ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________
__________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" квітня 2007 р.                                                           Справа № 6/272-06

Житомирський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого   судді

суддів:

при секретарях                                                             , Сташкевич М.О.

за участю представників сторін:

від позивача за первісним позовом:     Максимчук А.І., довіреність від 05.03.2007 року,                                              Сковоронський І.В., довіреність від 08.02.2007 р. -

приймав участь в судовому засіданні 06.03.2007 р.

від відповідача за первісним позовом: Сологуб М.Ф., довіреність №818 від 13.09.2006 р.                                                Дяченко О.Д., директор,

розглянувши апеляційну скаргу Закритого акціонерного товариства "Подільський цукор", смт. Вороновиця Вінницького району Вінницької області

на рішення господарського суду Вінницької області

від "08" листопада 2006 р.  у справі № 6/272-06 (суддя Говор Н.)

за позовом Закритого акціонерного товариства "Подільський цукор", смт. Вороновиця Вінницького району Вінницької області

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Богданівське", с. БогданівкаТульчинського району Вінницької області

про стягнення 711442,78 грн.

та за зустрічним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Богданівське", с.Богданівка Тульчинського району Вінницької області

до  Закритого акціонерного товариства "Подільський цукор", смт. Вороновиця Вінницького району Вінницької області

про визнання недійсним договору,

з перервою в судовому засіданні з 06.03.2007 року по 05.04.2007 року,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Вінницької області від 08 листопада 2006 року у справі №6/272-06 в позові Закритого акціонерного товариства "Подільський цукор", смт. Вороновиця Вінницького району Вінницької області до Товариства з обмеженою відповідальністю "Богданівське", с. Богданівка Тульчинського району Вінницької області про стягнення 711442,78 грн. штрафу відмовлено. Зустрічний  позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Богданівське", с.Богданівка Тульчинського району Вінницької області до  Закритого акціонерного товариства "Подільський цукор", смт. Вороновиця Вінницького району Вінницької області про визнання недійсним договору задоволено.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, позивач звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення господарського суду Вінницької області, задовольнити його позовні вимоги за первісним позовом та відмовити відповідачу в задоволенні зустрічного позову.

Апеляційна скарга мотивована, зокрема, тим, що:

- при винесенні рішення  про недійсність договору, господарський суд не довів, не обгрунтував та не дав чіткого визначення,  в чому саме зміст оспорюваного договору суперечить вимогам Закону;

- типові умови господарських договорів, згідно Закону України "Про державне регулювання виробництва і реалізації цукру", є обов'язковими до застосування у відносинах між цукровими заводами;

- частина 2 ст.7 Закону України "Про державне регулювання виробництва і реалізації цукру" містить пряму вказівку про імперативний характер (обов'язковість виконання) таких умов у відносинах між сторонами, а не про обов'язок сторін включати до змісту окремого договору всі чи окремо взяті положення цих Типових умов;

- відповідність чи невідповідність угоди вимогам закону має оцінюватись господарським судом згідно законодавства, яке діяло на момент укладення спірної угоди;

- неприведення укладеного між сторонами договору у відповідність з положеннями Типових умов господарських договорів між цукровими заводами, бурякосіючими господарствами та іншими суб'єктами   бурякоцукрового комплексу незалежно від форм власності щодо вирощування та купівлі цукрових  буряків для виробництва цукру квоти "А", затвердженими Наказом Мінагрополітики України 13.05.2005  №201 і зареєстрованими в Міністерстві юстиції України 25.07.2005 р. за № 795/11075 ,  не є підставою для визнання договору  недійсним.

В судовому  засіданні  представники позивача за первісним позовом вимоги апеляційної скарги підтримали.

Відповідач за первісним позовом у відзиві на апеляційну скаргу та його представники в судовому засіданні заперечили проти вимог апеляційної скарги, вважаючи, що доводи апеляційної скарги не грунтуються на чинному законодавстві, рішення суду першої інстанції є обгрунтованим та законним, у зв'язку з чим, просять вказане рішення залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія  суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Позивач звернувся до господарського суду з позовом про стягнення з відповідача 711 442,78 грн. штрафу за порушення (неналежне виконання) умов договору щодо кількості та строків поставки товару в розмірі 20% від вартості непоставленого товару (а.с.2-3).

17.08.2006 р. позивач подав клопотання про зміну підстав позову та просить суд стягнути з відповідача штраф за поставку цукрових буряків третім особам при невиконанні зобов'язань перед позивачем за договором купівлі-продажу цукрових буряків на 2005 р. від 26.02.2005 р. у розмірі 20% від вартості недопоставленого товару за договором (3 557 213,88 грн.), що дорівнює 711 442,78 грн., оскільки така відповідальність відповідача передбачена пунктом   6.2 договору (а.с.43).

26.03.2006 р. відповідач подав  до господарського суду  зустрічний позов про  визнання договору купівлі-продажу цукрових буряків на 2005 р. від 26.02.2005 р., укладеного між сторонами, недійсним з посиланням на те, що даний договір не містить типових умов, обов'язкових для застосування і передбачених Типовими умовами  господарських договорів між цукровими заводами, бурякосіючими господарствами та іншими суб'єктами   бурякоцукрового комплексу незалежно від форм власності щодо вирощування та купівлі цукрових  буряків для виробництва цукру квоти "А", затвердженими Наказом Мінагрополітики України 13.05.2005  №201 і зареєстрованими в Міністерстві юстиції України 25.07.2005 р. за № 795/11075, та на те, що позивач не привів договір від 26.02.2005 р. у відповідність до згаданих нормативно-правових документів (а.с.87-90).

26.02.2005 р. між сторонами був укладений договір купівлі-продажу цукрових буряків на 2005 рік., відповідно до умов якого ТОВ "Богданівське" (виробник) зобов'язувалось продати  ЗАТ "Подільський цукор" (замовнику) цукрові буряки, а ЗАТ " Подільський цукор" - зокрема, надавати методичні консультації щодо посіву та вирощування цукрових буряків, забезпечувати виробника насінням, паливно-мастильними матеріалами, мінеральними добривами.

Пунктами 2.1-2.4  договору сторони встановили, що виробник повинен продати замовнику  цукрові буряки, які повинні відповідати вимогам діючого стандарту 17421-82 "Цукрові буряки для промислової переробки. Вимоги при заготівлях" в кількості 20 000 тонн з площі 600 га.  по ціні 165 грн. за одну тонну в т.ч. ПДВ, згідно Постанови Кабінету Міністрів України від 01.03.2001 р. Всю сировину, вирощену на вищезгаданій площі, переробити на цукровому заводі замовника. Доставка ж сировини здійснюється у термін з 01.09.2005р.

01.09.2005 р. сторони уклали додаткову угоду до договору від 26.02.2005 р., якою внесли зміни та доповнення до вказаного договору в частині вартості однієї тонни цукрових буряків, погодивши ціну в розмірі 220 грн. за тонну в тому числі ПДВ.

Відповідно до п.4.1 договору від 26.02.2005 р., замовник оплачує виробнику  протягом 5-ти календарних днів кондиційні цукрові буряки, прийняті  в рахунок договору.

Пунктом 6.2 договору сторони встановили, що у випадку поставки цукрових буряків третім особам, при невиконанні зобов'язання перед замовником, виробник сплачує замовнику 50% вартості цукрових буряків, недопоставлених згідно даного договору.

Як вбачається з матеріалів справи, зокрема, з видаткових накладних за №436 від 30.09.2005 р., №474 від 17.10.2005 р., №462 від 31.10.2005 р. та з претензії до договору купівлі-продажу цукрових буряків від 26.02.2005 р., поданої позивачем, відповідач здійснив поставку цукрового буряка позивачу  в розмірі 3 830,846 тонн (а.с.11-13). Розмір невиконаного зобов'язання склав 16 169,154 тонн цукрового буряка на загальну суму 3 557 213, 88 грн.

Доказів поставки решти  цукрового буряка відповідач суду не надав.

Проте, позивач не надав ні суду першої інстанції, ні апеляційному господарському суду доказів того, що відповідачем були здійснені поставки цукрового буряка в 2005 р. третім особам.

На виконання вимоги ухвали апеляційного  господарського суду від 06.03.2005 р. ЗАТ "Капустянський цукор" повідомив суд, що в 2005 р. договір постачання цукрових буряків із ТОВ "Богданівське" не зареєстрований. З повідомлення ВАТ "Котовський цукровий завод" від 19.03.2007 р. №018/44 вбачається, що в 2005 р. господарські договори на постачання цукрових буряків з ТОВ "Богданівське" не укладались і поставка цукрових буряків ТОВ "Богданівське" на ВАТ "Котовський цукровий завод" не проводилась (а.с.143-144,148).

Відповідно до ч.1 ст.33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

За таких обставин суд першої інстанції дійшов вірного висновку про те, що позовні вимоги про застосування відповідальності на підставі п.6.2 договору від 26.02.2005 р. не можуть бути задоволені.

Що ж до зустрічних позовних вимог про визнання договору недійсним з тих підстав, що договір не відповідає Типовим умовам господарських договорів між цукровими заводами, бурякосіючими господарствами та іншими суб'єктами   бурякоцукрового комплексу незалежно від форм власності щодо вирощування та купівлі цукрових  буряків для виробництва цукру квоти "А", затвердженими Наказом Мінагрополітики України 13.05.2005  №201 і зареєстрованими в Міністерстві юстиції України 25.07.2005 р. за № 795/11075, та що після затвердження згаданих Типових умов сторони не привели договір від 26.02.2005 р. у відповідність до вказаного нормативного акту, то колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про їх задоволення.

Так, згідно ч.1 ст.215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент здійснення правочину стороною вимог, які встановлені ст. 203 ЦК України, а саме: зміст правочину не може суперечити Цивільному Кодексу, іншим актам цивільного законодавства та моральним засадам суспільства; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Відповідно до п.1 Роз'яснень президії Вищого господарського суду України "Про деякі питання  практики вирішення спорів, пов'язаних з визнанням угод недійсними" від 12.03.1999 р. №02/5/111 (зі змінами та доповненнями), господарський суд при вирішенні спорів про визнання угод недійсними повинен встановити наявність тих обставин, з якими закон пов'язує визнання угод недійсними.

Відповідно до п.10 згаданих Роз'яснень, відповідність чи  невідповідність угоди вимогам законодавства має  оцінюватися  господарським  судом стосовно законодавства, яке діяло  на  момент  укладення  спірної  угоди.  У  разі  коли після укладення  угоди  набрав  чинності  акт законодавства, норми якого інакше  регулюють  договірні  відносини, ніж ті, що діяли в момент укладення  угоди, сторони вправі керуватися умовами договору, а не цим нормативним актом, якщо останній не має зворотної сили.

Типові умови господарських договорів між цукровими заводами, бурякосіючими господарствами та іншими суб'єктами   бурякоцукрового комплексу незалежно від форм власності щодо вирощування та купівлі цукрових  буряків для виробництва цукру квоти "А" були затверджені Наказом Мінагрополітики України 13.05.2005  №201, тобто після укладення договору.

Частиною 2 ст.7 Закону України "Про державне регулювання виробництва і реалізації цукру " встановлено, що типові умови господарських договорів, що затверджуються Кабінетом Міністрів України або уповноваженим ним органом, є обов'язковими до застосування у відносинах між цукровими заводами, бурякосіючими господарствами та іншими суб'єктами   бурякоцукрового комплексу всіх форм власності.

Однак, такого наслідку як визнання договору недійсним у разі неприведення його у відповідність з Типовими умовами господарських договорів, Законом не передбачено.

Отже, неприведення договору у відповідність з положеннями Типових умов, затверджених після його  укладення, не є підставою для визнання договору недійсним.

Такої ж правової позиції притримується судова практика, про що свідчить Постанова Верховного суду України №04/065 у справі №24/519 від 20.01.2004 р.

З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції необхідно скасувати в частині задоволення зустрічного позову та прийняти в цій частині нове рішення про відмову в задоволенні зустрічного позову.

В іншій частині рішення необхідно залишити без змін.

Керуючись ст.ст.  101,103 -105 Господарського процесуального кодексу України, Житомирський апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Закритого акціонерного товариства "Подільськийцукор", смт. Вороновиця Вінницького району Вінницької області задовольнити частково.

2. Рішення господарського суду Вінницької області від 08 листопада 2006 року у справі №6/272-06 скасувати в частині задоволення зустрічного позову.

Прийняти в цій частині нове рішення.

В задоволенні зустрічного позову  Товариства з обмеженою відповідальністю "Богданівське", с. Богданівка Тульчинського району Вінницької області до  Закритого акціонерного товариства "Подільський цукор", смт. Вороновиця Вінницького району Вінницької області про визнання недійсним договору - відмовити.

В іншій частині рішення залишити без змін.

3. Справу №6/272-06 повернути до господарського суду Вінницької області.

Головуючий суддя

судді:

Віддрук. 4 прим.:

1 - до справи

2 - позивачу

3 - відповідачу

4 - в наряд