ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

01.03.07                                                                                           Справа№ 5/117-3/24А

Суддя    Н.Березяк   при секретарі І. Сеник розглянула матеріали справи

за позовом  прокурора Франківського району м.Львова в інтересах держави в особі державної податкової інспекції у Франківському районі м.Львова

до  відповідача : ПН ВКФ „Атіса”, м.Львів

Про  стягнення податкового боргу в розмірі 3385,73 грн.

За участю представників:

Від  прокуратури : ЗахаркоА.С.-пом. прок-ра (посвідчення №66 від 26.06.06 р.)

Від позивача:  Чабан О.С. -представник

Від  відповідача: не з”явився

Представникам сторін роз’яснено  права та обов‘язки , передбачені ст.ст.49,51   КАС України.

Суть спору: Подано позов прокурором Франківського району м.Львова в інтересах держави в особі державної податкової інспекції у Франківському районі м.Львова  до приватної науково-виробничої комерційної фірми „Атіса”, м.Львів про  стягнення податкової заборгованості в сумі 3 385,73 грн.

В судовому засіданні прокурор та позивач позов підтримали, просили задоволити  позовні  вимоги з  мотивів наведених  в позовній  заяві, матеріалах справи  та поясненнях наданих в судовому засіданні.

Відповідач в жодне із судових засідань участь свого представника не забезпечив, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи ухвалами господарського суду, які направлялись сторонам рекомендованою кореспонденцією з повідомленням про вручення поштового відправлення. За таких обставин суд вважає, що справа у відповідності до вимог ч.2 ст.128 КАС України, може бути розглянута за відсутності відповідача.

Повний текст рішення виготовлений  , підписаний  та оголошений 01.03.2007 року.

Суд заслухавши пояснення позивача, дослідивши  матеріали  справи, та оцінивши  докази в їх сукупності , встановив наступне:

Відповідач зареєстрований, як суб‘єкт підприємницької діяльності, виконавчим комітетом Львівської міської ради 14.07.1993 року, про що зроблено запис у журналі обліку реєстраційних справ за №0009738, в підтвердження чого позивачем до позовної заяви додано довідку статистики  від 31.07.2006 р. за №20-09/1920, свідоцтво про державну реєстрацію суб’єкта підприємницької діяльності-юридичної особи від 12.08.1996 року.

В результаті проведеної планової документальної перевірки  ПН ВКФ „Атіса” на предмет дотримання вимог податкового законодавства податковим органом було виявлено ряд порушень, про що складено акт № 59/23-0/19338173 від 02.03.2006 року.

На підставі акту перевірки ДПІ у Франківському районі були винесені податкові повідомлення-рішення:

- № 4441/10/23-0 від -7.03.06 р. за платежем –податок на додану вартість 552,00 грн., з них 368,00 грн.-основний платіж та 184,00 грн. –штрафна санкція;

- №4280/10/23-2/193381 від 06.03.06 р. за платежем фінансова санкція на суму 340,00 грн.;

- № 4439/10/17-1 від 08.03.06 р. за платежем податок з доходів фізичних осіб 1795,44 грн.

Податковий борг підприємства по сплаті єдиного податку становить 698,27 грн.

У відповідності до п.1.2 ст.1 Закону України „Про порядок погашення зобов‘язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами” від 21.12.2000 року за №2181-ІІІ, з наступними змінами та доповненнями, податкове зобов'язання - зобов'язання платника податків сплатити до бюджетів або державних цільових фондів відповідну суму коштів у порядку та у строки, визначені цим Законом або іншими законами України.

Згідно з п.5.1 та підп.5.2.1 п.5.2 ст.5 даного Закону, податкове зобов'язання, самостійно визначене платником податків у податковій декларації, вважається узгодженим з дня подання такої податкової декларації; податкове зобов'язання платника податків, нараховане контролюючим органом відповідно до пунктів 4.2 та 4.3 статті 4 цього Закону, вважається узгодженим у день отримання платником податків податкового повідомлення, за винятком випадків, визначених підпунктом 5.2.2 цього пункту (процедура адміністративного оскарження).

Податковим боргом (недоїмкою), у відповідності до п.1.3 ст.1 цього ж Закону вважається, податкове зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), самостійно узгоджене платником податків або узгоджене в адміністративному чи судовому порядку, але не сплачене у встановлений строк, а також пеня, нарахована на суму такого податкового зобов'язання.

Відповідач не подав доказів, які б свідчили про те, що ним вказана сума податкових зобов‘язань узгоджувались в адміністративному чи судовому порядку, а тому, з врахуванням згаданих норм та обставин справи згадані податкові зобов‘язання дійсно є податковим боргом.

18.05.2006 року ДПІ у Франківському районі м.Львова на адресу відповідача була направлена перша податкова вимога за №1/407 від 12.05.2006 року на суму 3201,44 грн., що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення.

Враховуючи те, що підприємство не сплатило у строк 30 днів, визначений підп. „б” підп.6.2.3 п.6.2 ст.6 цього ж Закону, у повному обсязі суму податкового боргу органом державної податкової інспекції було направлено платнику податків другу податкову вимогу за №2/527 від 22.06.2006 року на суму 2687,76 грн., що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення.

Відповідачем суду доказів в підтвердження факту вжиття заходів щодо погашення заборгованості перед бюджетом не представлено.

У відповідності до вимог ст.20 Закону України „Про систему оподаткування”, контроль за правильністю та своєчасністю справляння податків і зборів (обов‘язкових платежів) здійснюється державними податковими органами та іншими державними органами в межах повноважень, визначених законом.

Відповідно п.п. 5.4.1 ст. 5 Закону України "Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами" від 21.12.2000 року № 2181-111 (із змінами та доповненнями) узгоджена сума податкового зобов”язання, не сплачена платником податків у встановлені строки, визначається сумою податкового боргу платника податків.

Таким чином, на підставі наявних у справі доказів, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Щодо судових витрат, то у відповідності до вимог ст.94 КАС України, зокрема, частин 2 та 3, судові витрати у формі судового збору, з відповідача не належить стягувати.

Враховуючи вищенаведене, керуючись п.2-1, п. 3, п. 6 Прикінцевих та перехідних положень та ст.ст. 69-71, 86, 87, 158, 160, 162, 163, 167  Кодексу адміністративного судочинства України від 06.07.2005 року № 2747-IV (із змінами та доповненнями), господарський суд –

ПОСТАНОВИВ:

1. Позовні вимоги задоволити.

2.          Стягнути з приватної науково-виробничої комерційної фірми „Атіса” (79044 м.Львів вул.. Конотопська,4/7 ) в дохід державного бюджету податкову заборгованість в сумі 3 385,73 грн.

3. Постанову може бути оскаржено в порядку, визначеному главою 1 розділу ІV КАС України.

4.Виконавчий лист видати після набрання постановою законної сили.

Суддя                                                                                                       Березяк Н.Є.