ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

16.04.07 р.                                                                               Справа № 6/49

Господарський суд Донецької області у складі головуючого судді _Подколзіной Л.Д.

При секретарі  Шабановой Н.Ю.

розглянув у відкритому судовому засіданні справу

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю “Аквілон” м.Донецьк

до відповідача:  Товариства з обмеженою відповідальністю “Декарт” м.Маріуполь, Донецької області

третьої особи ____________________________________________________________________

про стягнення   1 875грн. 29коп.

за участю

прокурора

представників сторін:

від позивача – Богачонок С.В. - представник по довіреності  №1 від  12.03.2007р.

від відповідача – Лазаренко Д.В. директор на підставі протоколу №1 від 15.10.2002р.

від третьої особи

СУТЬ СПОРУ:

Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю “Аквілон” м.Донецьк, звернувся до господарського суду з позовом про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю “Декарт” м.Маріуполь, Донецької області основного боргу у сумі 1 472грн. 67коп. за поставлений товар, пені у сумі 161грн. 98коп., інфляційних у сумі 187грн.03коп. та 3% річних у сумі 53грн. 61коп. відповідно договору постачання №ЗП-100804 від 10.08.2004р. (Усього 1 875грн. 29коп ).

Справа слуханням відкладалася у зв”язку з неявкою відповідача у судове засідання  та непредставленням ним витребуваних судом документів. Відповідач у засідання суду з”явився, але відзив на позов не представив. Факт існування заборгованості підтвердив у судовому засіданні, але вважає, що позивач повинен був надати ТОВ “Декарт” сертифікати якості на отриману продукцію.

Розглянувши матеріали справи та вислухавши представників сторін, суд -

в с т а н о в и в :

10 серпня 2004р.  між Товариством з обмеженою відповідальністю Аквілон” м.Донецьк та Товариством з обмеженою відповідальністю “Декарт” м.Маріуполь, Донецької області був укладений договір №ЗП-100804,  згідно умов якого позивач взяв на себе зобов”язання поставити відповідачу  автомобільні запчастини (далі-товар), а відповідач зобов”язався прийняти та оплатити товар у встановлені договором строки.

Згідно зі ст.33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог.

Позивач посилається на виконання своїх договірних зобов’язань у повному обсязі, де він у виконання умов договору в період з 09.10.2004р. по 07.12.2005р. по ряду накладним здійснив поставку автомобільних запчастин на загальну суму 103 805грн. 80коп. У підтвердження заявлених вимог позивачем представлені суду докази поставки товару, а саме: накладні підписані уповноваженими особами обох підприємств та скріплені печатками і переконав суд у факті поставлення товару у адресу Товариства з обмеженою відповідальністю “Декарт” м.Маріуполь, Донецької області.

Пунктом  4.2 договору поставки №ЗП-100804 від 10.08.2004р. сторони встановили, що  розрахунки за поставлений товар здійснюються відповідачем шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок позивача на протязі 5 банківських днів від дати відвантаження. Але відповідач договірні зобов’язання перед позивачем виконав частково. Усього, в період дії договору відповідач фактично здійснив оплату поставленої продукції на загальну суму 102 333грн. 13коп.. в результаті чого у  Товариства з обмеженою відповідальністю “Декарт” м.Маріуполь, Донецької області перед позивачем виникла заборгованість у  сумі  1 472грн. 67коп.,  яка до теперішнього часу ним не погашена.

Відповідно до вимог ст. 526 ЦК України зобов’язання  повинні виконуватися  належним чином та у встановлений  строк, одностороння відмова від виконання прийнятих на себе зобов’язань згідно до вказівок закону, договору, не допускається.  (ст.525 ЦК України).

Однак, відповідач всупереч вимогам ст.526 ЦК України  свої зобов’язання   по оплаті   поставленого товару своєчасно  не виконав.

Згідно статті 625 Цивільного кодексу України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно вказаної статті закону              відповідачу нараховані  інфляційні у сумі 187грн.03коп. та 3% річних у сумі 53грн. 61коп.,  які  підлягають стягненню у повному обсязі.

Відповідно зі ст.43 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об’єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності. Оскільки  відповідачем   до теперішнього часу поставлений позивачем товар не оплачений, то суд вважає вимоги позивача  обґрунтованими  та підлягаючими задоволенню.

Доводи відповідача, що йому були не надані се6ртифікати якості на отриману продукцію і що він має право не сплачувати грошові кошти за отриманий товар, не можуть бути прийняти судом до уваги, так як оплата товару чітко вказана у договорі і підлягає обов”язковому виконанню.

Суд вважає, що вимоги  позивача по стягненню пені у сумі 161грн. 98коп. задоволенню не підлягають, оскільки згідно ст.232 п.6 ГК України передбачено, що  нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов’язань припиняється  через шість місяців від дня, коли зобов’язання мало бути виконано, а відповідно  матеріалам справи, позивачем пропущено вказаний строк позовної давності.

З урахуванням зазначеного, суд вважає, що витрати по сплаті держмита  та витрати за інформаційно-технічне забезпечення судового процесу треба віднести на відповідача, оскільки він необґрунтовано довів розгляд справи до суду.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.ст. 525, 526, 625 ЦК України, ст.ст. 33, 43, 44, 49, 82,  84, 85  ГПК  України, суд –

В И Р І Ш И В  :

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю “Аквілон” м.Донецьк до Товариства з обмеженою відповідальністю “Декарт” м.Маріуполь, Донецької області про стягнення  1 875грн. 29коп. задовольнити   частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю “Декарт” (87500 м.Маріуполь, Донецької області, Володарсьве шосе 27, р/р 1 у філії ЗАТ “Донгорбанк” м.Маріуполь, МФО 335786, ІПН №17, св-во.платника ПДВ 08483294) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю “Аквілон” (83053 м.Донецьк, вул.Краснооктябрськая 111, р/р 219 у ДФ ТОВ “Укрпомбанк”, МФО 335924, ІПН №11, св-во. платника ПДВ 07171844)  борг у сумі  1 472грн. 67коп. за поставлений товар, інфляційні у сумі 187грн.03коп., 3% річних у сумі 53грн. 61коп., витрати по сплаті держмита у сумі  102грн. 00коп. та  витрати за інформаційно-технічне забезпечення судового процесу у сумі 118грн.

Рішення   було оголошено  у судовому засіданні    16.04.2007р.

Видати наказ після набрання рішення законної сили.

Суддя                                                                         Подколзіна Л.Д.