ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД Луганської
м.Луганськ пл.Героїв ВВВ 3а тел.55-17-32
ХОЗЯЙСТВЕННЫЙ СУД Луганской
г.Луганск пл.Героев ВОВ 3а тел.55-17-32
Справа № 8/84ад.
Суддя  господарського суду
Луганської області Середа А.П.,  розглянувши
матеріали справи за позовом
Прокурора Лутугинського району в інтересах держави в особі Державної
податкової інспекції у Лутугинському районі, місто Лутугине Луганської області,
до  Суб'єкта  підприємницької діяльності -фізичної особи
при секретарі судових засідань
за участю прокурора (заявника) -Кострицька
М.В., - прокурор, - посвідчення №167 від 20.12.06 року;
в присутності представників сторін:
від позивача -Литвин
Л.В. -завідувач юридичним сектором, - довіреність  №103-8/10 від 20.12.06 року;
ОСОБА_1  -приватний підприємець, -
паспорт ІНФОРМАЦІЯ_1, -
суть спору: позивачем заявлено
вимогу про стягнення з відповідача на користь
державного бюджету штрафних (фінансових) санкцій у сумі 4302 грн. 50
Причиною звернення позивача до
суду є несплата відповідачем цієї суми штрафних (фінансових) санкцій на користь
Відповідно до ст. 111 Кодексу
адміністративного судочинства України (далі -КАСУ) попереднє судове засідання
по справі призначене та фактично відбулося 06.03.07 року, за участю прокурора
та представників сторін.
Прокурор та представники сторін звернулися до суду з клопотанням про
відмову від фіксації судового процесу технічними засобами, яке не суперечить
вимогам ст. 41 та пункту 2-1 розділу УІІ „Прикінцеві та перехідні положення”
КАС України, а тому судом його задоволено.
Представник позивача  у
судовому засіданні звернувся до суду з заявою (вих. ІНФОРМАЦІЯ_2), в якій
ставить суд до відома про часткову зміну позовних вимог, а саме: з урахуванням
того, що відповідач після звернення прокурора з цим позовом до суду сплатив
штрафні (фінансові) санкції у сумі 87,90 грн., - то він просить стягнути з
відповідача залишок цих санкцій, тобто:
на підставі податкового повідомлення-рішення ІНФОРМАЦІЯ_3 -3362,10
податкового повідомлення-рішення ІНФОРМАЦІЯ_4 -852,50 грн.
Прокурор підтримав ці зміни позовних вимог.
Враховуючи викладене, приймаючи до уваги, що ця заява відповідає
вимогам ст.ст.49, 51 та 133 КАСУ, не порушує
права та інтереси держави, позивача та інших осіб, - суд долучив її до
матеріалів справи та врахував при прийнятті кінцевого рішення по ній.
Відповідач позов у його зміненому розмірі
визнав у повному обсязі, про що також зазначив у своєму відзив н нього
(вих. ІНФОРМАЦІЯ_5).
прокурора та  представників сторін,  дослідивши обставини справи та додатково
надані  матеріали,  суд
І.  Згідно матеріалам справи, відповідач є
суб'єктом підприємницької діяльності -фізичною особою, зареєстрованою у
встановленому законом порядку.
фахівцями Державної податкової інспекції у Лутугинському районі Луганської
області (далі -ДПІ, - позивач), на підставі посвідчень на  право проведення перевірки ІНФОРМАЦІЯ_6, здійснено
перевірку Суб'єкта підприємницької діяльності -фізичної особи  ОСОБА_1 (далі - СПД  ОСОБА_1, - відповідач) (у її присутності)
на предмет дотримання нею у своїй діяльності вимог Закону України від 06.07.95
року №265/95-ВР «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій (далі
-РРО) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг»(далі -ЗУ
№265/95-ВР), Закону України від 23.03.96 року №98/96-ВР «Про патентування
деяких видів підприємницької діяльності», Закону України від 19.12.95 року
№481/95-ВР «Про державне регулювання виробництва і торгівлі спиртом етиловим,
коньячним і плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами»(далі -ЗУ
№481/95-ВР) та  низки інших нормативних
актів у належній їй господарській одиниці -магазині, розташованому за адресою:
складено акт ІНФОРМАЦІЯ_7, в якому зафіксовано факти  наступних порушень:
операцію  на суму 3,00 грн. - з продажу 1
пачки сигарет «Честерфілд»вартістю 3,00 грн. -проведено без застосування РРО
(він у магазині відсутній) та без складення та видачі квитанції встановленого
зразка на повну суму покупки;
2)особі, яка отримала
товар, не видано розрахунковий документ встановленого зразка;
3)роздрібна торгівля
алкогольними напоями та тютюновими виробами здійснювалася без наявності
ліцензій на право здійснення роздрібної торгівлі такими напоями та виробами;
алкогольних напоїв у складі, який не внесено до
суми готівкових коштів, виявлених під час перевірки у місці здійснення
розрахунків, склала 152,50 грн., оскільки згідно поточному звіту РРО така сума
становила Нуль грн. 00 коп.
ознайомлено СПД Левічеву М.Ф., яка підписала його без будь-яких заяв та
У своєму власноручно
написаному письмовому поясненні вона підтвердила факти припущених порушень.
року ДПІ у зв'язку з виявленими порушеннями чинного законодавства,   винесено рішення про застосування фінансових
санкцій НОМЕР_1, згідно якому щодо СПД ОСОБА_1 за порушення вимог статті 15
Закону України №481/95-ВР до СПД ОСОБА_1 застосовано штрафні санкції у сумі
3400,00 грн., - за здійснення роздрібної торгівлі спиртними напоями та
тютюновими виробами без наявності ліцензій на право здійснення роздрібної
торгівлі такими напоями та виробами.
рішення власноручно отримала СПД ОСОБА_1, що підтверджується її підписом на
його примірнику, долученому до матеріалів справи.

16.11.06 року ДПІ винесено також податкове повідомлення-рішення
НОМЕР_1, згідно якому щодо СПД ОСОБА_1 застосовано штрафні (фінансові) санкції
у сумі 1102,50 грн.

Того ж дня СПД ОСОБА_1 власноручно отримала це рішення.

Відповідач факти отримання обох податкових повідомлень-рішень не
оспорює.

ІІ.Заслухавши
прокурора та представників сторін, оцінивши наявні у справі докази, суд вважає,
що позовні вимоги  підлягають
задоволенню  у повному обсязі з таких
підстав.

1.Право  Державної податкової
служби України в особі ДПІ на здійснення перевірок стану додержання суб'єктами
підприємницької діяльності вимог  чинного
податкового законодавства передбачено статтею 11 Закону України від
04.12.1990 року №509-ХІІ „Про державну податкову службу в Україні” (далі -ЗУ
№509-ХІІ).

2.Згідно
статті 1 ЗУ №265/95-ВР, реєстратори розрахункових операцій застосовуються
фізичними особами -суб'єктами підприємницької діяльності, які здійснюють
операції з розрахунків у готівковій та/або безготівковій формі при продажу
товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі.

У статті 3 цього
Закону  сказано, що суб'єкти
підприємницької діяльності, які
здійснюють розрахункові операції в готівковій та /або в безготівковій формі
(із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу
товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг
зобов'язані:

пункт 1:
проводити розрахункові операції на повну суму покупки (надання послуги) через
зареєстровані, опломбовані у встановленому порядку та переведені у фіскальний
режим роботи РРО з роздрукуванням відповідних розрахункових документів, що
підтверджують виконання розрахункових операцій, або у випадках, передбачених
цим Законом, із застосуванням зареєстрованих у встановленому порядку
розрахункових книжок;

пункт 2:
видавати особі, яка отримує або повертає товар, отримує послугу або
відмовляється від неї, розрахунковий документ встановленої форми на повну суму
проведеної операції;

пункт 5: у
разі незастосування реєстраторів розрахункових операцій у випадках, визначених
цим Законом, зобов'язані проводити розрахунки з використанням книги обліку
розрахункових операцій та розрахункової книжки, з додержанням встановленого
порядку їх ведення;

пункт 13:
забезпечувати відповідність сум готівкових коштів на місці проведення
розрахунків  сумі коштів, яка зазначена у
денному звіті РРО, а у випадку використання розрахункової книжки -загальній
сумі  продажу за розрахунковими
квитанціями, виданими з початку робочого дня.

Як видно з
доказів, наведених вище у цьому рішенні, СПД ОСОБА_1 не дотримувалася у своїй
діяльності вимог пунктів 1, 2 , 5 та 13
частини 1 ст.3 ЗУ №265/95-ВР.

3.У зв'язку з
викладеним ДПІ цілком правомірно застосовано:

правило пункту 3
ст.17 ЗУ №265/95-ВР, в якому сказано, що за порушення вимог
названого Закону, які полягають у
невикористанні при здійсненні розрахункових операцій у випадках,
визначених цим Законом, розрахункової книжки чи книги обліку  розрахункових операцій, - застосовується
штрафна (фінансова) санкція у розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів
доходів громадян  (або ж 17 грн. х 20=340
грн.);

правило ст. 22
того ж Закону, якою передбачено, що у разі невідповідності  суми готівкових коштів на місці проведення
розрахунків сумі коштів, яка зазначена у денному звіті, а у випадку
використання розрахункової книжки -загальній сумі продажу за розрахунковими
квитанціями, виданими з початку робочого дня, до СПД застосовується фінансова
санкція  у п'ятикратному розмірі суми, на
яку виявлено невідповідність (або ж 152,50 грн. х 5 =762,50 грн.).

.

4.Згідно
статті 15 того ж Закону контроль за додержанням суб'єктами підприємницької
діяльності порядку проведення розрахунків за товари (послуги), інших вимог
цього Закону здійснюють органи державної податкової служби України шляхом
проведення планових або позапланових перевірок згідно із законодавством
України.

Статтею 16 ЗУ
№265/95-ВР передбачено види перевірок (планові та позапланові),  які
контролюючі органи мають право здійснювати відповідно до законодавства
(планові або позапланові перевірки осіб, які підпадають під дію цього
Закону).

5.Законом
№265/95-ВР у ст.25 передбачено, що суми фінансових санкцій, які визначені
статтями 17-24 цього Закону, підлягають перерахуванню СПД до Державного бюджету
України в десятиденний термін з дня прийняття
органами державної податкової служби України рішення про
застосування  таких фінансових санкцій.

Факт порушення
позивачем по цій справі вищенаведених норм чинного законодавства України
підтверджено  вищезгаданим актом ДПІ та
матеріалами справи; відповідач проти цього не заперечує.

6.Закон
№265/95-ВР не містить у собі механізму примусового стягнення штрафних
(фінансових) санкцій, застосованих до СПД у зв'язку з його порушенням, а тому
суд при вирішенні цього спору керується Законом України від 21.12.2000 року
№2181-ІІІ «Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами
та державними цільовими фондами»(далі -ЗУ №2181-ІІІ).

ЗУ №2181-ІІІ не
передбачає іншого порядку стягнення несплачених штрафних (фінансових) санкцій,
а також податкового боргу,  - як тільки
шляхом звернення стягнення на активи боржника.

Підпунктом 3.1.1 п. 3.1 ст. 3 цього Закону передбачено, що активи
платника  податків можуть бути  примусово стягнені в рахунок погашення його
податкового боргу  виключно за рішенням
суду.

Активами платника
податків за змістом п.1.7 статті 1 ЗУ №2181-ІІІ є кошти, матеріальні та
нематеріальні цінності, що належать юридичній або фізичній особі на праві
власності або повного господарського відання.

Загальна сума
активів СПД ОСОБА_1, які підлягають стягненню у зв'язку з порушенням нею ЗУ
№265/95-ВР, з урахуванням попередніх часткових сплат їх суми, складає 852,50
грн. (винесено рішення про стягнення санкцій у сумі 1102,50 грн.; на день
винесення цієї постанови сплачено суму у розмірі 250,00 грн., - звідси залишок
становить 852,50 грн.).

7. Що
стосується стягнення з відповідача штрафних санкцій за здійснення роздрібної
торгівлі алкогольними напоями та тютюновими виробами без наявності ліцензій на
право здійснення роздрібної торгівлі такими напоями та виробами, а також
за зберігання алкогольних напоїв та тютюнових виробів у місцях, не внесених до
Єдиного реєстру, - то суд виходить з наступного.

7.1.Частиною 10 ст.15
Закону України №481/95-ВР передбачено, що роздрібна торгівля алкогольними
напоями та тютюновими виробами може здійснюватися суб'єктами підприємницької
діяльності всіх форм власності, у тому числі її виробниками, за наявності у них
ліцензій.

Згідно абзацу 5
частини 2  ст. 17 ЗУ  №481/95-ВР
за здійснення роздрібної торгівлі алкогольними напоями та тютюновими
виробами без наявності ліцензії на право здійснення такої торгівлі на порушника
накладається штраф у розмірі 200% вартості отриманої партії товару, але не
менше 1700 грн.

Факт відсутності
ліцензії у відповідача доведено актом перевірки.

Відповідач цю
обставину (відсутність ліцензії) не спростував та проти такого доводу не
заперечує.

7.2.У частині
29 ст. 15 ЗУ №481/95-ВР сказано, що зберігання алкогольних напоїв  та тютюнових виробів здійснюється в місцях
зберігання алкогольних напоїв та тютюнових виробів, внесених до Єдиного
реєстру, незалежно від того, кому належить таке місце зберігання, або того, за
заявою якого суб'єкта  підприємницької
діяльності таке місце зберігання було внесено
до Єдиного реєстру.

Відповідач не
спростував акт перевірки у цій частині.

З огляду на це ОДПІ
правомірно застосувала щодо відповідача правило абзацу 9 частини 2 ст. 17 ЗУ
№481/95-ВР, згідно якому за зберігання спирту або алкогольних напоїв, або тютюнових
виробів у місцях зберігання, не внесених до Єдиного реєстру, застосовуються
штрафні (фінансові) санкції у розмірі 100 відсотків вартості товару, який
знаходиться у такому місці зберігання, але не менше 1700 гривень.

З матеріалів справи очевидно,
що відповідач ухилився від їх сплати до державного бюджету.

7.3.Як сказано
у частині 3 ст.17 ЗУ №481/95-ВР, зазначені штрафи спрямовуються до бюджету
згідно з чинним законодавством.

А частиною 5 тієї ж
статті Закону передбачено, що у разі невиконання суб'єктами підприємницької
діяльності рішення органів, зазначених у частині третій цієї статті, сума
штрафу стягується на підставі рішення суду.

Відповідач позовні
вимоги не спростував.

За таких обставин
позов підлягає задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до частини
2 ст. 94 КАСУ суд не стягує з відповідача судові витрати.

На підставі
викладеного, ст. 1, 3, п.1 ст. 17  ЗУ від
06.07.1995 року  №265/95-ВР „Про
застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського
харчування та послуг”; ст.ст. 15, 17 Закону України від 19.12.1995 року
№481/95-ВР «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового,
коньячного і плодового, алкогольних напоїв і тютюнових виробів»; ст. 3 Закону
України від 21.12.2000 року №2181-ІІІ «Про порядок погашення зобов'язань
платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами»; ст.ст.10
та 11 Закону України  від 04.12.1990 року
№509-ХІІ „Про державну податкову службу в Україні”, керуючись ст.ст. 94,
158-163 та 167 КАС України,  суд

п о с т а н о в и в :

1.Позов
задовольнити у повному обсязі.

2.Стягнути з Суб'єкта
підприємницької діяльності -фізичної особи ОСОБА_1, ідентифікаційний номер
НОМЕР_2, яка мешкає у АДРЕСА_1 - на користь Державного бюджету штрафні
(фінансові) санкції у сумі 4214 (чотири тисячі двісті чотирнадцять) грн. 60
коп.

Відповідно до частини
4 ст. 167 КАС України  за згодою
прокурора та представників сторін у судовому засіданні 23.03.2007 року
оголошено тільки вступну та резолютивну частини постанови.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження,  встановленого Кодексом адміністративного
судочинства України, якщо такої заяви не буде подано.

Про апеляційне оскарження рішення
суду  першої  інстанції спочатку  подається
заява. Обґрунтування мотивів оскарження і вимоги до суду апеляційної інстанції  викладаються
в  апеляційній скарзі.

Заява про апеляційне оскарження та апеляційна скарга подаються до
адміністративного суду  апеляційної  інстанції
через суд  першої  інстанції,
який  ухвалив оскаржуване судове
рішення. Копія апеляційної скарги одночасно
надсилається  особою,  яка  її
подає, до суду апеляційної інстанції.

Заява про апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції
подається протягом десяти днів з дня її проголошення, а в разі складення  постанови у повному  обсязі
відповідно  до статті 160 цього
Кодексу - з  дня  складення
в  повному обсязі. Апеляційна  скарга
на  постанову  суду першої інстанції подається протягом  двадцяти
днів  після  подання
заяви   про   апеляційне оскарження.

Апеляційна   скарга  може
бути  подана  без
попереднього подання заяви про апеляційне оскарження,  якщо скарга подається  у строк, встановлений для подання заяви про
апеляційне оскарження.

Постанову у
повному обсязі складено та підписано 27.03.2007 року.

Суддя                                                                                                А.П.Середа