донецький апеляційний господарський суд
Постанова

Іменем України

22.01.2007 р.                                                                           справа №44/341пн

Донецький апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого:

суддів

за участю представників сторін:

від позивача:
Афендіков М.Г. – директор,

від відповідача 1.:

від відповідача 2.:
Дибов О.В. (довіреність б/н від 26.10.2006р.);
Поліщук Р.Г. (довіреність б/н від 05.12.2006р.);
Не з'явився
,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу
Товариства з обмеженою відповідальністю «Научно-внедренческий центр «Политехник», м. Донецьк

на рішення (ухвалу) господарського суду

Донецької області

від
24.11.2006 року

по справі
№44/341пн(суддя Мєзєнцев Є.І.)

за позовом
Товариства з обмеженою відповідальністю «Научно-внедренческий центр «Политехник», м. Донецьк

до відповідачів:
1.          Відкритого акціонерного товариства «Ясинуватський машинобудівний завод», м. Макіївка Донецької області;
2.          Державного департаменту інтелектуальної власності Міністерства освіти та науки України, м. Київ

про
Визнання недійсним патенту №56291 від 15.05.03р. на винахід «Прохідницько-видобувний комбайн»

В С Т А Н О В И В:

У 2006 році позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю «Научно-внедренческий центр «Политехник», м. Донецьк, звернувся до господарського суду Донецької області з позовною заявою до відповідача –Відкритого акціонерного товариства «Ясинуватський машинобудівний завод», м. Макіївка Донецької області про визнання патенту №56291 від 15.05.03р. на винахід «Прохідницько-видобувний комбайн»- недійсним.

В процесі розгляду справи, відповідно до вимог ст. 24 ГПК України, за ініціативою господарського суду Донецької області, до участі у справі було залучено відповідача 2. - Державний департамент інтелектуальної власності Міністерства освіти та науки України, м. Київ.

Рішенням від 24.11.2006р. у задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Научно-внедренческий центр «Политехник», м. Донецьк було відмовлено. Судове рішення мотивоване тим, що позивач не довів суду того, що, патентом, як виданим Департаментом актом ненормативного характеру, порушено права або охоронювані законом інтереси юридичної особи –позивача, останній не був вправі пред'являти до господарського суду цей позов.

Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю «Научно-внедренческий центр «Политехник», з прийнятим рішенням не згоден, вважає його прийнятим із неповним з'ясуванням обставин, що мають значення для справи, невідповідністю висновків, викладених в рішенні суду обставинам справи та з порушенням норм матеріального і процесуального права України. Тому він звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить Донецький апеляційний господарський суд рішення господарського суду Донецької області від 24.11.2006р. скасувати та прийняти нове рішення, яким позов задовольнити.

Представник відповідача 2 до судового засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, що підтверджується повідомленням про вручення ухвали про порушення апеляційного провадження від 20.12.2006р., про поважність причин неявки до судового засідання суд не повідомив, тому справу розглянуто за відсутністю представника відповідача 2.

В судовому засіданні позивач надав заяву по справі, в якій просив призначити судової патентознавчу експертизу, поставивши на її розгляд питання, що стосуються суті патенту та просив долучити до матеріалів справи позовні заяви відповідача до позивача та ТОВ «Гормашиноэкспорт».

Судова колегія, розглянула клопотання позивача та відмовляє у його задоволенні, виходячи з наступного: позивачем взагалі не вказані будь-які норми процесуального права, якими він обґрунтовує своє прохання. Оскільки позовні заяви, надані позивачем, не були предметом розгляду суду першої інстанції, позивач не обґрунтував, відповідно до вимог ст. 101 ГПК України, необхідність та поважність причин їх залучення до матеріалів справи, судова колегія повертає ці заяви позивачеві.

В судовому засіданні представники сторін підтримали свої позиції щодо апеляційної скарги.

Судова колегія Донецького апеляційного господарського суду вважає за необхідне розглянути апеляційну скаргу, оскільки для з’ясування фактичних обставин справи достатньо матеріалів, що знаходяться в матеріалах справи №44/341, та наданих сторонами пояснень.

Колегія суддів Донецького апеляційного господарського суду у відповідності до ст.ст. 28-29 Закону Україну “Про судоустрій” та ст.101 ГПК України, на підставі встановлених фактичних обставин, переглядає матеріали господарської справи та викладені в скарзі доводи щодо застосування судом при розгляді справи норм матеріального та процесуального права, що мають значення для справи.

Відповідно до статті 101 Господарського процесуального кодексу України у процесі розгляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі доказами повторно розглядає справу.

Апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Відповідно до пункту 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 29.12.1976 року №5 “Про судове рішення”, рішення є законним тоді, коли суд, виконавши вимоги процесуального законодавства і всебічно перевіривши обставини справи, вирішив справу у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, а за їх відсутності –на підставі закону, що регулює подібні відносини, або виходячи із загальних засад і змісту законодавства України.

Обґрунтованим визнається рішення, в якому повно відображено обставини, що мають значення для даної справи,  висновки суду про встановлені обставини справи і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються двосторонніми доказами, дослідженими в судовому засіданні.

Відповідно до пп. 2,3,4 ст. 129 Конституції України основними засадами судочинства є рівність усіх учасників судового процесу перед законом та судом, забезпечення доведеності вини, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у  доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно із ст. 4-2 ГПК України, правосуддя у господарських судах здійснюється на засадах рівності всіх учасників судового процесу перед законом і судом. Судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами.

Заслухавши пояснення представників сторін, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як вбачається із матеріалів справи, 15.05.2003р. відповідач по справі 2., Державний департамент інтелектуальної власності Міністерства освіти та науки України –видав відповідачеві 1. Відкритому акціонерному товариству «Ясинуватський машинобудівний завод», патент №56291 від 15.05.03р. на винахід «Прохідницько-видобувний комбайн», в якому зазначено, що вказаний комбайн містить гусеничну ходову частину, роторний виконавчий орган з навантажувальними ковшами, який складається із хрестовини та співвісно розташованого спереду неї бура, привід виконавчого органа, конвеєр, відгороджуючий щит, бермові фрези, відрізні колонки та підбивальні щитки, який відрізняється тим, що бур виконаний трипроменевим з комбінованою установкою на загальній знімній державці кожного променя підрізних і сколю вальних різців, причому підрізні різці змонтовані з можливістю випереджального різання відносно сколювальних різців.

Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю «Научно-внедренческий центр «Политехник», звернувся до господарського суду Донецької області із позовною заявою про визнання недійсним патенту №56291 від 15.05.2003р. на винахід «Проходницько-видобувний комбайн». В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на невідповідність винаходу за патентом критеріям новизни та наявності винахідницького рівня, оскільки винахід за патентом станом на 2003р. був частиною рівня техніки, а відмітна частина патенту, що відрізняє зазначений винахід від найближчих аналогів, є загальновідомою у світі та неодноразово була оприлюднена в наукових роботах та публікаціях, починаючи з 1974р. Позивач вважає, що порушені вимоги ст. 7 Закону України «Про охорону прав на винаходи і корисні моделі», а також пункти 6.5, 6.5.2.1, 6.5.2.5 Правил розгляду заявки на винахід та заявки на корисну модель, затверджені наказом Міністерства освіти та науки України від 15.03.2002р. №197, пункти 7.1.1, 7.1.4, 7.3.1 Правил складання і подання заявки на винахід та заявки на корисну модель, затверджені наказом Міністерства освіти та науки України від 22.01.2001р. №22.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, вислухавши пояснення сторін, судова колегія дійшла висновку, що:

Згідно з п.4 ст. 129 Конституції України, ст.ст. 33, 34 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до п. 2 ст. 124 Конституції України –юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі.

Згідно із рішенням Конституційного суду України №15-рп/2002 від 09.07.2002р. положення ч. 2 ст. 124 Конституції України щодо поширення юрисдикції судів на всі правовідносини, що виникають у державі, в аспекті конституційного звернення передбачено право особи на звернення до суду за вирішенням спору не може бути обмежене законом, іншими нормативно-правовими актами, договором.

Судова колегія вважає, що господарським судом правомірно встановлено, що позивачем не доведено суду, що у зв'язку із прийняттям патенту будь-яким чином порушувалися його права та охоронювані законом інтереси, як юридичної особи, оскільки позивач в обґрунтування своїх вимог посилається на постанову слідчого прокуратури Донецької області від 25.07.2006р. про порушення відносно невстановлених посадових осіб позивача кримінальної справи за ознак злочину, передбаченого ст.ст. 177, 358 КК України; постанову про відмову в порушенні кримінальної справи від 08.11.2006р. відносно посадових осіб позивача, які не доводять факту порушення прав юридичної особи позивача, а посадові особи (керівництво) підприємства або інші невстановлені фізичні особи не є позивачами по даній справі.

Також судом першої інстанції правомірно відхилено клопотання позивача про призначення судової патентознавчої експертизи, в зв'язку із вищевикладеним, а також через те, що сформульовані позивачем питання стосуються не спеціальних знань експерта, а правової оцінки фактів та обставин.

Посилання заявника апеляційної скарги на неправильний висновок суду з цього питання судовою колегією до уваги не приймаються, оскільки експертне дослідження у вирішенні спорів про захист права інтелектуальної власності обов'язкове у випадку встановлення судом фактичних даних при вирішенні питання щодо наявності новизни винаходу чи корисної моделі, інших ознак та т. і. В даному випадку судом встановлений факт непорушення прав та охоронюваних законом інтересів позивача, як юридичної особи, в зв'язку з чим і відмовлено у позові, а питання щодо встановлення таких фактичних даних судом не розглядалося.

Стосовно клопотання про призначення експертизи, надане позивачем в апеляційній інстанції, воно також відхиляється, виходячи з вищевикладеного та в зв'язку з тим, що позивач не дотримався вимог ст. 41 ГПК України при подачі заяви.

Позивач не довів суду, що винахід №56291 будь-яким чином порушує законні інтереси юридичної особи позивача та його виробничо-господарської діяльності.

Інші доводи апеляційної скарги не прийняті судовою колегією до уваги, оскільки не підтверджені матеріалами справи.

Отже, відповідно до статті 47 Господарського процесуального кодексу України, судове рішення прийняте суддею за результатами дослідження усіх обставин справи.

З урахуванням вищевикладеного, судова колегія Донецького апеляційного господарського суду дійшла висновку, що відповідно до вимог статті 43 Господарського процесуального кодексу України  рішення господарського суду Донецької області від 24.11.2006 року у справі №44/341пн ґрунтується на всебічному, повному та об’єктивному розгляді всіх обставин справи, які мають суттєве значення для вирішення спору, відповідає нормам матеріального та процесуального права, та підлягає залишенню в силі, а доводи апеляційної скарги не спростовують висновку суду.

Відповідно до ст.49 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті державного мита по апеляційній скарзі покладаються на скаржника.

Керуючись ст.ст. 33, 34, 43, 49, 99, 101, 103, 105 Господарського процесуального кодексу України, Донецький апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Научно-внедренческий центр «Политехник», м. Донецьк на рішення господарського суду Донецької області від 24.11.2006 року у справі №44/341пн залишити без задоволення, рішення господарського суду Донецької області від 24.11.2006 року у справі №44/341пн –без змін.

Головуючий

Судді:

Надр.5 прим:

1 –у справу;

2 –позивачу;

3 –відповідачу;

4 –ДАГС;

5 –ГС Дон. обл.;

Богомолова Ю.І