ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

11 квітня 2007 р.

№ 43/662

Вищий
господарський суд України у складі колегії суддів:

Полякова Б.М., -головуючого

Катеринчук Л.Й. (доповідач),

Ткаченко Н.Г.

розглянувши  матеріали касаційної скарги

Державної податкової інспекції у
Голосіївському районі м. Києва

на ухвалу

господарського суду  міста Києва від 08.12.2006

у справі
господарського суду

№ 43/662
міста Києва

за заявою

Товариства з обмеженою
відповідальністю «НГК Альфа-Крекінг»

про

визнання банкрутом

в судовому
засіданні взяли участь  представники :

від заявника касаційної скарги

Мишковець О.В. (дов. №789/9/10-017
від 24.02.2007)

від боржника

ліквідатор ОСОБА_1

В С Т А Н О В
И В  :

Ухвалою господарського суду міста
Києва від 12.09.2006 було порушено провадження у справі про банкрутство
товариства з обмеженою відповідальністю «НГК Альфа-Крекінг»відповідно до статті
51 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його
банкрутом».

Постановою господарського суду
міста Києва від 20.09.2006 боржника було визнано банкрутом, відкрито
ліквідаційну процедуру, ліквідатором призначено арбітражного керуючого ОСОБА_1

Ухвалою господарського суду міста
Києва від 08.12.2006 затверджено звіт ліквідатора та ліквідаційний баланс,
банкрута ліквідовано, провадження у справі припинено.

Не погоджуючись з винесеною
ухвалою, Державна податкова інспекція у Голосіївському районі м. Києва
звернулась до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою, в якій
просила скасувати зазначену ухвалу та передати справу на новий розгляд до суду
першої інстанції, аргументуючи порушенням норм матеріального права, зокрема,
статей 14, 51 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом»(далі Закону).

Колегія суддів Вищого
господарського суду України, переглянувши у касаційному порядку ухвалу суду
першої інстанції, на підставі встановлених фактичних обставин справи,
перевіривши застосування судом норм матеріального та процесуального права,
дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з такого.

Згідно з частиною 1 статті 51
Закону якщо вартості майна боржника - юридичної особи, щодо якого прийнято
рішення про ліквідацію, недостатньо для задоволення вимог кредиторів, така
юридична особа ліквідується в порядку, передбаченому цим Законом. У разі
виявлення зазначених обставин ліквідатор (ліквідаційна комісія) зобов'язані
звернутися в господарський суд із заявою про порушення справи про банкрутство
такої юридичної особи.

За приписами частини 3 статті 51
Закону кредитори мають право заявити свої претензії до боржника, який
ліквідується, в місячний строк з дня публікації оголошення про визнання
боржника, який ліквідується, банкрутом.

Відповідно до частини 1 статті 32
Закону після завершення всіх розрахунків з кредиторами ліквідатор подає до
господарського суду звіт та ліквідаційний баланс, до якого додаються:
показники виявленої ліквідаційної маси (дані її інвентаризації); відомості про
реалізацію об'єктів ліквідаційної маси з посиланням на укладені договори
купівлі-продажу та акти приймання-передачі майна; реєстр вимог кредиторів з
даними про розміри погашених вимог кредиторів; документи, які підтверджують
погашення вимог кредиторів.

Господарський суд після
заслуховування звіту ліквідатора та думки членів комітету кредиторів або
окремих кредиторів виносить ухвалу про затвердження звіту ліквідатора та
ліквідаційного балансу.

Згідно з частиною 4 статті 25
Закону дії ліквідатора (ліквідаційної комісії) можуть бути оскаржені до
господарського суду власником майна, кожним кредитором окремо або комітетом
кредиторів.

За приписами статті 32 Закону звіт
ліквідатора та поданий ним ліквідаційний баланс є підсумковими документами, які
підтверджують належне проведення ліквідатором всіх заходів ліквідаційної
процедури, повне вжиття ним заходів по виявленню кредиторів та активів боржника
за результатом розгляду яких суд приймає рішення про можливість відновлення
платоспроможності боржника або встановлює неможливість задоволення вимог
конкретних кредиторів та приймає рішення його ліквідацію та припинення
провадження у справі.

Як вбачається з матеріалів справи,
постановою господарського суду міста Києва від 20.09.2006 боржника було визнано
банкрутом, відкрито ліквідаційну процедуру, ліквідатором призначено
арбітражного керуючого ОСОБА_1, зобов'язано ліквідатора в п'ятиденний строк
опублікувати оголошення в офіційних друкованих органах про визнання боржника
банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури.

Оголошення на виконання вимог
зазначеної постанови було опубліковано в газеті Голос України №НОМЕР_1

19.10.2006 Державна податкова
інспекція у Голосіївському районі м. Києва подала до господарського суду міста
Києва заяву (№5793/9/10-102 від 18.10.2006) про визнання її кредитором до
боржника в сумі 4806283,00 грн. (т.1 а.с.51-76).

Листом №08/11-01 від 08.11.2006
ліквідатор ОСОБА_1 сповістила ДПІ у Голосіївському районі м. Києва про те, що
її грошові вимоги в розмірі 4805271,00 грн. відхиляється, виходячи з того, що
вказані у заяві вимоги ґрунтуються на підставі податкових повідомлень-рішень,
які на даний час оскаржуються в господарському суді міста Києва (т.1
а.с.90-91). Докази направлення цього листа кредитору в матеріалах справи
відсутні.

15.11.2006 ліквідатор ОСОБА_1
подала до господарського суду міста Києва звіт ліквідатора та ліквідаційний
баланс для затвердження не надавши кредитору ДПІ у Голосіївському районі м.
Києва можливості оскаржити в передбаченому спеціальним законодавством порядку
дії ліквідатора про відмову у включенні до реєстру спірних грошових вимог
даного кредитора.

Ухвалою господарського суду міста
Києва від 27.11.2006 призначено до розгляду в судовому засіданні звіт
ліквідатора та ліквідаційний баланс боржника на 08.12.2006, докази направлення
якої кредитору ДПІ у Голосіївському районі м. Києва в матеріалах справи
відсутні.

Ухвалою господарського суду міста
Києва від 08.12.2006 затверджено наданий суду звіт ліквідатора та ліквідаційний
баланс, боржника ліквідовано.

Ухвала суду про затвердження звіту
ліквідатора, ліквідаційного балансу є за своєю правовою природою судовим
рішенням, яке підсумовує хід ліквідаційної процедури, в якому необхідно повно
відобразити обставини, що мають значення для даної справи (вчинення належних
дій по виявленню активів та пасивів боржника, зокрема, виявлення ліквідатором
кредиторів та дотримання їх процесуальних прав підчас розгляду їх грошових
вимог , доведення неможливості відновлення платоспроможності боржника внаслідок
вжитих ліквідатором заходів, доведення неможливості задоволення визначених
ліквідатором вимог кредиторів з наслідками його ліквідації), висновки суду про
встановлені обставини і їх правові наслідки повинні бути вичерпними,
відповідати дійсності та підтверджуватися достовірними доказами, дослідженими в
судовому засіданні (Постанова Пленуму Верховного Суду України від 29.12.1976
№11).

Як підтверджується матеріалами
справи ліквідатором порушено процесуальні права
ДПІ у Голосіївському районі м. Києва, не надіслано йому повідомлення про
результат розгляду його грошових вимог в передбаченому законодавством порядку,
подано звіт ліквідатора та ліквідаційний баланс, в якому відсутній виклад
обставин про пасив боржника та відсутні висновки про те, які саме вимоги
кредиторів не можуть бути задоволені боржником за наслідками проведеної
ліквідаційної процедури (а.с.87-88)

У прийнятій судом ухвалі про
затвердження ліквідаційного балансу та ліквідацію боржника відсутній аналіз
обставин повноти дій ліквідатора в ході ліквідаційної процедури, оцінка поданих
ліквідатором звіту та ліквідаційного балансу на предмет їх відповідності
приписам статті 32 Закону, відсутній реєстр визнаних ліквідатором вимог
кредиторів з даними про їх задоволення (незадоволення) в ході ліквідаційної
процедури.

Зважаючи на викладене, оскаржувана
ухвала суду не відповідає вимогам закону до судового рішення, в якому необхідно
повно відобразити обставини, що мають значення для даної справи, висновки суду
про встановлені обставини і їх правові наслідки повинні бути вичерпними,
відповідати дійсності та підтверджуватися достовірними доказами, дослідженими в
судовому засіданні.

У зв'язку з наведеним зазначений
судовий акт слід скасувати, направивши справу для розгляду до суду першої
інстанції в іншому складі суду на стадії ліквідаційної процедури. При новому
розгляді справи суду слід врахувати викладене, всебічно і повно проаналізувати
дії ліквідатора в ході ліквідаційної процедури та подані ним докази в
обґрунтування повноти вчинення дій в ході ліквідаційної процедури та
обґрунтованості висновків ліквідатора про доцільність прийняття рішення про
ліквідацію юридичної особи боржника  у
процедурі банкрутства, і в залежності від встановлених обставин, вирішити
справу відповідно до закону.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 1115,1117,1119,11111 ГПК
України Вищий господарський суд України -

П О С Т А Н О
В И В :

1.          Касаційну скаргу Державної податкової
інспекції у Голосіївському районі м. Києва задовольнити.

2. Ухвалу господарського
суду міста Києва від 08.12.2006 скасувати, справу №43/662 направити на новий
розгляд до господарського суду міста Києва на стадії ліквідаційної процедури в
іншому складі суду.

Головуючий
Б.
Поляков

Судді                                                                                                 Л.
Катеринчук

Н. Ткаченко