ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

14.05.07
Справа № АС3/182-07.

Господарський суд Сумської області , у складі судді Левченко П.І., розглянувши матеріали

за позовом: Управління Пенсійного фонду України в м.Шостка Сумської  області

до відповідача: Дочірнього підприємства Шосткінське спеціалізоване Управління «Проммонтаж – 66» Закритого акціонерного товариства «Промтехмонтаж -1» , м.Шостка Сумської області

про стягнення 21 301 грн. 53 коп.

За участю представників сторін:

від позивача: не з’явився

від відповідача: Гуцуляк Л.І.

В засіданні приймала  участь секретар судового засідання Ю.В.Литвиненко

Суть спору : позивач просить стягнути з відповідача 21 301 грн. 53  коп. боргу по відшкодуванню витрат Пенсійного фонду України на виплату та доставку пенсій призначених  відповідно до п. «б-з» статті  13 Закону України  “Про пенсійне забезпечення ”  на пільгових умовах згідно списку 2 .

В процесі розгляду справи ,  позивач подав заяву про уточнення позовних вимог № 2708/07 від 13.04.2007 року , в якій зазначив , що в зв’язку з частковою сплатою відповідачем заборгованості в сумі 11 588 грн. 03 коп., позивач просить стягнути з відповідача 9 713 грн. 30 коп.  боргу по відшкодуванню витрат Пенсійного фонду України на виплату та доставку пенсій призначених  відповідно до п. «б-з» статті  13 Закону України  “Про пенсійне забезпечення ”  на пільгових умовах згідно списку 2 .

Відповідач в відзиві на позовну заяву  № 71 від 12.04.2007 року   пояснив суду про наступне , що позовні вимоги є безпідставними , оскільки пенсії, виплачені громадянину Вороніну Віктору Васильовичу  та громадянину Іоськову Миколі Даниловичу , не підлягають відшкодуванню, оскільки мають бути призначені за ст. 100 Закону України „Про пенсійне забезпечення”, а не на підставі  ст. 13 цього Закону, як вважає позивач.

В додатковому обґрунтуванні своєї позиції по даній справі № 1512/08-07 від 17.04.07 року позивач зазначив , що особам які працювали  до і після  01.01.1992 року на роботах передбачених Списком № 2 пенсії призначаються відповідно  до ст. 13 Закону . В тих  випадках , коли робота чи професія передбачена Списком № 2 виробництв , цехів,  професій і посад, робота  на яких дає право на державну пенсію на пільгових умовах, затвердженого постановою Ради Міністрів СРСР від 22.08.1956 року № 1173 , але на підприємстві проведена атестація робочих місць і робоче місце атестовано , як таке, що дає право на пільгове пенсійне забезпечення , пенсія повинна призначатись згідно ст. 13 Закону. Фактичні витрати на виплату та доставку пенсій, призначених відповідно до пунктів «б-з» ст. 13 Закону підлягають відшкодуванню .

Тому , позивач вважає що позиція відповідача є неправомірною та необґрунтованою.

Розглянувши матеріали справи,  заслухавши пояснення представників сторін , господарський суд встановив:

Як вбачається з поданих відповідачем документів з 2 жовтня 1974 року по 31 грудня 1990 року та з 3 липня 1974 року по 31 грудня 1990 року в Дочірньому підприємстві Шосткинське спеціалізоване управління „Проммонтаж-66” Закритого акціонерного товариства „Промтехмонтаж-1” працювали  за професією «електрозварник»  з повним робочим днем відповідно Доронін Віктор Васильович  і Іоськов Микола Данилович .

Робота на зазначеній посаді давала їм право на пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 2 розділу XXXII «Загальні професії», затвердженого Постановою Ради Міністрів  СРСР №1173 від 12.05.1956р.

З 1 січня 1991р по 15 червня 1997 р. Доронін Віктор Васильович і з 1 січня 1991 року по 22 квітня 1997 року Іоськов Микола Данилович  працювали за професією електрозварник на умовах неповного робочого дня і залучались до виконання інших робіт на підставі наказу № 99 від 29.12.1990 р., оскільки в цей період на підприємстві значно скоротився обсяг електрозварювальних робіт.

18 серпня 1997 року Доронін Віктор Васильович  був звільнений  з роботи згідно ст. 40 п. 4  і пенсія йому була призначена на підставі ст. 13 Закону України „Про пенсійне забезпечення”.

22 квітня 1997 року Іоськов Микола Данилович звільнився з роботи за власним бажанням і пенсія йому була призначена на підставі ст. 13 Закону України „Про пенсійне забезпечення”.

Однак, у відповідності з Законом України „Про пенсійне забезпечення”, який набрав чинності з 1 січня 1992р. пенсії за віком на пільгових умовах можуть бути призначені на підставі п.п. «б-з» ст. 13  Закону України „Про пенсійне забезпечення” і ст. 100 Закону України „Про пенсійне забезпечення”.

На підставі ст. 13 Закону України „Про пенсійне забезпечення” право на пенсію за віком на пільгових умовах мають працівники, що були зайняті повний робочий день на підземних роботах і роботах зі шкідливими й особливо шкідливими умовами праці за Списком № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій і посад, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України 11.03.1994 року № 162 , від 15.01.2003 року № 36 і за результатами атестації робочих місць.

На підставі ст. 100 Закону України „Про пенсійне забезпечення” право на пенсію за віком на пільгових умовах мають особи, які на день набрання чинності зазначеного закону мали повний стаж роботи зі шкідливими умовами праці (п. „а” ст. 100 Закону).

Станом на 1 січня 1992 року ,  Доронін Віктор Васильович  мав повний стаж роботи, необхідний для призначення пенсії за віком на пільгових умовах (16 років 2 місяці 26 днів ) , замість необхідного для призначення пенсії 12 років 6 місяців .

Станом на 1 січня 1992 року, Іоськов Микола Данилович мав повний стаж роботи, необхідний для призначення пенсії за віком на пільгових умовах (16 років 5 місяців 28 днів ) , замість необхідного для призначення пенсії 12 років 6 місяців .

Враховуючи вищевикладене ,  суд погоджується з позицією відповідача, що пенсія працівникам Дороніну В.В. та Іоськову М.Д.  повинна бути призначена за ст. 100 Закону України „Про пенсійне забезпечення”, яка відповідно до Закону України „Про збір на обов‘язкове державне пенсійне страхування” відшкодуванню Пенсійному фонду України не підлягає.

Тому позовні вимоги позивача визнаються неправомірними, необґрунтованими і задоволенню не підлягають.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 158, 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

1.          В задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

2.          Згідно ст. 186 КАС України заява про апеляційне оскарження постанови подається до суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції протягом десяти днів з дня її проголошення (з дня складення постанови в повному обсязі). Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

3.          Згідно ст. 254 КАС України постанова набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо таку заяву не було подано. Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не буде подана в строк, постанова набирає законної сили після закінчення цього строку. У разі подання, апеляційної скарги постанова, якщо її не було скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

4.          Копію постанови надіслати сторонам по справі.

Повний текст постанови підписаний 16  травня  2007 року .