донецький апеляційний господарський суд
УХВАЛА

Іменем України

14.02.2007 р.                                                                                  справа №23/317а

Донецькій апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого:

суддів

при секретареві судового засідання

за участю представників сторін:

від позивача:
Косенчук В.Ю., дов. б/н,

від відповідача:
від третьої особи:
Снєгірьов О.М., дов. № 01/15-6725 від 12.12.05р.,
Брижаченко В.Л., дов. б/н від 13.02.07р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу
Малого приватного виробничого підприємства "Альянс" м.Донецьк

на постанову (ухвалу) господарського суду

Донецької області

від
15.11.2006 року

по справі
№23/317а

за позовом
Малого приватного виробничого підприємства "Альянс" м.Донецьк

до
за участю третьої особи , що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на боці відповідача
Виконавчого комітету Донецької міської ради м.Донецьк
Приватного підприємця Бистрицького Олексія Леонідовича м.Донецьк

про
визнання недійсним рішення № 13/2 від 24.01.01р.

В С Т А Н О В И В:

В судовому засіданні 17.01.07р.

було оголошено перерву до 14.02.07р.

Постановою господарського суду Донецької області від 15.11.2006р. у справі №23/317а   у задоволенні позовних вимог Малого приватного виробничого підприємства “Альянс” м. Донецьк  до Виконавчого комітету Донецької міської ради, м. Донецьк про визнання недійсним рішення Виконавчого комітету Донецької міської ради № 13/2 від 24.01.2001р.–відмовлено.

Вищевказана постанова суду першої інстанції мотивується тим, що позивач не довів суду, що він звертався до відповідача, інших компетентних органів щодо облаштування у своєму приміщенні віконного отвору, необґрунтованість наданих розрахунків показників освітлення торгівельного залу магазину одягу по вул. Університетській, 8, суду, крім того,  не наведено доказів щодо порушення процедури прийняття оскаржуваного рішення чи невідповідності переобладнання та перепланування технічним чи будівельним нормам.

Позивач, Мале приватне виробниче підприємство “Альянс”, не погоджуючись з постановою господарського суду, звернувся з апеляційною скаргою про скасування постанови, так як вважає, що її прийнято з порушенням норм матеріального права та з неповним з’ясуванням обставин, що мають значення для справи.

Посилається на те , що  рішення № 13/2 не є „похідним" від рішення відповідача № 282/9 від 28.07.2000 р., як це невірно встановлено судом першої інстанції, а по суті виступає вирішальним при введенні приміщення в експлуатацію, так як за змістом вбачається, що воно підтверджує відсутність порушень норм діючого законодавства та дозволяє експлуатацію приміщення перепланованої квартири № 1 по вул. Університетська, буд. 8, яке належить Бистрицькому Л.О. та Бистрицькій М.В., що в результаті призвело до порушень прав позивача.

Порушення полягає в тому, що при монтуванні вітрини власного магазину Бистрицький О.Л. перекрив фасад приміщення, яке належить позивачу, внаслідок чого було перекрито вікно, яке раніше було розміщено на той частині фасаду, яка зараз закрита вітриною магазину Бистрицьких. Це підтверджується витягом з поповерхового плану по будівлі літ. А-5 по вул. Університетська, буд. 8, м. Донецьк, з якого чітко видно, що в наслідок перепланування вказаного приміщення, сусіднє приміщення, яке належить позивачу, залишилось без вікна, тому освітленість приміщення на сьогоднішній момент не відповідає існуючим технічним, санітарним та іншим нормам (це підтверджується письмовим розрахунком доцента кафедри архітектури промислових та цивільних будівель Донбаської національної академії будівництва та архітектури Єгорченко В.А.).

Позивачем оскаржувалась не процедура прийняття рішення, а його зміст, так як в наслідок його прийняття відповідачем було порушено право власності позивача, захист якого передбачений Конституцією України, Цивільним кодексом України, Законом України „Про власність".

Судом також не врахував той факт, що позивач був категорично проти зведення вітрини (фасаду), тим більше позивач був проти надання дозволу Бистрицькому О.Л. та Бистрицькій М.В. експлуатувати приміщення в тому вигляді, в якому воно було споруджено. Крім того, мало місце неправильне застосування судом норм матеріального права, а саме, проігноровані вимоги ст.ст. 382, 369 ЦК України.

Крім того, зазначив, що суд безпідставно прийняв аргументи відповідача про те, що під час введення в експлуатацію приміщення Бистрицького О.Л. на несучій стені не було вікна, оскільки це суперечить дійсному стану речей, що вбачається з витягу КП БТІ, а з пояснень сторін не з'ясовано, коли саме вікно було закладено.

Окрім цього, пояснив, що порушення його права власності полягає також в тому, що в наслідок прийняття протиправного рішення відповідачем освітлення в належному йому приміщенні не відповідає нормам, а зробити вікно він не має можливості, тому що до несучої стіни прибудована вітрина сусіднього магазину третьої особи.

Відповідач, Виконавчий комітет  Донецької міської ради  м. Донецьк, у запереченнях на апеляційну скаргу та представник відповідача в судовому засіданні проти заявлених в апеляційній скарзі вимог заперечує. При цьому , посилається на те , що позивачем до спірних правовідносин в супереч законодавству застосовані  нові норми права , а не ті , які діяли на момент укладення спірного рішення. Крім того , вважає , що у технічному паспорті БТІ  на приміщення позивача станом на 1996р. повинні бути  докази щодо відсутності віконного отвору на цей час.

Третя особа, Приватний підприємець Бистрицький Олексій Леонідович м. Донецьк, у запереченнях на апеляційну скаргу та представник третьої особи в судовому засіданні проти заявленої скарги заперечує. Вважає , що  спірне рішення № 13/2 від 24.01.01р. виконавчого комітету Донецької міської Ради було прийнято відповідно до вимог законодавства , які діяли на момент його прийняття.

Згідно з ч. 1 ст. 195 Кодексу адміністративного судочинства України суд  апеляційної  інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції  в  межах  апеляційної  скарги.

Розглянувши матеріали справи, вислухавши заявника скарги та представника позивача, судова колегія встановила наступне.

13.09.1996р. між Позивачем  та приватним підприємством “ Арнольд” було укладено договір купівлі-продажу, за яким позивач придбав у власність нежитлове приміщення загальною площею 38кв.м, розташоване за адресою: м. Донецьк, вул. Університетська, 8.

Згідно технічного паспорту на приміщення , який було надано суду позивачем та поетажного плану спірний віконний отвір  позначений не був.

Відповідно до матеріалів справи, на схемах на час введення до експлуатації віконний отвір існував, але в подальшому був закладений цеглою.

При цьому, як це вірно встановлено судом першої інстанції, час, коли віконний отвір було закладено встановити неможливо. За даними діючого технічного паспорту, складеного в установленому порядку віконного отвору не існує, в зв’язку з чим посилання апелянта з цього приводу не можуть бути прийняті до уваги.

28.07.1999р. третя особа разом з Бистрицькою Мариною Вікторівною за договором купівлі–продажу придбали у Брижаченко Валерії Львівни квартиру № 1 у будинку № 8 по вул. Університетській, м. Донецьк загальною площею 59,7 кв.м.

На підставі заяви третьої особи та  Бистрицької М.В. відповідачем  було прийняте  рішення № 282/9 від 28.07.2000р. “Про дозвіл на переобладнання та перепланування квартири № 1 у жилому будинку № 8 в нежиле приміщення під промтоварний магазин з організацією окремого входу та наданні земельної ділянки під добудоване приміщення по вулиці Університетській у Ворошиловському районі”.

Означеним рішенням третій особі та Бистрицькій М.В. було дозволене відповідне переобладнання та перепланування згідно  з погодженою проектною документацією та надано в оренду строком на 10 років земельну ділянку площею 16 кв.м. під прибудову з придомової території житлового будинку № 8 по вул. Університетській  у м. Донецьку.

06.09.2000р. третя особа разом з Бистрицькою М.В. на підставі рішення відповідача від 28.07.2000р. № 282/9 уклали з виконкомом Донецької міської ради договір № 2486 від на оренду земельної делянки.

Після виконання робіт з переобладнання та перепланування квартири № 1 у будинку № 8 по вул. Університетській під магазин відповідачем за рішенням  від 27.12.2000р. № 531 була призначена державна технічна комісія.

Державна технічна комісія прийняла рішення про готовність до введення в експлуатацію переобладнаної та перепланованої квартири №1 у будинку № 8 по вул. Університетській у м. Донецк, що було оформлене актом державної технічної комісії про готовність закінченого будівництвом об’єкта до експлуатації.

24.01.2001р. Відповідачем було прийнято рішення № 13/2 “Про затвердження акта державної технічної комісії з прийомки в експлуатацію переобладнаної та перепланованої квартири № 1 під промтоварний магазин з облаштуванням окремого входу в житловому будинку № 8 по вул. Університетській у Ворошиловському районі, яким був затверджений акт державної технічної комісії та було дозволено експлуатацію помешкання під магазин.

За таких обставин позивач звернувся до господарського суду з позовом до Виконавчого комітету Донецької міської ради, м. Донецьк про визнання недійсним рішення Виконавчого комітету Донецької міської ради № 13/2 від 24.01.2001р.

Перевіривши повноту встановлених судом першої інстанції обставин справи та правильність їх юридичної оцінки, заслухавши пояснення та доводи повноважних представників сторін , колегія суддів Донецького апеляційного господарського суду дійшла висновку про не обґрунтованість апеляційної скарги, та відповідність оскарженого судового акта зі справи вимогам чинного законодавства з таких підстав.

Як це вірно встановлено господарським судом, відповідно з ч. 2 ст. 31 Закону України “ Про місцеве самоврядування в Україні” встановлено, до відання виконавчих органів міських рад належить видача забудовником архітектурно-планувальних завдань та технічних умов на реконструкцію будинків і споруд та надання дозволу на проведення  цих робіт.

Рішення відповідача № 282/9 від 28.07.2000р.прийнято в межах наданих йому законом повноважень, порушення відповідачем норм закону при прийнятті даного акту судова колегія не встановила, позивач не заявлено вимог про оскарження цього рішення.

Щодо висновків суду першої інстанції відносно Рішення відповідача № 13/2 від 24.01.2001р., судова колегія погоджується, що вказаним рішенням затверджується акт ДТК щодо перевірки об’єкта на відповідність будівельним нормам та правилам.

Фактів порушення закону при прийнятті оскарженого рішення або невідповідності переобладнання та перепланування технічним чи будівельним нормам судовою колегією не встановлено.

При цьому, рішення  № 13/2 від 24.01.2001р. дійсно  носить похідний характер від рішення відповідача № 282/9 від 28.07.2000р., що не спростовано апелянтом з посиланням на норми закону.

З урахуванням викладених обставин, не можуть також бути визнані в якості достатніх підстав  для задоволення позову посилання позивача на недостатність освітлення в його помешканні.

Що стосується розрахунів показників освітлення торговельного залу магазину одягу по вул. Університетській, 8, то господарський суд цілком правомірно звернув увагу на той факт, що це дослідження проведено особою , щодо якої невідомо чи має вона ліцензію на надання відповідних висновків як експерт.

Внаслідок цього , дії позивача , в даному випадку  , як суб‘єкта владних повноважень відповідають принципам, встановленим   у ч. 3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України.

Таким чином , враховуючи  обставини справи та зважаючи на надані сторонами докази, постанова господарського суду по даній справі відповідає фактичним обставинам справи, чинному законодавству, а мотиви, з яких надана заява про перевірку рішення не можуть бути підставою для його скасування, оскільки спростовуються матеріалами справи.

Керуючись п.п.1,3 ст. 160, п.2 ч.2 ст. 162, ст.ст. 167, 195-196, п.1 ст. 198, ст. 200, п. 1 ст. 205 , ст.ст. 207, 254 , п. п. 6,7 Прикінцевих та перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України , суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу  Малого приватного виробничого підприємства “Альянс” м. Донецьк на постанову господарського суду Донецької області від 15.11.2006р. у справі №23/317а  -  залишити без задоволення.

Постанову господарського суду Донецької області від 15.11.2006р. у справі №23/317а–  залишити без змін .

Ухвала  суду  апеляційної  інстанції  за  наслідками  перегляду,  набирає законної сили з моменту проголошення.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку протягом одного місяця з дня складення ухвали в повному обсязі.

Текст ухвали в повному обсязі складений та підписаний   19.02.07р.

Головуючий:

Судді:

Вик. Р.Н.

Надруковано 6 прим.

1-й прим. - позивачу

2-й прим. - відповідачу

3-й прим. - третій особі

4-й рим. - ДАГС

5-й прим. - до справи

6-й прим. - ГСДО