ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"23" квітня 2007 р.
Справа  № 30/62-07-1480

Позивач:  Управління архітектури та містобудування  Одеської міської ради

Третя особа на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Виконавчий комітет Одеської міської ради;

Державне підприємство Український науково-дослідний інститут медицини транспорту

Відповідач: Приватне підприємство „Технострой”

Про  зобов’язання вчинити певні дії

За позовом третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору: Державне підприємство Український науково-дослідний інститут медицини транспорту

Відповідач: Приватне підприємство „Технострой”

Про  зобов’язання вчинити певні дії

Та за позовом заступника прокурора м. Одеси в інтересах держави в особі Одеської міської ради; Державного підприємства Український науково-дослідний інститут медицини транспорту

Третя особа на стороні позивача: Управління архітектури та містобудування  Одеської міської ради;

До відповідача: Приватне підприємство „Технострой”

Про  зобов’язання вчинити певні дії

Суддя                                                 Рога Н.В.

Представники:

Від Управління: Романадзе Л.Д. - довіреність №368 исх  від 29.06.2006р.,

Кравченко Ю.В.- довіреність №369 исх від 29.06.2006р.

Від ПП „Технострой” : Матвєєв Д.П.- довіреність від 10.04.2007р.

Від виконкому ОМР: Сімон А.А.- довіреність №03-04 вихд  від 18.01.2007р.,

Нікішев О.В.- довіреність №23вихд від 04.05.2006р.

Від  Інституту: Михайленко М.М.- довіреність №231401 від 15.11.2006р.

Від прокуратури : Євчук Т.В.- згідно посвідчення

Від ОМР:  Сімон А.А.- згідно довіреності

Суть спору:  позивач, Управління архітектури та містобудування Одеської міської ради, за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: Виконавчого комітету Одеської міської ради та Державного підприємства Український науково-дослідний інститут медицини транспорту (далі –Інститут), звернувся до господарського  суду Одеської області   із позовом до Приватного підприємства  (далі -ПП) „Технострой” про зобов’язання відповідача за власний рахунок знести незакінчений будівництвом паркінг,  розташований за адресою: м. Одеса, вул.І.Франка,55.

Представник позивача позовні вимоги  підтримує, наполягає на їх задоволенні.

Третя особа на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору -  Виконком Одеської міської ради позов Управління  підтримує у повному обсязі.

Відповідач проти позову заперечує з мотивів, викладених у відзиві на позовну заяву.

Третя особа - Державне підприємство Український науково-дослідний інститут медицини транспорту (далі –Інститут) в ході розгляду справи подала  позовну заяву до ПП „Технострой” про зобов’язання звільнити самовільно зайняті частини земельної ділянки за адресою: м. Одеса, вул..Суднобудівна,1 та м. Одеса, вул. І.Франка, 55, яка згідно державного акту І-ОД №004709, що виданий Одеською міською радою 29.12.2001р. на підставі рішення Одеської міської ради від 17.04.2001р. №2417-ХХІІІ передана Інституту на праві  постійного користування, зобов’язання ПП „Технострой” відновити до попереднього стану самовільно зайняті частини земельної ділянки за адресою: м. Одеса, вул..Суднобудівна,1 та м. Одеса, вул. І.Франка, 55, яка згідно державного акту І-ОД №004709, що виданий Одеською міською радою 29.12.2001р. на підставі рішення Одеської міської ради від 17.04.2001р. №2417-ХХІІІ передана Інституту на праві  постійного користування.

У зв’язку з чим правовий статус Інституту у справі змінено на третю особу яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору.

Відповідач - ПП „Технострой” проти позову Інституту заперечує з мотивів, викладених у відзиві на позовну заяву.

Ухвалою суду від 14.03.2007р. було порушено провадження у справі №3075-07-2159 за позовом заступника прокурора м. Одеси в інтересах держави в особі Одеської міської ради  та Державного підприємства Український науково-дослідний інститут медицини транспорту, за участю третьої особи на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору –Управління архітектури та містобудування Одеської міської ради, до ПП „Технострой” про зобов’язання ПП „Технострой” за власний рахунок знести незакінчений будівництвом пар кінг, розташований по вул. І.Франка, 55 у м. Одесі, привести самовільно зайняту земельну ділянку ДП Інституту медицини транспорту до первісного стану та звільнити її.

В ході розгляду справи заступник прокурора уточнив позовні вимоги стосовно приведення земельної ділянки у первісний стан  та просив суд у цій частині зобов’язати ПП „Технострой” привести земельну ділянку  у придатний для використання стан, включаючи знесення будинків, будівель та споруд за свій рахунок та звільнити її.

Представники Одеської  міської ради та  Інституту позов прокуратури підтримують.

Відповідач - ПП „Технострой” проти позову заступника прокурора м. Одеси заперечує з мотивів, викладених у відзиві на позовну заяву.

За клопотанням заступника прокурора м. Одеси справу № 3062-07-1480 та справу №3075-07-2159 було об’єднано в одну справу № 3075-07-2159.

В ході розгляду справи представник виконкому Одеської міської ради заявив клопотання про залучення до участі у справі за первісним позовом Управління  у якості третьої особи на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Одеської міської ради. Судом дане клопотання залишено без задоволення з урахуванням того, що у зв’язку із об’єднанням справи №3062-07-1480 та справи №3075-07-2159  Одеська міська рада вже є учасником даного судового процесу як позивач за позовом заступника прокурора м. Одеси.

Крім того, в обґрунтування клопотання представник виконкому послався на право власності Одеської міської ради на земельну ділянку, на якій відповідач - ПП „Технострой” здійснює самочинне будівництво паркінгу та ст.376 Цивільного кодексу України, згідно якої особа , яка здійснює самочинне  будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього. Але, у даній справі не розглядається спір щодо права власності ПП „Технострой” на самочинно збудований об’єкт нерухомості, тому таке обґрунтування залучення до участі у справу Одеської міської ради є  безпідставним.

В ході розгляду справи до суду надійшло клопотання Об’єднання співвласників багатоквартирного будинку „ОЛІМП” про допущення  до участі  у справі у якості третьої особи та стороні відповідача за первісним позовом –ПП „Технострой”. Обґрунтовуючи клопотання Об’єднання співвласників багатоквартирного будинку „ОЛІМП” послалося на фінансову  участь у будівництві паркінгу по вул. І.Франко, 55, але доказів такої фінансової участі до суду не надало, у зв’язку з чим клопотання було залишено без задоволення.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи, заслухавши пояснення представників  сторін та прокуратури, суд встановив:

24 січня 2007р.  Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю Управління архітектури та містобудування Одеської міської ради (далі-Інспекція ДАБК)  був складений припис, яким встановлено порушення - здійснення робіт по будівництву паркінга по вул..І.Франко,55 без дозвільної документації.

26 січня 2007р. Інспекцією ДАБК складено Протокол 000003 про правопорушення у сфері містобудування, яким запропоновано накладення штрафу у розмірі 850 грн. на директора ПП „Технострой”  за порушення у сфері містобудування.  У той же день Інспекцією ДАБК складено Протокол 000035 про правопорушення у сфері містобудування, яким запропоновано накладення штрафу у розмірі 306 грн. на директора ПП „Технострой”  за порушення у сфері містобудування –будівництво паркінгу без дозволу Інспекції ДАБК.

29 січня 2007р.  Інспекцією ДАБК винесено Постанову №000003 про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудування, якою на  ПП „Технострой” накладено штраф у розмірі 850 грн.  У той же день Інспекцією ДАБК винесено Постанову №000035 про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудування, якою вирішено накласти на директора ПП „Технострой” штраф у сумі 306 грн.

Як вбачається з Положення про управління архітектури та містобудування Одеської міської ради, Управління є виконавчим органом Одеської міської ради , який виконує повноваження виконавчого комітету міської ради у сфері архітектури та містобудування. Основними завданнями Управління є, зокрема, реалізація державної і міської політики у сфері містобудування на території міста, забезпечення дотримання законодавства у сфері містобудування, норм і правил забудови міста, затвердження містобудівної документації і проектів будівництва конкретних об’єктів. З метою виконання покладених на нього завдань Управління  звертається до суду в порядку встановленому законодавством з питань, віднесених до компетенції Управління, готує і видає суб’єктам містобудівної діяльності у встановленому порядку дозволи на виконання всіх видів будівельних робіт,  розглядає і погоджує проекти будівництва, реконструкції, капітального ремонту і реставрації конкретних об’єктів , готує і видає замовникам висновки. Здійснює у встановленому порядку архітектурно-будівельний контроль за дотриманням законодавства, затвердженої містобудівної документації при плануванні і забудові відповідних територій, зупинення у випадках, передбачених законом, будівництва, яке проводиться з порушенням містобудівної документації і проектів окремих об’єктів, а також може заподіяти шкоди навколишньому природному середовищу.

Позивач за первісним позовом –Управління, вважає, що ПП „Технострой”  допустило порушення ст.5 Закону України „Про основи містобудування”, щодо будівництва об’єкту відповідно до затвердженої у встановленому порядку містобудівної документації та проекту; ст.9 Закону України „Про архітектурну діяльність”, згідно якої будівництво (нове будівництво, реконструкція, реставрація, капітальний ремонт) об’єкта архітектури повинно здійснюватися відповідно до затвердженої проектної документації. Ця ж вимога міститься у ст.23 Закону України „Про планування і забудову територій”.

Позивач також звернув увагу суду на те, що згідно п.1.1 Положення про порядок надання дозволу на виконання будівельних робіт, затвердженого Наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України від 05.12.2000р. №273, дозвіл на виконання будівельних робіт з нового будівництва , реконструкції, реставрації та капітального ремонту будинків, споруд та інших об’єктів, розширення і технічного переоснащення є документом, що посвідчує право забудовника (замовника) та генерального підрядника на виконання будівельних робіт, у відповідності до затвердженої проектної документації, підключення до інженерних мереж та споруд та надає право відповідним службам на видачу ордера на проведення земляних робіт. Виконання будівельних робіт без вищезазначеного дозволу  забороняється.

Крім того, позивач зазначив, що згідно ст.376 Цивільного кодексу України нерухоме майно вважається самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються без належного дозволу  чи належно затвердженого проекту, або з істотним порушенням будівельних норм і правил. Особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна , не набуває права власності на нього.

У разі істотного відхилення від проекту, що суперечить суспільним інтересам або порушує права інших осіб, істотного порушення будівельних норм і правил суд за позовом відповідного органу державної влади або органу місцевого самоврядування може постановити рішення, яким зобов’язати особу , яка здійснює будівництво, провести відповідну перебудову. Якщо особа, яка здійснює будівництво, відмовляється від проведення перебудови відповідно до проекту та будівельних норм та правил, а також у разі неможливості проведення такої перебудови, таке нерухоме майно за рішенням суду підлягає знесенню за рахунок особи, яка здійснює будівництво.

Позивач вважає, що у зв’язку із відсутністю у ПП „Технострой” погодженого проекту, проведення перебудови у відповідності до нього є не можливим, тому вимагає зобов’язати відповідача за власний рахунок знести незакінчений будівництвом паркінг, розташований за адресою: м. Одеса, вул..І.Франко,55.

Виконком Одеської міської ради повністю підтримує позов Управління.

Відповідач - ПП „Технострой” проти позову Управління заперечує, посилаючись на те, що ПП „Технострой” з 2004р.  є власником об’єкту незавершеного будівництва, розташованого за адресою: м. Одеса, вул. Суднобудівна, 1, який був придбаний з метою його подальшої добудови на дольових засадах. У подальшому ПП „Технострой” отримано згоду на виготовлення проекту завершення будівництва зазначеного об’єкту із зміною його функціонального призначення  під жилий будинок з вбудованими приміщеннями загального призначення та благоустроєм території. Новому житловому будинку присвоєно поштову адресу: м. Одеса, вул. І.Франка, 55.

Об’єкт, який на думку Управління підлягає знесенню, уявляє собою не житловий технічний блок, який є допоміжним приміщенням, призначеним для обслуговування мешканців житлового будинку. Зазначене нежитлове приміщення збудовано з дотриманням будівельних норм та правил, що підтверджується технічним висновком  щодо експлуатаційної придатності зазначеного приміщення, виготовленого МПП „Рубікон+”, яке є ліцензованою організацією, що має право проводити технічну експертизу будівель та споруд.

Відповідач підтвердив, що дійсно не отримало від Інспекції ДАБК відповідно дозволу на будівництво, але для отримання такого дозволу, відповідно до п.2.1. Положення про порядок надання дозволу на виконання будівельних робіт , затвердженого Наказом держкомітету будівництва, архітектури та житлової політики України від 05.12.2000р., для одержання дозволу необхідно подати документи, що посвідчують право власності забудовника (замовника) чи право користування (у тому числі на умовах оренди) земельною ділянкою, на якій буде розміщено об’єкт містобудування. Але на даний час, за незалежних від ПП „Технострой” причин, вирішення питання оформлення землекористування ПП „Технострой” здійснюється в судовому порядку, шляхом зобов’язання Одеської міської ради розглянути на черговій сесії питання щодо укладання договору оренди земельної ділянки.

Крім того, відповідач зазначив, що ще 05.01.2004р. ДП „Український науково-дослідний інститут морської медицини”, на балансі якого знаходився об’єкт незавершеного будівництва по вул. Суднобудівна, 1, отримав згоду на реконструкцію даного об’єкту під житловий будинок з вбудовано-прибудованими не житловими приміщеннями громадського призначення. ПП „Технострой”, після придбання у власність об’єкту незавершеного будівництва, також отримало дозвіл на розробку проектної документації з реконструкції об’єкту під житловий будинок з вбудовано-прибудованими не житловими приміщеннями громадського призначення. Умовою ж отримання дозволу на виконання будівельних робіт   виконком Одеської міської ради визначив укладення договору на право забудови . Відповідач вважає, що такими діями орган місцевого самоврядування порушує ст.29 закону України „Про особливості приватизації об’єктів незавершеного будівництва”, згідно якої місцевим органам виконавчої влади забороняється вимагати від покупців, з якими укладено договір купівлі-продажу об’єкта незавершеного будівництва, виконання умов, не передбачених цим договором, у тому числі щодо будь-яких грошових стягнень або пайової участі в розвитку соціальної інфраструктури населених пунктів.

Виконком Одеської міської ради письмових  міркувань щодо позову до суду не надав. В судовому засіданні представник виконкому  повністю підтримав вимоги позивача за первісним позовом.

В ході розгляду справи третя особа за первісним позовом - Інститут, подала позов до ПП „Технострой” про зобов’язання звільнити самовільно зайняті частини земельної ділянки за адресою: м. Одеса, вул..Суднобудівна,1 та м. Одеса, вул. І.Франка, 55, яка згідно державного акту І-ОД №004709, що виданий Одеською міською радою 29.12.2001р. на підставі рішення Одеської міської ради від 17.04.2001р. №2417-ХХІІІ передана Інституту на праві  постійного користування, зобов’язання ПП „Технострой” відновити до попереднього стану самовільно зайняті частини земельної ділянки за адресою: м. Одеса, вул..Суднобудівна,1 та м. Одеса, вул. І.Франка, 55, яка згідно державного акту І-ОД №004709, що виданий Одеською міською радою 29.12.2001р. на підставі рішення Одеської міської ради від 17.04.2001р. №2417-ХХІІІ передана Інституту на праві  постійного користування.

В обґрунтування позову Інститут посилається на таке:

29 грудня 2001р. Одеською міською радою був виданий Державний акт на право постійного користування землею  І-ОД №004709, згідно якого Державному підприємству „Український науково-дослідний інститут морської медицини”  у постійне користування було надано 1,4785 га землі за адресою: м. Одеса, вул. Суднобудівна, 1 для експлуатації комплексу будівель науково-дослідного інституту.

Наказом Міністерства охорони здоров’я України від 01.07.2005р. №323 „Про реорганізацію Державного підприємства „Український інститут морської медицини” наказано реорганізувати ДП „Український інститут морської медицини” шляхом приєднання його до Державного підприємства „Український науково-дослідний інститут медицини транспорту” на правах структурного підрозділу та визначити ДП „Український науково-дослідний інститут медицини транспорту” правонаступником майнових прав і обов’язків ДП „Український інститут морської медицини”.

Згідно Статуту ДП „Український науково-дослідний інститут медицини транспорту”  Інститут створений на базі Українського науково-дослідного інституту медицини транспорту шляхом його реорганізації  і є його правонаступником в частині майнових прав і обов’язків за передаточним актом.

23 грудня 2004р. між Регіональним відділення Фонду державного майна України по Одеській області (Продавець) та ПП „Технострой” (Покупець) був укладений Договір купівлі-продажу об’єкта незавершеного будівництва шляхом викупу, згідно якого Продавець зобов’язався передати у власність Покупцю об’єкт державної власності незавершеного будівництва - „лікувально-діагностичний і лабораторний комплекс”, розташований за адресою: м. Одеса, вул. Суднобудівна, 1, а Покупець зобов’язався прийняти об’єкт та сплатити ціну згідно умов договору.

Відповідно до п.4.3. Договору Покупець з моменту переходу до нього права власності на об’єкт приватизації (після підписання акту приймання-передачі)  вирішує питання відведення, купівлі або дострокової оренди земельної ділянки під об’єктом приватизації в порядку п.3 ст.27 Закону України „Про приватизацію державного майна”.

Але, ПП „Технострой” до цього часу не врегулювало питання землекористування, у зв’язку з чим Інститут до цього часу сплачує земельний податок за всю територію.

На думку Інституту, будівництво паркінгу, яке здійснює ПП „Технострой”  на частині земельної ділянки, що знаходиться у постійному користуванні Інституту, порушує права та інтереси Інституту як землекористувача, у зв’язку з чим він звернувся о суду з захистом порушеного права та вимагає зобов’язати ПП „Технострой” звільнити самовільно зайняті частини земельної ділянки за адресою: м. Одеса, вул..Суднобудівна,1 та м. Одеса, вул. І.Франка, 55, яка згідно державного акту І-ОД №004709, що виданий Одеською міською радою 29.12.2001р. на підставі рішення Одеської міської ради від 17.04.2001р. №2417-ХХІІІ передана Інституту на праві  постійного користування та  зобов’язати ПП „Технострой” відновити до попереднього стану самовільно зайняті частини земельної ділянки за адресою: м. Одеса, вул..Суднобудівна,1 та м. Одеса, вул. І.Франка, 55, яка згідно державного акту І-ОД №004709, що виданий Одеською міською радою 29.12.2001р. на підставі рішення Одеської міської ради від 17.04.2001р. №2417-ХХІІІ передана Інституту на праві  постійного користування.

ПП „Технострой” проти позову Інституту заперечує, посилаючись на те, що ДП „Науково-дослідний інститут медицини транспорту”  не є належним землекористувачем земельної ділянки, розташованої за адресою: м. Одеса, вул. Суднобудівна, 1, адже Державний акт на право постійного користування землею  І-ОД №004709 яким у постійне користування було надано 1,4785 га землі за адресою: м. Одеса, вул. Суднобудівна, 1 для експлуатації комплексу будівель науково-дослідного інституту, був виданий  Державному підприємству „Український науково-дослідний інститут морської медицини”.                           ДП „Науково-дослідний інститут медицини транспорту”  не переоформив на себе право постійного користування земельною ділянкою, адже, будь-яке нерухоме майно, розташоване за адресою: м. Одеса, вул. Суднобудівна, 1 на баланс Інституту не передавалося. На момент реорганізації ДП „Український інститут морської медицини” шляхом приєднання його до Державного підприємства „Український науково-дослідний інститут медицини транспорту” об’єкт незавершеного будівництва за цією адресою вже був у власності ПП „Технострой”.

Листом від 21.03.2005р. за №14 на ім’я Одеського міського голови  ДП „Український науково-дослідний інститут морської медицини”  повідомило, що не заперечує проти відчуження частини земельної ділянки площею 1,0056 га на користь ПП „Технострой”, та ПП „Технострой” було розпочато роботу по оформленню користування земельною ділянкою. У подальшому Інститут направив на адресу Одеської міської ради інший лист, у якому відізвав свій лист від 21.03.2005р. за №14 , що  ускладнило процедуру оформлення  ПП „Технострой” землекористування.

На сьогоднішній день ПП „Технострой” здійснює дії щодо належного оформлення земельної ділянки під об’єктом будівництва - житловим комплексом ( жилий будинок з вбудованими приміщеннями загального призначення) до складу якого входить і паркінг (пакет документів знаходиться на розгляді в Одеському міському управлінні земельних ресурсів), виготовлено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

Крім того, ПП „Технострой” зазначило, що відповідно до ч.3 ст.27 Закону України „Про приватизацію державного майна” власники приватизованих об’єктів мають приоритетне право на довгострокову оренду (на строк не менше 10 років) займаних ними земельних ділянок з наступним викупом цих земельних ділянок відповідно до законодавства України, якщо на це не має прямої заборони Кабінету міністрів України або відповідної місцевої ради. Місцева рада зобов’язана у місячний строк з моменту реєстрації приватизованого об’єкта переоформити договір оренди на користування землею.

Відповідач також звернув увагу суду на те, що за Договором купівлі-продажу він придбав у власність незавершене будівництво, яке також є об’єктом нерухомого майна, тому, у відповідності до ст.120 Земельного кодексу України  та ч.2 ст.377 Цивільного кодексу України він набув право на оформлення землекористування.

Заступник прокурора м. Одеси в інтересах держави в особі Одеської міської ради  та Державного підприємства Український науково-дослідний інститут медицини транспорту, за участю третьої особи на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору –Управління архітектури та містобудування Одеської міської ради, звернувся з позовом до ПП „Технострой” про зобов’язання ПП „Технострой” за власний рахунок знести незакінчений будівництвом паркінг, розташований по вул. І.Франка, 55 у м. Одесі, привести самовільно зайняту земельну ділянку ДП Інституту медицини транспорту у придатний для використання стан, включаючи знесення будинків, будівель та споруд за свій рахунок та звільнити її.

В обґрунтування позову заступник прокурора посилається на здіснення ПП „Технострой” самочинного будівництва паркінгу без отримання дозволу Інспекції ДАБК на виконання будівельних робіт та належним чином затвердженої документації, що є порушенням ст.5 Закону України „Про основи містобудування”, щодо будівництва об’єкту відповідно до затвердженої у встановленому порядку містобудівної документації та проекту; ст.9 Закону України „Про архітектурну діяльність”, згідно якої будівництво (нове будівництво, реконструкція, реставрація, капітальний ремонт) об’єкта архітектури повинно здійснюватися відповідно до затвердженої проектної документації, ст.23 Закону України „Про планування і забудову територій”, згідно якої здійснення будівельних робіт на об’єктах містобудування без дозволу на виконання будівельних робіт вважається самовільним будівництвом і тягне за собою відповідальність згідно з законодавством.

Крім того, заступник прокурора зазначив, що згідно ст.376 Цивільного кодексу України нерухоме майно вважається самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються без належного дозволу  чи належно затвердженого проекту, або з істотним порушенням будівельних норм і правил. Особа , яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього. Якщо власник (користувач) земельної ділянки заперечує проти визнання права власності на нерухоме майно за особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво на його земельній ділянці, або якщо це порушує права інших осіб, майно підлягає знесенню особою, яка здійснила (здійснює ) самочинне будівництво, або за її рахунок.

У разі істотного відхилення від проекту, що суперечить суспільним інтересам або порушує права інших осіб, істотного порушення будівельних норм і правил суд за позовом відповідного органу державної влади або органу місцевого самоврядування може постановити рішення, яким зобов’язати особу, яка здійснює будівництво, провести відповідну перебудову. Якщо особа, яка здійснює будівництво, відмовляється від проведення перебудови відповідно до проекту та будівельних норм та правил, а також у разі неможливості проведення такої перебудови, таке нерухоме майно за рішенням суду підлягає знесенню за рахунок особи, яка здійснює будівництво.

Заступник прокурора також зазначив, що  приведення земельних ділянок у придатний для використання стан , включаючи знесення будинків, будівель і споруд, здійснюється за рахунок громадян або юридичних осіб, які самовільно зайняли земельні ділянки.

Одеська міська рада та Інститут повністю підтримують вимоги заступника прокурора.

ПП „Технострой” проти позову заступника прокурора заперечує з тих же мотивів, що і у відзивах на позови Управління та Інституту.

Розглянувши матеріали справи, суд доходить до такого висновку:

Відповідно до ст.1 Закону України „Про місцеве самоврядування в Україні” рада є представницьким органом місцевого самоврядування , який відповідно до закону наділяється правом представляти інтереси територіальної громади і приймати від її імені рішення. До виключної компетенції  ради відносяться питання, які вирішуються виключно на пленарних засіданнях, та перелічені у ст.26 зазначеного Закону. Для здійснення виконавчих функцій і повноважень місцевого самоврядування у межах, визначених законодавством ради створюють виконавчі органи, яким, зокрема,                                є Управління архітектури  та містобудування  Одеської міської ради, до компетенції якого, згідно п.п.3). п.б). ч.1 ст.31 Закону України „Про місцеве самоврядування в Україні” відноситься здійснення у встановленому порядку державного контролю за дотриманням законодавства, затвердженої містобудівної документації при плануванні та забудові відповідних територій.

Як вбачається з Положення про управління архітектури та містобудування Одеської міської ради, Управління є виконавчим органом Одеської міської ради, який виконує повноваження виконавчого комітету міської ради у сфері архітектури та містобудування. Основними завданнями Управління є, зокрема, реалізація державної і міської політики у сфері містобудування на території міста, забезпечення дотримання законодавства у сфері містобудування , норм і правил забудови міста, затвердження містобудівної документації і проектів будівництва конкретних об’єктів. З метою виконання покладених на нього завдань Управління  звертається до суду в порядку встановленому законодавством з питань, віднесених до компетенції Управління.

Дійсно, відповідно до ст.9 Закону України „Про архітектурну діяльність” будівництво (нове будівництво, реконструкція, реставрація, капітальний ремонт) об’єкта архітектури  здійснюється відповідно до затвердженої проектної документації, державних стандартів, норм і правил, місцевих правил забудови населених пунктів, а згідно  ст.23 Закону України „Про планування і забудову територій” будівництво об’єктів містобудування здійснюється згідно з законодавством, державними стандартами, нормами та правилами , регіональними і місцевими правилами забудови, містобудівною та проектною документацією.  Згідно ст.5 Закону України „Про основи містобудування” однією з основних вимог містобудування є розміщення і  будівництво об’єктів відповідно до затверджених у встановленому порядку містобудівної документації та проектів цих об’єктів, а згідно ст.25 зазначеного Закону виконання будівельних робіт  без дозволу та затвердженого  у встановленому порядку проекту або з відхиленням від нього  є порушенням містобудівного законодавства.

Управління архітектури та містобудування Одеської міської ради, просить суд зобов’язати ПП „Технострой” за власний рахунок знести незакінчений будівництвом паркінг, розташований за адресою: м. Одеса, вул..І.Франко,55,який є  самочинним будівництвом.

В обґрунтування позову Управління послалося на те, що за відсутністю проекту  не має можливості провести перебудову паркінгу та привести його у відповідність до проекту , тому суд має прийняти рішення щодо знесення зазначеного об’єкту нерухомості. Але з таким  висновком позивача погодитися не можна, адже, у відповідності до ст.376 Цивільного кодексу України у разі істотного відхилення від проекту, що суперечить суспільним інтересам або порушує права інших осіб, істотного порушення будівельних норм і правил суд за позовом відповідного органу державної влади або органу місцевого самоврядування може постановити рішення, яким зобов’язати особу, яка здійснює будівництво, провести відповідну перебудову. І лише у випадку, якщо особа, яка здійснює будівництво, відмовляється від проведення перебудови відповідно до проекту та будівельних норм та правил, а також у разі неможливості проведення такої перебудови, таке нерухоме майно за рішенням суду підлягає знесенню за рахунок особи, яка здійснює будівництво.

Управлінням же до суду не надано жодного доказу того, що незавершений будівництвом паркінг за адресою: м. Одеса, вул. І.Франка, 55 не відповідає  будівельним нормам та правилам, того, що ПП ”Технострой” відмовилося від проведення перебудови об’єкту.

Слід зазначити, що Законом України „Про відповідальність підприємств, їх об’єднань, установ та організацій  за правопорушення у сфері містобудування”  передбачено  такий вид відповідальності за проведення будівельних робіт без дозволу на їх виконання або без затвердженої проектної документації як штраф у розмірі 50% вартості проведених робіт.

Крім того, слід зауважити, що ПП „Технострой” будує на земельній ділянці по вул. І.Франка, 55 житловий комплекс, до складу якого входить житловий будинок з вбудовано-прибудованими не житловими приміщеннями, та деякі окремо стоячі не житлові об’єкти, необхідні для обслуговування як самого житлового комплексу,  так і мешканців будинку. Всі об’єкти будуються на умовах дольової участі фізичних та юридичних осіб, тому знесення фактично побудованих об’єктів нерухомості, без наявності доказів їх невідповідності будівельним нормам і правилам, може спричинити значну шкоду особам, що зробили свої внески на будівництво.

Згідно ст. 43 ГПК України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об’єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Виходячи з матеріалів справи, суд вважає не обґрунтованим та таким , що не підлягає задоволенню позов Управління архітектури та містобудування  Одеської міської ради.

Що стосується позову Державного підприємства „Український науково-дослідний інститут медицини транспорту” щодо зобов’язання ПП „Технострой”  звільнити самовільно зайняті частини земельної ділянки за адресою: м. Одеса, вул..Суднобудівна,1 та м. Одеса, вул. І.Франка, 55, яка згідно державного акту І-ОД №004709, що виданий Одеською міською радою 29.12.2001р. на підставі рішення Одеської міської ради від 17.04.2001р. №2417-ХХІІІ передана Інституту на праві  постійного користування та  зобов’язання ПП „Технострой” відновити до попереднього стану самовільно зайняті частини земельної ділянки за адресою: м. Одеса, вул..Суднобудівна,1 та м. Одеса, вул. І.Франка, 55, яка згідно державного акту І-ОД №004709, що виданий Одеською міською радою 29.12.2001р. на підставі рішення Одеської міської ради від 17.04.2001р. №2417-ХХІІІ передана Інституту на праві  постійного користування, то суд вважає ці вимоги Інституту необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню виходячи з такого:

Як вбачається з матеріалів справи,  Державний акт на право постійного користування землею  І-ОД №004709був виданий 29 грудня 2001р. Одеською міською радою  Державному підприємству „Український науково-дослідний інститут морської медицини”. Отже, саме цьому підприємству  у постійне користування було надано 1,4785 га землі за адресою: м. Одеса, вул. Суднобудівна, 1 для експлуатації комплексу будівель науково-дослідного інституту.

Наказом Міністерства охорони здоров’я України від 01.07.2005р. №323 „Про реорганізацію Державного підприємства „Український інститут морської медицини” наказано реорганізувати ДП „Український інститут морської медицини” шляхом приєднання його до Державного підприємства „Український науково-дослідний інститут медицини транспорту” на правах структурного підрозділу та визначити ДП „Український науково-дослідний інститут медицини транспорту” правонаступником майнових прав і обов’язків ДП „Український інститут морської медицини”. Згідно Статуту ДП „Український науково-дослідний інститут медицини транспорту”  Інститут створений на базі Українського науково-дослідного інституту медицини транспорту шляхом його реорганізації і є його правонаступником в частині майнових прав і обов’язків за передаточним актом.  Отже, ДП „Український інститут морської медицини” не є повним правонаступником всі х прав та обов’язків Державного підприємства „Український науково-дослідний інститут медицини транспорту”.

Крім того, відповідно до чинного земельного законодавства не передбачено правонаступництво у сфері земельних правовідносин. Новостворене державне підприємство лише набуло права у відповідності до Земельного кодексу України на отримання земельної ділянки у постійне користування, але не може вважати себе належним землекористувачем на підставі Державного акту, що був виданий іншому підприємству.

Слід також зауважити, що відповідно до ч.3 ст.27 Закону України „Про приватизацію державного майна” власники приватизованих об’єктів мають приоритетне право на довгострокову оренду (на строк не менше 10 років) займаних ними земельних ділянок з наступним викупом цих земельних ділянок відповідно до законодавства України, якщо на це не має прямої заборони Кабінету Міністрів України або відповідної місцевої ради. Місцева рада зобов’язана у місячний строк з моменту реєстрації приватизованого об’єкта переоформити договір оренди на користування землею.

У відповідності до ст.120 Земельного кодексу України  при переході права власності на будівлю і споруду право користування земельною ділянкою може переходити на підставі договору оренди земельної ділянки. Згідно  ч.2 ст.377 Цивільного кодексу України якщо будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, наданій у користування, то у разі їх відчуження до набувача переходить право користування тією частиною земельної ділянки, на якій вони розміщені, та частиною ділянки, яка необхідна для їх обслуговування.

З зазначеного можна зробити висновок, що у ПП „Технострой” виникло право на оформлення землекористування, що підприємство і намагається зробити, як вбачається з наявних у матеріалах справи судових рішень.

Крім того, слід зауважити, що Інститутом не визначено, які саме частини земельної ділянки має звільнити ПП „Технострой”.

Що стосується позову   заступника прокурора м. Одеси в інтересах Одеської міської ради та Державного підприємства „Український науково-дослідний інститут медицини транспорту”, то він не підлягає задоволенню за таких підстав: відповідно до ст. 29 ГПК України  прокурор бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, порушену за позовом інших осіб, на будь-якій стадії її розгляду для представництва інтересів громадянина або держави. У разі прийняття господарським судом позовної заяви, поданої прокурором і інтересах  держави в особі органу, уповноваженого здійснювати функції держави у спірних правовідносинах, зазначений орган набуває статусу позивача. Отже, підставою звернення до суду прокурора або його заступника з відповідним позовом є порушення інтересів держави або громадянина. При цьому ч. 2 ст. 2 ГПК України зобов`язує прокурора самостійно визначати, в чому полягає порушення інтересів держави та обґрунтовувати необхідність їх захисту, а також визначати орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах.

Отже, за змістом п. 2 ст. 121 Конституції України та ст. 2 ГПК України, з обсягу наданих прокурору ст. 29 ГПК України прав, представництво прокуратурою інтересів держави у господарському суді є одним із видів представництва в суді, яке за своєю правовою природою є правовідносинами, в яких одна особа (представник) на підставі певних повноважень виступає від імені іншої особи (довірителя) і виконує процесуальні дії в суді в її інтересах, набуваючи (змінюючи, припиняючи) для неї права та обов`язки. Але представництво прокурором інтересів держави в суді відрізняється від інших видів представництва рядом специфічних ознак: складом представників та колом суб`єктів, інтереси яких вони представляють, обсягом повноважень, формами їх реалізації.

З огляду на це, обґрунтовуючи у позовній заяві необхідність захисту інтересів держави та зазначаючи орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах прокурор, а вирішуючи питання про порушення справи за позовними заявами прокурора і суд, повинні враховувати, що закріплені нормами Конституції України та іншими правовими актами інтереси держави у своїй основі потребують здійснення загальнодержавних (політичних, економічних, соціальних та інших) дій, програм, спрямованих на захист суверенітету, територіальної цілісності, державного кордону України, гарантування її державної, економічної, інформаційної, екологічної безпеки, охорону землі як національного багатства тощо і можуть збігатися повністю, частково або не збігатися зовсім з інтересами державних органів та організацій чи з інтересами господарських товариств з часткою державної власності у статутному фонді або держава може вбачати свої інтереси і в діяльності приватних підприємств, товариств.

Проте інтереси держави є відмінними від інтересів інших учасників суспільних відносин і даючи офіційне тлумачення положень ст. 2 ГПК України Конституційний Суд України у рішенні від 08.04.1999 року у справі № 1-1/99 зазначив, що підставою для порушення справи у суді є заява, у якій прокурор обґрунтовує порушення чи загрозу порушення інтересів держави, зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах, під яким відповідно до ст. ст. 6, 7, та 143 Конституції України потрібно розуміти орган державної влади чи орган місцевого самоврядування, якому законом надано повноваження органу виконавчої влади, а не підприємства, установи і організації, незалежно від їх підпорядкування і форми власності.

У даному ж випадку у позовній заяві заступник прокурора не тільки не обґрунтував в чому саме  він бачить порушення інтересів держави, але й взагалі не зазначив, що позов подано в інтересах держави.

Одеська ж міська рада та  Державне підприємство „Український науково-дослідний інститут медицини транспорту”, випадку порушення їх прав та охоронюваних законом інтересів  можуть самостійно звернутися до суду за захистом.

Крім того, відповідно до ст.33 ГПК України кожна особа повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. Заступником прокурора до позовної заяви не надано доказів в підтвердження позову.

За таких обставин, позов заступника прокурора м. Одеси  є необґрунтованим, не підтверджений матеріалами справи, тому не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст.   82-85 ГПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

1.          У задоволенні позову  Управління архітектури та містобудування Одеської міської ради - відмовити .

2.          У задоволенні позову Державного підприємства „Український науково-дослідний інститут медицини транспорту” –відмовити.

3.          У задоволенні позову заступника прокурора м. Одеси в інтересах Одеської міської ради та Державного підприємства „Український науково-дослідний інститут медицини транспорту” –відмовити .

Рішення набирає законної сили протягом 10-денного строку з дня його підписання.

Рішення підписане 04 травня 2007р.

Суддя