РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" квітня 2007 р.
Справа № 4/65-800

Господарський суд Тернопільської області

у складі   судді Бурди Н.М.

Розглянув справу

за позовом Прокурора Шепетівського району в інтересах держави в особі Управління Державного департаменту України з питань виконання покарань в Хмельницькій області вул. Військоматська, 3, м. Хмельницький, Хмельницька область, в особі Ізяславської виправної колонії №31 Управління Державного департаменту України з питань виконання покарань в Хмельницькій області вул. Гагаріна, 4, м. Ізяслав, Хмельницька область.

до Копичинецької виправної колонії Тернопільської області №112 вул. Шевченка, 96, м. Копиченці, Гусятинський район, Тернопільська область.

про стягнення 8400 грн. 60 коп.

За участю представників сторін:

Прокуратури: прокурор Свачій М.І.,  посвідчення № 58.

Позивача:

Відповідача: в.о. юрисконсульта Кочмара І.В., довіреність № 877.

Суть справи:

В розпочатому судовому засіданні представнику позивача процесуальні права та обов’язки, передбачені ст. ст. 20, 22, 81-1  ГПК України, роз’яснено.

Прокурор Шепетівського району звернувся до господарського суду Тернопільської області в інтересах держави в особі Управління Державного департаменту України з питань виконання покарань в Хмельницькій області Ізяславської виправної колонії №31, вул. Гагаріна, 4, м. Ізяслав, Хмельницька область з позовною заявою про стягнення з відповідача - Копичинецької виправної колонії Тернопільської області №112 вул. Шевченка, 96, м.Копиченці, Гусятинський район, Тернопільська область боргу в сумі 8400 грн. 60 коп.

Представники прокуратури та позивача в судове засідання не з’явилися.

Відповідач у відзиві на позов №878 від 22.03.2007р. та його повноважний представник в судовому засіданні (довіреність   № 877  від 22.03.07 р.) позов визнав частково в сумі 300 грн. 60 коп., пояснивши, що заборгованість на суму 8100 грн. Копичинецька виправна колонія №112 погасила в добровільному порядку шляхом передачі Ізяславській виправній колонії матеріальних цінностей по накладній №51 від 04.10.2005р. та довіреності серії ЯЛГ №960062.

Ухвалою від 23.03.2007р. розгляд справи відкладався на 20.04.2007р. на 10 год. 30 хв. для надання можливості сторонам подати додаткові докази по справі.

Технічна фіксація (звукозапис) судового процесу у відповідності до ст. 81-1 ГПК України не здійснювалась за відсутності відповідного клопотання представників сторін.

Спір розглянуто по наявних у справі матеріалах, у відповідності до ст. 75 ГПК України.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення та доводи представника позивача, господарським судом встановлено наступне:

- відповідно до ст. 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов'язки  виникають  із  дій  осіб,  що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що  не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки;

- позивач –Ізяславська виправна колонія №31 Управління Державного департаменту України з питань виконання покарань в Хмельницькій області вул. Гагаріна, 4, м. Ізяслав, Хмельницька область, на підставі домовленості на протязі вересня 2005р. по травень 2006р. згідно накладних №596 від 13.09.2005р., №619 від 20.09.2005р., №637 від 26.09.2005р., №190 від 29.09.2005р., №688 від 29.05.2006р., №687 від 26.05.2006р. та №674 від 29.05.2006р. поставив, а відповідач - Копичинецька виправна колонія Тернопільської області №112 вул. Шевченка, 96, м. Копиченці, Гусятинський район, Тернопільська область, прийняв через представника Кривого В.М. по довіреностях серії  ЯКЧ №429915 від 13.09.2005р., серії ЯКЧ №429918 від 20.09.2005р., серії ЯКЧ №429921 від 29.09.2005р. та серії ЯЛЧ №541975 від 26.03.2006р. товарно-матеріальні цінності на загальну суму 325800 грн. 60 коп.

- відповідач –Копичинецька виправна колонія №112 згідно накладних №227 від 30.09.2005р., №174 від 30.05.2006р., № 51 від 04.10.2005р. відпустив, а позивач - Ізяславська виправна колонія №31, прийняв через представника Чубія В.В. по довіреностях серії ЯЛГ №960067 від 29.09.2005р., серії ЯЛС №225766 від 20.05.2006р., серії ЯЛГ №960062 від 29.09.2005р. товарно-матеріальні цінності (сітку овочеву, дріт колючий) на суму 325500 грн. 00 коп.

Відповідно до ст.ст. 509, 526 Цивільного кодексу України, в силу зобов’язання одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов’язання, що виникають з договору або з інших підстав, визначених ст. 11 ЦК України, повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог –відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Взаємовідносини, що склалися між сторонами у справі суд кваліфікує як взаємовідносини, що випливають із договору міни (бартеру) відповідно до якого, в силу ст. 715 Цивільного кодексу України, кожна із сторін зобов'язується передати другій стороні у власність один товар в обмін на інший товар. Кожна із сторін договору міни є продавцем того товару, який він передає в обмін, і покупцем товару, який він одержує взамін. До договору міни застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, договір контрактації або інші договори, елементи яких містяться в договорі міни, якщо це не суперечить суті зобов'язання.

Як свідчать матеріали справи, станом на 01.01.2007р., заявлена прокурором до стягнення сума боргу відповідачем частково погашена, шляхом відпуску Ізяславській виправній колонії дроту колючого по накладній №51 від 04.10.2005р. та довіреності серії ЯЛГ №960062 на суму 8100 грн., а тому господарський суд в цій частині провадження у справі припиняє на підставі п.1-1 ст. 80 ГПК України за відсутністю предмету спору на день його розгляду.

Решта позовних вимог про стягнення з відповідача 300 грн. 60 коп. боргу підлягають до задоволення як обгрунтовано заявлені, підтверджені матеріалами справи і визнані відповідачем.

Державне мито та інші судові витрати, згідно ст. 49 ГПК України та Декрету Кабінету Міністрів "Про державне мито", покладаються на відповідача.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 43,  49, 80 п.1-1, 82-85 ГПК України, господарський суд

ВИРІШИВ:

1.          Позов задовольнити частково.

2.          Стягнути з Копичинецької виправної колонії Тернопільської області №112 вул. Шевченка, 96, м. Копиченці, Гусятинський район, Тернопільська область, ідентифікаційний код 08564475 на користь Ізяславської виправної колонії №31 Управління Державного департаменту України з питань виконання покарань в Хмельницькій області вул. Гагаріна, 4, м. Ізяслав, Хмельницька область, ідентифікаційний код 08681011 - 300 (триста) грн. 60 коп. боргу, 102 (сто дві) грн. 00 коп. в повернення сплаченого державного мита та 118 (сто вісімнадцять) грн. 00 коп. витрат на інформаційно - технічне  забезпечення судового процесу.

Видати наказ.

3.          В іншій частині провадження у справі припинити.

На рішення господарського суду, яке не набрало законної сили, сторони мають право подати апеляційну скаргу, а прокурор апеляційне подання протягом десяти днів з дня прийняття (підписання) рішення 14.05.2007 року через місцевий господарський суд.

Суддя                                                                                          Н.М. Бурда