СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Незалежності, 1 тел. 71-81-84, факс 71-81-98
_________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"14" лютого 2007 р.

Справа № 12/7248

За позовом  Приватного підприємця ОСОБА_1 м. Рівне

до Приватного підприємця ОСОБА_2 м.
Нетішин

про стягнення 28382 грн. 22 коп

Суддя   Шпак В.О.

Представники сторін

Позивача:      не з'явився

Відповідача:  не
з'явився

Суть спору:

Приватним підприємцем ОСОБА_1 м.
Рівне подано позов до Приватного підприємця ОСОБА_2 м. Нетішин про стягнення
28382 грн. 22 коп., з яких 24748грн. заборгованості, 1159грн. 42коп. пені,
2474грн. 80коп. штрафу.

В обгрунтування позовних вимог
посилається на неналежне виконання відповідачем своїх зобов'язань за договором
поставки від 03.06.2006р.

Відповідач відзиву на позовну заяву
не подав, повноважного представника для у часті у судове засідання не направив
та не заперечив проти позовних вимог, що не перешкоджає розгляду справи у
відповідності до ст. 75 ГПК України.

Розглядом матеріалів справи
встановлено наступне.

03.06.2006р. між ПП ОСОБА_2
(покупець) та ПП ОСОБА_1 (постачальник) укладено договір поставки.

Відповідно до умов даного договору
(п.1.1, п.2.1, п.2.2, п.5.1, п.5.2, п.5.3) постачальник зобов'язується
поставити та передати у власність покупця товар (світлі нафтопродукти)
відповідно до специфікації (додаток - рахунок) до цього договору та є його
невід'ємною частиною, а покупець зобов'язується прийняти цей товар та оплатити
його на умовах, визначених цим договором. Покупець оплачує доставлений
постачальником товар за ціною, передбаченою в рахунку. Загальна сума договору
встановлюється відповідно до специфікації згідно рахунку та накладної. Покупець
проводить оплату за товар у розмірі 100% суми згідно рахунку-фактури, ціна
товару виставляється на день оплати продавцем. Оплата проводиться в
національній валюті України протягом одного банківського дня.

Належним доказом отримання
відповідачем дизпалива є наявна в матеріалах справи товарно-транспортна
накладна НОМЕР_1, відповідно до якої ПП ОСОБА_2 отримав 13140 літрів дизпалива.

08.09.2006р. позивач звернувся до
відповідача з претензією про сплату частину заборгованості за отримане
дизпаливо відповідно до накладної НОМЕР_2 на загальну суму 107748грн. (26280
літрів).

Проаналізувавши матеріали справи,
суд прийшов до висновку, що вартість отриманого відповідачем дизпалива
становить 53874грн.

В позовній заяві позивачем
зазначено, що відповідач сплатив йому 68000грн.

Отже, відповідачем повністю
оплачено 13140 літрів одержаного дизпалива на підставі товарно-транспортної
накладної НОМЕР_1 згідно довіреності НОМЕР_3.

Згідно ст.9 Закону України
"Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" підставою
для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які
фіксують факти здійснення господарських операцій, що, зокрема повинні містити
посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність
її оформлення, особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати
особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

У відповідності з п.2.4 Положення
про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого
наказом Міністерства фінансів України від 24.05.95р. №88 первинні документи (на
паперових і машинозчитуваних носіях інформації) для надання їм юридичної сили і
доказовості повинні мати такі обов'язкові реквізити: назва підприємства,
установи, від імені яких складений документ, назва документа (форма), код
форми, дата і місце складання, зміст господарської операції та її вимірники (у
натуральному і вартісному виразі), посади, прізвища і підписи осіб,
відповідальних за дозвіл та здійснення господарської операції і складання первинного
документу.

Таким чином, товарно-транспортна
накладна НОМЕР_4, накладна НОМЕР_2 судом до уваги не беруться, оскільки  з них не вбачається, що  Приватний підприємець ОСОБА_2 отримав 13 140
грн. дизпалива (в  накладній НОМЕР_2
взагалі відсутній підпис особи, що отримала дизпаливо; в накладній НОМЕР_4
взагалі стоїть підпис не уповноваженої особи - ОСОБА_3 ).

Тобто, зазначені документи не є
доказами  в розумінні  ст. 34 Господарського процесуального кодексу
України не є належним та допустимим доказами.

Виходячи із вищенаведеного, у
позові Приватного підприємця ОСОБА_1 м. Рівне до Приватного підприємця
ОСОБА_2 м. Нетішин про стягнення 28382грн. 22коп. відмовити.

У відповідності із ст. 49 ГПК
України судові витрати у справі належить покласти на позивача.

Необхідно видати Приватному підприємцю ОСОБА_1
м. Рівне довідку про повернення з бюджету зайво сплаченого платіжним дорученням
НОМЕР_5 державного мита в сумі 113грн. 66коп. (сто тринадцять гривень 66коп.).

Зважаючи на викладене, керуючись
ст.ст. 44, 49, 82, 84 Господарського процесуального кодексу України, суд -

в и р і ш и
в:

У позові Приватного підприємця
ОСОБА_1 м. Рівне до Приватного підприємця ОСОБА_2 м. Нетішин про стягнення
28382грн. 22коп. відмовити.

Видати Приватному підприємцю ОСОБА_1
м. Рівне довідку про повернення з бюджету зайво сплаченого платіжним дорученням
НОМЕР_5 державного мита в сумі 113грн. 66коп. (сто тринадцять гривень 66коп.).

Суддя
В.О. Шпак

Віддруковано в 3примірниках:

До справи; 2- Позивачу; 3- Відповідачу.