ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 січня 2007 р.
№ 41/446

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Божок В.С. –головуючого,

Костенко Т.Ф.,
Коробенко Г.П.

розглянувши матеріали
касаційної скарги
Київського міського управління юстиції

на ухвалу
Київського апеляційного господарського суду
від 13.11.2006р.

у справі
господарського суду міста Києва

за позовом
Київського науково-методичного центру по охороні, реставрації та використанню пам’яток історії, культури і заповідних територій

до
1.          Київського міського управління юстиції
2.          Подільського районного управління юстиції в м. Києві

про
стягнення 93 201, 41 грн.

за участю представників:

позивача: Чугайнова Т.О. –дов. від 29.12.2006р. б/н

відповідача 1: не з’явився

відповідача 2: Руденко Т.В. –дов. від 22.08.2006р. №278

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду міста Києва від 25.09.2006р. у даній справі  позовну заяву Київського науково-методичного центру по охороні, реставрації та використанню пам’яток історії, культури і заповідних територій задоволено частково.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 13.11.2006р. з  даної справи Київському міського управлінню юстиції у відновленні  пропущеного строку подання апеляційної скарги на зазначене рішення відмовлено, а скаргу повернуто останньому.

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою у даній справі Київське міське управління юстиції звернулось з касаційною скаргою до Вищого господарського суду України, в якій просить її скасувати та передати справу до апеляційного господарського суду для розгляду, мотивуючи скаргу  обмеженням його права на розгляд справи у суді, до підсудності якого ця  справа віднесена процесуальним законом.

Відповідач -1 не реалізував своє процесуальне право на участь у судовому засіданні суду касаційної інстанції.

Колегія суддів, приймаючи до уваги межі перегляду справи в касаційній інстанції, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування норм процесуального права при винесенні оспорюваного судового акта, знаходить необхідним касаційну скаргу задовольнити, враховуючи наступне.

Відповідно до ст. 93 ГПК України апеляційна скарга подається, а апеляційне подання вноситься, протягом десяти днів з дня прийняття рішення   місцевим господарським судом, а у разі якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення - з дня підписання  рішення, оформленого відповідно до ст. 84 цього Кодексу.

Рішення господарського суду міста Києва від 25.09.2006р. оформлено у  відповідності до ст. 84 ГПК України 11.10.2006р. з огляду на що, апеляційний  господарський суд дійшов висновку, що строк подачі скарги у відповідача  сплинув 21.10.2006р., а враховуючи, що 21.10.2006р. є вихідним днем, то  останнім днем десятиденного строку є 23.10.2006р.

Отже, подана відповідачем до місцевого суду 26.10.2006р. апеляційна  скарга, за переконанням апеляційного суду, вважається поданою після  закінчення десятиденного строку, встановленого ст. 93 ГПК України, оскільки   копію рішення відповідач отримав 16.10.2006р., тобто на п’ятий день після  його підписання суддею в межах встановленого ст. 87 ГПК України процесуального строку.

Однак мотиви, з яких апеляційний господарський суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання відповідача про відновлення пропущеного процесуального строку, не можна визнати переконливими.

Так, відповідно до ч.1 ст. 53 ГПК України за заявою сторони, прокурора  чи з своєї ініціативи господарський суд може визнати причину пропуску встановленого законом процесуального строку поважною і відновити  пропущений строк.

Як зазначено у Роз’ясненні ВГСУ від 28.03.2002р. № 04-5/366 “Про деякі питання практики застосування розділу XII ГПК України”, відповідно до ст.53 ГПК України відновлення пропущеного строку здійснюється господарським судом за наявності поважної причини його пропуску. До кола поважних причин слід відносити, зокрема, отримання заявником рішення місцевого  господарського  суду після закінчення зазначеного процесуального строку.

Відповідач-1, з яким погодився апеляційний господарський суд,   стверджує, що копію рішення місцевого господарського суду він отримав   16.10.2006р., а оскільки апеляційна скарга була направлена ним 26.10.2006р., тобто в межах десятиденного строку після її отримання, то причину пропуску   строку встановленого ст. 93 ГПК України можна і необхідно віднести до кола    поважних.

За таких обставин, оскаржувану ухвалу Київського апеляційного господарського суду не можна визнати законною та обґрунтованою, у зв’язку з чим вона підлягає скасуванню, а справа - передачі на перегляд до цього суду по  суті.

Керуючись ст.ст. 1115, 1117, 1118, 1119, 11111, 11113 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України, -

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу задовольнити.

Ухвалу Київського апеляційного господарського суду від 13.11.2006р. у справі №41/446 скасувати.

Справу направити до Київського апеляційного господарського суду для  перегляду по суті.

Головуючий  суддя                                                                    В.С. Божок

Судді                                                                                            Т.Ф. Костенко

Г.П. Коробенко