ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

05 квітня 2007 р.

№ 05/2726

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Головуючого, судді
Суддів:

Кота О.В. Владимиренко С.В.
Шевчук С.Р.

розглянувши касаційну скаргу

ВАТ "Сервіс"

на постанову Київського
міжобласного апеляційного господарського суду від  13 листопада 2006 року  у справі                          № 05/2726

за позовом

ВАТ "Сервіс"

До

Суб'єкта підприємницької
діяльності фізичної особи ОСОБА_1

Про

Розірвання договору та
зобов'язання звільнити приміщення

за участю представників:

позивача:
не з'явилися;

відповідача:
не з'явилися;

встановив:

Рішенням господарського суду
Черкаської області (суддя Швидкий В.А.) від 13 липня 2006 року у справі №
05/2726 позов задоволено повністю; розірвано договір НОМЕР_1 оренди нежилого
приміщення від 1 січня 2001 року, укладеного між Товариством та Підприємцем
щодо передачі в оренду  нежилого
приміщення загальною площею 127 кв.м., яке знаходиться на першому поверсі  Будинку побуту, розташованого за адресою:
АДРЕСА_1; зобов'язано Підприємця, що проживає у АДРЕСА_2 (ідентифікаційний код
НОМЕР_2) звільнити належне приміщення
загальною площею 127 кв.м.; стягнуто судові витрати.

Постановою Київського міжобласного
апеляційного господарського суду від 14 листопада 2006 року (судді Агрікова
О.В., Фаловська І.М., Мостова Г.І.) рішення господарського суду Черкаської
області від 13 липня 2006 року скасовано; в позові Товариству до Підприємця
відмовлено.

Товариство звернулося до Вищого
господарського суду України з касаційною скаргою, в якій просить скасувати
постанову апеляційного господарського суду, оскільки ним при винесенні
оскаржуваного судового акту порушено норми матеріального та процесуального
права та залишити без змін рішення місцевого господарського суду.

Клопотання Товариства про
відкладення розгляду касаційної скарги суд не задовольняє, виходячи з
відсутності обґрунтованих підстав для відкладення.

Згідно з приписами ст. 1114
Господарського процесуального кодексу України сторони належним чином були
повідомлені про день, час і місце розгляду касаційної скарги, проте не
скористалися передбаченим законом правом на участь у розгляді справи касаційною
інстанцією.

Заслухавши пояснення представників
сторін, перевіривши повноту встановлення господарським судом обставин справи та
правильність застосування норм процесуального права, колегія суддів дійшла
висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як встановлено господарськими
судами, 1 січня 2001 року між   сторонами
укладено  договір оренди нежилого
приміщення НОМЕР_1 (далі-Договір), відповідно до умов якого позивач передав в
оренду відповідачу нежиле приміщення загальною площею 127 кв.м. для
використання під торгівельну  діяльність
(бар),  яке розташоване за адресою:
АДРЕСА_1, з терміном дії до 1 січня 2007 року.

Згідно пункту 4.1 Договору розмір
орендної плати становить 6,02 грн. за 1 кв.м.

Внаслідок інфляційних процесів, які
мали місце після укладення Договору,
орендна плата, що встановлена п. 4.1 Договору, не відповідала витратам
позивача на утримання приміщення і на загальних зборах акціонерів Товариства
від 27 вересня 2005 року (протокол № 7) прийнято рішення, яким визнано Договір
збитковим для позивача. Рішенням правління позивача від 16 лютого 2006 року
(протокол № 2, щодо виконання рішення загальних зборів акціонерів позивача від
27 вересня 2005 року,) затверджено зміни та доповнення до Договору.

27 лютого 2006 року у відповідності
зі статтею 188 Господарського кодексу України відповідачу направлена пропозиція
щодо внесення змін і доповнень до Договору
в частині  зміни орендної
плати  та порядку проведення розрахунку
по орендній платі, порядку проведення розрахунків за надані комунальні послуги,
прав та обов'язків сторін по Договору, необхідності укладення договорів про
спільне використання технологічних мереж основного споживача, а саме: на
спільне використання мереж електро та водопостачання.

4 квітня 2006 року позивачем
направлено Підприємцю пропозицію про розірвання договору оренди НОМЕР_1 від 1
січня 2001 року у зв'язку з тим, що Підприємець відмовився від внесення змін та
доповнень до Договору.

Вимоги позивача про розірвання
Договору в судовому порядку підставно відхилені апеляційним господарським
судом, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 651 Цивільного
кодексу України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою
сторін, якщо інше не встановлено договором або законом; договір може бути
змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї з сторін у разі
істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених
договором або законом.

Статтею 652 ЦК України передбачено
зміна або розірвання договору у зв'язку з істотною зміною обставин.

Апеляційним господарським судом
підставно встановлено, що визначені позивачем підстави для розірвання Договору
не можуть бути віднесені до істотних змін обставин, а відтак є неможливим
застосування ст. 652 ЦК України.

Крім того, господарським судом
встановлено відсутність порушень з боку відповідача умов Договору, а відтак,
враховуючи ст.ст. 525, 651 ЦК України, апеляційним господарським судом
підставно відмовлено в задоволенні позовних вимог.

Матеріали справи свідчать про те,
що апеляційним господарським судом в порядку ст. 43 ГПК України всебічно, повно
і об'єктивно досліджено матеріали справи в їх сукупності і підставно застосовано
норми процесуального та матеріального права.

Виходячи з наведеного, судова
колегія не вбачає підстав для скасування чи зміни оскаржуваного судового акту.

Керуючись ст.ст. 1115,
1117, 1119 - 11111 ГПК України, Вищий
господарський суд України

ПОСТАНОВИВ:

Постанову Київського міжобласного
апеляційного господарського суду від 13 листопада 2006 року у справі № 05/2726
залишити без змін, а касаційну скаргу відкритого акціонерного товариства
"Сервіс" -без задоволення.

Головуючий суддя                                                                       О.
Кот

судді
С. Владимиренко

С. Шевчук