ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
АВТОНОМНОЇ РЕСПУБЛІКИ КРИМ
ПОСТАНОВА

Іменем України

01.02.2007
Справа №2-21/18181-2006А

Господарським судом Автономної республіки Крим у складі

Головуючого – судді                                                                      Чонговою С.І.

при секретарі судового засідання                                                 Ботнар О.І.

розглянута адміністративна справа № 2-21/18181-2007-А

За позовом Дочірнього підприємства "Санаторій "Лівадія" Закритого акціонерного товариства ЛОЗП України "Укрпрофоздоровниця", смт. Лівадія, м. Ялта,

до відповідача Республіканського комітету Автономної Республіки Крим з охорони навколишнього природного середовища, м. Сімферополь,

про визнання противоправною бездіяльності.

У судовому засіданні приймали участь представники:

Позивач Суріков В.П., заступник головного лікаря, д/п № 01-7/531 від 19.09.2006 р., Хорошунова Т.О., головний ю/к, д/п № 01-7/613 від 02.11.2006 р.

Відповідач Велієв Р.Ш., головний спеціаліст, д/п № 01 від 09.01.2007 р.

Сутність спору: Дочірнє підприємство "Санаторій "Лівадія" ЗАТ ЛОЗП України "Укрпрофоздоровниця", смт. Лівадія, м. Ялта, звернулося до Господарського Суду АРК із позовом до Республіканського комітету АРК з охорони навколишнього природного середовища, м. Сімферополь, у якому просить визнати протиправною бездіяльність у частині продовження (видачі) дозволу на спецводокористування, зобов’язати продовжити строк дії дозволу спецводокористування УКР-КРЫ № 69 від 02.08.2003 р. Крім того, позивач просить стягнути з відповідача судові витрати, пов’язані з оплатою державного збору.

Позовні вимоги мотивовані наступним. Позивач вказує, що водопостачання санаторію на господарсько-питні потреби здійснюється з системи держводоканалу ВПВКГ ПБК та з трьох власних джерел, Чорного моря. На балансі санаторію знаходяться три джерела та морський водозабір. Санаторій є спеціальним водокористувачем , дозвіл на водокористування був виданий на строк до 01.08.2004 р. До закінчення строку дії дозволу санаторій звертався до відповідача для отримання дозволу на спеціальне водокористування. Однак відповідач не видав позивачу дозвіл на водокористування та не продовжив дію дозволу, виданого раніше.

05 грудня 2006 р. на адресу суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, у якому відповідач позовні вимоги не визнає з наступних підстав. А саме вважає, що позивачем не отримано ліцензію на користування надрами, а також пропущено строк для звернення в суд відповідно до вимог Кодексу адміністративного судочинства України.

06 грудня 2006 р. позивачем були надані зміни до позовної заяві, відповідно до яких позивач просить визнати протиправною бездіяльність відповідача у частині продовження (видачі) дозволу на спеціальне водокористування. Зобов’язати відповідача видати позивачу дозвіл на спеціальне водокористування строком на три роки.

У судове засідання представник позивача з’явився, позовні вимоги підтримав у повному обсязі.

Представник відповідача у судове засідання з’явився, позовні вимоги не визнає з мотивів, викладених у відзиві на позовну заяву.

Провадження по справі здійснювалось відповідно до вимог Кодексу адміністративного судочинства України.

Сторони відмовилися від послуг перекладача.

Відповідно до внесених змін до Кодексу Адміністративного судочинства України (від 8.09.2005 р. N 2875-IV) повне фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу здійснюється судом тільки за вимогою особи, яка бере участь у справі, або за  ініціативою  суду.

Сторони у засіданні суду заявили про відмову у фіксуванні судового процесу технічними засобами.

Відповідно до статті 130 Кодексу Адміністративного судочинства України перед початком слухання справи позивачу та відповідачу були вручені пам’ятки про права та обов’язки.

Відповідно до вимог статті 150 Кодексу адміністративного судочинства України у засіданні суду було оголошено перерву з 23.01.2007 р. до 01.02.2007 р.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення та заперечення представника позивача та відповідача, суд, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач - Дочірнє підприємство "Санаторій "Лівадія" ЗАТ ЛОЗП України "Укрпрофоздоровниця", смт. Лівадія, м. Ялта, звернувся до відповідача Республіканського комітету АРК з охорони навколишнього природного середовища, м. Сімферополь, про видачу дозволу на спеціальне водокористування.

Дочірнє підприємство "Санаторій "Лівадія" ЗАТ ЛОЗП України "Укрпрофоздоровниця", смт. Лівадія, м. Ялта, є спеціальним водокористувачем. Дозвіл на водокористування УКР-КРЫ № 69 від 02.08.2003 р. виданий на термін до 01.08.2004 р. та дії у частині забору води з джерел та морської води з Чорного моря. Стічні води поступають до міського каналізаційного колектору. На балансі санаторію є три джерела: „Ореанда”, „Тумба”, „Потоцкій„ та морський водозабір.

07.07.2004 р. позивач направив на адресу відповідача всі необхідні документи для одержання спеціального дозволу на використання Гаспро-Лівадійської ділянки Західно-Кримського родовища джерел № 821 „Потоцкій”, № 819 „Головний Ореандовський”, № 189-а „Тумба” ( вх. 6861/978 від 10.01.2004 р.).

На звернення видати дозвіл на спеціальне водокористування, Державний комітет природних ресурсів України 11.02.2005 р. повідомив позивача, що видача спеціальних дозволів у порядку встановленому Постановою Кабінету Міністрів України „Про затвердження порядку надання спеціальних дозволів на користування надрами” від 02.10.2003 р. № 1540 призупинено. Питання надання або продажі  спеціального дозволу на користування Гаспро-Лівадійської ділянки Західно-Кримського родовища джерел № 821 „Потоцкій”, № 819 „Головний Ореандовський”, № 189-а „Тумба” буде вирішуватися після прийняття Верховною Радою України відповідних нормативно-правових актів.

Позивач повторно звертався до відповідача з питанням видачі дозволу на спеціальне водокористування.

Частина 1 статті 48 Водного кодексу України встановлює, що спеціальне водокористування - це забір води з водних об'єктів із застосуванням споруд або технічних пристроїв, використання води та скидання забруднюючих речовин у водні об'єкти, включаючи забір води та скидання забруднюючих речовин із зворотними водами із застосуванням каналів.

Спеціальне водокористування здійснюється юридичними та фізичними особами, виходячи з положень статті 48 Водного кодексу України, у тому числі для лікувальних і оздоровчих потреб.

Статтею 49 Водного кодексу України встановлено, що спеціальне водокористування здійснюється на підставі дозволу. Порядок погодження та видачі дозволів  на спеціальне водокористування затверджується Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету міністрів України від 10.08.1992 р. № 459 “Про порядок видачі дозволів на спеціальне використання природних ресурсів і встановлення лімітів використання ресурсів загальнодержавного значення“ передбачено, що до природних ресурсів на які видається дозвіл на спеціальне використання належать корисні копалини, за винятком загальнопоширених.

Статтею 5 Кодексу України  „Про надра”, передбачено, що Державний фонд родовищ корисних копалин є частиною державного фонду надр. Родовища корисних копалин – це нагромадження мінеральних речовин у надрах, на поверхні землі, в джерелах вод та газів, які за кількістю, якістю та умовами залягання є придатними для промислового використання.

Проте, діючим законодавством не вирішені питання щодо першочерговості видачі ліцензій на користування надрами та видачі дозволів на спеціальне водокористування.

Суд вважає, що відсутність у позивача ліцензії на користування не може бути підставою для відмови у видачі дозволу на спеціальне водокористування.

Отже вимоги позивача у частині видачі дозволу підлягають задоволенню.

Суд не приймає до уваги посилку відповідача щодо пропущення строків звернення позивачем до адміністративного суду, оскільки позивач помилково вважав, що йде процес вирішення питання про видачу йому дозволу на спеціальне водокористування.

Проте, суд не має підстав вважати бездіяльність відповідача - Республіканського комітету Автономної Республіки Крим з охорони навколишнього природного середовища, м. Сімферополь, у частині продовження (видачі) дозволу, оскільки у законодавстві щодо надання документів для отримання дозволу існує конфлікт норм.

При таких обставинах, вимоги позивача щодо зобов’язання відповідача видати позивачу дозвіл на спеціальне водокористування підлягають задоволенню, оскільки вони засновані на нормах чинного законодавства та підтверджені матеріалами справи.

Відповідно до вимог статті 94 Кодексу Адміністративного судочинства України витрати з оплати державного збору підлягають віднесенню на сторони пропорційно задоволених позовних вимог.

У засіданні суду було оголошено вступну та резолютивну частини постанови. Постанову оформлено та підписано відповідно до вимог Кодексу Адміністративного судочинства України 21 лютого 2007 р.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 11, 17, 18, 70, 71, 76, 86, 150, 158, 160, 161, 162, 167 Кодексу Адміністративного судочинства України, суд –

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Спонукати Республіканський комітет Автономної Республіки Крим з охорони навколишнього природного середовища, м. Сімферополь (м. Сімферополь, вул. Кечкеметська, 198; , банківські рахунки не відомі) видати Дочірньому підприємству "Санаторій "Лівадія" Закритого акціонерного товариства ЛОЗП України "Укрпрофоздоровниця", смт. Лівадія, м. Ялта (смт. Лівадія, м. Ялта, пров. Батуріна, 6; код ЗКПО та банківські рахунки не відомі) дозвіл на спеціальне водокористування.

Стягнути з Республіканського комітету Автономної Республіки Крим з охорони навколишнього природного середовища, м. Сімферополь (м. Сімферополь, вул. Кечкеметська, 198; , банківські рахунки не відомі) на користь Дочірнього підприємства "Санаторій "Лівадія" Закритого акціонерного товариства ЛОЗП України "Укрпрофоздоровниця", смт. Лівадія, м. Ялта (смт. Лівадія, м. Ялта, пров. Батуріна, 6; код ЗКПО та банківські рахунки не відомі) державне мито в розмірі 01,80 грн.

У частині вимог щодо визнання протиправною бездіяльності Республіканського комітету Автономної Республіки Крим з охорони навколишнього природного середовища, м. Сімферополь (м. Сімферополь, вул. Кечкеметська, 198; , банківські рахунки не відомі) у частині продовження (видачі) дозволу на спеціальне водокористування – відмовити.

Постанова суду може бути оскаржена у апеляційному порядку відповідно до вимог ст. ст. 185-187 Кодексу Адміністративного судочинства України протягом 10 днів з дня  її проголошення або з дня складання постанови в повному обсязі шляхом подачі заяви про апеляційне оскарження. Апеляційна скарга  на постанову суду подається протягом 20 днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя Господарського суду

Автономної Республіки Крим                                        Чонгова С.І.