ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"15" січня 2007 р.
Справа  № 29-5/28-06-1061

За позовом: Дочірньої компанії „Газ України” НАК „Нафтогаз „України”

до відповідача: Дочірнього підприємства з іноземними інвестиціями державного головного підприємства „Медисан” санаторій „Молдова”

про стягнення 38137,66 грн.

Суддя                     Аленін О.Ю.

Представники сторін:

Від позивача: Онищенко І.П. за довіреністю

Від відповідача: Кузнєцов Г.О. за довіреністю

Суть спору:           ДК „Газ України” НАК „Нафтогаз „України” звернулась до суду з позовом до Дочірнього підприємства з іноземними інвестиціями державного головного підприємства „Медисан” санаторій „Молдова” (далі ДП „Медисан” санаторій „Молдова”), в якому просить стягнути з відповідача суму заборгованості в розмірі 38137,66 грн., яка складається з 23204,99 грн. основного боргу, 4290,63 грн. пені, 1624,35 грн. штрафу, 7070,76 грн. боргу з урахуванням індексу інфляції, 1946,93 грн. 3% річних.

Відповідач надав відзив на позов в якому зазначив, що вказану суму основного боргу він сплатив, що підтверджується платіжним дорученням № 1260 від 27.12.2002р.

Ухвалою від 29.11.2006р. строк розгляду справи був продовжений відповідно до ст. 69 ГПК України на один місяць.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи, оцінивши докази які мають значення для справи, - суд встановив:

24.01.2003 р. між ДК „Газ України” НАК „Нафтогаз України” (постачальник) та ДП „Санаторій „Молдова” (покупець) укладено договір на постачання природного газу № 06/03-109 (далі –договір), згідно до умов якого постачальник зобов’язався продати покупцю в 2003 році природний газ (далі –газ), а покупець - прийняти і оплатити цей газ на умовах договору. Відповідно до п. 2.1 договору постачальник передає покупцеві в 2003 році газ в обсязі до 1 220 000 куб. м. Кількість поставленого покупцю газу підтверджується щомісячними актами приймання-передачі газу (3.2), які складаються уповноваженими представниками сторін до 5–го числа місяця, наступного за звітним. Згідно до п. 5.1 договору ціна за 1000 кубічних метрів газу, без врахування вартості транспортування газу на території України, становить 276,25 грн. Загальна сума даного договору становить 337 025 грн., при цьому, ПДВ визначається згідно з чинним законодавством України. По п. 6.1. договору оплата за природний газ проводиться покупцем виключно грошовими коштами по пп. 6.1.1 - в січні –протягом місяця поставки, а остаточний розрахунок на підставі акту приймання-передачі газу за січень місяць до 10 лютого 2003 р.; по пп. 6.1.2 - за інші місяці перша оплата в розмірі 50 % від вартості запланованих місячних обсягів - не пізніше ніж за 5 банківських днів до початку місяця поставки газу; послідуючі оплати - плановими платежами по 25 % від вартості запланованих місячних обсягів до 10–го та 20–го числа поточного місяця; остаточний розрахунок - на підставі акту прийому-передачі газу за звітний місяць до 10 місяця наступного за звітним. При невиконанні покупцем вимог, передбачених у цьому пункті постачальник має право обмежити постачання газу покупцеві відповідно до рівня проплат або припинити поставку газу. Якщо в платіжному дорученні не вказується призначення платежу, то кошти можуть бути зараховані в рахунок погашення заборгованості попередніх періодів (п. 6.2). Кошти, які надійшли від покупця, будуть зараховані як передоплата за умови відсутності заборгованості по даному договору  (п. 6.3.). Також в договорі сторони передбачили відповідальність за несвоєчасну оплату отриманого газу.

Виконуючи умови договору   відповідно до актів прийому-передачі від 31.01.2003 р., 28.02.2003 р., 31.03.2003 р. та позовної заяви позивач передав відповідачу газ в об’ємі 423,687 тис. куб. м на загальну суму 117 043,54 грн.

За твердженням позивача відповідач провів часткову оплату в сумі 93838,55 грн., що підтверджується платіжними дорученнями  № 58 від 22.01.03, №№ 59, 60 від 23.01.03, № 81 від 04.02.03, № 128 від 11.02.03, №№ 163, 164 від 20.02.03, № 185 від 04.03.03.

Таким чином за розрахунком позивача борг ДП „Медисан” санаторій „Молдова” перед ДК „Газ України” НАК „Нафтогаз „України” становить 23204,99 грн.

В зв’язку з простроченням відповідачем виконання свого зобов’язання по оплаті позивачем нараховані 4290,63 грн. пені, 1624,35 грн. штрафу, 7070,76 грн. боргу з урахуванням індексу інфляції, 1946,93 грн. 3% річних.

Відповідач, не погоджуючись з вимогами за позовом, зазначає, що зобов’язання по сплаті отриманого газу виконано шляхом перерахування грошових коштів платіжним дорученням   № 1260 від 27.12.2002р..

Досліджуючи матеріали справи, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог з огляду на таке.

Згідно ст.ст. 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог –відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Аналогічні приписи містив ЦК УРСР за змістом ст. ст. 161, 162 якого зобов'язання  повинні  виконуватися  належним  чином   і    в установлений строк відповідно до вказівок закону, акту планування, договору, а при відсутності таких вказівок - відповідно до вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобов'язання і одностороння зміна умов договору не допускається, за винятком випадків, передбачених законом.

Відповідно до ч.1  ст. 216 ЦК УРСР зобов'язання  припиняється  виконанням,  проведеним  належним чином.

Відповідно до ст.ст.. 598, 599 ЦК України зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Припинення зобов'язання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених договором або законом. Зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Згідно умов договору оплата за природний газ проводиться покупцем виключно грошовими коштами в січні –протягом місяця поставки, а остаточний розрахунок на підставі акту приймання-передачі газу за січень місяць до 10 лютого 2003 р.. За інші місяці перша оплата в розмірі 50 % від вартості запланованих місячних обсягів - не пізніше ніж за 5 банківських днів до початку місяця поставки газу; послідуючі оплати - плановими платежами по 25 % від вартості запланованих місячних обсягів до 10–го та 20–го числа поточного місяця; остаточний розрахунок - на підставі акту прийому-передачі газу за звітний місяць до 10 місяця наступного за звітним.

Згідно пп. 6.2. та 6.3 договору якщо в платіжному дорученні не вказується призначення платежу, то кошти можуть бути зараховані в рахунок погашення заборгованості попередніх періодів. Кошти, які надійшли від покупця, будуть зараховані як передоплата за умови відсутності заборгованості по даному договору.

Як вбачається з платіжного доручення № 1260 від 27.12.2002р., на яке відповідач посилається як на доказ належного виконання зобов’язання, платник – відповідач перерахував на розрахунковий рахунок позивача грошові кошти в сумі 23205 грн. за природний газ за січень 203 дог-р  від 26.12.02 р в т.ч. ПДВ.

В судовому засіданні представники сторін зазначили що договір № 203 від 26.12.2003 р. між сторонами не укладався, не укладались також і інші договори від 26.12.2003 р..

Отже, згадане визначення платежу не відповідає існуючим договірним відносинам, що виникли між сторонами на підставі договору № 06/03-109 від 24.01.2003 р. , а тому суд вважає, що позивач підставно не прийняв для зарахування грошові кошти в сумі 23205 грн., які перераховані відповідачем платіжним  дорученням № 1260 від 27.12.2002р.. в рахунок оплати газу, отриманого відповідачем за договором № 06/03-109 від 24.01.2003 р..

Кожна сторона повинна  довести  ті  обставини,  на  які  вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обставини справи, які  відповідно  до  законодавства  повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі  яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються  вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору (ст.ст.. 32,33, 34 ГПК України).

Відповідач не надав доказів належного виконання своїх зобов’язань за договором № 06/03-109 від 24.01.2003 р.., а платіжне доручення № 1260 від 27.12.2002р. з огляду на наведені приписи цивільного та процесуального законодавства, а також умови договору, не є належним доказом, що підтверджує факт здійсненої оплати по договору № 06/03-109 від 24.01.2003 р., а тому судом до уваги не приймається.

Таким чином вимоги позивача щодо стягнення основного боргу в сумі 23204,99 грн. є обґрунтованими, підтверджуються матеріалами справи, а тому підлягають задоволенню.

Також підлягають задоволенню і вимоги щодо стягнення 4290,63 грн. пені, 1624,35 грн. штрафу, 7070,76 грн. боргу з урахуванням індексу інфляції, 1946,93 грн. 3% річних, виходячи з такого.

Згідно  ст. 546 ЦК України виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою.  Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання  за кожен день прострочення виконання (ч.1,3 ст. 549 ЦК України).

Відповідно п. 7.2 договору в разі несплати або несвоєчасної сплати за спожитий газ у строку, передбачені договором, покупець сплачує постачальнику пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу, за кожен день прострочення платежу.

Таким чином позивачем правомірно нарахована пеня в розмірі 4290,63 грн., яка підлягає стягненню з відповідача.

Відповідно до ч. 2 ст. 231 ГК України у разі якщо порушено господарське зобов'язання, в якому хоча б одна сторона є суб'єктом господарювання, що належить до державного сектора економіки, або порушення пов'язане з виконанням державного контракту, або виконання зобов'язання фінансується за рахунок Державного бюджету України чи за рахунок державного кредиту, штрафні санкції застосовуються, якщо інше не передбачено законом чи договором, зокрема, за прострочення понад тридцять днів додатково стягується штраф у розмірі семи відсотків вказаної вартості.

Оскільки позивач є суб’єктом господарювання, який належить до державного сектору економіки, позивачем правомірно нараховано 7% штрафу в сумі 1624,35 грн.

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.  Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов’язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних з простроченої суми, якщо законом або договором не встановлений інший розмір процентів.

Отже, позивачем правомірно нараховані збитки від інфляції  в розмірі 7070,76 грн. та 1946,93 грн. 3% річних

За таких підстав позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Державне мито у спорі та витрати на інформаційне-технічне забезпечення судового процесу  покласти на відповідача, відповідно до вимог ст.ст. 44, 49 ГПК України.

Керуючись ст.ст. 44, 49, ст.ст. 82-85,  ГПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

1.          Позов задовольнити повністю.

2.          Стягнути з Дочірнього підприємства з іноземними інвестиціями державного головного підприємства „Медисан” санаторій „Молдова” (м. Одеса, вул. Посмітного, 2, код 03356074) на користь Дочірньої компанії „Газ України” НАК „Нафтогаз „України” (м. Київ, вул Шолуденка, 1, код 31301827)  23204,99 грн. основного боргу, 4290,63 грн. пені, 1624,35 грн. штрафу, 7070,76 грн. боргу з урахуванням індексу інфляції, 1946,93 грн. 3% річних, 381,37 грн. держмита та 118 грн. за ІТЗ судового процесу.

Рішення суду набирає законної сили в порядку ст. 85 ГПК України.

Наказ видати згідно ст. 116 ГПК підписане 22.11.2004р.

Рішення підписано 31.01.2007 р.

Суддя                                                                                       Аленін О.Ю.