ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

17.04.07 р.                                                                               Справа № 6/51

Господарський суд Донецької області у складі головуючого судді _Подколзіной Л.Д.

При секретарі  Шабановой Н.Ю.

розглянув у відкритому судовому засіданні справу

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю “Берегиня” м.Донецьк

до відповідача:  Відкритого акціонерного товариства “Краматорський завод важкого верстатобудування” м.Краматорськ, Донецької області

третьої особи ____________________________________________________________________

про стягнення  27 729грн. 45коп.

за участю

прокурора

представників сторін:

від позивача – Зубович В.І. – директор на підставі протоколу №2 від 31.05.2003р.

від відповідача – Чала Л.В. – представник по довіреності №26/19-ю від 19.03.2007р.

від третьої особи

СУТЬ СПОРУ:

Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю “Берегиня” м.Донецьк, звернувся до господарського суду з позовом про стягнення з Відкритого акціонерного товариства “Краматорський завод важкого верстатобудування” м.Краматорськ, Донецької області заборгованості у сумі 25 680грн. 17коп. за поставлену продукцію, 3% річних у сумі 321грн., інфляційних у сумі 1 728грн. 28коп. відповідно договору №2805 від 10.05.2006р. (Усього 27 729грн. 45коп.)

Справа слуханням відкладалася, у зв”язку з неявкою представника відповідача у засідання суду та не представленням ним витребуваних судом документів.

Відповідач у відзиві на позовну заяву заперечив проти позовних вимог, оскільки вважає, що зобов”язання по оплаті поставленого товару у відповідача не настали, так як додатковою угодою №1 до договору №2805 від 10.05.2006р. сторони передбачили, що “Замовник зобов”язаний оплати поставлену продукцію по кожній специфікації грошовими коштами на банківський рахунок постачальника, відповідно виставленим рахункам на протязі 30 днів після поставки продукції замовнику”. Але такі рахунки не були виставлені відповідачу.

Розглянувши матеріали справи та вислухавши представників сторін, суд -

в с т а н о в и в :

10 травня 2006р. між Товариством з обмеженою відповідальністю “Берегиня” м.Донецьк та Відкритим акціонерним товариством “Краматорський завод важкого верстатобудування” м.Краматорськ, Донецької області був укладений договір поставки №2805, згідно умов якого позивач взяв на себе зобов”язання поставити у власність відповідача продукцію в кількості, номенклатурі, строкам та по цінам відповідно специфікаціям, які є невід”ємною частиною даного договору, а  відповідач зобов”язався  прийняти та оплатити її  вартість.

Згідно зі ст.33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог.

Позивач посилається на виконання своїх договірних зобов’язань у повному обсязі, де  він у виконання умов договору по накладним №26 від 08.08.2006р., №25 від 15.08.2006р., №23 від 15.08.2006р., по видатковим накладним №26 від 08.08.2006р., №25 від 15.08.2006р., №23 від 15.08.2006р., за довіреностями серії ЯЛЕ №343637 від 16.08.2006р., серії ЯЛЕ№343604 від 08.08.2006р., згідно специфікаціям №8 від 03.08.2006р., №9 від 28.07.2006р., №11 від 28.07.2006р. здійснив поставку продукції у адресу відповідача на загальну суму 30 680грн. 17коп. У підтвердження заявлених вимог позивачем представлені суду докази  поставки продукції, а саме:  накладні, видаткові накладні, специфікації та  довіреності, по яким була здійснена поставка і переконав суд у факті поставки продукції у адресу Відкритого акціонерного товариства “Краматорський завод важкого верстатобудування” м.Краматорськ.

03 червня 2006р. та 15 серпня 2006р. між Товариством з обмеженою відповідальністю “Берегиня” м.Донецьк та Відкритим акціонерним товариством “Краматорський завод важкого верстатобудування” м.Краматорськ, Донецької області були укладені додаткові угоди №1,№2, згідно умов яких сторони дійшли згоди, що постачальник зобов”язаний постачати продукцію у строки, оговоренні конкретно у кожній специфікації. Також, замовник зобов”язаний оплати поставлену продукцію по кожній специфікації грошовими коштами на банківський рахунок постачальника, відповідно виставленим рахункам на протязі 30 днів після поставки продукції замовнику.

Додатковою угодою №1 від 03.06.2006р. сторони передбачили, що  замовник зобов”язаний оплати поставлену продукцію по кожній специфікації на протязі 30 днів після поставки продукції замовнику. Але відповідач взяті на себе договірні зобов’язання виконав частково та оплатив по накладній №25 від 15.08.2006р. лише       5 000грн., у разі чого у відповідача виникла заборгованість за поставлену продукцію перед позивачем у сумі 25 680грн. 17коп.

З метою досудового врегулювання спору, а також на виконання п.9.1. договору №2805 від 10.05.2006р позивач двічі звертався до відповідача з претензіями №1 від 28.11.2006р., №2 від 10.01.2007р., в яких позивач запропонував відповідачу в добровільному порядку перерахувати суму боргу.

01 грудня 2006р. відповідач звернувся до позивача з листом вих.№30/Г-1609-1311, в якому підтвердив факт наявності заборгованості перед позивачем, а також зазначив про неможливість погашення заборгованості, у зв”язку з скрутним фінансовим становищем на підприємстві.

Відповідно до вимог ст. 526 ЦК України зобов’язання  повинні виконуватися  належним чином та у встановлений  строк, одностороння відмова від виконання прийнятих на себе зобов’язань згідно до вказівок закону, договору, не допускається.  (ст.525 ЦК України).

Однак, відповідач всупереч вимогам ст.526 ЦК України  свої зобов’язання   по оплаті   поставленої продукції  своєчасно  не виконав.

Згідно статті 625 Цивільного кодексу України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно вказаної статті закону              відповідачу нараховані інфляційні у сумі 1 728грн. 28коп.,3% річних у сумі 321грн., які підлягають стягненню у повному обсязі.

Доводи відповідача, що йому не були надані рахунки на отриману продукцію і що він має право не сплачувати за неї грошові кошти, не можуть бути прийняти судом до уваги, так як з відповіді на претензію вих.№30/Г-1609-1311 від 01.12.2006р. вбачається, що відповідачу були надані рахунки, так як він сам  вказав їх номери, суму та строк їх оплати. Крім того, фінансові труднощі на підприємстві не звільняють відповідача від оплати поставленої продукції, оскільки оплата продукції чітко вказана у додатковій угоді №1 від 03.06.2006р. до договору №2805 від 10.05.2006р. і підлягає обов”язковому виконанню.

Відповідно зі ст.43 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об’єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності. Оскільки  відповідачем   до теперішнього часу  поставлена позивачем продукція  не оплачена, то суд вважає вимоги позивача  обґрунтованими  та підлягаючими задоволенню у повному обсязі.

З урахуванням зазначеного, суд вважає, що витрати по сплаті держмита,  та витрати за інформаційно-технічне забезпечення судового процесу треба віднести на відповідача, оскільки він необґрунтовано довів розгляд справи до суду.

На підставі ст.ст. 525, 526, 625 ЦК України,  та керуючись ст.ст. 33, 43, 44, 49, 82,  84, 85  ГПК  України, суд –

В И Р І Ш И В  :

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю “Берегиня” м.Донецьк до Відкритого акціонерного товариства “Краматорський завод важкого верстатобудування” м.Краматорськ, Донецької області про стягнення 27 729грн. 45коп. задовольнити  повністю.

Стягнути з Відкритого акціонерного товариства “Краматорський завод важкого верстатобудування” (84306 м.Краматорськ, Донецької області, вул.Орджонікідзе, б.№6, р/р №0 в відділенні №1 ЗАТ “Донгобанк” у м.Костянтинівка, МФО 334970, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю “Берегиня” (83089 м.Донецьк, пр.Семашко, б.№22, р/р 6360 у Донецькій обласній філії АКБ “Укрсоцбанк”, МФО 334011, ) основний борг у сумі 25 680грн. 17коп., 3% річних у сумі 321грн., інфляційних у сумі 1 728грн. 28коп., витрати по сплаті держмита у сумі  277грн. 29коп. та витрати за інформаційно-технічне забезпечення судового процесу у сумі 118грн.

Рішення   було оголошено  у судовому засіданні  17.04.2007р.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його прийняття.

Видати наказ після набрання рішення законної сили.

Суддя                                                                         Подколзіна Л.Д.