ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  РІВНЕНСЬКОЇ  ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

"09" січня 2007 р.                                                                  Справа №  20/5

Господарський суд Рівненської області у складі головуючого судді Василишина А.Р. за участю секретаря судового засідання помічника судді Сокола Ф.Г.

за участю представників сторін:

позивача: Джус Г.Л. (дов. № 1 від 09.01.2007р.);

відповідача: не з’явився.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом  Управління Пенсійного фонду України в  м. Рівне

до відповідача Житлово-комунального підприємства „Галицьке”

про стягнення в сумі 92 056 грн. 59 коп..

Статті  27, 29, 49, 51, 127 Кодексу адміністративного судочинства України роз’яснені.

ВСТАНОВИВ:

Управління Пенсійного фонду України в м. Рівне (надалі –Позивач) звернулося в господарський суд з позовом про стягнення з Житлово-комунального підприємства „Галицьке” (надалі –Відповідач) на користь 92 056 (дев’яносто дві тисячі п’ятдесят шість) грн. 59 коп. боргу на загальнообов’язкове державне пенсійне страхування.

Відповідач у запереченнях № 1 від 3 січня 2007 року (а.с.17) визнав позовні вимоги в повному об’ємі.

Заслухавши пояснення представника Позивача, та оцінивши наявні в матеріалах справи і досліджені в судовому засіданні докази, суд встановив наступне.

Згідно розрахунків суми страхових внесків на загальнообов’язкове державне пенсійне страхування, що підлягають сплаті за червень місяць 2006 року (а.с. 6-7), за серпень місяць 2006 року (а.с. 8-9) та за вересень місяць 2006 року (а.с. 10-11),, що подані Позивачу самим Відповідачем, сума боргу Відповідача по збору на загальнообов’язкове державне пенсійне страхування червень 2006 року, серпень-вересень 2006 року становить 92 056 (дев’яносто дві тисячі п’ятдесят шість) грн. 59 коп..

Згідно статті 1 Закону України „Про загальнообов’язкове державне пенсійне страхування” та підпункту 1.1 пункту 1 Інструкції „Про порядок обчислення і сплати страхувальниками та зареєстрованими особами внесків на загальнообов’язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України”, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України за № 64/8663 від 16 січня 2004 року, визначено, що страхові внески –кошти відрахувань на соціальне страхування та збір на обов’язкове державне пенсійне страхування, сплачені згідно із законодавством, що діяло раніше; кошти сплачені на загальнообов’язкове державне пенсійне страхування відповідно до цього Закону.

У відповідності до статті 106 Закону України „Про загальнообов’язкове державне пенсійне страхування” органами стягнення узгоджених сум заборгованості (недоїмки) зі сплати страхових внесків визначені територіальні органи Пенсійного фонду України, які за формою і у строки, визначені правлінням Пенсійного фонду, надсилають страхувальникам, які мають недоїмку, вимогу про її сплату.

Позивачем до Відповідача було направлено вимоги № Ю-17 від 4 серпня 2006 року (а.с. 12; Отримана наручно головним бухгалтером Відповідача 15 серпня 2006 року), № Ю-17 від 3 жовтня 2006 року (а.с. 13; доказ ортимання Відповідачем –а.с. 13) та № Ю-17 від 3 листопада 2006 року (а.с. 14; доказ ортимання Відповідачем –а.с. 14) щодо сплати недоїмки в сумі 92 056 (дев’яносто дві тисячі п’ятдесят шість) грн. 59 коп..

Станом на 9 січня 2007 року борг на загальнообов’язкове державне пенсійне страхування в сумі 92 056 (дев’яносто дві тисячі п’ятдесят шість) грн. 59 коп. Відповідачем не сплачено.

Відповідно до абзацу 8 пункту 3 статті 106 Закону України „Про загальнообов’язкове державне пенсійне страхування”, у разі, якщо страхувальник, який одержав вимогу територіального органу Пенсійного фонду України про сплату недоїмки і протягом десяти робочих днів після її отримання не сплатив зазначену у вимозі суму недоїмки разом із застосованою санкцією, включеної до вимоги, або не узгодив вимогу з відповідним органом Пенсійного фонду, або не оскаржив вимогу в судовому порядку, а також у разі якщо страхувальник узгодив вимогу, але не сплатив узгоджену суму недоїмки протягом десяти  робочих днів після отримання узгодженої вимоги, відповідний орган Пенсійного фонду звертається в установленому законом порядку і подає вимогу про сплату недоїмки до відповідного підрозділу державної виконавчої служби. У зазначених випадках орган Пенсійного фонду України також має право звернутися до суду чи господарського суду з позовом про стягнення недоїмки. У разі звертання органу Пенсійного фонду з позовом про стягнення недоїмки до господарського суду, передбачені законодавством заходи досудового врегулювання спорів не застосовуються.

Відповідач у запереченнях № 1 від 3 січня 2007 року (а.с.17) визнав позовні вимоги в повному об’ємі.

У відповідності до пункту 4 статті 121 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо під час попереднього провадження Відповідач визнав позов, суд може прийняти постанову про задоволення адміністративного позову.

На підставі викладеного, позов обґрунтований і підлягає до задоволення.

Судовий збір у відповідності до статтей 87, 98 і Прикінцевих та перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України покладаються на Відповідача.

Керуючись пунктом 4 статті 121,статтями 87, 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд –

ПОСТАНОВИВ:

1.          Позов задоволити.

2. Стягнути з відповідача –Житлово-комунального підприємства „Галицьке”, м. Рівне, вул. Відінська, 40а, р/р 7880 в РОФ АКБ „Укрсоцбанк”, МФО 333012, на користь управління Пенсійного фонду України в м. Рівне, м. Рівне, вул. Відінська, 41, р/р 61 в РОУ ВАТ „Державний ощадний банк”, МФО 333368, –92 056 (дев’яносто дві тисячі п’ятдесят шість) грн. 59 коп. боргу по збору на загальнообов’язкове державне пенсійне страхування.

3. Стягнути з відповідача –Житлово-комунального підприємства „Галицьке”, м. Рівне, вул. Відінська, 40а, р/р 7880 в РОФ АКБ „Укрсоцбанк”, МФО 333012, в доход державного бюджету України 920 (дев’ятсот двадцять) грн. 57 коп. судового збору.

4. Постанову направити сторонам у справі.

5. Виконавчі листи видати після набрання постановою законної сили.

6. Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного господарського суду через суд першої інстанції, який ухвалив постанову. Заява про апеляційне оскарження подається протягом 10 днів з дня складення постанови в повному обсязі. Апеляційна скарга подається протягом 20 днів після подання заяви про апеляційне оскарження. Апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження..

Повний текст постанови оформлено та підписано 11.01.2007р.

Суддя