ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________
__________________________________________________________________________________
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" лютого 2007 р.                                                           Справа № 10/113"НА"

Житомирський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого   судді

суддів:

при секретарі                                                                      ,

за участю представників сторін:

від позивача:     Кузько Л.І., директор

від відповідача: Присяжнюк Т.І., довіреність № 34046/10 від 30.10.2006 року;

ГрецькаЛ.В., довіреність № 16693/10 від 14.10.2005 року,

розглянувши апеляційну скаргу Спільного українсько-польського підприємства "МІЧТА", м. Новоград-Волинський Житомирської області

на постанову господарського суду Житомирської області

від "19" травня 2006 р.  у справі № 10/113"НА" (суддя Гансецький В.П.)

за позовом Спільного українсько-польського підприємства "МІЧТА", м. Новоград-Волинський Житомирської області

до Новоград-Волинської об'єднаної державної податкової інспекції, м. Новоград-Волинський Житомирської області

про визнання недійсним податкового повідомлення-рішення № /1 від 05.05.2004 року,

ВСТАНОВИВ:

Постановою господарського суду Житомирської області від 19.05.2006 року  у справі № 10/113"НА" відмовлено в позові Спільного українсько-польського підприємства "МІЧТА" до Новоград-Волинської об'єднаної державної податкової інспекції  про визнання недійсним податкового повідомлення-рішення № /1 від 05.05.2004 року.

Не погоджуючись з прийнятою постановою, Спільне українсько-польське підприємство "МІЧТА"  звернулося до суду з апеляційною скаргою (а.с. 40, т. 2), в якій просить скасувати оскаржувану постанову.

В обґрунтування своїх вимог посилається на порушення судом положень Цивільного кодексу України та Господарського кодексу України, які стосується договору про сумісну діяльність.  Крім того, зазначає, що суд не врахував того факту, що згідно зі ст. 432 ЦК України СП "МІЧТА" для організації сумісної діяльності по виробництву бетонних огорож передало ВАТ "Коростенський шляхзалізобетон" форми для виготовлення  виробів, які після закінчення співпраці були залишені останньому.

Представник позивача в судовому засіданні підтримав вимоги апеляційної скарги.

Відповідач у своїх письмових запереченнях на апеляційну скаргу (а.с. 49, т. 2) та його представники в судовому засіданні вимоги апеляційної скарги не визнали, вважають оскаржувану постанову законною та обґрунтованою, у зв'язку з чим просять залишити її без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення. Зазначають, що бетонні огорожі придбавались позивачем у виробника - ВАТ "Коростенський шляхзалізобетон", про що свідчить договір про спільну діяльність № 5/2002 від 02.07.2002 року,  податкові накладні (книга придбання товарів (робіт, послуг)), платіжні доручення, відповідно до яких перераховувались кошти за придбані бетонні огорожі.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши правильність застосування місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає  задоволенню з наступних підстав.

Колегією суддів встановлено.

За результатами комплексної планової документальної перевірки дотримання вимог податкового податкового та валютного законодавства Спільного підприємства "МІЧТА" за період з 01.07.2002 року по 01.01.2004 року складено акт № 14/23-01/08/30347939 від 10.03.2004 року (а.с. 84-102, т. 1).

Перевіркою, зокрема, встановлено порушення позивачем ст. 8 Закону України "Про патентування деяких видів підприємниці діяльності" від 23.03.1996 року  № 98/96-ВР, оскільки позивачем здійснювалась оптова та роздрібна торгівельна діяльність за готівкові кошти без придбання торгового патенту на протязі 18 місяців.

Слід зазначити, що оплата за патент здійснювалась позивачем щомісячно в розмірі 160,00 грн. та по особовому рахунку СП "МІЧТА" рахувалась як переплата по платі за патент в сумі 3626,10 грн.

Крім того, перевіркою встановлено, що позивачем в порушення п.1 ст. 3 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" від 06.07.1995 року № 265/95-ВР здійснювались розрахункові операції в готівковій формі через касу підприємства за покупну продукцію (бетонні огорожі) на протязі перевіряємого періоду без застосування реєстратора розрахункових операцій на загальну суму 14117,28 грн.

На підставі акту перевірки відповідачем було прийнято податкове повідомлення-рішення  № /1 від 05.05.2004 року, яким позивачу визначено суму податкового зобов'язання за платежем "штрафні санкції за порушення патентування та обігу готівки" в розмірі  76346,40 грн. (а.с. 18, т. 1).

Згідно наданих відповідачем розрахунків (а.с. 39-40, т. 1)  70586,40 грн. штрафних санкцій застосовано до позивача за порушення Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі,  громадського харчування та послуг"  та 5760,00 грн. - за порушення Закону України "Про патентування деяких видів підприємницької діяльності".

Як вбачається з матеріалів справи, 02.07.2002 року між позивачем та ВАТ "Коростенський шляхзалізобетон" укладено договір № 5/2002 (а.с.11-13, т. 1).

Відповідно до п. 1.1 предметом договору є визначення загальних засад та умов співпраці між Сторонами в організації виробництва та торгівлі декоративними бетонними огорожами. Пунктами  4.2   і  4.3   укладеного  договору передбачено, що 100% виготовленої продукції Виробник (ВАТ "Коростенський шляхзалізобетон") буде продавати позивачу за цінами, погодженими та представленими в додатку до даного договору; змінити ціни можна тільки за погодженням сторін.

Згідно Додатку № 1 до вказаного договору (а.с. 16, т. 1)  сторони погодили розрахункові ціни при продажу бетонних виробів Виробником Інвестору (позивачу). Відповідно до п. 1.3 та 1.4 Додатку Виробник буде виставляти рахунки на кожну замовлену партію бетонних виробів. При цьому, 50% вартості рахунку Інвестор повинен оплатити на протязі 3-х банківських днів з дня поставки готових виробів, а наступні 50% -  на протязі 14-ти банківських днів з дня поставки готових виробів.

Відкритим акціонерним товариством "Коростенський шляхзалізобетон" на  реалізовану позивачу продукцію видавалися податкові накладні (а.с. 113-115, 117-120, т. 1).

Факт проведення оплати позивачем отриманих від ВАТ "Коростенський шляхзалізобетон" виробів підтверджується наявними в матеріалах справи доказами  (а.с. 116, т. 1).

За таких обставин, судова колегія погоджується з висновком місцевого господарського суду, що позивач дійсно придбавав у свого контрагента по договору бетонні вироби, а тому, реалізуючи їх третім особам, повинен був проводити розрахункові операції через РРО, як того вимагає ст. 3 Закону "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг". Відповідно, податковою інспекцією правомірно застосовано фінансові санкції згідно п. 1 ст.17 Закону "Про застосував реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг"  в п'ятикратному розмірі вартості проданих товарів (14117,28x5=70586,40).

Судова колегія також погоджується з висновком місцевого господарського суду про правомірність нарахування Новоград-Волинською ОДПІ штрафу у подвійному розмірі  вартості торгового  патенту, з огляду на наступне.

Пунктом 1 ст. 3 Закону України "Про патентування деяких видів підприємницької діяльності" передбачено, що патентуванню підлягає торговельна діяльність, що здійснюється суб'єктами підприємницької діяльності або їх структурними (відокремленими) підрозділами у пунктах продажу товарів.

Відповідно до п. 2 ст. 3 зазначеного Закону під торговельною діяльністю у цьому Законі слід розуміти роздрібну та оптову торгівлю, діяльність у торговельно-виробничій (громадське харчування) сфері за готівкові кошти, інші готівкові платіжні засоби та з використанням кредитних карток.

З врахуванням наведених положень законодавства, висновок про те, що позивач здійснював торговельну діяльність, оскільки від реалізації бетонних виробів, як власного виробництва так і придбаних у ВАТ "Коростенський шляхзалізобетон", він отримував готівкові кошти, що підтверджується відповідними матеріалами справи  (а.с. 125-144, т. 1;  а.с. 2-4, 14 т. 2), відповідає фактичним обставинам справ .

Крім того, згідно п. 3 ст. 3 цього ж Закону під пунктами продажу товарів у цьому Законі слід, зокрема,  розуміти інші малі архітектурні форми, які займають окремі приміщення, але не мають вбудованого торговельного залу для покупців або інші види торгових точок у відведених для торговельної діяльності місцях.

Таким чином, склад позивача, з якого останній реалізовував продукцію, підпадає під визначення поняття "пункт продажу товарів".

Посилання позивача на те, що ним оплачувалась вартість торгового патенту, проте останній  отриманий не був, не може бути розцінено судом як дотримання вимог Закону України  "Про патентування деяких видів підприємницької діяльності", оскільки відповідно до положень п.1 ст.7 названого Закону торговий патент має бути розміщений на фронтальній вітрині магазину, а в разі її відсутності - біля касового апарату; на фронтальній вітрині малої архітектурної форми. Торговий патент також повинен бути відкритим та доступним для огляду.

Зазначені вимоги Закону позивачем дотримані не були.

Відповідно до абзацу 4 ст. 8 Закону України "Про патентування деяких видів підприємницької діяльності" суб'єкти підприємницької діяльності, що здійснюють торговельну діяльність, ... у разі порушення вимог цього Закону несуть відповідальність, крім іншого, за здійснення операцій, передбачених цим Законом, без одержання відповідних торгових патентів... та сплачують штраф у подвійному розмірі вартості торгового патенту за повний термін діяльності із зазначеним порушенням.

З огляду на викладене, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відмову в задоволенні позову Спільного українсько-польського підприємства "МІЧТА" до Новоград-Волинської об'єднаної державної податкової інспекції про визнання недійсним податкового повідомлення-рішення № /1 від 05.05.2004 року.

Доводи Спільного українсько-польського підприємства "МІЧТА" спростовуються вищевикладеним, матеріалами справи та не відповідають вимогам чинного законодавства.

Судова колегія вважає, що постанова господарського суду Житомирської області  від 19.05.2006 року  у справі № 10/113"НА"  є законною, обґрунтованою, відповідає матеріалам справи та чинному законодавству, підстав  для її зміни або скасування не вбачається.

Керуючись ст.ст. 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, Житомирський апеляційний господарський суд

УХВАЛИВ:

1. Постанову господарського суду Житомирської області від 19 травня2006 року  у справі № 10/113"НА" залишити без змін, а апеляційну скаргу Спільного українсько-польського підприємства "МІЧТА", м. Новоград-Волинський Житомирської області - без задоволення.

2. Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення.

Касаційна скарга на ухвалу Житомирського апеляційного господарського суду подається протягом одного місяця після набрання нею законної сили.

3. Справу № 10/113"НА" повернути до господарського суду Житомирської області.

Головуючий суддя

судді:

Віддрук: 2 прим.:

1 - до справи,

2 - в наряд