ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

06.02.07р.

Справа № А37/49(А17/436-06)-07

За позовом  Управління Пенсійного фонду України в Амур-Нижньодніпровському районім. Дніпропетровська,

до  Дніпропетровського колективного виробничо-комерційного підприємства "Металопласт", м. Дніпропетровськ

про стягнення 3038 грн. 11 коп.

Суддя  Кеся Н.Б.

Представники сторін:

від позивача: не з'явився

від відповідача: Тропін - дов від 14.10.2005 року

СУТЬ СПОРУ:

Управління Пенсійного фонду України в Амур-Нижньодніпровському  районі, м.Дніпропетровська звернулося з позовом до  Дніпропетровського колективного виробничо-комерційного підприємства „Металопласт” і просить суд стягнути з відповідача борг  в розмірі 3038,11 грн.

В судове засідання позивач явку свого представника не забезпечив, про причину неявки не повідомив, про час та місце слухання справи повідомлений належним чином.

Представник відповідача проти позову заперечує, посилаючись на те, що вимоги суперечать вимогам чинного законодавства, так як вимоги позивача  за період 2004-2005 роки в розмірі 3038,11 грн. є погашеними.

Заслухавши представника відповідача, розглянувши матеріали справи, суд  вважає, що провадження в адміністративній справі слід закрити з огляду на наступне.

Згідно з п.1 ч.1 ст.3 Кодексу адміністративного судочинства України справа    адміністративної    юрисдикції    (далі    - адміністративна справа) - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Відповідно  до  пункту  1  Положення  про  Пенсійний  фонд України, затвердженого Указом Президента України від 01.03.2001 N 121/2001, Пенсійний фонд України (далі - Пенсійний фонд) є центральним органом виконавчої влади, що, зокрема, здійснює керівництво та управління солідарною системою загальнообов'язкового державного пенсійного страхування, провадить збір, акумуляцію та облік страхових внесків.

Згідно з пунктом 1.1 Положення про управління Пенсійного фонду України в районах, містах і районах у містах, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 30.04.2002 N 8-2 (далі - Положення про управління Пенсійного фонду), управління у районах, містах і районах у містах (далі - Управління) є органами Пенсійного фонду, підвідомчими відповідно головним управлінням цього Фонду в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, що разом з цими управліннями утворюють систему органів Пенсійного фонду.

Відповідно до підпункту 6 пункту 2.2 Положення про управління Пенсійного фонду Управління відповідно до покладених на  нього завдань контролює надходження страхових внесків та інших платежів до Пенсійного фонду від підприємств, установ, організацій та громадян, збирає у встановленому порядку відповідну звітність, проводить планові та позапланові перевірки фінансово-бухгалтерських документів, звітів та інших документів щодо правильності обчислення та сплати страхових внесків, цільового використання коштів Пенсійного фонду в організаціях, що здійснюють виплату і доставку пенсій.

З наведеного випливає, що управління у прийнятті рішення про стягнення простроченої заборгованості зі сплати страхових внесків діють як органи державної влади у здійсненні ними владних управлінських функцій і, відповідно, як суб'єкти владних повноважень.

Інформаційним листом Вищого господарського суду України від 07.02.2006року №01-8/301 зазначається, що названими органами можуть подаватися  позови,  що виникають з цивільно-правових відносин та не пов'язані безпосередньо із здійсненням владних повноважень. Відповідні позови і апеляційні скарги підлягають розгляду господарськими судами у порядку, визначеному Господарським процесуальним кодексом України.

За матеріалами справи позивач просить стягнути з відповідача борг, який виник внаслідок невідшкодування витрат Управління по виплаті пільгових пенсій на підставі Закону України „Про пенсійне забезпечення”. Преамбулою цього Закону встановлено, що цей  Закон  відповідно  до Конституції України гарантує всім непрацездатним громадянам України право на матеріальне забезпечення за рахунок суспільних фондів споживання шляхом надання трудових і соціальних пенсій. Закон спрямований на те, щоб повніше враховувалася суспільно корисна праця як джерело зростання добробуту народу і кожної людини, встановлює єдність умов і норм пенсійного забезпечення робітників, членів колгоспів та інших категорій трудящих. Закон гарантує соціальну захищеність пенсіонерів шляхом встановлення пенсій на рівні, орієнтованому на прожитковий мінімум, а також регулярного перегляду їх розмірів у зв'язку із збільшенням розміру мінімального споживчого бюджету і підвищенням ефективності економіки республіки.

Враховуючи викладене, суд вважає, що позовні вимоги не є публічно-правовим спором, оскільки не пов’язуються  зі стягненням заборгованості по сплаті страхових внесків. Також суд зазначає, що позовні вимоги виникли з правовідносин, що пов’язані з пенсійним забезпеченням фізичних осіб, отже,  є цивільно-правовими, тому  не підлягають розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.157  Кодексу адміністративного судочинства України суд закриває  провадження  у справі, оскільки справа не належить розгляду в порядку адміністративного судочинства.

На підставі викладеного, керуючись  ст.ст.157, 165, п.6 Розділу УІІ Перехідних та Прикінцевих положень  Кодексу адміністративного судочинства України, господарський суд, -

УХВАЛИВ:

Закрити провадження у справі.

Ухвала набирає законної сили у відповідності до ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена у порядку та строки,  встановлені ст.ст. 186,187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя

Н.Б. Кеся