СЕВАСТОПОЛЬСЬКИЙ  АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ   СУД
Ухвала

Іменем України

22 березня 2007 року

Справа № 2-23/13321-2006А

Севастопольський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді                                                  Дугаренко О.В.,

суддів                                                                      Градової О.Г.,

Фенько Т.П.,

секретар судового засідання                                        Алєєва А.М.

за участю представників сторін:

позивача: Компанейцев С.В., дов.  бн   від 20.05.06;

Бакулін В.В., дов.   бн   від 20.05.06;

відповідача: Євсикова О.В., дов. №  1782/9/10   від 14.02.07;

Шугалка Д.І., дов. №  14541/9/10   від 15.08.06;

Антонова Н.Д., дов. №  7144/9/10-0   від 21.03.07;

Дрига П.В., дов. №  7144/9/10-0   від 21.03.07;

розглянувши апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у місті Сімферополі в Автономній Республіці Крим на постанову господарського суду Автономної Республіки Крим (суддя  Іщенко Г.М.) від 18.12.2006 року по справі № 2-23/13321-2006А

за позовом           Товариства з обмеженою відповідальністю "Корпорація "Укрроснафта" (вул. Стевена, 42/4,Сімферополь,95053)

до           Державної податкової інспекції у місті Сімферополі в Автономній Республіці Крим (вул. М. Залки, 1/9,Сімферополь,95053)

про визнання нечинними податкових повідомлень-рішень

ВСТАНОВИВ:

Постановою господарського суду Автономної Республіки Крим від 18.12.2006 у справі № 2-23/13321-2006А позов товариства з обмеженою відповідальністю "Корпорація "Укрроснафта" задоволено.

Визнані нечинними податкові повідомлення рішення Державної податкової інспекції у місті Сімферополі в Автономній Республіці Крим від 15.06.2006 № /0 про визначення податкового зобов'язання з податку на додану вартість в сумі 1771294,50 грн. (у тому числі основний платіж - 1180863,00 грн., штрафні санкції - 590431,50 грн.); від 21.07.2006 № /1 про визначення податкового зобов'язання з податку на додану вартість в сумі 1771294,50 грн. (у тому числі основний платіж - 1180863,00 грн., штрафні санкції - 590431,50 грн.).

Не погоджуючись з вказаною постановою суду,  Державна податкова інспекція у місті Сімферополі в Автономній Республіці Крим звернулась до Севастопольського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати прийняту у справі постанову місцевого господарського суду, в позові відмовити.

20 березня 2007 року позивач надав заперечення на апеляційну скаргу, в яких вказує, що рішення суду першої інстанції прийнято з дотриманням норм матеріального та процесуального права. Апеляційну скаргу позивач просить залишити без задоволення, а постанову господарського суду Автономної Республіки Крим  залишити без змін.

Ухвалою Севастопольського апеляційного господарського суду від 12.02.2007 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Державної податкової інспекції у місті Сімферополі в Автономній Республіці Крим.

22 березня 2007 року у складі колегії здійснена заміна судді Голика В.С. на суддю Фенько Т.П. на підставі розпорядження керівництва суду.

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи судова колегія встановила наступне.

З 17.05.2006 року по 24.05.2006 року Державною податковою адміністрацією в Автономній Республіці Крим була проведена позапланова перевірка правильності обчислення та своєчасності внесення до бюджету сум податків, дотримання валютного та іншого законодавства ТОВ "Корпорація "Укрроснафта"  за період з 01.01.2004 року по 31.12.2004 року.

Перевіркою виявлені порушення підпункту 7.4.1 пункту 7.4. статті 7 Закону України „Про податок на додану вартість”, в результаті чого занижено податок на додану вартість за 2004 рік у сумі 1180863,00 грн. за результатами перевірки складено акт № 3424/23-6/31859923 від 31.05.06 року.

Відповідно до наказу Державної податкової адміністрації від 16.09.2002 року № 429 податкові повідомлення рішення приймаються протягом трьох робочих днів від дня підписання акту документальної перевірки.  Проте, як вбачається з копії самого акту, він не був підписаний позивачем. Не зважаючи на це, 15.06.2006 року відповідачем на підставі акту перевірки № 3424/23-6 винесене податкове повідомлення-рішення № /0 про визначення податкового забов’язання позивачу з податку на додану вартість у сумі 1771294,50 грн, у тому числі: основний платіж –1180863,00 грн., штрафні санкції у сумі 590431,50 грн.

3 липня 2006 року позивач оскаржив у апеляційному порядку податкове повідомлення-рішення № /0. Відносно позивача винесено податкове повідомлення-рішення № /1 про визначення податкового зобов’язання з податку на додану вартість у сумі 1771294,50 грн, у тому числі:  основний платіж –1180863,00 грн., штрафні санкції у сумі 590431,50 грн.

Згідно з пунктом 1.7 розділу 1 та пунктом 2 розділу 2  Порядку оформлення результатів документальних перевірок щодо дотримання податкового  та валютного законодавства суб’єктами підприємницької діяльності –юридичними особами, їх філіями, відділеннями та іншими відокремленими підрозділами, затвердженого наказом Державної податкової адміністрації України від 16.09.2002 р. № 429, факти виявлених порушень податкового і валютного законодавства в акті документальної перевірки повинні викладатися чітко, об’єктивно та в повній мірі, з посиланням на первинні документи, що підтверджують наявність зазначених фактів та на підставі яких вчинені записи у  податковому та бухгалтерському обліку, з наведенням кореспонденції рахунків та інших доказів, що достовірно підтверджують наявність факту порушення, із зазначенням змісту порушень. Лише за умови дотримання контролюючим органом зазначених вимог щодо фіксування факту виявлених порушень є підстави для визначення платнику податкових забов’язань. Проте, сам акт перевірки № 3424/23-6/31859923 від 31.05.2006 року містить лише правові висновки про порушення норм Закону України „Про податок на додану вартість” та підсумкові показники, через що можна встановити на підставі яких первісних документів бухгалтерського та податкового обліку зроблені данні висновки.

З акту перевірки № 3424/23-6/31859923 від 31.05.2006 року слідує, що позивачем необґрунтовано включени до складу податкового кредиту суми податку на додану вартість за податковими накладними, отриманим їм від Приватного підприємства „Універсалторгсервіс”. Податок на додану вартість  за  угодами з ПП „Універсалторгсервіс” у розмірі 1180863,00 грн. необгрунтовано включався до складу податкового кредиту з податку на додану вартість, тому що таких угод не існує. Таким чином, податок на додану вартість по операціях з ПП „Універсалторгсервіс” не міг бути включений до складу податкового кредиту.

Відповідно до п.2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльність суб’єкта владних повноважень обов’язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

З матеріалів справи вбачається, що у ході проведення перевірки були використані тільки копії податкових накладних, які були виписані на адресу позивача Приватним підприємством „Універсалторгсервіс”.

Відсутність правовідносин між позивачем та ПП „Універсалторгсервіс” підтверджується також поясненнями директора приватного підприємства Манукяна В.Р.

З акту перевірки від 31.05.2006, який фактично базується на висновках попередніх перевірок (акт № 325/23-1 від 21.04.2004 року та № 19/23-2 від 19.01.2005 року) випливає, що факт існування або відсутності взаємовідносин між ТОВ "Корпорація "Укрроснафта" та ПП „Універсалторгсервіс” не встановлений, оскільки акти попередніх перевірок містили суперечливі висновки. Крім того, 19 травня 2006 року ТОВ "Корпорація "Укрроснафта"  направило на адресу Державної податкової інспекції в М. Сімферополі листа, в якому зазначало, що фінансово-господарські документи ТОВ "Корпорація "Укрроснафта"  вилучені співробітниками податкової міліції Державної Податкової Адміністрації в Автономній Республіці Крим і надати їх не має можливості. На запит суду (а.с. 123 т. 1) щодо надання документальних доказів, які підтверджують існування взаємовідносин між ПП „Універсалторгсервіс” та позивачем, а також податкових накладних до слідчого відділу податкової міліції в Автономній Республіці Крим та Державної Податкової Адміністрації в Автономній Республіці Крим вказані документи не надані.

Тому судова колегія вважає, що висновки суду першої інстанції про відсутність доказової сили акту перевірки від 31.05.2006 року є обґрунтованими. Саме тому не можна вважати  правомірним рішення відповідача, яке  прийняте на підставі цього акту.

Крім того з п.п. 2.15.5-2.15.10 акту перевірки вбачається, що посадовим особам, які проводили перевірку, позивачем не були надані первинні документи бухгалтерського обліку.

Відповідно до п. 4.3.1 ст. 4 Закону України „Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами”, якщо неможливо визначити суму податкового зобов’язань у зв’язку з відсутністю визначених законодавством первинних документів, сума податкових зобов’язань платника податків може бути визначена за непрямим методом.

Такий метод податковим органом при перевірці застосований не був.

Виходячи з вищевикладеного, апеляційна інстанція вважає, що суд першої інстанції прийняв постанову з дотриманням норма матеріального та процесуального права.

Керуючись статтями 195, 198, 205, 206, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у місті Сімферополв в Автономній Республіці Крим залишити без задоволення.

Постанову господарського суду автомної республіки Крим від 18 грудня 2006 року у справі № 2-23/13321-2006А залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом одного місяця з моменту проголошення.

Головуючий суддя                                        О.В. Дугаренко

Судді                                                                      О.Г. Градова

Т.П. Фенько