донецький апеляційний господарський суд
Постанова

Іменем України

11.04.2007 р.                                                                            справа №11/23

Донецький апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого:

суддів

за участю представників сторін:

від позивача:
Виноградов Г.А. (довіреність б/н від 03.01.2007р.),

від відповідача:
Миргородський Г.К. (керівник )
Галієв Е.Р. (довіреність б/н від 15.03.2007р.)
,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу
Товариства з обмеженою відповідальністю „Науково-виробнича комерційна фірма „Технік” м.Донецьк

на рішення  господарського суду

Донецької області

від
13.03.2007 року

по справі
№11/23  (суддя Чернота Л.Ф.)

за позовом
Товариства з обмеженою відповідальністю „Донецьке регіональне виробниче об'єднання „Центр” м.Донецьк

до
Товариства з обмеженою відповідальністю „Науково-виробнича комерційна фірма „Технік” м.Донецьк

про
стягнення неустойки в розмірі 7161,30 грн.

В С Т А Н О В И В:

У січні 2007року позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю  „Донецьке регіональне виробниче об’єднання „Центр” м.Донецьк, звернувся  до господарського суду Донецької області з позовом про стягнення неустойки у розмірі 7161,30грн. з відповідача, Товариства з обмеженою відповідальністю „Науково-виробнича комерційна фірма „Технік” м.Донецьк.

Рішенням від 13.03.2007року господарський суд Донецької області (суддя Чернота Л.Ф.)  позовні вимоги задовольнив  у повному обсязі.  Судове рішення мотивоване тим, що позовні вимоги щодо стягнення неустойки на підставі ст.ст.782, 785 Цивільного кодексу України є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Не погодившись з прийнятим рішенням,  відповідач звернувся до апеляційного суду зі скаргою, в якій просить  рішення місцевого суду скасувати. Прийняти нове рішення, яким  у позові відмовити. В обґрунтування своїх апеляційних вимог заявник скарги посилається на те, що судом першої інстанції порушені норми матеріального та процесуального права, та не з'ясовані обставини, що мають значення для справи.

Позивач вважає рішення суду законним та обґрунтованим, а скаргу такою, не підлягає задоволенню.

Відповідно до ст.129 Конституції України, ч.4 ст.9 Закону України “Про судоустрій в Україні”, ст.ст. 44,811 Господарського процесуального кодексу України був здійснений запис судового засідання за допомогою засобів технічної фіксації.

Відповідно до статті 101 Господарського процесуального кодексу України у процесі розгляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу.

Апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Заслухавши пояснення представників сторін, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів  дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступного.

Місцевим господарським судом встановлено, що 01.01.2005року між Товариством з обмеженою відповідальністю „Донецьке регіональне виробниче об'єднання „Центр” м.Донецьк (позивач)  та Товариством з обмеженою відповідальністю „Науково-виробнича  комерційна фірма „Технік” м.Донецьк (відповідач) був укладений договір оренди №14, згідно якого за актом прийому-передачі від 01.01.2005року позивач передав відповідачу, а останній прийняв від позивача об'єкт нерухомості –будівлю загальною площею 419,8м2, розташовану за адресою: м.Донецьк, вул.Кірова,115 (а.с.8-10).

Даний договір був розірваний за ініціативою позивача у відповідності до вимог ст.782 Цивільного кодексу України з 26.10.2005року. Факт розірвання договору встановлений при розгляді справи №17/330пд від 22.Х1.2005року. Відповідно до статті 35 ГПК України факти, встановлені рішенням господарського суду (іншого органу, який вирішує господарські спори) під час розгляду однієї справи, не доводяться знову при вирішенні інших спорів, в яких беруть участь ті самі сторони. Отже,  рішенням суду від 22.Х1.2005року у справі №17/330пд було встановлено саме факт розірвання договору оренди №14 від 01.01.2005року з 26.10.2005року, тобто з моменту отримання відповідачем повідомлення позивача про відмову від договору оренди згідно зі ст.782 ЦК України.

Незважаючи на вимоги позивача про звільнення орендованого приміщення (а.с.13), відповідач повернув приміщення тільки 12.01.2006року, про що свідчить акт прийому-передачі від 12.01.2006року (а.с.15).

Таким чином, період прострочки користування приміщенням після розірвання договору оренди складає з 01.11.2005року по 12.01.2006року.

Статтею  785 Цивільного кодексу України що у разі припинення договору найму наймач зобов’язаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі. Приписами частини другої даної статті передбачено,  якщо наймач не виконує обов'язку щодо повернення речі, наймодавець має право вимагати від наймача сплати неустойки у розмірі подвійної плати за користування річчю за час прострочення.

Отже, оскільки період прострочки користування приміщенням після розірвання договору оренди складає з 01.11.2005року по 12.01.2006року, а розмір орендної плати у відповідності до п.5.1 договору складав 1500грн.00коп. на місяць, то розмір неустойки відповідно до вищевказаної норми законодавства за вказаний період становить  7161,30грн.

Враховуючи викладене, судова колегія дійшла висновку, що господарський суд першої інстанції, задовольняючи позовні вимоги, повно та всебічно дослідив всі суттєві обставини справи відповідно до чинного законодавства дійшов обґрунтованого висновку щодо обов'язку відповідача сплатити позивачеві неустойку у сумі 7161,30грн.  за несвоєчасне повернення приміщення.

Заперечення заявника скарги щодо неповного з'ясування господарським судом пункту 4.1 договору, яким встановлений строк оренди з 01.01.2005р. по 30.12.2005р., судова колегія залишає поза увагою, оскільки, як вказувалося вище,  договір оренди №14 від 01.01.2005року є розірваним з 26.10.2005року.

З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів дійшла висновку, що господарський суд Донецької області правомірно дійшов висновку щодо стягнення неустойки у сумі 7161грн.30коп., тому підстави для скасування рішення господарського суду від 13.03.2007року відсутні.

Відповідно до ст.49 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті державного мита по апеляційній скарзі покладаються на скаржника по справі.

Керуючись ст.ст.49,99,101,103,105 Господарського  процесуального кодексу України, судова колегія, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю „Науково-виробнича  комерційна фірма „Технік” м.Донецьк на рішення господарського суду Донецької області від 13.03.2007року у справі №11/23 –залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Донецької області від 13.03.2007року у справі №11/23 –залишити без змін.

Головуючий

Судді:

надр.5 прим:

1 –у справу;

2 –позивачу

3-          відповідачу

4 –ДАГС;

5 –ГС Дон. обл.