ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

03.04.2007
Справа № 37/246-06

Дніпропетровський          апеляційний господарський суд у складі
колегії суддів:

головуючого:   Прокопенко  А.Є. -доповідач

суддів:  Крутовських В.І,  Дмитренко А.К.

При секретарі судового
засідання  Врона
С.В.

За участю
представники сторін:

від позивача:
Сависько В.В., довіреність №26611/10/10-1
від 20.12.06,  головний
держподатінспектор юридичного відділу;

від відповідача-1:
ОСОБА_2, довіреність НОМЕР_1,
юристконсульт;

від відповідача-2:
представник у судове засідання не з"явився, про час та місце судового
засідання повідомлений належним чином

розглянувши апеляційну скаргу Суб'єкта
підприємницької діяльності -фізичної особи ОСОБА_1, м.Дніпропетровськ   на рішення  господарського суду Дніпропетровської
області  від  10.10.06р. у справі  №
37/246-06

за позовом  Лівобережної міжрайонної державної податкової
інспекції м.Дніпропетровська

до
В-1:  Суб”єкта
підприємницької діяльності -фізичної особи ОСОБА_1, м.Дніпропетровськ

до     В-2:      Приватного підприємства “Оріон”, м.
Дніпропетровськ

про
визнання недійсним договору .

Рішенням господарського суду
Дніпропетровської області від 10.10.2006р. у справі №37/246-06 (суддя Кеся
Н.Б.) задоволено позов Лівобережної міжрайонної державної податкової інспекції
м.Дніпропетровська  до  відповідачів: Суб”єкта підприємницької
діяльності -фізичної особи ОСОБА_1, м.Дніпропетровськ   та
Приватного підприємства “Оріон”, м. Дніпропетровськ про визнання
недійсним договору поставки від 30.03.03р. на загальну суму 101421,83грн.

Стягнуто з суб'єкта  підприємницької діяльності - фізичної особи
ОСОБА_1  в доход держави суму 101421,83
грн.

Стягнуто з  приватного підприємства "Оріон" на
користь суб'єкта  підприємницької
діяльності - фізичної особи ОСОБА_1 суму 101421,83 грн.

Оскаржуючи рішення господарського
суду суб'єкт підприємницької діяльності - фізична особа ОСОБА_1 просить його
скасувати, посилаючись на порушення судом норм матеріального права та неповне
дослідження всіх обставин справи.

Скаржник посилається на те, що сам
факт скасування державної реєстрації підприємства без встановлення в судовому
засіданні всіх обставин щодо виконання обов”язку сплачувати податки за
конкретною угодою не може бути достатньою підставою для визнання такої угоди
недійсною у відповідності із ст.. 49 ЦК України. Також скаржник вважає безпідставним
посилання суду на факти, встановлені постановою Дніпропетровського апеляційного
господарського суду від 18.10.05р. щодо угоди про надання автопослуг між
підприємцем ОСОБА_1 та ПП “Оріон”, оскільки цією постановою встановлено факти
щодо іншої угоди, яка не пов”язана з угодою від 30.03.03р.

У запереченні на апеляційну скаргу
Лівобережна міжрайонна державна податкова інспекція м.Дніпропетровська просить
залишити рішення господарського суду без змін, а апеляційну скаргу без
задоволення, посилаючись на безпідставність доводів скаржника.

Перевіривши матеріали справи,
заслухавши представників  сторін,
апеляційний господарський суд вважає, що постанова господарського суду підлягає
скасуванню, а апеляційна скарга задоволенню, за наступних підстав.

Між суб'єктом підприємницької
діяльності-фізичною особою ОСОБА_1 та Приватним підприємством „Оріон”
укладено  договір поставки  від 30.03.2003року. Відповідно до умов
договору продавець (відповідач-2) зобов'язується передати у власність покупця,
а покупець (відповідач-1) прийняти і оплатити товар. Орієнтована вартість
договору складає 100000,00 грн.

За матеріалами справи (податкові
накладні, книга обліку з придбання товарів, робіт, послуг) ПП ”Оріон” виконав
умови договору на загальну суму 101421,83 грн., в тому числі ПДВ 20284,37 грн.

Факт сплати за товар грошових
коштів відповідачем-1 підтверджується квитанціями до прибуткових касових
ордерів  на загальну суму 101421,83 грн.

Як визначено господарським  судом мета на укладення угоди завідомо
суперечною інтересам держави і суспільства присутня в діях невстановлених осіб,
які діяли від імені ПП “Оріон” і була направлена на приховування отриманих за
угодою грошових коштів від оподаткування прибутків та доходів.

Як вказав суд наведене
підтверджується рішенням господарського суду Дніпропетровської області від
20.06.02р. про скасування державної реєстрації ПП “Оріон”, оскільки
підприємство більше року не звітувало, декларації та документи бухгалтерської
звітності до органів державної податкової служби не надавало.

Також господарський суд послався на
постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 18.10.05р.,
якою встановлено наявність незаконного умислу в діях ПП “Оріон” при укладенні
договору автопослуг від 10.04.03р. з підприємцем ОСОБА_1 Підставою для вказаних
висновків слугував факт скасування державної реєстрації відповідача-2 в
судовому порядку та неподання податкової звітності.

Також господарський суд встановив, що
ДПІ у Кіровському районі м.Дніпропетровська повідомило суд, що ПП “Оріон”
станом на 18.03.03р. на обліку в ДПІ Кіровського районі не знаходиться, а також
що на момент укладення спірної угоди ПП “Оріон” був знятий з обліку в органах
ДПІ, суми податків за укладеними після 2002 року угодами та спірною угодою до
бюджету не сплачував, а також відсутність останнього за юридичною адресою.

Згідно з листом від 29.09.06р.
№22/12-2540 Головне управління статистики у Дніпропетровській області
повідомляє, що ПП “Оріон” станом на 29.09.06р. значиться в Єдиному державному
реєстрі підприємств та організацій України.

У відповідності до вимог ст. 49
Цивільного кодексу УРСР, який втратив чинність з 1 січня 2004 року, якщо угода
укладена з метою, суперечною інтересам держави і суспільства, то вона є
недійсною.

При наявності умислу на укладення
такої угоди у обох сторін - в разі виконання угоди обома сторонами - в доход
держави стягується все одержане ними за угодою, а в разі виконання угоди однією
стороною з другої сторони стягується в доход держави все одержане нею і все
належне з неї першій стороні на відшкодування одержаного. При наявності ж
умислу лише у однієї з сторін все одержане нею за угодою повинно бути повернуто
другій стороні, а одержане останньою або належне їй на відшкодування виконаного
стягується в доход держави.

Цивільний кодекс України, який
набрав чинність 1 січня 2004 року, серед правових наслідків вчинення правочину,
який порушує публічний порядок, не встановлює санкцій аналогічних тим, які були
встановлені ст. 49 Цивільного кодексу УРСР.

Таким чином господарський суд не мав
правових підстав для застосування ст. 49 Цивільного кодексу України на момент
ухвалення рішення у справі.

Апеляційний господарський суд вважає,
що лише сам факт визнання недійсними установчих та деяких первинних документів
відповідача-2 не тягне за собою недійсність всіх угод, укладених з моменту його
державної реєстрації і до моменту виключення з державного реєстру. Крім того
предметом дослідження у такій справі є зокрема відповідність первинних та
установчих документів підприємства вимогам чинного законодавства, а не
наявність протиправного умислу при укладенні конкретної угоди, що може мати
місце під час підприємницької діяльності суб'єкта.

Крім того санкції, встановлені ст..
49 Цивільного кодексу УРСР не можуть застосовуватися за сам факт несплати
податків (зборів, інших обов'язкових платежів) однією зі сторін договору.

За таких обставин правопорушенням є
несплата податків, а не вчинення правочину.

Господарським судом не доведено
вчинення ПП “Оріон” спірної угоди з метою, яка завідома суперечить інтересам
держави і суспільства щодо настання відповідних наслідків.

Безпідставне також посилання
господарського суду на постанову Дніпропетровського апеляційного господарського
суду від 18.10.05р. щодо угоди про надання автопослуг між підприємцем ОСОБА_1
та ПП “Оріон” стосовно фактів, які згідно з п. 2 ст.35 ГПК України як
встановлені рішенням господарського суду під час розгляду однієї справи, не
доводяться знову при вирішенні інших спорів, в яких беруть участь ті самі
сторони. Як вбачається із матеріалів справи постанова суду апеляційної
інстанції від 18.10.05р. за №27/72 стосується іншої угоди - №2/04 від
10.04.03р.

Приймаючи до уваги викладене, рішення
господарського суду підлягає скасуванню, а апеляційна скарга задоволенню.

Керуючись ст.ст. 195, 198,
202, 205, 207, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Суб'єкта
підприємницької діяльності -фізичної особи ОСОБА_1 задовольнити

Рішення господарського суду Дніпропетровської
області від 10.10.06р. у справі  №  37/246-06
скасувати.

У позові відмовити.

Стягнути з державного бюджету України
на користь Суб”єкта підприємницької діяльності -фізичної особи ОСОБА_1,
м.Дніпропетровськ  42грн. 50коп. держмита
та 508 грн. держмита по апеляційній скарзі.

Виконання постанови доручити
господарському суду Дніпропетровської області.

Постанова  набирає законної сили з моменту проголошення
і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом одного місяця з дня
складення постанови в повному обсязі безпосередньо до Вищого адміністративного
суду України.

Головуючий
А.Є.Прокопенко

Суддя                                                                                              В.І.Крутовських

Суддя
А.К.Дмитренко

З оригіналом згідно

Помічник судді                                                                            А.В.Тальян