ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
м.Львів, вул.Личаківська,81
_________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

19.02.07
Справа  № 2/985-5/133А

Львівський
апеляційний господарський суд у м. Львові в складі колегії:

головуючого-судді                                Мельник
Г.І.

суддів:
Новосад Д.Ф.

Михалюк О.В.

при
секретарі: Попко Р.

розглянувши
апеляційну скаргу ПП ОСОБА_1 б/н від ІНФОРМАЦІЯ_1 р.

на
постанову господарського суду Львівської області від ІНФОРМАЦІЯ_3
року

у
справі  НОМЕР_4/985-5/133А

за
позовом приватного підприємця ОСОБА_1, м. Пустомити

до відповідача
Західної регіональної митниці, як правонаступника Львівської митниці, м. Львів

третя особа без самостійних вимог на
предмет спору: ДПІ у Пустомитівському районі

про скасування податкових
повідомлень форми НОМЕР_1 та НОМЕР_2 від ІНФОРМАЦІЯ_2 р.

За участю:

Від позивача ОСОБА_2,
ОСОБА_1

Від відповідача ОСОБА_3.

Від третьої особи:
не з'явився;

В ході судового засідання представникам
сторін права та обов'язки, передбачені ст.ст. 49, 51 КАС України роз'яснено,
заперечення щодо складу суду не поступило.

Встановив:
постановою господарського суду Львівської області (суддя І.Й. Петрик) від
ІНФОРМАЦІЯ_3 р. у справі НОМЕР_4/985-5/133А відмовлено в задоволенні позовних
вимог.

Позивач з постановою не погоджується,
подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову місцевого господарського суду
скасувати, позов задоволити з огляду на те, що жодних перевірок зі сторони
посадових осіб Львівської митниці щодо цільового використання ввезених на митну
територію України товарів не було проведено, а податкові повідомлення оформлені
всупереч вимог чинного законодавства.

Відповідач у відзиві просить залишити
постанову без змін, оскільки Законом України «Про Єдиний митний
тариф»визначено, що всі товари та інші предмети, які ввозяться на митну
територію України підлягають обкладенню митом згідно УКТ ЗЕД. Стеттею 206 МК
України визначено виключний перелік товарів, щодо яких може надаватися дозвіл
на тимчасове ввезення (вивезення) з умовним повним звільненням від
оподаткування. Згідно Конвенції про тимчасове ввезення товарів, правом на
звільнення від оподаткування при ввезенні користуються товари, які ввозять
виключно для освітніх наукових чи культурних цілей. Вважає, що в даному випадку
атракціони та луна-парки ввозилися позивачем для здійснення підприємницької
діяльності, а тому позивач повинен сплатити ввізне мито та ПДВ на загальних
підставах.

Представник третьої особи в судове
засідання не з'явився, причин неявки не повідомив, про день та час слухання
справи повідомлявся, враховуючи його клопотання (від ІНФОРМАЦІЯ_4 р.) колегія
вирішила розглянути справу без його участі за наявним доказами.

Справа слуханням відкладалася з
15.01.07р. на 29.01.07р. на 19.02.07р.

Розглянувши апеляційну скаргу, вивчивши
матеріали справи, наявні в ній докази, заслухавши пояснення представників
сторін, колегія Львівського апеляційного господарського суду вважає, що
апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, постанову господарського суду
Львівської області від  ІНФОРМАЦІЯ_3 р.
без змін.

При цьому колегія виходила з
наступного:

ІНФОРМАЦІЯ_5 між позивачем та
словацьким „Луна-парком" в особі директора ОСОБА_4 був укладений договір
НОМЕР_3, з відповідними додатками НОМЕР_4 від ІНФОРМАЦІЯ_5 р. та 2 від
ІНФОРМАЦІЯ_6 р. на проведення культурно-масових міроприємств. Відповідно до п.
1.1 наведеного договору його предметом було проведення культурно-просвітницьких
заходів в містах України - Львові, Рівному, Тернополі, Луцьку, Хмельницькому, Житомирі
з комплексом атракціонів. Пунктом 5.3 договору передбачено, що пересувні
атракціони здійснюють виїзд з території України до ІНФОРМАЦІЯ_7.

На виконання умов договору У
ІНФОРМАЦІЯ_8 році ПП ОСОБА_1 тимчасово ввозив на митну територію України майно
під зобов'язання про зворотне вивезення (пересувні атракціони, які
класифікуються за кодом згідно з УКТЗЕД ). Всього позивачем оформлено
2 ВМД із застосуванням преференційних режимів оподаткування (код пільги
„098") з ввізного мита на суму 6 373,58 грн. та податку на додану вартість
- 4 461,51 грн. Всього -10 835,09 грн.

З матеріалів справи встановлено, що
начальником Західної регіональної митниці було надано дозвіл на тимчасове
ввезення (вивезення) товарів, шляхом накладення резолюції на заяву про надання
дозволу на переміщення через митний кордон України в митному режимі тимчасового
ввезення (вивезення) товарів, а саме атракціонів, ввезених по зивачем на митну
територію України з метою проведення культурно-масової та благодійної
діяльності, що підтверджується ввізними митними деклараціями.

Митницею на адресу ДПІ у
Пустомитівському районі Львівської області скеровано запит (лист від
ІНФОРМАЦІЯ_9 НОМЕР_5) стосовно надання інформації про використання ввезених
Петришиним В.Р.„пересувних атракціонів" з комерційною метою. У відповіді
від ІНФОРМАЦІЯ_10 НОМЕР_6 ДПІ у Пустомитівському районі вказано, що приватний
підприємець ОСОБА_1 у ІНФОРМАЦІЯ_8 році отримував свідоцтво про сплату єдиного
податку на проведення атракціонів і роз'їзну торгівлю.

ІНФОРМАЦІЯ_2 р. Львівською митницею
прийнято податкові по відомлення форми "НОМЕР_1 та НОМЕР_2, у яких
здійснено розрахунок податкових зо бов'язань за платежами: ввізне мито -6
373,58 грн. та податку на додану вартість - 4 461,51 грн. Розрахунок здійснено
відповідно до підпункту "г" п.4.2.2 ст. 4 Закону України "Про
порядок пога шення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними
цільовими фондами", п. 4.3 ст. 4, п. 6,1 ст. 6 Закону України "Про
податок на додану вартість", Закону України "Про митний тариф України".
Відповідач вважає, що ввезення атракціонів на митну територію України та їх
експлуата ція мали на меті одержання прибутку, тому позивач не може бути
звільнений від сплати митних платежів.

Законом України „Про Єдиний митний
тариф" визначено, що всі товари та інші предмети, які ввозяться на митну
територію України підлягають обкладенню митом згідно з Українською
класифікацією товарів зовнішньоекономічної діяльності (статті 3 та 4).

Згідно ст. 209 Митного кодексу України
звільнення від сплати податків під час переміщення товарів у режимі тимчасового
ввезення (вивезення) регулюється виключно податковими законами України.

Статтею 206 Митного кодексу України
визначено виключний перелік товарів, щодо яких може надаватися дозвіл на
тимчасове ввезення (вивезення) з умовним повним звільненням від оподаткування.
Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 206 МК України, дозвіл на тимчасове ввезення на
митну територію України (тимчасове вивезення за межі митної території України)
під зобов'язання про зворотне вивезення допускається щодо товарів, що ввозяться
з освітніми, науковими чи культурними цілями, тобто наукового та навчального
обладнання, обладнання для поліпшення дозвілля моряків, а та кож будь-яких
інших товарів, що ввозяться в рамках навчальної, наукової або культурної
діяльності.

Відповідно до ст. 2 Конвенції про
тимчасове ввезення, дозвіл на тимчасове ввезення з умовним повним звільненням
від оподаткування надається у відношенні товарів (у тому числі транспортних
засобів), зазначених у Додатках до цієї Конвенції. Статтею 2 Додатку В.5 до
зазначеної Конвенції встановлено, що правом на тимчасове ввезення користуються
товари, які ввозяться виключно для освітніх, наукових чи культурних цілей. При
цьому, цією ж статтею встановлено, що зазначені товари не повинні використовуватися
у комерційних цілях.

Як роз'яснено в листі Державної митної
служби України від ІНФОРМАЦІЯ_11 р. НОМЕР_7 діяльність атракціонів та
луна-парків, згідно з класифікацією видів економічної діяльності, затвердженої
Державним класифікатором України ДК 009-96 віднесено до групи "Інша
розважальна діяльність" розділу "Діяльність у сфері відпочинку і
розваг, культури та спорту". При визначенні підстав звільнення від
оподаткування рекомендується Державною митною службою України виходити з мети
ввезення атракціонів: комерційної чи благодійної.

Як встановлено з матеріалів справи
позивачем у заявах про надання дозволу на переміщення через митний кордон
України зазначено, що вони ввозяться з метою культурної діяльності. Проте, як
вбачається з наявних у матеріалах справи доказів, а саме копії книги обліку
доходів та витрат за ІНФОРМАЦІЯ_8 рік, копій квартальних звітів, що подавались
позивачем у ІНФОРМАЦІЯ_8 році до ДПІ у Пустомитівському районі позивач
одержував доходи від проведення атракціонів та роз'їздної торгівлі. (а.с.
38-41, 48-53).

Поряд з цим, у матеріалах справи
відсутні, а на вимогу суду, позивач доказів використання атракціонів власне в
культурних чи благодійницьких цілях подати не зміг.

З огляду на це, колегія дійшла
висновку, що у місцевого господарського суду підстав для визнання нечинними та
скасування податкових повідомлень Львівської митниці НОМЕР_1 та НОМЕР_2 від
ІНФОРМАЦІЯ_2 р. не було.

Отже, з огляду на вище викладене,
колегія Львівського апеляційного господарського суду вважає, що постанова господарського
суду Львівської області відповідає матеріалам справи, ґрунтується на чинному
законодавстві і підстав для її скасування немає, зазначені в апеляційній скарзі
інші доводи скаржника не відповідають матеріалам справи, документально
необґрунтовані, не базуються на законодавстві, що регулює дані правовідносини,
а тому не визнаються такими, що можуть бути підставою для скасування чи зміни
оскаржуваної постанови.

Керуючись ст. ст. 86, 89, 185, 195,
196, 198, 200, 205, 206 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

1.Постанову господарського суду
Львівської області від ІНФОРМАЦІЯ_3 року по справі НОМЕР_8 залишити без змін.

2.У задоволенні апеляційної скарги
відмовити.

3.Ухвала може бути оскаржена в
касаційному порядку.

4.Матеріали справи скеровуються в
господарський суд Львівської області.

Головуючий-суддя                         Мельник Г.І.

Судді                                    Новосад
Д.Ф.

Михалюк О.В.