ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

19.02.07р.

Справа № А23/378

За позовом  Закритого акціонерного товариства "Кривбас - Детва", м. Кривий Ріг, Дніпропетровської області

до  Північної міжрайонної державної податкової інспекції у м. Кривому Розі, Дніпропетровської області

про визнання недійсними податкових повідомлень-рішень Північної МДПІ у м.Кривому Розі, Дніпропетровської області від 07.11.06 № 1278//0/32373, № /0/23277/1281

Суддя  Добродняк І.Ю.

Представники сторін:

Від позивача:Мхитарян М.Г. - юрисконсульт, дов.від. 06.12.06 № 391

Від відповідача: не з"явився

СУТЬ СПОРУ:

Позивач звернувся з позовом про визнання недійсними податкових повідомлень-рішень Північної міжрайонної державної податкової інспекції у м. Кривому Розі від 07.11.06 №1278//0/23273  про донарахування суми податкового зобов'язання з податку на прибуток на суму 14400,00 грн та №/0/23277/1281 про донарахування податку з власників транспортних засобів та інших саморобних машин та механізмів на суму 224,75 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідачем зроблений неправильний висновок про заниження позивачем податку на прибуток через віднесення до складу валових витрат витрат по виконанню договору-доручення від 01.08.05 № 58, які, як зазначено відповідачем, не підтверджені належним чином оформленими документами. Також є необґрунтованим та неправомірним донарахування відповідачем податку з власників транспортних засобів та інших саморобних машин та механізмів, оскільки діюче законодавство не передбачає механізму перерахування та доплати податку у 2005 році у разі зміни податкових ставок.

Відповідач подав відзив на позов, в якому проти позову заперечує, посилаючись на те, що спірні податкові повідомлення-рішення винесені після проведеної на підприємстві-позивача перевірки, якою виявлено певні порушення чинного законодавства.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши представників сторін,  господарський суд, -

В С Т А Н О В И В  :

Північною міжрайонною державною податковою інспекцією у м. Кривому Розі Дніпропетровської області (відповідач) проведена виїзна планова перевірка з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства Закритим акціонерним товариством "Кривбас-Детва" (позивач) за період з 01.04.04 по 30.06.06, про що складений акт від 02.11.06 № 130/231-14297663.

В акті перевірки, зокрема, зазначено, що позивачем в порушення пп.5.3.9 п.5.3 ст. 5 Закону України "Про оподаткування прибутку підприємств" завищені валові витрати у ІІІ кварталі 2005 році на суму 38333,33 грн., в результаті чого занижений податок на прибуток за ІІІ квартал 2006 року на 9600,00 грн. через включення позивачем до складу валових витрат вартості винагороди згідно акту виконаних робіт № 43 від 27.09.05 на виконання договору-доручення № 58 від 01.08.05, укладеного позивачем з повіреним –ТОВ "Аніс". Зазначений акт виконаних робіт не датовано, в ньому відсутній номер, крім того, звіт, на підставі якого складався цей акт, не може бути підставою для акту виконаних робіт, оскільки у вказаному звіті відсутня інформація щодо проведеної роботи повіреного з керівництвом ТОВ "Торговий дім "Запоріжсталь", з яким безпосередньо позивачем укладений договір № 1104.2420.0974 від 03.08.05, участь повіреного в укладенні цього договору поданими позивачем документами під час проведенні перевірки не доводиться.

В результаті перевірки правильності обчислення податку з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів  відповідачем встановлено, що 27.01.05 підприємством подано розрахунок суми податку  власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів на 2005, в якому обчислено податок з власників транспортних засобів на автомобіль за ставкою 10,00 грн. з 100 см. куб. За II - IV квартали 2005 року позивачем не проведено перерахунок сум податкових зобов'язань у зв’язку з тим, що відповідно до Закону України "Про внесення змін до Закону України "Про внесення змін до Закону України "Про Державний бюджет України на 2005 рік" та інших законодавчих актів" від 25.03.05 були внесені зміни до Закону України "Про податок з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів", в результаті чого позивачем занижено податок з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів за зазначений період в сумі 54,75 грн.

На підставі зазначеного акту перевірки відповідачем прийняті податкові повідомлення-рішення від 07.11.06:

№ 1278//0/23273  про донарахування суми податкового зобов'язання з податку на прибуток на суму -14400,00грн., у тому числі за основним платежем - 9600,00 грн., штрафні санкції  - 4800,00грн.;

№ /0/23277/1281 про донарахування податку з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів на суму 224,75 грн., у тому числі за основним платежем - 54,75грн., штрафні санкції -170,00 грн.

Суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі, виходячи з наступного.

Щодо нарахування податку на прибуток.

Відповідно до п.5.1 ст.5 Закону України "Про оподаткування прибутку підприємств" валові  витрати виробництва та обігу - сума будь-яких витрат платника податку у грошовій, матеріальній або  нематеріальній формах, здійснюваних як компенсація вартості товарів (робіт, послуг), які  придбаваються (виготовляються) таким платником  податку  для  їх  подальшого використання у власній господарській діяльності.

До складу валових витрат включаються, зокрема, згідно пп. 5.2.1 п.5.2 ст.5 цього Закону суми будь-яких витрат, сплачених (нарахованих) протягом звітного періоду у зв'язку з підготовкою, організацією, веденням виробництва, продажем продукції (робіт, послуг) і охороною праці, у тому числі витрати з придбання електричної енергії (включаючи реактивну), з урахуванням обмежень, установлених пунктами 5.3 - 5.7 цієї статті.

Датою  збільшення  валових витрат виробництва (обігу) вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше:   або дата списання  коштів  з  банківських  рахунків  платника податку на оплату товарів (робіт,  послуг),  а в разі їх придбання за готівку - день їх видачі з каси платника податку;  або дата  оприбуткування  платником  податку  товарів,  а для робіт (послуг)  -  дата  фактичного  отримання  платником  податку результатів робіт (послуг) (пп.11.2.1 п.11.2 ст.11 Закону України "Про оподаткування прибутку підприємств").

Як зазначено в пп.5.3.9 п.5.3 ст.5 зазначеного Закону, не належать до складу  валових витрат будь-які витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими документами, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення податкового обліку.

Між позивачем та ТОВ "Аніс" укладений договір доручення від 01.08.05 за № 58, відповідно до умов якого ТОВ "Аніс" (повірений) зобов'язувався знайти замовника на придбання товару позивача - навантажувача УНО-180 та навісного обладнання до нього. Вартість реалізації товару визначена не менш 450000,00 грн, з урахуванням ПДВ.

Пунктом 2 цього договору передбачено, що за виконання обумовлених договором дій позивач  як довіритель зобов'язаний сплатити ТОВ  "Аніс" винагороду у розмірі 10-12 % від вартості реалізованого товару з урахуванням ПДВ.

Відповідно до акту виконаних робіт №  43 від 27.09.05, складеного позивачем та  ТОВ "Аніс" в межах зазначеного договору доручення, на підставі звіту ТОВ "Аніс" про проведену роботу по договору-дорученню № 58 від 01.08.05 позивачем був укладений договір № 1104.2420.0974 від 03.08.05 з ТОВ "Торговий дім Запоріжсталь" (на реалізацію навантажувача УНО -180 та навісного обладнання до нього) на суму 450286,00 грн.

Розмір винагороди за виконану роботу за договором-доручення від 01.08.05 №58 актом виконаних робіт визначений у відповідності з п.1 договору  46000,00 грн. з урахуванням ПДВ.

27.09.05 ТОВ "Аніс" виставлений рахунок № 125 на загальну суму 46000,00 грн, в т.ч. ПДВ –7666,67 грн., оплачений позивачем в повному обсязі 29.09.05 (а.с.26). Сума  вартості винагороди 38333,33 грн. включена позивачем до складу валових витрат у ІІІ кварталі 2005 року.

В поданому ТОВ "Аніс" звіті про виконану роботу згідно договору доручення № 58 від 01.08.05 за період серпень-вересень 2005 року зазначено, що ТОВ "Аніс" були проведені переговори в напрямку використання навантажувальної техніки позивача з підприємствами: Нікопольський завод феросплавів, Марганець кий ГЗК,  Нікопольський трубний завод, ВАТ "Запоріжсталь", ВАТ "Мотор Січ". Із зазначених підприємств ВАТ "Запоріжсталь" виявилось готовим розглянути питання по придбанню навантажувача, який по параметрам відповідає  навантажувачу УНО-180.

Посилання відповідача на той факт, що зазначений звіт не є підставою для складення акту виконаних робіт, і як слідство, для віднесення понесених позивачем витрат до складу валових, оскільки у звіті відсутня інформація щодо проведеної роботи повіреного з ТОВ "Торговий дім Запоріжсталь", з яким фактично позивачем був укладений договір № 1104.2420.0974 від 03.08-2005р на придбання навантажувача УНО-180, суд вважає помилковим, таким, що не відповідає нормам чинного законодавства України, фактичним  обставинам справи.

Відносини за договором доручення від 01.08.05 № 58 за своєю правовою суттю є комерційним посередництвом (агентськими відносинами) у сфері господарювання і регулюються, зокрема, главою 31 Господарського кодексу України, а також главою 68 Цивільного кодексу України, відповідно до яких  в обов’язки комерційного агента (повіреного) входить повідомлення суб'єкта, якого він представляє, про кожний випадок його посередництва, але порядок та форми такого повідомлення на законодавчому рівні не встановлені. За загальним правилом порядок надання посередницьких послуг (виконання доручення),  умови та розмір плати (винагороди) за виконання доручення обумовлюється у відповідному договорі.

За умовами  спірного договору доручення  від  01.08.05  №58  надання довіреним довірителю письмового звіту про виконання доручення не  передбачено.

Крім того, як вбачається з доданої позивачем до матеріалів справи довідки ВАТ "Запоріжсталь" від 21.12.06 № 65/1539, підписаної начальником цеху підготовки виробництва, в 2005 році за заявкою цеху підготовки виробництва відділом обладнання згідно договору № 20/2004/182 від 17.12.03 придбаний навантажувач УНО-180, заводський номер 0095/05, з навісним обладнанням до нього, який на момент видачі довідки рахується на балансі зазначеного цеху ВАТ "Запоріжсталь", інвентарний № 10518310. Продавцем згідно доручення № 79/118-2005 є ТОВ "Торговий дім "Запоріжсталь". Постачальник –ЗАТ "Кривбас-Детва".

Позивачем додана також копія договору комісії № 20/2004/182 від 17.12.03, укладеного між ВАТ "Запоріжсталь" (комітент) та ТОВ "Торговий дім "Запоріжсталь", відповідно до умов якого комітент доручив комісіонеру від свого імені та за рахунок комітента за винагороду придбати для комітента товари матеріально-технічного  призначення у третіх осіб.

В межах зазначеного договору комісії ВАТ "Запоріжсталь" видане доручення комісіонеру № 79/118-2005 (додаток № 1 до договору комісії № 20/2004/182 від 17.12.03) на придбання фронтального навантажувача УНО-180 з додатковими умовами – строком поставки липень-серпень 2005 року.

Таким чином, виходячи з наявних в матеріалах справи доказів в їх сукупності, суд вважає, що позивачем підтверджений факт виконання договору від 01.08.05 № 58 з боку повіреного ТОВ "Аніс" у відповідності з наданим позивачем дорученням,  подані позивачем докази є достатніми документами, що підтверджують факт здійснення господарської операції з надання посередницьких послуг позивачу.

Оплата наданих позивачеві послуг здійснена ним в повному обсязі на підставі виставленого рахунку № 125 від 27.09.05, в якому в якості підстави для виставлення рахунку зазначено –винагорода за виконані роботи з посиланням на акт виконаних робіт № 43 від 27.09.05.

Згідно зі ст.9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" підставою для бухгалтерського обліку господарської операції є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій і повинні мати такі обов'язкові реквізити: назву документа; дату і місце складання; назву підприємства від імені якого складений документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Фінансова, податкова та інші види звітності ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку.

Подані позивачем до суду документи за своїм змістом в повній мірі відображають здійснені операції з надання послуг за договором від 01.08.05 № 58. Із їх змісту вбачається, що виконавцем надані саме види послуг, обумовлені цим договором, їх обсяг із зазначенням періоду виконання та конкретної вартості, а також той факт, що ці послуги надавались в межах господарської діяльності позивача та є такими, що пов'язані з веденням його фінансово-господарської діяльності.

Таким чином, зазначені документи є достатньою підставою для відображення операції з надання послуг в бухгалтерському обліку і включення вартості цих послуг до складу валових витрат, в результат чого дії відповідача щодо виключення вартості цих послуг із складу валових витрат позивача є неправомірними.

Стосовно встановлення відповідачем факту порушення позивачем вимог ст.ст. 3, 6 Закону України "Про податок з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів", суд також вважає такий висновок відповідача помилковим, таким, що суперечить нормам діючого законодавства.

Як вбачається з матеріалів справи, станом на 01.04.04 на балансі позивача знаходиться транспортний засіб у кількості 1 одиниці. Згідно з вимогами ст. ст. 1, 2 Закону України "Про податок з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів" позивач є платником податку з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів.

27.01.05 до податкової інспекції позивачем поданий розрахунок суми податку з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів на 2005 рік, згідно якому зазначений податок обчислений на автомобіль ВИС 2345 (об'єм циліндрів двигуна 1451 см. куб.) за ставкою 10,00 грн. з 100 см куб.

Відповідно до Закону України "Про внесення змін до Закону України "Про внесення змін до Закону України "Про Державний бюджет України на 2005 рік" та інших законодавчих актів" від 25.03.05 внесені зміни до Закону України "Про податок з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів", в тому числі, щодо розміру ставок податку з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, встановлених ст. 3 цього Закону.

Відповідно ст.6 Закону України "Про податок з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів", податок з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів податок обчислюється підприємствами на підставі звітних даних про кількість транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів станом на 1 січня поточного року.

Розрахунок сум податку на 2005 рік позивачем надано до органу державної податкової служби в термін відповідно з п.2 затвердженого наказом Державної податкової адміністрації України від 17.09.01 № 373 Порядку заповнення і подання Розрахунку суми податку з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, - 27.01.05 (а.с.59).

Ані Законом України "Про податок з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів",  ані  Законом України "Про внесення змін до Закону України "Про внесення змін до Закону України "Про державний бюджет України на 2005 рік" та інших законодавчих актів" від 25.03.05 не передбачений механізм перерахунку та доплати податків у 2005 рік.

Посилання відповідача на положення Бюджетного кодексу України суд не може прийняти до уваги, оскільки норми цього кодексу не регулюють спірні взаємовідносини.

Стаття 1 Закону України "Про систему оподаткування" передбачає, що ставки, механізм справляння податків та зборів (обов'язкових платежів), за винятком особливих видів мита та збору у вигляді цільової надбавки до діючого тарифу на електричну та теплову енергію, і пільги щодо оподаткування не можуть встановлюватися або змінюватися іншими законами України, крім законів про оподаткування.

Відповідно до статті 7 Закону України "Про систему оподаткування" ставки податків і зборів (обов'язкових платежів) встановлюються Верховною Радою України, Верховною Радою Автономної Республіки Крим і сільськими, селищними, міськими радами відповідно до законів України про оподаткування і не змінюються протягом бюджетного року, за винятком випадків, пов'язаних із застосуванням антидемпінгових, компенсаційних і спеціальних заходів відповідно до законів України.

Зміни  і  доповнення  до  цього Закону, інших законів України про оподаткування стосовно надання пільг,  зміни податків,  зборів (обов'язкових платежів),  механізму їх сплати вносяться  до  цього Закону, інших законів України про оподаткування не пізніше, ніж за шість місяців  до  початку  нового  бюджетного  року  і  набирають чинності   з   початку  нового  бюджетного  року. Це правило не застосовується у випадках зменшення розміру ставок податків, зборів (обов'язкових платежів) або скасування пільг з оподаткування та інших правил, які призводять до порушення правил конкуренції та створення податкових переваг окремим суб'єктам підприємницької діяльності або фізичним особам (частина 8 статті 1 цього ж Закону).

У зв’язку з викладеним, суд вважає, що у позивача не було підстав для проведення перерахунку сум податку по з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів за II - IV квартали 2005 року.

Винесення відповідачем оскаржуваних податкових повідомлень-рішень є неправомірним, позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Керуючись ст.ст.94, 160-163  Кодексу адміністративного судочинства України, господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити в повному обсязі.

Визнати  недійсними податкові повідомлення - рішення Північної міжрайонної державної податкової інспекції у м. Кривому Розі Дніпропетровської області від 07.11.06 № 1278//0/23273;  № /0/23277/1281.

Стягнути з державного бюджету на користь Закритого акціонерного товариства "Кривбас-Детва",     м. Кривий Ріг    Дніпропетровської області, 3 грн. 40 коп. судового збору.

Видати виконавчий лист.

Постанова набирає законної сили відповідно до ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена у порядку та строки, встановлені ст. 186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя

І.Ю. Добродняк

Згiдно з оригіналом

06.04.07

Помічник судді
Н.Ф. Голов'яшкіна