ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

17.04.07                                                                                           Справа  № 8/211

У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 квітня 2007 р.                                                            cправа № 8/211

Львівський апеляційний господарський суд в складі колегії:

Головуючого-судді                                                            М.Г. Слука

Суддів                                                                                          В.В. Онишкевич

П.Д. Скрутовський

при секретарі Мацкулі Н.М.

поступила апеляційна скарга Іршавського заводу продтоварів за № 08/07 від 12.01.07 р.

на постанову господарського суду Закарпатської області від 19.12.06 р.

у справі № 8/211

за позовом  Іршавського заводу продтоварів, м.Іршава

до відповідача: Управління Пенсійного фонду (далі УПФ) України в Іршавському районі Закарпатської області, м.Іршава

про визнання недійсними вимог про сплату боргу № Ю 63-ю від: 06.04.06р., 05.05.06р., 05.06.06р., 05.07.06р., 03.08.06р., 04.09.06 р.

за участю представників:

від позивача: Тимчик Н.І. –довіреність № юр.-12 від 14.09.06 р.;

від відповідача: не з’явився.

Ухвалою від 29.01.07 р. розгляд апеляційної скарги призначено на 06.03.07 р. і витребувано від сторін докази зазначені в ухвалі про підготовку справи до розгляду.

Ухвалою від 06.03.07 р. відкладено розгляд апеляційної скарги на 17.04.07 р. і витребувано від сторін додаткові докази.

До початку судового засідання представнику позивача роз’яснено права і обов’язки передбачені ст.ст. 49, 51 КАС України і задоволено клопотання про відмову від технічної фіксації судового процесу.

Представник відповідача не з’явився у судове засідання, про час і місце розгляду апеляційної скарги повідомлений належно згідно поштового повідомлення 2191930.

Відповідачем подано на адресу Львівського апеляційного господарського суду заперечення на апеляційну скаргу № 761/06 від 10.04.07 р., в якому він просить розглянути справу за відсутності представника.

Розглянувши матеріали справи, апеляційну скаргу, заслухавши представника позивача, судом встановлено:

Постановою господарського суду Закарпатської області від 19.12.06 р. у справі № 8/211 (суддя Русняк В.С.), в позові Іршавського заводу продтоварів про визнання недійсними вимог про сплату боргу № Ю 63-ю від: 06.04.06р., 05.05.06р., 05.06.06р., 05.07.06р., 03.08.06р., відмовлено.

Постанова суду першої інстанції мотивована тим, що: позивач повинен був сплатити задекларовані в розрахунках суми; оскільки, зазначені суми страхових внесків в термін, визначений законодавством не сплачені, вони відповідно стали вважатися простроченою заборгованістю із сплати страхових внесків і тому УПФ України в Іршавському районі сформувало та надіслало платнику, Іршавський завод продтоварів, вимоги про сплату боргу сформовані з картки особового рахунку платника та розрахунку суми страхових внесків на загальнообов’язкове державне пенсійне страхування; страхувальник має право у разі незгоди із розрахунком суми недоїмки, зазначеної у вимозі про сплату недоїмки, узгодити її із органами ПФ; не може бути оскаржена страхувальником вимога про сплату недоїмки, сформована на підставі зобов’язання зі сплати страхових внесків на загальнообов’язкове державне пенсійне страхування, самостійно визначеного страхувальником у розрахунку суми страхових внесків; в оспорюваних вимогах про сплату боргу відсутні нарахування штрафних санкцій та пені на суми недоїмки, а тому відповідачем і не приймались рішення про їх застосування до позивача, у зв’язку з чим і не могло бути розрахунку пені та штрафних санкцій.

Апелянт в апеляційній скарзі посилається на те, що: постанова суду суперечить нормам матеріального права, а справа розглянута з порушенням норм процесуального права; Іршавським заводом продтоварів суми страхових платежів за звітний період сплачувались у передбаченому в розрахунку розмірі та з дотриманням встановленого чинним законодавством строку, а недоїмка виникла у зв’язку із перерозподілом УПФ в Іршавському районі Закарпатської оболасті даних коштів на погашення заборгованості за попередній період; просить скасувати постанову господарського суду Закарпатської області від 19.12.06р. та прийняти нову постанову, якою задоволити вимоги Іршавського заводу продтоварів.

Відповідачем подано до справи заперечення на апеляційну скаргу де зазначено, що: апеляційна скарга Іршавського заводу продтоварів подана безпідставно; постанова господарського суду Закарпатської області законна, прийнята у відповідності з нормами процесуального права та обґрунтована доданими до матеріалів справи документальними доказами; зазначені суми платник сплачував, але дані суми були зараховані в рахунок сплати боргу, який виник за попередні періоди, що підтверджується актом-звірки з платником; оскільки за розрахунок сум, що надходять від страхувальника або від державної виконавчої служби в рахунок сплати недоїмки, погашаються суми недоїмки, пені та фінансових санкцій у порядку календарної черговості їх виникнення; просить апеляційну скаргу Іршавського заводу продтоварів залишити без задоволення, а постанову господарського суду Закарпатської області від 19.12.06 р. у справі № 8/211 - без змін.

Колегія суддів Львівського апеляційного господарського суду не знаходить підстав для задоволення апеляційної скарги і скасування постанови господарського суду Закарпатської області від 19.12.06 р. у справі № 8/211, виходячи з такого:

Як видно з матеріалів справи, Іршавський завод продтоварів зареєстрований в УПФ України в Іршавському районі Закарпатської області, як платник страхових внесків за реєстраційним номером 07010078.

УПФ України в Іршавському районі Закарпатської області направлено на адресу Іршавського заводу продтоварів вимоги про сплату боргу № Ю 63-Ю: від 06.04.06 р., від 05.05.06 р., від 05.06.06 р., від 05.07.06 р., від 03.08.06 р, від 04.09.06 р. (а.с. 8, 15-22, 29).

Позов заявлено Іршавським заводом продтоварів до УПФ України в Іршавському районі Закарпатської області про визнання недійсними вимог про сплату боргу № Ю 63-ю від: 06.04.06р., 05.05.06р., 05.06.06р., 05.07.06р., 03.08.06р., (а.с.2).

Заявою про доповнення позовних вимог позивач просить визнати нечинною вимогу про сплату боргу № Ю 63Ю від 04.09.06 р. (а.с.28).

Згідно ч. 6 ст. 20 ЗУ № 1058 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування»від 9 липня 2003 року N 1058-IV (надалі ЗУ № 1058), страхувальники зобов'язані сплачувати страхові внески, нараховані за відповідний базовий звітний період, не пізніше ніж через 20 календарних днів із дня закінчення цього періоду.

Ч. 2, 3 ст. 106 ЗУ № 1058, передбачено, що суми страхових внесків своєчасно не нараховані та/або не сплачені страхувальниками у строки, визначені статтею 20 цього Закону, в тому числі обчислені територіальними органами Пенсійного фонду у випадках, передбачених частиною третьою статті 20 цього Закону, вважаються простроченою заборгованістю із сплати страхових внесків (далі - недоїмка) і стягуються з нарахуванням пені та застосуванням фінансових санкцій;  територіальні органи Пенсійного фонду за формою і у строки, визначені правлінням Пенсійного фонду, надсилають страхувальникам, які мають недоїмку, вимогу про її сплату.

Апелянт в апеляційній скарзі посилається на те, що Іршавським заводом продтоварів суми страхових платежів за звітний період сплачувались у передбаченому в рахунку розмірі та з дотриманням встановленого чинним законодавством строку, а недоїмка виникла у зв’язку з перерозподілом УПФ України даних коштів на погашення заборгованості за попередній період.

Відповідач у заперечення на апеляційну скаргу посилається на те, що зазначені вимоги про сплату боргу сформовані з карток особового рахунку та самостійно поданих та визначених страхувальником розрахунків сум страхових внесків на загальнообов’язкове державне пенсійне страхування, які платником сплачені, але дані суми були зараховані в рахунок сплати боргу, який виник за попередні періоди, що підтверджується актом-звірки з платником.

Згідно карток особового рахунку страхувальника видно, що в апелянта існував борг по страхових внесках ще до пред’явлення вимоги № Ю 63-Ю від 06.04.06 р.

ч. 5 ст. 106 ЗУ № 106, передбачено, що за рахунок сум, що надходять від страхувальника або від державної виконавчої служби в рахунок сплати недоїмки, погашаються суми недоїмки, пені та фінансових санкцій у порядку календарної черговості їх виникнення; у разі, коли страхувальник має несплачену недоїмку, пеню та фінансові санкції і здійснює сплату поточних сум страхових внесків, ці суми зараховуються в рахунок сплати недоїмки, пені та фінансових санкцій.

Отже, суми страхових платежів які були сплачені апелянтом зараховані в рахунок сплати боргу, який виник за попередній період.

Таким чином, колегія суддів Львівського апеляційного господарського суду вважає, що судом першої інстанції прийнято законну та обґрунтовану постанову, а тому апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а постанова господарського суду Закарпатської області від 19.12.06 р. у справі № 8/211 - скасуванню.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206, 254 та п.6 Розділу УІІ КАС України, Львівський апеляційний господарський суд, -

У Х В А Л И В:

Постанову господарського суду Закарпатської області від 19.12.06 р. у справі № 8/211 залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Матеріали справи повернути до господарського суду Закарпатської області.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку на протязі одного місяця.

Головуючий суддя                                                                      Слука М.Г.

Судді                                                                                          Онишкевич В.В.

Скрутовський П.Д.