ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
____________________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

02 квітня 2007 р.                                                                                                                    Справа № 14/54-07

Господарський суд Вінницької області у складі: судді Залімського І.Г., при секретарі судового засідання Гриневичі В.С., з участю представників сторін:

позивача       -   Любарська К.Ю.

відповідача   -   Мазур Р.М.

Розглянувши в приміщенні суду справу за позовом Відкритого акціонерного товариства "Проектно-вишукувальний інститут по проектуванню об'єктів водогосподарського будівництва "Вінницяводпроект" (Хмельницьке шосе, 13, м. Вінниця, код 01039607) до Державної податкової інспекції у м. Вінниці (21027, вул.. 30-річчя Перемоги, 21, м. Вінниця) про визнання незаконним податкового повідомлення-рішення №/0 від 01.08.06,

В С Т А Н О В И В :

Посилаючись на Закон України „Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами” №2181-III (далі –Закон №2181) позивач просить винести рішення про визнання незаконним та скасування податкового повідомлення-рішення №/0 від 01.08.06

Відповідач у запереченнях на позовну заяву №3764/10/10 від 27.02.07 та представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечував посилаючись на дотримання останнім норм чинного законодавства при винесенні оспорюваного податкового повідомлення-рішення.

Заслухавши представників сторін, дослідивши надані докази та матеріали справи, судом встановлено, що працівниками відповідача проведено перевірку своєчасності сплати позивачем узгодженого податкового зобов'язання, за результатами якої складено акт №776/389-15 від 26.07.06.

Перевіркою встановлено, що позивачем в порушення вимог п. 3 Указу Президента України від 03.07.98 №227 "Про спрощену систему оподаткування, обліку та звітності суб'єктів малого підприємництва" не своєчасно сплачено податкові зобов'язання з єдиного податку на підприємницьку діяльність з юридичних осіб.

За вказані порушення, шляхом прийняття податкового повідомлення-рішення №/0 від 01.08.06, ДПІ у м. Вінниці відповідно до п.п. 17.1.7 п. 17.1 ст. 17 Закону України „Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами” застосовано до позивача штрафну санкцію за порушення граничного строку сплати узгодженого податкового зобов'язання з єдиного податку на підприємницьку діяльність з юридичних осіб в сумі 1814,30 грн.

Дослідивши матеріали справи та надані сторонами докази, суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення позову, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, станом на 20.10.04 за позивачем рахується заборгованість перед бюджетом зі сплати узгодженого податкового зобов'язання з єдиного податку на підприємницьку діяльність з юридичних осіб в сумі 18095,29 грн. Наявність вказаної заборгованості підтверджується розрахунками сплати єдиного податку, витягом з облікової картки особового рахунку ВАТ "Проектно-вишукувальний інститут по проектуванню об'єктів водогосподарського будівництва "Вінницяводпроект" та не заперечується сторонами.

Зазначена заборгованість позивачем погашена відповідно до платіжних доручень №76 від 21.10.04 на суму 7000 грн., №83 від 29.10.04 на суму 11075,66 грн. та №86 від 02.11.04 на суму 60 грн.

Відповідно до ч. 2 п. 3 Указу Президента України від 03.07.98 №227 "Про спрощену систему оподаткування, обліку та звітності суб'єктів малого підприємництва" суб'єкти підприємницької діяльності - юридичні особи сплачують єдиний податок щомісяця не пізніше 20 числа наступного місяця на окремий рахунок відділень Державного казначейства України.

Однак, посилання відповідача на вищевказаний Указ Президента України при винесенні оспорюваного податкового повідомлення-рішення, суд вважає необґрунтованим та таким що не ґрунтується на законі виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 8 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй.

Як вбачається зі ст. 106 Конституції України Президент України на основі та на виконання  Конституції і законів України видає укази і розпорядження, які є обов'язковими до виконання на території України.

01.01.01 набрав чинності Закон України „Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами”.

Як вбачається з його преамбули цей Закон є спеціальним законом з питань оподаткування,  який установлює порядок погашення зобов'язань юридичних або фізичних осіб перед бюджетами та державними цільовими фондами з податків і зборів (обов'язкових платежів), включаючи збір на обов'язкове державне пенсійне страхування та внески на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, нарахування і сплати пені та штрафних санкцій, що застосовуються до платників податків контролюючими органами, у тому числі за порушення у сфері зовнішньоекономічної діяльності, та визначає процедуру оскарження дій  органів  стягнення.

Згідно п. 5.1 ст. 5 Закону №2181 податкове зобов'язання, самостійно визначене платником податків у податковій декларації, вважається узгодженим з дня подання такої податкової декларації.

Відповідно до п.п. 5.3.1 п. 5.3 ст. 5 Закону України „Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами” платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом десяти календарних днів, наступних за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого підпунктом 4.1.4 пункту 4.1 статті 4 цього Закону для подання податкової декларації.

З приписів п.п. 4.1.4 п. 4.1 ст. 4 Закону №2181 вбачається, що податкові декларації за базовий податковий (звітний) період, що дорівнює календарному місяцю (у тому числі при сплаті місячних авансових внесків) подаються протягом 20 календарних днів, наступних за останнім календарним днем звітного (податкового) місяця.

З аналізу вищезазначених норм випливає, що розрахунок сплати єдиного податку за 9 місяців 2004 р. позивач зобов'язаний був подати до 20.10.04, що останнім і зроблено (розрахунок подано 19.01.04), тоді як обов'язок сплати узгодженого податкового зобов'язання з єдиного податку в сумі 18095,29 спливав 30.10.04.

Отже, лише з 31.10.04, а не з 21.10.04, у позивача виник борг зі сплати узгодженого податкового зобов'язання з єдиного податку, а у податкового органу виникло право застосувати до позивача штраф за його несплату.

У зв'язку з викладеним податкове повідомлення-рішення ДПІ у м. Вінниці №/0 від 01.08.06 в частині застосування до позивача штрафу за порушення граничного строку сплати узгодженого податкового зобов'язання з єдиного податку на підприємницьку діяльність з юридичних осіб в сумі 1812,34 грн., є незаконним та підлягає скасуванню.

При цьому, станом на 01.11.04 узгоджена заборгованість позивача перед бюджетом з єдиного податку становить 19,63 грн., яка погашена позивачем згідно платіжного доручення №86 від 02.11.04, тобто з затримкою на два календарних дні.

Відповідно до п.п. 17.1.7 п. 17.1 ст. 17 Закону №2181 у разі коли платник податків не сплачує  узгоджену суму податкового зобов'язання протягом граничних строків, визначених цим Законом, такий платник податку зобов'язаний сплатити штраф у таких розмірах:

- при затримці до 30 календарних днів, наступних за останнім днем граничного строку сплати узгодженої суми податкового зобов'язання, - у розмірі десяти відсотків погашеної суми податкового боргу;

- при затримці від 31 до 90 календарних днів включно, наступних за  останнім днем граничного строку сплати узгодженої суми податкового зобов'язання, - у розмірі двадцяти відсотків погашеної суми податкового боргу;

-  при затримці, що є більшою 90 календарних днів, наступних за останнім днем граничного строку сплати узгодженої суми податкового зобов'язання, - у розмірі п'ятдесяти відсотків погашеної суми податкового боргу.

Таким чином, податкове повідомлення-рішення ДПІ у м. Вінниці №/0 від 01.08.06 в частині застосування до позивача штрафу в розмірі 1,96 грн. (19,63*10%=1,96) за порушення граничного строку сплати узгодженого податкового зобов'язання з єдиного податку на підприємницьку діяльність з юридичних осіб, суд вважає правомірним.

З приписів ч. 2 ст.71 КАС України вбачається, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Однак, відповідачем не доведено правомірності прийнятого ним рішення в частині застосування до позивача штрафу в сумі 1812,34 грн.

Відповідно до ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо  оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони, у тому числі: обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія).

З урахуванням викладеного, оцінивши надані сторонами докази та матеріали справи у їх сукупності, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову, визнавши незаконним та скасувавши податкове повідомлення-рішення №/0 від 01.08.06 в частині застосування до позивача штрафу за порушення граничного строку сплати узгодженого податкового зобов'язання з єдиного податку на підприємницьку діяльність з юридичних осіб в сумі 1812,34 грн.

Керуючись ст.ст.69, 70, 86-98, 159-163, 167, Прикінцевими та перехідними  положеннями КАС України, -

П О С Т А Н О В И В :

1.          Позов задовольнити частково.

2.          Визнати незаконним та скасувати податкове повідомлення-рішення ДПІ у м. Вінниці №/0 від 01.08.06 в частині застосування до позивача штрафу за порушення граничного строку сплати узгодженого податкового зобов'язання з єдиного податку на підприємницьку діяльність з юридичних осіб в сумі 1812,34 грн. В решті позовних вимог відмовити.

3.          Стягнути з Державного бюджету на користь Відкритого акціонерного товариства "Проектно-вишукувальний інститут по проектуванню об'єктів водогосподарського будівництва "Вінницяводпроект" (Хмельницьке шосе, 13, м. Вінниця, код 01039607) 1,7 грн. (одна грн. сімдесят коп.) в рахунок судових витрат на державне мито.

4.          Постанову направити сторонам.

Судове рішення набирає законної сили відповідно до ст. 254 КАСУ після  закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження,  встановленого цим Кодексом, якщо таку заяву не було подано. Якщо було подано  заяву  про  апеляційне  оскарження,  але апеляційна  скарга  не  була  подана  у  строк,  встановлений  цим Кодексом,  постанова або  ухвала  суду  першої  інстанції  набирає законної сили після закінчення цього строку

Відповідно до ст.186. КАСУ Про апеляційне оскарження рішення  суду  першої  інстанції спочатку  подається  заява.  Обґрунтування  мотивів  оскарження  і вимоги до суду апеляційної інстанції  викладаються  в  апеляційній скарзі, яка подається до суду апеляційної  інстанції  через суд  першої  інстанції,  який  ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно  надсилається  особою,  яка  її подає, до суду апеляційної інстанції.

Заява  про  апеляційне  оскарження  постанови  суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення,  а в разі   складення   постанови  у  повному  обсязі  відповідно  до статті 160 цього Кодексу -  з  дня  складення  в  повному  обсязі.

Апеляційна  скарга  на  постанову суду першої інстанції подається протягом двадцяти  днів  після  подання  заяви про апеляційне оскарження.

Апеляційна   скарга  може  бути  подана  без  попереднього подання заяви про апеляційне оскарження,  якщо скарга подається  у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Постанова складена у повному обсязі

відповідно до ч.3 ст.160 КАС України 05.04.07 р.

Суддя                                                    Залімський І.Г.