ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

06.02.07 р.                                                                               Справа № 45/379пн

за позовом: Виробничого кооперативу „Маріуполь”, , м. Маріуполь

до відповідача: Виконавчого комітету Маріупольської міської ради, , м. Маріуполь

про визнання права  власності

Суддя     Б.Д. Плотніцький

при секретарі судового засідання Івашури О.А.

Представники:

Від позивача: Кобзарева Л.М. -  голова кооп.

Від відповідача: Ботман О.О. – гол.спец.

В засіданні суду брали участь

СУТЬ СПРАВИ:

Позивач, Виробничий кооператив “Маріуполь”, м. Маріуполь звернувся до господарського суду Донецької області з позовом до відповідача, Виконавчого комітету Маріупольської міської ради, м. Маріуполь про визнання права власності на реконструйоване та добудоване нежиле приміщення кафе „Бульйонна” („Ілюс”), що складається з літ.А-1, А’-1, Е, Ж, В, З та розташоване за адресою: м.Маріуполь, б/р Приморський, 1/5, як єдиний об’єкт; доручення Бюро технічної інвентаризації м.Маріуполя внести відповідні зміни до генерального плану та до плану по кожному поверху об’єкт, видати право встановлювальний документ та призначення по справі будівельно-технічної експертизи на вирішення якої поставити питання: чи відповідає будівельно-технічним нормам та вимогам нежиле приміщення кафе „Бульйонна” („Ілюс”), що складається з літ. А-1, А’-1, Е, Ж, В, З. проведення експертизи доручити директору ТОВ „Донбасспецмонтаж” Зайцеву3 І.А. (м.Маріуполь).

В порядку ст.22 Господарського процесуального кодексу України позивач заявою (вх.№02-41/4656 від 06.02.2007р.) змінив позовні вимоги та просить суд визнати право власності на реконструйоване та добудоване нежиле приміщення кафе „Бульонна” („Ілюс”), що складається з літ.А-1, А’-1, Е, Ж, В, З та розташоване за адресою: м.Маріуполь, б/р Приморський, 1/5 як єдиний об’єкт.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на наявність у нього права власності на спірний об’єкт, з урахуванням факту надання йому земельної ділянки відповідно рішення Виконавчого комітету Маріупольської міської ради.

Відповідач у відзиві на позовну заяву №154 від 05.02.2007р. позовні вимоги не визнає та просить відмовити позивачу у визнанні права власності.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, господарським судом встановлене наступне:

На підставі акту приймання – передачі б/н від 01.12.1995р. Маріупольський Туристичний готель „Турист” передав  кооперативу „Маріуполь” нежитлове приміщення кафе „Бульонна” („Ілюс”), яке розташоване за адресою: приморський бульвар, 1/5 у м.Маріуполі, загальною площею 215,2кв.м.

Даний акт приймання – передачі був зареєстрований в Бюро технічної інвентаризації Донецької області, м.Маріуполь 13.03.1996р.

21.05.1997р. Виконавчим комітетом Маріупольської міської ради прийняте рішення за №143/11, яким Виробничому кооперативу „Маріуполь” була надана земельна ділянка площею 1185,0кв.м. в постійне користування для експлуатації та обслуговування існуючого кафе Ілюс” по бульвару Приморському, 1/5 в Приморському районі м.Маріуполя (з урахуванням рішення Виконавчого комітету Маріупольської міської ради №157/2 від 17.06.1998р.).

Одночасно даним рішенням позивачу за цим позовом була дозволена реконструкція кафе „Ілюс”.

18.06.1998р. Інспекцією державного аріхтектурно-будівельного контролю позивачу був виданий дозвіл №43 на виконання будівельних робіт.

24.02.1999р. Виробничому кооперативу „Маріуполь” був виданий Державний акт на право постійного користування землею №392.

Згідно з даним актом позивачу за цим позовом надана у постійне користування 0,1185 гектарів землі в межах згідно з планом землекористування для експлуатації та обслуговування кафе „Ілюс” по бульвару Приморському,1/5 в Приморському районі міста Маріуполя.

Станом на 01.02.2005р. Маріупольським Бюро технічної інвентаризації був складений технічний паспорт на громадський будинок, згідно з яким зафіксовано, що Виробничий кооператив „Маріуполь” є власником цілого приміщення за адресою бр.Приморський 1/5, м.Маріуполь.

За результатами обстеження та виготовлення технічного паспорту, Державним комунальним підприємством „Маріупольське бюро технічної інвентаризації” було направлене повідомлення в Приморський суд м.Маріуполя №318 від 01.02.2005р. про самовільне будівництво, зокрема про самовільно добудовану пристройку літ А’-1, та сараї В, З, Ж.

26.05.2005р. Міським комунальним підприємством „Маріупольське бюро технічної інвентаризації” наданий висновок №143.

В даному висновку зафіксовано, що право власності на нежитлове приміщення А-1 з пристойкою А1-1 площею 215,2кв.м. та навіс Е заресєтровано за Виробничим кооперативом „Маріуполь” по акту приймання – передачі від 01.12.1995р.

В 1997р. пристойка була знесена і на її місці самовільно була збудована нова в тих самих розмірах. Крім того, в будівлі А-1 здійснена реконструкція та збудовані сараї Ж,В та недобудований сарай З також були збудовані самовільно.

Загальна площа будівель А-1 та А1-1 складає 207,0кв.м.

Земля площею 0,1185 га відповідно до Державного акту від 24.02.1999р. знаходиться в постійному користуванні Виробничого кооперативу „Маріуполь”.

Позивач звернувся до інспекції державного архутектурно-будівельного контролю з листом №14/06 від 20.02.2006р. про призначення державної комісії для приймання та введення в експлуатацію закінченого будівництвом нежитлового приміщення кафе „Ілюс” у зв’язку із здійсненою реконструкцією.

Інспекція Державного архітектурно-будівельного контролю надала відповідь  від №06/27 від 22.02.2006р., якою було повідомлено позивача про те, що оскільки реконструкція нежитлового приміщення в кафе по бульвару Приморському, 1/5 виконана без дозволу інспекції Державного архіетурно-будівельного контролю, оформлення правостановлювальних документів відповідно до ст.376 Цивільного кодексу України розглядається в судовому порядку.

За таких підстав Виробничий кооператив „Маріуполь” звернувся до господарського суду з позовом про визнання права власності на реконструйоване та добудоване нежиле приміщення кафе „Бульонна” („Ілюс”), що складається з літ.А-1, А’-1, Е, Ж, В, З та розташоване за адресою: м.Маріуполь, б/р Приморський, 1/5, як єдиний об’єкт.

Виконавчий комітет Маріупольської міської ради позовні вимоги не визнає.

У відзиві на позов №154 від 05.02.2007р. відповідач стверджує про невідповідність самовільно збудованого приміщення державним стандартам, будівельно-технічним нормам і правилам.

Виходячи з принципу повного, всебічного та об’єктивного розгляду всіх обставин справи, господарський суд вважає вимоги позивача такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі, враховуючи наступне:

Статтею 48 Закону України “Про власність” передбачено, що власник може вимагати  усунення будь-яких порушень його права, хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння, і відшкодування завданих цим збитків. Захист права власності здійснюється судом або третейським судом.

Відповідно до ст.16 Цивільного кодексу України способами захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.

За змістом ст.376 Цивільного кодексу України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на  земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без належного дозволу чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил.

Право власності на самочинно збудоване нерухоме майно у відповідності із ч.3 ст.376 Цивільного кодексу України може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, за умови надання земельної ділянки у встановленому порядку особі під уже збудоване нерухоме майно.

Таким чином, з урахуванням вимог вказаної статті для вирішення судом питання щодо наявності права власності особи на самочинне будівництво необхідним є встановлення факту надання земельної ділянки під уже збудоване майно.

Відповідно до ст.4-3 Господарського процесуального кодексу України судочинство в господарських судах здійснюється на засадах змагальності.

За приписом ст.33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести обставини, на які вона посилається в обгрунтування своїх вимог або заперечень.

При дослідженні матеріалів справи судом встановлено, що згідно з рішенням Виконавчого комітету Маріупольської міської ради від 21.05.1997р. №143/11 Виробничому кооперативу „Маріуполь” була надана земельна ділянка площею 1185,0кв.м. в постійне користування для експлуатації та обслуговування існуючого кафе Ілюс” по бульвару Приморському, 1/5 в Приморському районі м.Маріуполя (з урахуванням змін, внесених рішенням Виконавчого комітету Маріупольської міської ради №157/2 від 17.06.1998р.).

Як встановлено судом, згідно з наданим до матеріалів справи Державним актом на право постійного користування земельною ділянкою від 24.02.1999р. позивач за цим позовом є постійним користувачем та власником земельної ділянки площею 0,1185га, яка розташована за адресою: Донецька область, м.Маріуполь, б/р Приморський, 1/5.

Одночасно даним Державним актом зафіксоване цільове призначення (використання) земельної ділянки, зокрема було зазначено, що земельна ділянка надана у постійне користування для експлуатації та обслуговування кафе „Ілюс” по бульвару Приморському,1/5 в Приморському районі міста Маріуполя.

Таким чином, згідно з вимогами ст.376 Цивільного кодексу України, враховуючи факт надання земельної ділянки, суд може визнати за позивачем право власності на реконструйоване та добудоване (самовільно збудоване) нежиле приміщення кафе „Бульонна” („Ілюс”), що складається з літ.А-1, А’-1, Е, Ж, В, З та розташоване за адресою: м.Маріуполь, б/р Приморський, 1/5, як єдиний об’єкт.

При цьому, судом прийнято до уваги наданий позивачем до матеріалів справи висновок Товариства з обмеженою відповідальністю „Донбасспецмонтаж” про результати дослідження технічного стану будівельних конструкцій пристройки до кафе „Ілюс” та трьох сараїв, розташованих за адресою: м.Маріуполь, бул.Приморський, 1/5, копія якого наявна в матеріалах справи.

Зокрема, згідно з вказаним висновком встановлено, що пристройка А1-1, її несучі та огороджуючі конструкції знаходяться в задовільному стані та можуть експлуатуватись в подальшому.

Технічний стан будівельних конструкцій та інженерних комунікацій приміщень забезпечує їх небезпечну та надійну експлуатацію.

Сараї В, З.,Ж, їх несучі та огороджуючі  конструкції  знаходяться в задовільному стані та можуть використовуватись в подальшому.

Технічний стан будівельних конструкцій та інженерних комунікацій приміщень забезпечує їх небезпечну та надійну експлуатацію.

Відповідно до ст.43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об’єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Виходячи з того, що згідно з ліцензією серії АВ №153610 Товариству з обмеженою відповідальністю „Донбасспецмонтаж” надане право здійснювати обстеження та оцінювання технічного стану будівельних конструкцій, суд приймає до уваги вказаний вище висновок як доказ дотримання позивачем будівельних норм і правил при будівництві спірного об’єкту.

На підставі вищевикладеного, враховуючи, що позовні вимоги про визнання права власності доведені позивачем, обгрунтовані законодавством та фактичними матеріалами справи, позов про визнання права власності на реконструйоване та добудоване нежиле приміщення кафе „Бульонна” („Ілюс”), що складається з літ.А-1, А’-1, Е, Ж, В, З та розташоване за адресою: м.Маріуполь, б/р Приморський, 1/5, як єдиний об’єкт, підлягає задоволенню.

Враховуючи, що за висновками суду з боку відповідача не було припущено будь-яких неправильних дій, внаслідок яких виник спір по цій справі, судові витрати у відповідності із ст.49 Господарського процесуального кодексу України підлягають віднесенню на позивача повністю.

При зверненні до суду з позовною заявою позивачем було надлишково сплачене державне мито, яке у відповідності із ст. 47 Господарського процесуального кодексу України підлягає поверненню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 22, 43, 47, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд,

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Виробничого кооперативу “Маріуполь”, м. Маріуполь до Виконавчого комітету Маріупольської міської ради, м. Маріуполь про визнання права власності на реконструйоване та добудоване нежиле приміщення кафе „Бульонна” („Ілюс”), що складається з літ.А-1, А’-1, Е, Ж, В, З та розташоване за адресою: м.Маріуполь, б/р Приморський, 1/5, як єдиний об’єкт, задовольнити.

Визнати право власності Виробничого кооперативу “Маріуполь”, м. Маріуполь на реконструйоване та добудоване нежиле приміщення кафе „Бульонна” („Ілюс”), що складається з літ.А-1, А’-1, Е, Ж, В, З та розташоване за адресою: м.Маріуполь, б/р Приморський, 1/5, як єдиний об’єкт.

Повернути Виробничому кооперативу “Маріуполь”, м. Маріуполь надлишково сплачене державне мито у сумі 17грн. 00 коп., яке сплачене платіжним дорученням №49 від 25.04.2006р.

Видати довідку.

Рішення господарського  суду  набирає  законної  сили   після закінчення десятиденного строку з дня його прийняття, а у разі, якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення, воно набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня підписання рішення

У судовому засіданні за згодою сторін оголошена вступна та резолютивна частини рішення, яка долучається до справи.

Повний текст рішення підписаний 09.02.2007р.

Суддя                                                                         Плотніцький Б.Д.