ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

23 лютого 2007 р.                                                                                          Справа  № 16/18

За позовом
ужгородського дочірнього підприємства туристсько-оздоровчого комплексу „Світанок”, м. Ужгород

до відповідача
державної податкової інспекції у м. Ужгороді, м. Ужгород

про
визнання недійсними податкових повідомлень-рішень від 21.11.06 №/0, №/0, №/0

Суддя  О.В. Васьковський

Представники:

Від позивача
Ціник О.О. –головний юрисконсульт (дов. від 26.11.06), Кречко Т.Ю. –головний бухгалтер (дов. від 09.02.07 №26)

Від відповідача
Трускавецька Д.І. - головний державний податковий інспектор юридичного відділу (дов. від 10.01.07 №142/9/10)

СУТЬ СПОРУ: про визнання недійсними податкових повідомлень-рішень від 21.11.06 №/0 про зобов’язання сплатити штраф по податку на додану вартість у розмірі 50% у сумі 25995,56 грн., №/0 про зобов’язання сплатити штраф по податку на додану вартість у розмірі 20% у сумі 10209,71грн., №/0 про зобов’язання сплатити штраф по податку на додану вартість у розмірі 10% у сумі 4041,56 грн.

Позивач просить задоволити позов, мотивуючи тим, що застосування податковим органом-відповідачем штрафних санкцій є безпідставним. Так, на період виникнення податкового боргу по податку на додану вартість, була заборгованість бюджету перед підприємством за перебування дітей з м. Алчевська в сумі 109824,00 грн., відповідно до договору купівлі-продажу від 06.02.06 укладеного між управлінням освіти і виховання                  м. Алчевська та позивачем і акту звірки взаємних розрахунків станом на 12.05.06. Вказані обставини призвели до несвоєчасної сплати податку на додану вартість, а тому в діях підприємства щодо затримки сплати узгодженого податкового зобов’язання відсутні порушення вимог Закону України „Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами”, оскільки державні органи, не виконуючи свої зобов’язання, створюють умови для порушення податкового законодавства.

Відповідач позов не визнає та у письмовому запереченні доводить правомірність та законність спірного податкового повідомлення-рішення, що обґрунтовує наступним:  закон не пов’язує залежність обов’язку сплати податків від стану розрахунків суб’єктів господарювання між собою, фінансового стану платника податку: податковий борг виник попередньо виникненню заборгованості бюджету перед платником;  сума податкового боргу, що сплачена позивачем із затримкою становить 151455,00 грн., а сума заборгованості бюджету перед позивачем є меншою і становить 109824,00 грн., з чого випливає, що позивачем все одно допущено несвоєчасність сплати зобов’язань.

Відповідно до ч.3 ст. 160 Кодексу адміністративного судочинства України в судовому засіданні 23.02.07 проголошено вступну та резолютивну частини постанови. Відповідно до ч.4 ст.167 Кодексу адміністративного судочинства України, сторони повідомлено, що  повний текст постанови буде виготовлено 06.03.07.

Заслухавши пояснення представників сторін, розглянувши матеріали справи та  додатково подані докази, суд встановив:

За результатами перевірки дотримання податкового законодавства ужгородським дочірнім підприємством туристсько-оздоровчого комплексу „Світанок”, м. Ужгород  (далі –позивач) державною податковою інспекцією у місті Ужгороді складено акт №2114/15-0 від 27.10.06, де зафіксовано порушення підприємством, яке полягає у несвоєчасній сплаті податкового зобов’язання по податку на додану вартість  за період з 12.2005 року по           06.2006 року.

10.11.06 державною податковою інспекцією у місті Ужгороді складено акт            №2191/15-0 про внесення змін до акту перевірки від 27.10.06 №2114/15-0, а саме внесено зміни до розрахунку штрафних санкцій за порушення граничних строків сплати податку на додану вартість та складено новий розрахунок штрафних санкцій.

За результатами розгляду вищевказаних актів державною податковою інспекцією у місті Ужгороді 21.11.06 прийнято наступні податкові повідомлення-рішення:

№/0, яким на підставі підпункту 17.1.7 пункту 17.1. статті 17 Закону України „Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами” №2181-ІІІ (далі –Закон №2181-ІІІ) за затримку на 151 календарних днів граничного строку сплати узгодженого податкового зобов’язання в розмірі 51991,0 грн. зобов’язано позивача сплатити штраф по податку на додану вартість в розмірі 50% у сумі 25995,56 грн.;

№/0, яким на підставі підпункту 17.1.7 пункту 17.1. статті 17 Закону №2181-ІІІ) за затримку на 90 календарних днів граничного строку сплати узгодженого податкового зобов’язання в розмірі 51048,55 грн. зобов’язано позивача сплатити штраф по податку на додану вартість в розмірі 20% у сумі 10209,71грн.;

№/0, яким на підставі підпункту 17.1.7 пункту 17.1. статті 17 Закону №2181-ІІІ) за затримку на 20 календарних днів граничного строку сплати узгодженого податкового зобов’язання в розмірі 48415,45 грн. зобов’язано позивача сплатити штраф по податку на додану вартість в розмірі 10% у сумі 4041,56 грн.

У вимозі позивача про визнання недійсним податкових повідомлень-рішень від 21.11.06 №/0, №/0, №/0 слід відмовити, виходячи з наступного.

Позивач являється платником податку на додану вартість, самостійно визначає податкове зобов’язання з вказаного податку та подає до податкового органу податкові декларації з податку на додану вартість.

Відповідно до підпункту 5.3.1. пункту 5.1. ст. 5 Закону №2181-ІІІ платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання,  зазначену у поданій ним  податковій декларації, протягом десяти календарних днів, наступних за останнім днем   відповідного граничного строку, передбаченого підпунктом 4.1.4 пункту 4.1 статті 4 цього  Закону для подання податкової декларації.

Податкові зобов’язання, несвоєчасність сплати яких виявлено Мукачівською об’єднаною державною податковою інспекцією під час проведення перевірки, виникли на підставі самостійно поданих позивачем податкових декларацій з податку на додану вартість від 20.06.06 №35561, від 19.04.06 №17377, від 22.05.06 №28529 від 20.01.06 №97825 від 20.02.06 №644 і відповідно до пункту 5.1 Закону №2181 вважаються узгодженими податковими зобов’язаннями з дня подання податкових декларацій.

З огляду на вищенаведене податковим органом –відповідачем правомірно прийнято заявлені у позові податкові повідомлення-рішення, якими до позивача застосовані штрафні санкції по податку на додану вартість.

Доводи позивача щодо вини державних органів, які порушили ст.655 Цивільного кодексу України, щодо сплати грошової суми за отримане майно, судом відхиляються, оскільки, зокрема, згідно норм Закону №2181 названі обставини не є підставою звільнення від відповідальності платника податку за несплату узгодженого податкового зобов’язання  протягом граничних строків визначених Законом.

Отже, суд вважає, що відповідач відповідно до ч.2 ст.71 Кодексу адміністративного судочинства України довів правомірність прийнятих рішень.

За таких обставин, суд відмовляє у позові.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 71, 72, 86, ч.2 ст. 150, ст. ст. 158-163,                ч.4 ст.167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

П О С Т А Н О В И В:

у позові відмовити повністю

Постанова набирає чинності протягом 10-ти днів з дня складання в повному обсязі відповідно до ст. ст. 160, 186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України і може бути оскаржена до Львівського апеляційного господарського суду.

Суддя                                                                                О.В. Васьковський