ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

24.01.07 р.                                                                               Справа № 1/6

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрремсервіс», м. Донецьк.

до відповідача  Державного підприємства “Добропіллявугілля”, м. Добропілля

про  стягнення 103 324,21 грн.

Суддя                                    Азарова З. П.

При секретарі судового засідання:  Розум  А.С.

Представники :

Від позивача  –  Бєломєстнов О.Ю. – представ. за дов. Бєліменко О.В. – представ. за дов.

Від відповідача – не з”явився

СУТЬ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю “Укрремсервіс”, м. Донецьк звернулось до суду з позовом до Державного підприємства “Добропіллявугілля”, м. Добропілля про стягнення заборгованості у сумі 103 324,21 грн.

В обґрунтування  позову позивачем надані копії: договору №49 2-3/7 від 07.04.2000 року,  акту приймання виконаних робіт №1 від 16.06.2000 року, акту приймання виконаних робіт №2 від 07.07.2000 року, акту приймання виконаних робіт №3 від 22.07.2000 року, акту приймання виконаних робіт ;4 від 11.08.2000 року, акту приймання виконаних робіт №7 від 22.11.2000 року, акту приймання виконаних робіт №2 від 23.11.2000 року, накладної №149/35/6 від 22.08.2000 року, додаткової угоди №1(7) до договору від 07.04.2000 року, рахунку-фактури №525 від 25.12.2000 року, квитанції в прийомі вантажу №42779253 від 21.12.2000 року, посвідчення №771 від 22.12.2000 року, квитанції в прийомі вантажу №42779263 від 22.12.2000 року, посвідчення №786 від 26.12.2000 року, квитанції в прийомі вантажу №42779291 від 26.12.2000 року, накладної №35/4 від 07.08.2000 року, серії ЯВБ №797564, рахунку-фактури від 03.08.2000 року №146/08, акту звірення розрахунків станом на 24.04.2001 року.

Водночас позивач заявив клопотання про відновлення строку позовної давності, посилаючись на неможливість своєчасного звернення з позовними вимогами до суду, у зв’язку з вилученням у нього бухгалтерських документів слідчими органами 11.02.2003 року. Цей факт він підтвердив протоколом виїмки від 11.02.2093 року. Листом від 04.12.2006 року документи були повернуті і позов був пред’явлений.

Відповідач позов не визнав, посилаючись на  списання суми боргу у березні 2003 року у зв’язку зі спливом строку позовної давності та затвердженням мирової угоди по справі про банкрутство ДВАТ “Гідро шахта “Піонер”, в яку заявлена сума боргу не увійшла. Позивач не звертався з кредиторськими вимогами та до переліку кредиторів не був залучений. Відповідач заявив  клопотання про розгляд справи без його участі. Клопотання судом задоволено.

Розглянувши матеріали справи, надані додаткові докази, заслухавши пояснення представників сторін, господарський суд встановив, що  07.04.2000 року позивачем та ДВАТ  “Шахта “Піонер” (замовник) був укладений договір проведення ремонтних робіт №49 2-3/7. Згідно з умовами цього договору  виконавець (позивач) прийняв зобов’язання виконати роботи з ремонту продовженого пориву транспортерної стрічки. Вартість ремонту одного метру визначена в калькуляції, яка є невід’ємною його частиною. Відповідно до п.2.2 договору Замовник здійснює розрахунок на підставі акту виконаних робіт.

Позивач свої зобов’язання за договором  виконав, що підтверджується актами приймання виконаних робіт на загальну суму 144 331,20 грн.:

№1 від 16.06.2000 року на суму 30 312,58 грн. (126 метрів)

№2 від 07.07.2000 року на суму 29 831,42 грн. (124 метра)

№3 від 22.07.2000 року на суму 48 115,20 грн. (200 метрів)

№4 від 11.08.2000 року на суму 36 072 грн (150 метрів).

08 грудня 2000 року сторони підписали додаткову  угоду №1 до  договору, якою встановили, що оплата може здійснюватися шляхом постачання вугільного концентрату марки ДГ за ціною 90,70 грн. за  1 тону.

В рахунок оплати за виконані роботи замовник передав виконавцю вугілля марки ДГ у кількості 191 тон. Факт передачі вугілля підтверджується залізничними квитанціями №42779253 від 21.12.2000 року, №42779263 від 22.12.2000 року, №42779291 від 26.12.2000 року, рахунком-фактурою №525 від 25.12.2000 року та листами замовника від 25.12.2000 року №105 та від 28.12.2000 року №106.

Крім того, ним здійснювалась попередня оплата та оплата робіт з ремонту стрічки, що підтверджується виписками з особового рахунку позивача:

від 21.06.2000 року на суму 30 312,58 грн.

від 06.07.2000 року на суму 10 000 грн

від 11.07.2000 року на суму 10 000 грн.

від 21.07.2000 року на суму 10 000 грн.

від 23.08.2000 року на суму 10 000 грн.

Загальна оплата здійснена у сумі 93 171,22 грн. Борг складав 51 159,98 грн.

Також між позивачем на 22.11.2000 року, 23.11.2000 року та 22.08.2000 року були укладені усні угоди підряду, за якими позивач виконував аналогічні роботи з ремонту транспортерної стрічки. Доказом виникнення фактичних відносин та виконання зобов’язань з боку позивача є акти приймання виконаних робіт №7 від 22.11.2000 року, №2 від 23.11.2000 року та накладною №149/35/6 від 22.08.2000 року, на загальну суму 48 837,24 грн.

За усним договором купівлі-продажу позивач передав ДВАТ “Гідро шахта “Піонер” промислове устаткування (балка ПВШ-120, затискач гвинтовий ПВШ-120, ключ спеціальний до ПВШ) на суму 5 494,99 грн, що підтверджується накладною №35/4 від 07.08.2000 року. Відповідач роботи та отриманий товар не оплатив.

Згідно з наказами Мінпаливенерго України від 21.02.2003 року №92 та від 26.05.2005 року №№237,238 було створене державне підприємство “Добропіллявугілля”. Відповідно до Статуту цього підприємства воно є  правонаступником усіх прав та обов’язків ДП “Донецька вугільна енергетична  компанія”, пов”язаних з діяльністю відокремлених підрозділів, серед яких – Шахта “Піонер”. Крім того, шахта “Піонер” (, адреса – 85010, Донецька область, смт. Новодонецьке) увійшла до складу ДП “Добропіллявугілля” у якості відокремленого структурного підрозділу.

Відповідно до ст. 345 Цивільного кодексу Української РСР від 18.07.1963 року  і який діяв на той час, замовник зобов”язаний оплатити виконану підрядником роботу після здачі всієї роботи, якщо інше не встановлене законом або договором.

Статтею 161 ЦК УРСР встановлено, що зобов”язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до вказівок закону.

З 1 січня 2004 року набрав чинності Цивільний кодекс України, згідно з п.4 Прикінцевих та перехідних положень якого щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав та обов”язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності.

Укладеним договором № 49 2-3/7 сторони передбачили,   що договір набуває чинності з дня підписання та діє до повного виконання зобов’язання сторонами, тому слід вважати, що на день набуття законної сили  нового кодексу договірні взаємовідношення продовжувалися.

З наданих позивачем рахунків вбачається, що строк оплати вартості виконаних робіт та  переданого товару не був встановлений сторонами, тому відповідач повинен був їх оплатити згідно ст. 165 Цивільного кодексу УРСР. Відповідач не виконав ці вимоги і таким чином виникла заборгованість в сумі 105 492,21 грн. Позивач врахував борг відповідача в сумі 2168, 00 грн. і заявив позов про  стягнення 103 324,21 грн.

Стаття 33 Господарського процесуального кодексу передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх  вимог та заперечень. Позивач довів позовні вимоги, які є обґрунтованими, доказаними та такими, що підлягають задоволенню.

Сплив позовні давності є підставою для відмови у позові, однак кредитор має право на захист його інтересів. Тому, суд розглянувши клопотання позивача, вважає поважною причиною пропущеного строку позовної давності і для захисту порушеного права вказаний строк відновлює.

Щодо заперечень відповідача про відсутність вимог у затвердженому переліку кредиторів по справі про  банкрутство шахти, то вивченням цієї справи встановлено, що в матеріалах справи про  банкрутство шахти є ухвала про припинення справи у  зв’язку з затвердженням мирової угоди, а не банкрутство шахти.

Позивач заявив позов до державного підприємства “Добропіллявугілля”, яке є новоствореним підприємством на підставі реорганізації вугільної промисловості і в яке увійшло ДВАТ “Гідро шахта “Піонер” та  ДП ДХК “Добропіллявугілля” та інші шахти. Дана форма реорганізації передбачає перехід усіх прав та  обов”язків цих підприємств до  новоствореного підприємства, у відношенні його справа про банкрутство не порушена.

Цивільним законодавством не передбачено такої підстави припинення зобов’язань, як незаявлені кредиторські вимоги у справі про банкрутство. Зобов’язання вважається виконаним, коли воно проведене належним чином. Як встановлено матеріалами справи розрахунки між сторонами не були проведені. Ліквідація юридичної особи не здійснювалась, постанова про банкрутство шахти судом не приймалася.  В наслідок реорганізації вугільним підприємств до новоствореної юридичної особи обґрунтовано заявлений позов, який підлягає  задоволенню.

Керуючись ст.ст.  33, 43, 49, 77, 82-85  Господарського процесуального кодексу України,  суд  -

В И Р І Ш И В :

Відновити строк позовної давності.

Задовольнити позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю “Укрремсервіс”, м. Донецьк до Державного підприємства “Добропіллявугілля”,     м. Добропілля про стягнення 103 324,21 грн.

Стягнути  з Державного підприємства “Добропіллявугілля”, м. Добропілля (85000, Донецька область, м. Добропілля, пр-т Шевченка, буд.2 р/р 1068 у філії відділення ПІБ м. Добропілля, МФО 334118, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю “Укремсервіс”, м. Донецьк (83086, м. Донецьк, вул.. Ф. Зайцева, буд.2, офіс 27 р/р 13 у філії №2 ВАТ “АКБ “Капітал”, м. Ясинувата, МФО 335656, ) : заборгованість у сумі 103 324,21 грн. та судові  витрати по держмиту у сумі 1033,25 грн., та за  інформаційно-технічні  послуги  118 грн. 00 коп.

Рішення  оголошено  в  засіданні  та  набуває  законної  сили  після  закінчення десятиденного  строку   з  дня  його  прийняття.

Рішення може бути оскаржене через господарський суд Донецької області в апеляційному порядку протягом десяти днів з дня прийняття рішення або в касаційному порядку протягом одного місяця з дня набрання рішенням законної сили.

Суддя                                                                         Азарова З.П.