ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"16" квітня 2007 р.
Справа № 11/1043

За позовом  товариства з обмеженою відповідальністю „Агро-Лан” смт. Куликів Львівської області

до   товариства з обмеженою відповідальністю „Агрофірма „Дністрянка” с. Песець Новоушицького району

про  стягнення 213 866 грн. 16 коп.

Суддя   Радченя Д.І.

за участю представників сторін:

від позивача      Собенко Б.М. - представник за довіреністю №60  від 02.03.2007р

від відповідача  не з’явився.

Позивач –ТОВ „Агро-Лан” звернувся до суду з позовною заявою про стягнення з ТОВ „Агрофірма „Дністрянка” на свою користь 213 866, 16 грн. заборгованості, що утворилася через неналежне виконання укладених між сторонами 27.06.2006р. договору на виконання сільськогосподарських робіт за №18 Х та договору на збирання врожаю 2006 року, за №17 Х., з яких 168 170, 00 грн. сума основного боргу, 12 062, 16 грн. - пеня та  33 634,00 грн. штраф.

Ухвалою господарського суду від  19.02.2007 року порушено провадження у справі №11/1043. Про час і місце проведення судового засідання сторони повідомленні належним чином.

Відповідач у відзиві на позов та його представник в судовому засіданні 19 березня 2007 р. позовні вимоги щодо  заборгованості в сумі 163 170 грн. визнає та просить розстрочити її сплату за графіком рівними частинами щомісячно на 3 місяці.

Розгляд справи відкладався через неявку в судове засідання представника позивача.

В судовому засіданні 16 квітня 2007 року представник позивача позовні вимоги підтримує та наполягає на їх задоволенні. Щодо розстрочення заборгованості на три місяці –представник позивача заперечує.

Суд, розглянувши клопотання відповідача щодо розстрочки виконання рішення суду, враховуючи заперечення позивача,  вважає за необхідне його відхилити, оскільки відповідачем не надано документального обґрунтування надання відстрочки.

В судове засідання 16.04.2007р. повноважний представник відповідача не з’явився.

Неявка в судове засідання господарського суду представника відповідача не перешкоджає розгляду справи по суті та не тягне за собою перенесення розгляду справи на інші строки. Тому, для уникнення зловживання правом з боку відповідача суд вважає за необхідне розглянути дану справу по суті, на підставі до ст. 75 ГПК України за наявними у ній документами.

Суд оцінивши подані сторонами по справі документи рахує їх достатніми для прийняття рішення по суті.

Розглядом матеріалів справи встановлено наступне:

27 червня 2006 року між сторонами по справі укладено договір на виконання сільськогосподарських робіт за №18 Х,  у відповідності до умов якого позивач зобов’язався виконати на пальному замовника у відповідності з агротехнічними вимогами с/г роботи на площах замовника в узгоджених сторонами обсягах: дискування на площі  1 000 га.

У відповідності до п. 3.1 договору, за виконанні позивачем роботи відповідач зобов’язався сплатити йому кошти в розмірі 80,00 грн. за 1 га дискування.

29 липня 2006р. сторонами складено та підписано акт виконаних механізованих  робіт за №2, вартість виконаних робіт по якому становить 28 880, 00 грн.

Окрім цього, тоді ж 27.06.2006 року між сторонами укладено договір на збирання врожаю 2006 року,  за №17 Х,  у відповідності до умов якого позивач зобов’язався своєю технікою на договірних засадах проводити збирання с/г культур на площах замовника (відповідача), в узгоджених сторонами обсягах: збирання зернових культур на площі  1 700 га.

У відповідності до п. 3.1 договору, за виконанні позивачем роботи відповідач зобов’язався сплатити йому кошти в розмірі 210,00 грн. за кожен зібраний гектар.

Сторонами складено та підписано акти виконаних механізованих робіт: №1 від 31.07.2006р., №3 від 16.08.2006р., №4 від 01.09.2006р., вартість виконаних робіт по збиранню врожаю по яких становить 199 290, 00 грн.

Згідно п. 3.4 договору, оплата виконаних робіт проводиться замовником поетапно протягом трьох банківських днів після підписання сторонами кожного акту виконаних робіт.

Свої зобов’язання за договором відповідач виконав частково, перерахувавши на рахунок позивача грошові кошти в сумі 60 000, 00 грн., підтвердженням чого є виписка з особового рахунку. В результаті невиконання відповідачем зобов’язань за ним утворилася заборгованість перед ТОВ «Агро-Лан»в розмірі 168 170, 00 грн.

У відповідності до п. 4.5 договору, за прострочку в оплаті  виконаних робіт чи порушення умов розрахунків замовник відшкодовує виконавцю всі завдані збитки та додатково сплачує пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожен день прострочки. Якщо на протязі 30 днів з моменту підписання заключного акту виконаних робіт замовник не розрахується з виконавцем, він сплачує виконавцеві, крім пені, штраф в розмірі 20% від суми договору.

На підставі цього позивачем відповідачу нараховано до сплати пеню в розмірі _12 062, 16 грн. та штраф  в розмірі 33 634, 00 грн.

Дослідивши зібрані у справі докази  та давши їм правову  оцінку в сукупності, суд прийшов до висновку, що позов заявлений обґрунтовано, підтверджений належним доказами і підлягає задоволенню  з огляду на таке.

Згідно ст. 11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов'язки  виникають  із  дій  осіб,  що передбачені актами цивільного законодавства,  а також із дій осіб, що  не  передбачені  цими  актами,  але  за  аналогією  породжують цивільні права та обов'язки.  Підставами   виникнення   цивільних  прав  та  обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

У відповідності до ст.. 6 Цивільного кодексу України, сторони мають право укласти договір, який не передбачений актами цивільного законодавства, але відповідає загальним засадам цивільного законодавства. Сторони мають право врегулювати у договорі, який передбачений актами цивільного законодавства, свої відносини, які не врегульовані цими актами. Сторони в договорі можуть відступити від положень актів цивільного законодавства і врегулювати свої відносини на власний розсуд. Вони також не можуть відступити від положень цивільного законодавства, якщо в цих актах прямо вказано про це, а також в разі, якщо обов’язковість для сторін положень актів цивільного законодавства випливає з їх змісту або із суті відносин між сторонами.

Правовідносини, які виникли між сторонами за своїм характером являються господарськими, виходячи зі змісту ст.ст. 173, 174 ГК України, як такі, що виникли з господарського договору, і відповідно до ст. 1 Господарського кодексу України є предметом його регулювання.

У відповідності із ст. 173 Господарського кодексу, господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Згідно ст. 174 Господарського кодексу України господарські зобов'язання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ст. 612 ЦК України).

У відповідності  до ст.. 538  Цивільного кодексу України, при зустрічному виконанні зобов’язання сторони повинні виконувати свої обов’язки одночасно, якщо інше не встановлено договором, актами цивільного законодавства, не випливає із суті зобов’язання або звичаїв ділового обороту

Якщо зустрічне виконання обов’язку здійснено однією з сторін, незважаючи на невиконання другою стороною свого обов’язку, друга сторона повинна виконати свій обов’язок.

Відповідно до ст. ст.. 525, 526 ЦК України  зобов’язання повинні виконуватись належним чином  відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких  умов та вимог –відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог. що звичайно ставляться.  Одностороння відмова від виконання зобов’язання не допускається за винятком випадків. передбачених законодавством.

У відповідності до Закону України „Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань», платники  грошових  коштів  сплачують  на  користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню  в   розмірі,  що встановлюється за згодою сторін.  Розмір   пені,  передбачений  даним законом, обчислюється  від  суми  простроченого платежу та не може перевищувати  подвійної  облікової  ставки   Національного   банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Розглянувши надані позивачем докази, давши юридичну оцінку правовідносин, що склались між сторонами, суд вважає вимоги ТОВ „Агро-Лан”   такими, що підлягають задоволенню.

Витрати по оплаті державного мита та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу  згідно ст. 49 ГПК України, належить покласти на відповідача.

Керуючись ст. ст. 44, 49, 82, 83, 84, 116  Господарського процесуального кодексу  України, суд -

вирішив:

Позов  товариства з обмеженою відповідальністю „Агро-Лан” смт. Куликів Львівської області до товариства з обмеженою відповідальністю „Агрофірма „Дністрянка” с. Песець Новоушицького району про  стягнення 213 866 грн. 16 коп. задовольнити.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю „Агрофірма „Дністрянка” с. Песець Новоушицького району () на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Агро-Лан» смт. Куликів Жовківського району Львівської області, вул.. Шевченка, 65 () заборгованість в розмірі 213 866, 16 грн., витрат по оплаті державного мита в розмірі 2 138, 66 грн.  та  118, 00 грн. витрат на інформаційно технічне забезпечення судового процесу.

Видати наказ.

Суддя                                                                      Д.І. Радченя