дніпропетровську митницю Державної митної служби України у зв’язку з тим, що остання є правонаступником Дніпровської регіональної митниці, що підтверджується наданими копією наказу Державної митниці від 22.03.2005р. № 194  „Про реорганізацію митних органів” та  копією  довідки № 5242  з Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України від 06.07.2006р.

Керуючись ст.ст. 52, 94, 72,  160, 161, 162, 163,  Кодексу адміністративного судочинства  України, господарський суд –

ПОСТАНОВИВ :

Замінити відповідача у справі –Дніпровську регіональну митницю на її правонаступника Дніпропетровську митницю Державної митної служби України.

Позовні вимоги  позивача задовольнити.

1. Визнати недійсним податкове повідомлення Дніпровської регіональної митниці № 9/10 від 24.01.2005р.  про встановлення податкового зобов’язання по податку на додану вартість в сумі 29 953 грн. 66 коп.

2. Стягнути з Державного бюджету України в особі Відділення Держказначейства у Жовтневому районі м. Дніпропетровська (49027, м. Дніпропетровськ, пл. Шевченка, 7, р/р № 0005 Відділення банку УДКУ у Дніпропетровській області, МФО 805012,  , КБК 22090200) на користь  Товариства з обмеженою відповідальністю „ВИНС-ИТАЛ”(49033, м. Дніпропетровськ, вул. Гладкова, 5, п/р № 1001, КБ „Приватбанк”, МФО 305299, код ОКПО 23942880) –судові витрати, пов’язані зі сплатою державного мита в сумі 85 (вісімдесят п’ять) грн., про що видати виконавчий лист відповідно до ст. 258 КАС України.

Постанова набирає законної сили відповідно до ст.254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена у порядку та строки, встановлені ст.186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя

Л.В. Жукова

Постанова підписана  23.02.2007р. відповідно до ст. 160 КАСУ.