ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

24.01.07 р.                                                                               Справа № 10/419

Господарський суд Донецької області у складі:        головуючого судді -  Приходько І.В.;

при секретарі судового засідання – Черняк Л. А.;

за участю представники сторін:

від позивача – Рожко Г. В. - довіреність;

від відповідача – Біленко В. Г. - керівник;

розглянув у відкритому судовому засіданні суду справу

за позовом  Орендного підприємства „Донецькміськтепломережа” м. Донецьк

до Приватного малого підприємства „Дріада” м. Донецьк

про стягнення  заборгованості  5 403,53грн., -

В С Т А Н О В И В :

До господарського суду звернувся позивач - Орендне підприємство „Донецькміськтепломережа” м. Донецьк, з позовом до відповідача - Приватного малого підприємства „Дріада” м. Донецьк,  про стягнення заборгованості за теплову енергію в сумі 4114,57грн., індексу інфляції в сумі 1 028,51грн. та 3% річних в сумі 260,45грн. за договором про постачання теплової енергії № 6015 від 15.09.1999р. ( далі договір ).

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на договір про постачання теплової енергії №6015 від 15.09.1999р., розпорядження голови облдержадміністрації №538 від 18.09.2001р., рішення виконавчого комітету Донецької міської ради №641 від 18.12.2002р., розрахунок заборгованості, невиконання відповідачем своїх зобов’язань.

24.01.2007р. позивачем, відповідно до ст. 22 Господарського процесуального кодексу України,  до суду надано уточнення до позовних вимог,  в  якому  позивач  сповіщає  суд,  що  сума  основного  боргу    утворилась  за  отримані  послуги  з  опалення  -  3 445,29  грн.  та  постачання  гарячої  води - 1 015,93  грн. Підтримує  позовні  вимоги  щодо  стягнення  індексу інфляції в сумі 1028,51грн. та 3% річних в сумі 260,45грн.

Відповідач позовні  вимоги  в частині стягнення боргу за постачання гарячої води визнав, проти заборгованості за опалення заперечував у зв’язку з неотриманням, на його думку, вказаної послуги від позивача.  Посилався  на  ті  обставини,  що  ще  у  2001 р. приміщення  було  відключене  від  опалення.

Розглянув  матеріали  справи,  додатково  представлені  позивачем  документи,  заслухавши  пояснення  сторін,  оцінив  докази за своїм внутрішнім переконанням, суд  приходить  до  висновку,  що  позовні  вимоги підлягають задоволенню з  наступних  підстав.

Відповідно до ст.11  Цивільного  кодексу  України підставами  виникнення  цивільних  прав  та обов’язків  є зокрема  договори  та  інші  правочини.

Судом встановлено, що між сторонами був укладений договір про постачання теплової енергії № 6015 від 15.09.1999р.,  згідно з яким постачальник (позивач)  зобов’язався постачати Абоненту (відповідачу) теплову енергію в потрібних йому обсягах, а споживач зобов’язався сплачувати одержану теплову енергію за встановленими тарифами в терміні, передбачені договором  ( Розділ 1 договору ).

Строк дії договору встановлений до 15.09.2000р. На  підставі  положень  п.3.2 договору,  термін  дії  було  продовжено.

Відповідно до п.2.1 договору розрахунок за теплову енергію, яка відпускається абоненту          ( відповідачеві ), проводиться щомісячно до 1-го числа наступного за звітним  місяця.

У  пункті  1.2.1 договору  сторони передбачили тариф за опалення 2,20 грн. за 1 кв.м. без ПДВ, за гарячу воду – 4,52 грн. за 1куб.м. без ПДВ. Об’єм теплопостачання абоненту опалення 96,9 кв.м., гарячої води – 7,9куб.м. ( п.1.4 договору).

Розпорядженням голови облдержадміністрації № 538 від 18.09.2001р. і рішенням виконавчого комітету Донецької міської ради № 641 від 18.12.2002р. тариф на опалення, за винятком населення, було збільшено до 3,36грн. за 1кв.м. без ПДВ. На гаряче водопостачання – 6,77грн. з 1куб.м. з ПДВ.

В наслідок несвоєчасної  оплати отриманих  послуг з боку відповідача,  за період з 01.12.2003 р. по 01.07.2005 р. виник борг за надані послуги по опаленню в сумі  3 445,29грн., з постачання гарячої води – 1 015,93грн. за договором про постачання теплової енергії № 6015 від 15.09.1999р.

У зв’язку з частковою сплатою боргу відповідачем загальна сума заборгованості становить 4 114,57 грн.

Як  визначено  положеннями  ст.193  Господарського  кодексу  України,  суб’єкти  господарювання  повинні  виконувати  господарські  зобов’язання  належним  чином  відповідно до  умов  укладеного  договору.

Аналогічні положення містить ст.526  Цивільного  кодексу  України.

Враховуючи викладене,  суд  приходить  до висновку,  що  позовні  вимоги щодо  стягнення  основного  боргу  у  сумі 4 114, 57  грн.  підлягають  задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до ст. 33 Господарського  процесуального  кодексу  України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Судом  не  приймаються  до уваги заперечення  відповідача   щодо  відсутності  послуг  з  опалення  з  огляну  на  наступне.

Згідно п.3.3 договору, його може бути розірвано при наявності двобічного акту, який свідчить про те, що відповідач  не  користується  послугами  теплопостачання.

Відповідно до п. 2.7 договору, якщо Абонент не отримує теплової енергії він звертається одночасно в ЖЕО та до Постачальника з письмовою заявою, для складання відповідного акту. Залежно від результатів оформлення акту Постачальник вживає заходів для проведення перерахунку.

Вищевказаних актів та інших документів відповідачем до суду надано не було, тому суд вважає діючим договір про постачання теплової енергії №6015 від 15.09.1999р. та послуги про постачання послуг з опаленню такими, що надавались відповідачу у період з 01.12.2003р. по 01.07.2005р.

Наданий  відповідачем   до  суду  лист  № 3  від 02.02.2003 р.,  суд  не  може  прийняти  як  докази  відсутності  послуг  з  опалення,  виходячи  з  того,  що  вказаний  лист  є  лише  повідомленням  відповідача  про  неналежну  температуру  у  приміщенні.

Що  стосується  листа  №  6015/557-7 ст  від 23.07.2003 р.,  то  даний  документ  також  не  може  бути  прийнятий  як  доказ  відключення  від  опалення,  оскільки,   він  лише  свідчить  про  намір  відповідача  про  відключення,  будь-яких  інших  документів  і  підтвердження  дій  по припиненню  отримання  опалення  до  суду  надано  не  було,  а  тим  більше  за  період з 20012002 р.р.

Відповідно  до  ст.625  Цивільного  кодексу  України,  боржник, який  прострочив  виконання  грошового  зобов’язання, на  вимогу  кредитора  зобов’язаний сплатити  суму боргу з  урахуванням  встановленого  індексу  інфляції  за весь  період  прострочення,  а  також  сплатити 3 % річних від  простроченої суми.

Оскільки,  суд  дійшов висновку,  щодо  існування основного  боргу,  з огляду на правильне нарахування, позовні  вимоги  заявлені  позивачем в  частині  стягнення індексу інфляції в сумі 1 028,51грн. та  3% річних  в сумі 260,45 грн. підлягають  задоволенню.

Судові  витрати  підлягають  віднесенню  на відповідача у  порядку  передбаченому  ст.49  Господарського  процесуального  кодексу  України.

На підставі статей 11, 526, 625 Цивільного  кодексу  України, ст. 193 Господарського  кодексу  України,  керуючись ст.ст. 22, 33, 43, 49, 82, 84, 85 Господарського  процесуального  кодексу  України,  господарський  суд, -

В И Р І Ш И В :

1. Задовольнити  позовні  вимоги Орендного підприємства „Донецькміськтепломережа”                     м. Донецьк до відповідача - Приватного малого підприємства „Дріада” м. Донецьк,  про стягнення заборгованості за послуги з опалення та постачання гарячої води в сумі 4 114,57 грн., індексу інфляції в сумі 1 028,51 грн. та 3% річних в сумі 260,45 грн. за договором про постачання теплової енергії № 6015 від 15.09.1999р.

2.  Стягнути  з Приватного малого підприємства „Дріада” (83016, м. Донецьк, вул. Аравійська, 2, )  на користь Орендного підприємства „Донецькміськтепломережа” (83086, м. Донецьк, вул. Горького, 50, ) заборгованість за послуги з опалення та постачання гарячої води в сумі 4 114,57грн., індекс інфляції в сумі 1 028,51грн. та 3 % річних в сумі 260,45 грн. за договором про постачання теплової енергії № 6015 від 15.09.1999 р.

3. Стягнути з Приватного малого підприємства „Дріада” (83016, м. Донецьк, вул. Аравійська, 2, )  на користь Орендного підприємства „Донецькміськтепломережа” (83086, м. Донецьк, вул. Горького, 50, ) витрати по сплаті державного мита в сумі  102грн. та витрати по сплаті витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в сумі  118грн.

Видати наказ після вступу рішення у законну силу.

У судовому засіданні за згодою сторін оголошено вступну та резолютивну частини рішення. Повний текст рішення підписано 30.01.2007р.

Суддя                                                                         Приходько І.В.

Пом. с.: Давидовська Т.В.

тел.: 305-75-46

Надруковано 3 прим.:

1 прим. – позивачу;

1 прим. – відповідачу;

1 прим. – у справу.