ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

05 квітня 2007 р.

№ 9/23-2307/9-3

Вищий
господарський суд  України у складі
колегії  суддів:

головуючого

Грейц К.В.,

суддів :

Бакуліної С.В.,  Глос О.І.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні матеріали касаційних скарг

-          Державної податкової інспекції у м.
Полтаві; -          Першого заступника
прокурора Полтавської області

на постанову

від 31.01.2006 року Київського
міжобласного  апеляційного
господарського суду

у справі

№ 9/23-2307/9-3

господарського суду

Полтавської області

за позовом

Першого заступника прокурора
Полтавської області в інтересах держави в особі ДПІ у м. Полтаві

до

1.          Приватного підприємця ОСОБА_1.;
2.          Приватного підприємця
ОСОБА_2

про

визнання угоди недійсною та
стягнення в доход бюджету 24 500 грн.

в судовому засіданні взяли
участь  представники :

від позивача:

не з'явились

від відповідача-1: від
відповідача-2: від прокуратури:

не з'явились не з'явились
Савицька О.В. прокурор відділу Генеральної прокуратури України

В С Т А Н О В
И В:

У жовтні 2004 року Перший заступник
прокурора Полтавської області в інтересах держави в особі ДПІ у м. Полтаві
звернувся до Господарського суду Полтавської області з позовною заявою про
визнання недійсним договору будівельного підряду від 21.08.2003 року,
укладеного відповідачами з метою, завідомо суперечною інтересам держави і
суспільства.

Рішенням Господарського суду
Полтавської області (суддя Коршенко Ю.О.) від 24.11.2005 року, залишеним без
змін постановою Київського міжобласного апеляційного господарського суду
(головуючий суддя -Мельник С.М., судді -Ільєнок Т.В., Ткаченко Б.О.) від
31.01.2006 року, по справі № 9/23-2307/9-3 у задоволенні позову - відмовлено. Суди
розглянули спір, керуючись нормами Господарського процесуального кодексу
України.

В касаційних скаргах ДПІ у м.
Полтаві та Перший заступник прокурора Полтавської області просять скасувати
ухвалені по справі судові акти та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги
задовольнити, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального
права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Відзивів на касаційні скарги
відповідачі не надіслали.

Заслухавши пояснення по касаційному
поданню представника прокуратури, який підтримав викладені в ньому доводи,
перевіривши правильність застосування норм процесуального права місцевим
господарським судом та апеляційним господарським судом, колегія суддів Вищого
господарського суду України приходить до висновку, що касаційна скарга підлягає
частковому задоволенню враховуючи наступне.

Згідно статті ст.49 ЦК УРСР, якщо
угода укладена з метою, завідомо суперечною інтересам соціалістичної держави і
суспільства, то при наявності умислу у обох сторін - в разі виконання угоди
обома сторонами - в доход держави стягується все одержане ними за угодою, а в
разі виконання угоди однією стороною з другої сторони стягується в доход
держави все одержане нею і все належне з неї першій стороні на відшкодування
одержаного. При наявності ж умислу лише у однієї з сторін все одержане нею за
угодою повинно бути повернуто другій стороні, а одержане останньою або належне
їй на відшкодування виконаного стягується в доход держави.

За змістом пункту 11 частини 1
статті 10 Закону України “Про державну податкову службу в Україні”, державні
податкові інспекції в районах, містах без районного поділу, районах у містах,
міжрайонні та об'єднані державні податкові інспекції подають до судів позови до
підприємств, установ, організацій та громадян про визнання угод недійсними і
стягнення в доход держави коштів, одержаних ними за такими угодами, а в інших
випадках - коштів, одержаних без установлених законом підстав.

Таким чином, Державна податкова
інспекція у м. Полтаві є суб'єктом владних повноважень, який у відповідності із
підпунктом 4 пункту 1 статті 17 Кодексу Адміністративного судочинства України
має право звертатись з адміністративними позовами у випадках, встановлених
законом.

Згідно пункту 1 статті 3 Кодексу
адміністративного судочинства України справа адміністративної юрисдикції -це
переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому
хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого
самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який
здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на
виконання делегованих повноважень.

Аналіз суб'єктного складу та
характеру правовідносин свідчить, що дана справа є справою адміністративної
юрисдикції, а в розумінні пункту 7 статті 3 Кодексу адміністративного
судочинства України Державна податкова інспекція у м. Полтаві є суб'єктом
владних повноважень.

Кодекс адміністративного
судочинства України набрав чинності з 01 вересня 2005 року. У відповідності з
пунктом 6 та 7 розділу “Прикінцеві та перехідні положення” цього Кодексу до
початку діяльності окружного адміністративного суду адміністративні справи,
підвідомчі господарським судам відповідно до Господарського процесуального
кодексу України 1991 року, вирішуються відповідним господарським судом за
правилами Кодексу адміністративного судочинства України, а заяви і скарги у
справах, що виникають з адміністративно-правових відносин, а також апеляційні
та касаційні скарги (подання) розглядаються в порядку, встановленому цим
Кодексом.

На порушення цих вимог суди першої
та апеляційної інстанцій розглянули справу та переглянули рішення суду у даній
справі, керуючись положеннями Господарського процесуального кодексу України.
Розгляд справи у невірно обраній процесуальній судовій процедурі може істотно
вплинути на обсяг прав і обов'язків учасників процесу на будь-яких його
стадіях.

У відповідності із частиною 1
статті 11110 Господарського процесуального Кодексу України
підставами для скасування або зміни рішення місцевого чи апеляційного
господарського суду або постанови апеляційного господарського суду є порушення
або неправильне застосування норм матеріального чи процесуального права.

За таких обставин рішення
Господарського суду Полтавської області від 24.11.2005 року та постанова
Київського міжобласного апеляційного господарського суду від 31.01.2006 року у
справі № 9/23-2307/9-3 підлягають скасуванню, а справа -передачі до
Господарського суду Полтавської області на розгляд за правилами Кодексу
адміністративного судочинства України.

Керуючись ст.ст. 1115,
1117, ст.1119, ст.ст.11110, 11111,
11112 ГПК України, Вищий господарський суд України ,-

П О С Т А Н О
В И В:

Касаційну скаргу ДПІ у м. Полтаві
від 16.06.2006 року

№ 8206/9/10-044 та касаційне
подання Першого заступника прокурора Полтавської області від 29.05.2006 року №
05/1-502вих06 на постанову Київського міжобласного апеляційного господарського
суду від 31.01.2006 року у справі № 9/23-2307/9-3 задовольнити частково.

Рішення Господарського суду
Полтавської області від 24.11.2005 року та постанову Київського міжобласного
апеляційного господарського суду від 31.01.2006 року у справі № 9/23-2307/9-3
-скасувати.

Справу № 9/23-2307/9-3 направити на
новий розгляд до Господарського суду Полтавської області.

Головуючий-суддя

К.Грейц

С у д д і

С.Бакуліна
О.Глос