ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

10 квітня 2007 р.

№ 2-9744/05

Вищий  господарський суд  України у складі колегії  суддів:

Т.Б. Дроботової -головуючого,
Н.О. Волковицької,  Л.І. Рогач

за участю представників:

позивача

ОСОБА_2

відповідачів
третя особа без самостійних вимог третя особа без самостійних вимог

Мартинов О.Ю. не з'явився (про
час та місце судового засідання повідомлений належним чином) не з'явився (про
час та місце судового засідання повідомлений належним чином)

розглянувши у відкритому судовому
засіданні касаційну скаргу

ОСОБА_1

на ухвалу

апеляційного суду Рівненської
області від 22.04.2005 року

у справі

№ 2-9744/05 Рівненського міського
суду Рівненської області.

за позовом

ОСОБА_1

до   третя особа без самостійних вимог третя
особа без самостійних вимог

Відкритого акціонерного
товариства "Рівнеагробудкомплект"
Товариства з обмеженою відповідальністю ЛТД "АЕК" Об'єднана
державна податкова інспекція у м.Рівне Управління державного казначейства у
м.Рівне

про

Визнання недійсними рішення
загальних зборів, рішення спостережної ради, договору купівлі-продажу

ВСТАНОВИВ:

Акціонер та
член спостережної ради Відкритого акціонерного товариства
"Рівнеагробудкомплект" ОСОБА_1звернувся до суду з позовом, в якому
просив визнати недійсними протокол НОМЕР_1. засідання спостережної ради
Відкритого акціонерного товариства "Рівнеагробудкомплект" та договір
купівлі-продажу комплексу будівель та споруд від 11.06.2003р., укладений між
Відкритим акціонерним товариством "Рівнеагробудкомплект" та
Товариством з обмеженою відповідальністю ЛТД "АЕК"; заявою від
29.10.2004р.  до позовних вимог було
включено також вимогу про визнання недійсним протоколу загальних зборів
НОМЕР_2.

Позовні вимоги вмотивовано
порушеннями порядку проведення загальних зборів акціонерів та засідання
спостережної ради, та прийняття відповідних рішень, відображених у протоколах,
укладення договору купівлі-продажу від 11.06.03р. з перевищенням повноважень,
наданих директору Відкритого акціонерного товариства
"Рівнеагробудкомплект", статтею 48 Цивільного кодексу Української РСР
та  статтею 203 Цивільного кодексу
України, статтями 10 та 43 Закону України "Про господарські
товариства".

Ухвалою Рівненського міського суду
від 30.09.2004р. до участі у справі було залучено Товариство з обмеженою
відповідальністю ЛТД "АЕК" в якості другого відповідача та Об'єднана
державна податкова інспекція у м. Рівне, Управління державного казначейства у
м. Рівне, як третіх осіб без самостійних вимог на стороні відповідача.

Відповідачі та треті особи без
самостійних вимог відхилили позовні вимоги повністю, пославшись на відсутність
порушених прав позивача, які підлягають захисту обраним ним способом,
невідповідністю наведених ним доводів фактичним обставинам справи, пропуском
позовної давності щодо вимоги про визнання недійсним протоколу загальних зборів
від 20.12.2000р.

Рішенням Рівненського міського суду
від 15.12.04р. (суддя Мельник О.В.) позовні вимоги задоволено; визнано
недійсними рішення НОМЕР_2.  загальних
зборів Відкритого акціонерного товариства "Рівнеагробудкомплект" про
виведення зі складу Спостережної ради ОСОБА_3та обрання новим членом
Спостережної Ради ОСОБА_4, рішення засідання Спостережної Ради Відкритого
акціонерного товариства "Рівнеагробудкомплект" від 22.07.02р. про
здійснення реалізації основних засобів товариства, а саме майнового комплексу
виробничої бази по вул. Старицького, 21 у м. Рівному; визнано недійсним договір
купівлі-продажу від 11.06.03р. цілісного майнового комплексу по вул.
Старицького, 21 у м. Рівному, укладений між Відкритим акціонерним товариством
"Рівнеагробудкомплект" та Товариством з обмеженою відповідальністю
ЛТД "АЕК" на суму 119971,2грн.

Судове рішення вмотивовано
порушенням порядку повідомлення кожного держателя простих іменних акцій про
скликання загальних зборів акціонерів, внаслідок чого на зборах були відсутні
акціонери, які володіють загальною кількістю 21,53% статутного фонду
товариства, що, на думку суду, могло істотно вплинути на прийняття рішення
загальними зборами; порушенням прав акціонерів виключенням ОСОБА_3 зі складу
спостережної ради, прийняття рішення про погодження купівлі-продажу цілісного
майнового комплексу нелегітимним складом спостережної ради, перевищенням
директором Відкритого акціонерного товариства "Рівнеагробудкомплект"
своїх повноважень, порушенням порядку продажу майна, що знаходилось у
податковій заставі.

Ухвалою колегії суддів судової
палати в цивільних справах апеляційного суду Рівненської області від
22.04.2005р. (судді: головуючий Діонісьєв М.П., Собіна І.М., Шимків С.С.)
частково задоволено апеляційну скаргу Відкритого акціонерного товариства
"Рівнеагробудкомплект" та повністю апеляційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю ЛТД "АЕК"; рішення Рівненського міського
суду від 15.12.2004р. скасовано; провадження у справі закрито.

Апеляційний суд зазначив, що позивач фактично пред'явив позов в
інтересах однієї юридичної особи до іншої юридичної особи, що знаходиться за
межами підвідомчості місцевих судів загальної юрисдикції, законом не
передбачено право фізичної особи на звернення з таким позовом; вимоги про
визнання недійсними рішення загальних зборів та спостережної ради  заявлені позивачем з метою встановлення
підстав для задоволення вимоги про недійсність договору купівлі-продажу.

Не погоджуючись з ухвалою, позивач
звернувся з касаційною скаргою від 13.05.05р., в якій просить скасувати ухвалу
апеляційного суду Рівненської області, а рішення місцевого суду залишити без
змін. Касаційну скаргу вмотивовано неповністю висновків апеляційного суду, їх
суперечністю фактичним обставинам справи, наявністю у позивача права на
звернення до суду за захистом своїх прав як акціонера, ненадання судом належної
оцінки наявним доказам.

Відповідно до Закону України №
483-V від 15.12.2006р. внесено зміни до статті 12 Господарського процесуального
кодексу України та віднесено до компетенції господарських судів України справи,
що виникають з корпоративних відносин у спорах між господарським товариством та
його учасником (засновником, акціонером). За пунктами 5 та 6 Прикінцевих
положень вказаного Закону касаційні скарги (подання) на рішення судів у
справах, передбачених пунктом 2 Прикінцевих положень цього Закону, що подані до
набрання чинності цим Законом, по яких провадження не порушено (не відкрито)
Верховним Судом України чи Вищим адміністративним судом України, передаються до
розгляду Вищому господарському суду України та розглядаються за правилами
Господарського процесуального кодексу України.

Відповідачі у відзивах на касаційну
скаргу заперечили її доводи в повному обсязі.

Треті особи не подали відзиву на
касаційну скаргу, не скористались правом на участь своїх представників у
судовому засіданні.

Державною податковою інспекцією у
м. Рівне подано клопотання про заміну третьої особи у справі -Рівненської ОДПІ -на Державну податкову інспекцію у м. Рівне в порядку
правонаступництва, яке підлягає задоволенню.

Заслухавши доповідь судді
-доповідача, пояснення представників сторін, присутніх в судовому засіданні,
перевіривши наявні матеріали справи на предмет правильності юридичної оцінки
обставин справи та повноти їх встановлення в судовому рішенні, колегія суддів
вважає, що касаційна скарга підлягає задоволенню частково з таких підстав.

Відповідно до частин 1 та 2 статті
1117  Господарського
процесуального кодексу України, переглядаючи у касаційному порядку судові
рішення, касаційна інстанція на підставі фактичних встановлених обставин справи
перевіряє застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального
і процесуального права.

Касаційна інстанція не має права
встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у
рішенні або постанові господарського суду чи відхилені ним, вирішувати питання
про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими,
збирати нові докази або додатково перевіряти докази.

Як вбачається з матеріалів справи,
предметом спору у даній справі є самостійні позовні вимоги щодо відповідності
вимогам чинного законодавства протоколу загальних зборів акціонерів, протоколу
засідання спостережної ради Відкритого акціонерного товариства "Рівнеагробудкомплект"
та договору купівлі-продажу нерухомого майна від 11.06.2003р. за позовом особи,
що є акціонером відкритого акціонерного товариства.

Судами попередніх інстанцій було
встановлено, що, як вбачається з Статуту
Відкритого акціонерного товариства "Рівнеагробудкомплект" на
укладення угод ціною понад 5000грн. директор цього товариства повинен був
отримати попередню згоду спостережної ради акціонерного товариства.

За рішенням загальних зборів
відкритого акціонерного товариства від 15.03.1999р. було обрано склад
спостережної ради, до якої входили ОСОБА_4, ОСОБА_1, ОСОБА_3, ОСОБА_5 В
подальшому, за поясненнями Відкритого акціонерного товариства
"Рівнеагробудкомплект", загальними зборами акціонерів 20.12.2000р.
виведено зі складу спостережної ради ОСОБА_3, натомість введено до її складу
ОСОБА_2

Судом першої інстанції визначено,
що за копією протоколу від 20.12.2000р. на засіданні були присутні чотири
акціонери, що володіють акціями в кількості 78,47% від загальної кількості
голосів, а позивач та інші держателі акцій в незначному розмірі не були
присутні на зборах.

Також судом встановлено, що
новообраним складом спостережної ради було вирішено здійснити реалізацію
основних засобів, що доручено вчинити директору товариства.

11.06.03р.відкритим акціонерним товариством
"Рівнеагробудкомплект" та Товариством з обмеженою відповідальністю
ЛТД "АЕК" було укладено договір купівлі-продажу цілісного майнового
комплексу, що знаходиться за адресою вул. Старицького, 21 у м. Рівному.

Також судом визнано беззаперечним
той факт, що предмет договору
купівлі-продажу знаходився у податковій заставі з 04.03.1999р. по
10.07.2003р.

Задовольняючи позовні вимоги в
повному обсязі, місцевий суд прийшов до висновку, що загальні збори
20.12.2000р. проводились з порушенням чинного законодавства, в зв'язку з чим
рішення про виключення ОСОБА_3 із членів спостережної ради є недійсним; що,
відповідно, Спостережна рада підприємства прийняла рішення про погодження
продажу цілісного майнового комплексу з порушенням встановленої процедури його прийняття,
отже договір купівлі-продажу є недійсним на підставі статті 48 Цивільного
кодексу Української РСР, як такий, що не відповідає вимогам закону, та за
відсутності дозволу податкового органу.

Скасовуючи рішення та закриваючи
провадження у справі, апеляційний суд вказав, що позивач фактично пред'явив
позов в інтересах однієї юридичної особи до іншої юридичної особи, а відповідні
спори підвідомчі господарським судам, також суд зазначив, що право фізичної
особи на звернення з таким позовом не передбачено.

Однак висновки апеляційного суду не
ґрунтуються на нормах Цивільного процесуального кодексу України, чинного станом
на 22.04.05р.

Так, відповідно до статті 308
Цивільного процесуального кодексу України (1963р) рішення суду підлягає
скасуванню в апеляційному порядку з закриттям провадження у справі з підстав,
передбачених статтею 227 цього Кодексу; за змістом вище вказаної статті суд
закриває провадження в справі, зокрема, якщо справа не підлягає розглядові в
судах.

Згідно пункту 1 частини 1 статті 5
Цивільного процесуального кодексу України суд приступає до розгляду цивільної
справи за заявою особи, яка звернулась за захистом своїх прав або охоронюваних
законом інтересів.

Встановлення судом відсутності
таких порушених прав, що підлягають захисту, не означає, що справа не підлягає
розглядові в судах та не може бути вирішена по суті.

Також апеляційним судом при
закритті провадження у справі в цілому не наведено норми матеріального чи
процесуального права, з яких не може бути розглянуто в даному процесі вимоги
позивача як акціонера в частині визнання недійсним рішень органів акціонерного
товариства, незалежно від мети, з якою ним було подано відповідний позов.

Таким чином, перевіривши у
відповідності до частини 2 статті 111 5
Господарського процесуального кодексу України юридичну оцінку
обставин справи та повноту їх встановлення в ухвалі апеляційного суду, колегія
суддів дійшла висновків про те, що апеляційний суд порушив приписи статей 227,
305, 308 Цивільного процесуального кодексу України.

Як наслідок, прийнята апеляційним
судом ухвала не відповідає вимогам Постанови Пленуму Верховного суду України №
11 від 29.12.76 р. "Про судове рішення" зі змінами та доповненнями та
підлягає скасуванню з направленням справи на новий апеляційний розгляд, оскільки
апеляційним судом не здійснено апеляційне провадження у даній справі по суті
спору.

Водночас в силу положень Закону
України № 483-V від 15.12.2006р. та приписів статей  Господарського процесуального кодексу України
справа №2-9744/05 підлягає розгляду Львівським апеляційним  господарським судом.

На підставі викладеного, керуючись
статтями 1115, 1117, пунктом 3 статті 1119
Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України,

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1
задовольнити частково.

Ухвалу апеляційного суду
Рівненської області від 22.04.2005року у справі № 2-9744/05 Рівненського
міського суду Рівненської області скасувати.

Справу направити для здійснення
апеляційного провадження до Львівського апеляційного господарського суду.

Головуючий
Т. Дроботова

Судді:
Н. Волковицька

Л. Рогач