ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"05" березня 2007 р.

Справа  НОМЕР_5-28/46-07-844

За позовом суб'єкта підприємницької
діяльності -фізичної особи ОСОБА_1

до відповідача: ЗАТ „Болградський
виноробний завод”

про стягнення  498 560,00 грн.

Суддя         Гарник Л.Л.

Представники:

від позивача: ОСОБА_1;

від відповідача: Македонський
І.Д.,  на підставі довіреності.

СУТЬ СПОРУ:
позивач - суб'єкт підприємницької діяльності -фізична особа ОСОБА_1, звернувся
до господарського суду з позовною заявою до відповідача - ЗАТ „Болградський
виноробний завод”, про стягнення                                 заборгованості
в сумі 498 560,00 грн. на підставі договору на придбання винограду врожаю 2001
року  від 24.09.2001р. НОМЕР_1.

На підставі розпорядження голови
господарського суду Одеської області                                   від
21.02.2007р. НОМЕР_529-р, згідно ухвали господарського суду від 21.02.2007р.
справа прийнята до провадження судді Гарник Л.Л.

Представник позивача в судовому
засіданні позовні вимоги підтримав.

Відповідач позовні вимоги не визнає з підстав, викладених у відзиві на
позов.

Заслухавши пояснення представників
сторін, дослідивши матеріали справи,
суд встановив:

24.09.2001р. сторони уклали договір
на придбання винограду врожаю 2001 року                НОМЕР_1, відповідно до умов
якого суб'єкт підприємницької діяльності -фізична особа ОСОБА_1 зобов'язався
протягом періоду з серпня по жовтень 2001 року поставити з належних йому
плантацій власним транспортом й за власний рахунок виноград врожаю 2001 року, а
ЗАТ „Болградський виноробний завод” -прийняти виноград згідно супроводжувальних
накладних та оплатити його згідно цін, визначених у специфікації.

У ході виконання зобов'язань за
названим договором суб'єкт підприємницької діяльності -фізична особа ОСОБА_1
відпустив, а ЗАТ „Болградський виноробний завод” прийняло на склад 498 560 кг
винограду загальною вартістю 498 560,00 грн., що вбачається з наявних в
матеріалах справи накладних від 24.08.2001р. НОМЕР_2, від 03.09.2001р. НОМЕР_3,
від 20.09.2001р. ІНФОРМАЦІЯ_1, від 21.09.2001р. НОМЕР_4, від 22.09.2001р.
ІНФОРМАЦІЯ_2, від 23.09.2001р. ІНФОРМАЦІЯ_3, від 24.09.2001р. ІНФОРМАЦІЯ_4, від
25.09.2001р. ІНФОРМАЦІЯ_5, від 26.09.2001р. ІНФОРМАЦІЯ_6, від 27.09.2001р. ІНФОРМАЦІЯ_7,
від 28.09.2001р. ІНФОРМАЦІЯ_8, від 29.09.2001р. ІНФОРМАЦІЯ_9, від 01.10.2001р.
ІНФОРМАЦІЯ_10, від 02.10.2001р. ІНФОРМАЦІЯ_11, від 03.10.2001р. ІНФОРМАЦІЯ_12,
04.10.2001р. ІНФОРМАЦІЯ_13, від 05.10.2001р. ІНФОРМАЦІЯ_14, від 06.10.2001р.
ІНФОРМАЦІЯ_15, від 08.10.2001р. ІНФОРМАЦІЯ_16, від 09.10.2001р. ІНФОРМАЦІЯ_17,
від 10.10.2001р. ІНФОРМАЦІЯ_18, від 11.10.2001р. ІНФОРМАЦІЯ_19, від
12.10.2001р. ІНФОРМАЦІЯ_20, від 13.10.2001р. ІНФОРМАЦІЯ_21, від 13.10.2001р.
ІНФОРМАЦІЯ_21, від 15.10.2001р. ІНФОРМАЦІЯ_22.

За наслідками виконання зобов'язань
суб'єкт підприємницької діяльності -фізична особа ОСОБА_1 01.03.2006р.
пред'явив  ЗАТ „Болградський виноробний
завод” рахунок від 28.02.2006р. НОМЕР_5 на оплату вартості поставленої
продукції в сумі 498 560,00 грн. з урахуванням податку на додану вартість.

З огляду на ту обставину, що ЗАТ
„Болградський виноробний завод” не виконало зобов'язання в частині здійснення
розрахунків за отриману продукцію, суб'єкт підприємницької діяльності -фізична
особа ОСОБА_1                            ставить питання про
стягнення в судовому порядку наявної заборгованості у розмірі 498 560,00 грн.

Розглянувши викладені позивачем
доводи, господарський суд дійшов висновку про те, що останні заслуговують на
увагу та потребують об'єктивної оцінки з наступних підстав.

Фактичні обставини справи свідчать
про те, що на підставі укладеного сторонами договору на придбання винограду
врожаю 2001 року  від 24.09.2001р.
НОМЕР_1 позивач поставив, а відповідач отримав продукцію загальною вартістю 498
560,00 грн.,
але пред'явлений йому для оплати цієї продукції рахунок залишив без
виконання, внаслідок чого утворилась відповідна заборгованість, яку не
ліквідовано дотепер.

Викладена обставина не
заперечується сторонами, з цього приводу спір між ними відсутній.

У цьому зв'язку при вирішенні спору
господарський суд виходить з наступного.

Відповідно до частини 1 статті 193
Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним
чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності
конкретних вимог щодо виконання зобов'язання -відповідно       до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Згідно статті 265 Господарського
кодексу України за договором поставки одна сторона -постачальник зобов'язується
передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні -покупцеві товар
(товари), а покупець зобов'язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити
за нього певну грошову суму.

На підставі частини 6 статті 265
названого кодексу до відносин поставки,                               не врегульованих
цим кодексом, застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу про
договір купівлі-продажу.

Частина 1 статті 692 Цивільного
кодексу України передбачає обов'язок покупця оплатити товар після його
прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором
або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Відповідно до умов договору на
придбання винограду врожаю 2001 року                            від 24.09.2001р.
НОМЕР_1 оплата винограду здійснюється за умови виставлення рахунку (пункт 1.5).

Враховуючи ту обставину, що сторони
в договорі не визначили період часу, протягом якого покупець повинен оплатити
пред'явлений рахунок, господарський суд вважає за необхідне застосувати норму
частини 2 статті 530 Цивільного кодексу України, згідно якої, якщо строк
виконання боржником обов'язку не встановлений, боржник повинен виконати такий
обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги.

Наявні матеріали справи свідчать
про додержання позивачем наведених норм чинного законодавства; відповідач факт
здійснення позивачем поставки продукції на суму
виставленого рахунку не заперечує, контррозрахунок щодо заявлених
позовних вимог та докази належного виконання власних зобов'язань суду не
представив.

Враховуючи наведене, господарський
суд вважає підставними позовні вимоги про стягнення заборгованості.

Згідно представленого відзиву на
позов відповідач вважає, що позивач пропустив строк позовної давності для
звернення до суду.

Господарський суд вважає викладений
довід таким, що спростовується фактичними обставинами справи та у цьому зв'язку
виходить з наступних обставин.

Згідно положень Цивільного кодексу
України позовна давність -це строк,                               у межах якого
особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або
інтересу (стаття 256); загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три
роки (стаття 257); перебіг позовної давності починається від дня, коли особа
дізналася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка
його порушила; за зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг
позовної давності починається зі спливом строку виконання  (частини 1, 5 статті 261); сплив позовної
давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для
відмови у позові (частина 4 статті 267).

Під час судового провадження
встановлено, що в силу положень укладеного сторонами договору поставки й норм
чинного законодавства право позивача на звернення до суду з вимогою про
стягнення заборгованості за поставлену продукцію виникло через сім днів після
виставлення відповідачу відповідного рахунку, тобто 08.03.2006р.

Отже, перебіг строку позовної
давності тривалістю три роки відносно позовних вимог, які є предметом цього
спору, має закінчитися 08.03.2009р.

Аналізуючи положення чинного
законодавства, матеріали справи і викладене вище, господарський суд дійшов
висновку про те, що позовні вимоги обґрунтовані, підтверджені матеріалами
справи і підлягають задоволенню.

Витрати по сплаті державного мита,
послуг з інформаційно-технічного
забезпечення судового процесу покладаються на відповідача відповідно
до                         статей  44, 49 Господарського процесуального кодексу
України.

Керуючись ст.ст. 44, 49, 82-85
Господарського процесуального кодексу
України, суд

ВИРІШИВ:

1.
Позов задовольнити.

2.
Стягнути з ЗАТ „Болградський виноробний завод” /адреса: 68700, Одеська
область, м. Болград, вул. Арсена Христева, 99, р/р 7 в АБ
„Південний”                     м. Одеси,
МФО 328209, код ОКПО 00411938/

на користь суб'єкта підприємницької
діяльності -фізичної особи ОСОБА_1 /адреса: АДРЕСА_1, ід. код НОМЕР_6/

498 560,00 грн. /чотириста
дев'яносто вісім тисяч п'ятсот шістдесят грн. 00 коп./ заборгованості,

4 985,60 грн. /чотири тисячі
дев'ятсот вісімдесят п'ять грн. 60 коп./ витрат з оплати державного мита,

118,00 грн. /сто вісімнадцять грн.
00 коп./ витрат по сплаті послуг з інформаційно-технічного  забезпечення судового процесу.

Усього: 503 663,60 грн. /п'ятсот
три тисячі шістсот шістдесят три грн. 60 коп./.

Рішення суду набирає законної сили в
порядку ст. 85 ГПК України.

Наказ видати згідно ст. 116 ГПК
України.

Рішення підписане 12.03.2007р.

Суддя
Гарник Л.Л.