СУД
СУД
П О С Т А Н О В А

Іменем України

26.02.07                                                                                 Справа № 7/5ад.

м. Луганськ

Суддя господарського суду Луганської області Калашник Т. Л., при секретарі судового засідання Добрицькій Я.В., розглянувши матеріали справи за позовом

Відкритого акціонерного товариства "Молодіжне" с. Молодіжне Попаснянського району  Луганської області

до Управління Пенсійного фонду України в Попаснянському районі Луганської області, м. Попасна Луганської області

про скасування рішення

в присутності представників сторін:

від позивача –Мазур А.В., довіреність № 15 від 10.01.07;

від відповідача –Глущенко І.В., довіреність № 1279/07-14 від 15.05.06;

від відповідача –Бабенко Л.О., довіреність № 616/03-23 від 08.02.07.

Суть спору: позивачем заявлена вимога про скасування рішення Управління Пенсійного фонду України в Попаснянському районі № 293 від 05.12.06 про застосування фінансових санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) страхувальниками страхових внесків.

На підставі ст. 150 КАС України у судовому засіданні оголошено перерву з 29.01.07 на 12.02.07, а з 12.02.07 на 26.02.07, 10-00.

Відповідач позовні вимоги відхилив з підстав викладених у запереченнях на позов № 141/07-04 від 15.01.07 та у поясненнях № 1016/07-04 від 23.02.07, посилаючись зокрема на наступне:

- відповідачем платежі зараховувались у рахунок погашення фінансових санкцій та пені          за рішеннями №№ 65-69 від 07.12.04 обґрунтовано на підставі п. 5. ст. 106 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування";

- згідно пенсійного законодавства до порушників застосовуються одночасно пеня та фінансові санкції;

- згідно ч. 15 ст. 106 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" строк давності щодо стягнення недоїмки, пені та штрафів не застосовується.

Розглянувши матеріали справи, вислухавши представників сторін, встановивши фактичні обставини справи, оцінивши надані докази, суд, -

в с т а н о в и в:

Засади і механізми системи  функціонування  загальнообов‘язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів  Пенсійного фонду, що формуються  за рахунок страхових внесків  роботодавців, бюджетних та інших джерел визначає Закон  України  від 09.07.2003 № 1058-ІУ “Про загальнообов‘язкове державне  пенсійне  страхування” (далі –Закон).

Відповідно до п. 6 ч. 2 ст.17  Закону  страхувальники  (роботодавці) зобов‘язані нараховувати,  обчислювати  і сплачувати  в установлені строки  та в повному обсязі страхові внески.

Порядок обчислення і сплати  страхувальниками  та застрахованими  особами внесків  на загальнообов‘язкове державне пенсійне страхування  до Пенсійного фонду  України  встановлений однойменною  Інструкцією,   затвердженою Постановою  Правління Пенсійного фонду  України від 19.12.03 № 21-1 та зареєстрованою в Міністерстві  юстиції України 16.01.04 № 64/8663 (далі –Інструкція).

Розміри  страхових внесків  на загальнообов‘язкове  державне пенсійне страхування  встановлюються відповідно  до Закону України  “Про збір на обов‘язкове  державне  Пенсійне  страхування”  (п.4 Інструкції).

Згідно ч. 2 ст. 106 Закону суми страхових внесків своєчасно не нараховані та/або не сплачені страхувальниками вважаються простроченою заборгованістю із сплати страхових внесків (недоїмка) і стягуються з нарахуванням пені та застосуванням фінансових санкцій.

На недоїмку нараховується пеня з розрахунку 0,1 відсотка суми недоплати за кожний день прострочення платежу (ч. 8 ст. 106 Закону).

Крім того, виконавчі органи Пенсійного фонду застосовують до страхувальників такі фінансові санкції, які передбачено ч. 9 ст. 106 Закону.

За рахунок сум, що надходять від страхувальника або від державної виконавчої служби в рахунок сплати недоїмки, погашаються суми недоїмки, пені та фінансових санкцій у порядку календарної черговості їх виникнення. У разі, коли страхувальник має несплачену недоїмку, пеню та фінансові санкції і здійснює сплату поточних сум страхових внесків, ці суми зараховуються в рахунок сплати недоїмки, пені та фінансових санкцій (ч. 5 ст. 106 Закону).

Рішенням про застосування фінансових санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) страхувальниками страхових внесків, у тому числі донарахованих страхувальниками або органом Пенсійного фонду № 293 від 05.12.06 позивачу були нараховані штраф та пеня. Розрахунок цієї фінансової санкції здійснюється на підставі даних картки особового рахунку платника відповідно до п. 9.3.2. Інструкції. Рішення приймається одне на всю суму сплаченої (погашеної) недоїмки, незалежно від кількості випадків сплати за цей період (п. 9.3.2. Інструкції).

Оцінивши доводи сторін та обставини справи у їх сукупності, суд вважає позовні вимоги такими, що не підлягають до задоволення, з огляду на наступне.

З матеріалів справи вбачається, що позивач зареєстрований в Управлінні Пенсійного фонду України в Попаснянському районі Луганської області як платник збору на обов'язкове державне пенсійне страхування.

Судом встановлено, що сплачені позивачем поточні суми страхових внесків, зараховувались відповідачем в рахунок сплати несплачених пені та фінансових санкцій обґрунтовано та відповідно до ч. 5 ст. 106 Закону. У зв’язку з чим за позивачем утворилась недоїмка.

Виходячи з наведеного Рішенням про застосування фінансових санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) страхувальниками страхових внесків, у тому числі донарахованих страхувальниками або органом Пенсійного фонду № 293 від 05.12.06 відповідачем обґрунтовано позивачу були нараховані штраф та пеня.

Щодо доводів позивача про неможливість оскарження рішень №№ 65-69 від 07.12.04 відповідача то вони відхиляються судом, оскільки оскарження рішення платником страхових внесків може бути здійснене протягом 10 робочих днів з дня отримання цього рішення, у порядку визначеному ч. 13 ст. 106 Закону, про що зазначено у названих Рішеннях. Зазначені Рішення були отримані керівником позивача, про що ним зроблено відмітку на рішеннях, та не оскаржені у встановленому порядку.

Також судом відхиляються посилання позивача на подвійне притягнення його до відповідальності за одне й те саме правопорушення шляхом застосування штрафу та пені, оскільки відповідно до ч. 2 ст. 106 Закону суми страхових внесків своєчасно не нараховані та/або не сплачені страхувальниками вважаються простроченою заборгованістю із сплати страхових внесків (недоїмка) і стягуються з нарахуванням пені та застосуванням фінансових санкцій.

Крім того, судом відхиляються посилання позивача на строки передбачені ст. 250 ГК України, оскільки адміністративно-господарські санкції у даному випадку застосовуються Управліннями Пенсійного фонду України відповідно до прийнятих ними Рішень, а суд за позовами відповідних Управлінь Пенсійного фонду України лише стягує зазначені у Рішеннях  суми. А відповідно до ч. 15 ст. 106 Закону строк давності щодо стягнення недоїмки, пені та штрафів не застосовується.

За вказаних обставин у задоволені позову слід відмовити з віднесенням судових витрат на позивача.

Згідно ст. 160, 167 Кодексу адміністративного судочинства оголошено вступну та резолютивну частини постанови та повідомлено представників сторін про те, що повний текст постанови буде виготовлений та підписаний у п’ятиденний строк.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 17, 87, 94, 98, 150, 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

п о с т а н о в и в :

У задоволенні позову відмовити.

Постанова  набирає законної сили після  закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження,  встановленого Кодексом адміністративного судочинства України, якщо таку заяву не було подано.

Про апеляційне оскарження рішення  суду  першої  інстанції спочатку  подається  заява.  Обґрунтування  мотивів  оскарження  і вимоги до суду апеляційної інстанції  викладаються  в  апеляційній скарзі.

Заява  про  апеляційне  оскарження  та  апеляційна  скарга подаються до адміністративного суду  апеляційної  інстанції  через суд  першої  інстанції,  який  ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно  надсилається  особою,  яка  її подає, до суду апеляційної інстанції.

Заява  про  апеляційне  оскарження  постанови  суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення,  а в разі   складення   постанови  у  повному  обсязі  відповідно  до статті 160 цього Кодексу -  з  дня  складення  в  повному  обсязі. Апеляційна  скарга  на  постанову  суду першої інстанції подається протягом  двадцяти  днів  після  подання  заяви   про   апеляційне оскарження.

Апеляційна   скарга  може  бути  подана  без  попереднього подання заяви про апеляційне оскарження,  якщо скарга подається  у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Постанову складено у повному обсязі та підписано 03.03.07.

Суддя                                                                                Т. Л. Калашник