ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" лютого 2007 р.                                                            Справа № 29/452-06

вх. № 13992/5-29

Суддя господарського суду Прохоров С.А.

при секретарі судового засідання Альошин В.В.

за участю представників сторін:

позивача - Єлісєєв А.В. - представник за дов.  відповідача - не з’явився

розглянувши справу за позовом ДП"Грикар - А.П.С." с Васищево

до  ТОВ АФ "Мрія", с. Старовірівка-4

про невиконання договірних зобов'язань

ВСТАНОВИВ:

Розглядається вимога про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованість за невиконання договірних зобов’язань по договору № 10 від 25.05.2006 року в сумі 47114,80 грн.

Представник позивача 17.01.2007 року надав до суду заяву про уточнення позовних вимог, в якій просить суд стягнути з відповідача заборгованість в сумі 30821,61 грн. попередньої оплати, 15664,32 грн. штрафних санкцій та 621,80 грн. матеріальних витрат.

Відповідно до ст. 22 ГПК України позивач вправі до прийняття судового рішення змінити підстави або предмет позову, збільшити розмір позовних вимог, відмовитись від позову або зменшити розмір позовних вимог, тому надані позивачем уточнення позовних вимог прийняті господарським судом.

Представник позивача в судовому засіданні підтримує заявлені позовні вимоги з урахуванням заяви про уточнення в повному обсязі та просить суд їх задовольнити.

Представник відповідача в призначене судове засідання не з’явився, витребуваних судом документів не надав, про час та місце слухання справи був повідомлений, про причини неявки суду не повідомив, у зв’язку з чим справа розглядається згідно ст. 75 ГПК України за наявними матеріалами у справі.

Суд, вислухавши пояснення уповноваженого представника позивача, дослідивши надані до суду документи, встановив наступне.

Згідно договору № 10 від 25.05.2006 р. укладеного між ДП «Грикар - А.П.С.» (позивач) і ТОВ АФ «Мрія» (відповідач), відповідач зобов'язався поставити позивачеві 750 тон пшеничної тюкованої соломи за ціною 130 грн. за 1 тонну з доставкою на загальну суму 97500,00 грн.

Згідно п.3.4 вищевказаного договору позивач перерахував відповідачеві передоплату в розмірі 50000,00 грн. від загальної суми договору (копію платіжної відомості долучено до матеріалів справи). Після чого відповідач відмовився самотужки здійснювати доставку пшеничної тюкованої соломи у зв'язку відсутності в нього транспортних засобів, внаслідок чого порушив п. 1.2. даного договору.

Згідно додаткової угоди №1 від 24.07.2006р. сторони домовились про самовивіз позивачем пшеничної тюкованої соломи своїм автотранспортом за ціною 50 грн. за 1 тонну з навантаженням на транспортний засіб, в наслідок чого поніс додаткові витрати на послуги по її перевезенню.

Відповідно ст. 526 ЦК України зобов’язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Однак, відповідач необгрунтовано порушив свої зобов'язання за договором, а саме  поставив позивачу 383 тонни 450 кілограм пшеничної тюкованої соломи за ціною 50,00 грн. без доставки.

Згідно п. 3.2. вищевказаного договору відповідач зобов'язався поставити позивачеві 750 тонн пшеничної тюкованої соломи з доставкою на загальну суму 97500,00 грн.

Для виконання п. 1.2. даного договору й потреб тюкованої пшеничної соломи позивач придбав прес-підбирач ПРФ-110 за ціною 48400,00 грн. і шпагат п/п 2500 тех. (біл/п) у кількісті 250 кілограм на загальну суму 2667,50 грн. (ціна без ПДВ). Шпагат разом із прес-підбирачем для виконання умов договору був переданий відповідно до акту прийому-передачі відповідачеві.

За прибутковими накладними з 25.07.06 р. до 30.09.06 р. відповідачем було надано товар в обсязі 383,45 т. соломи, що у вартісному еквіваленті дорівнює 19172,50 грн.

Заявлені до відповідача позивачем претензії залишені без відповіді та задоволення.

Ч.1 ст. 530 Цивільного Кодексу України передбачено що, якщо у зобов'язаннні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має має виконуватись належним чином, відповідно до умов Договору та вимог Цивільного Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ч.3 ст.693 ЦК України якщо продавець, отримавший суму попередньої оплати товару, не передав товар у визначений строк, покупець має право вимагати передачі оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

Враховуючи викладене, приймаючи до уваги те, що відповідачем не подано доказів належного виконання договірних зобов"язань або повернення суми попередньої оплати на недопоставлений товар у встановлений договором термін, суд вважає вимоги позивача про стягнення 30821,61 грн. попередньої оплати обгрунтованими, законними та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до п. 4.2. договору у випадку не виконання умов договору, відповідач зобов'язаний виплатити на користь позивача пеню у розмірі   20 %  від загальної суми договору.

Позивачем подано до матеріалів справи розрахунок штрафних санкцій на суму 15664,32 грн., у зв’язку з чим суд вважає за можливе вимогу про стягнення  20 % штрафу за невиконані договірні зобов'язання в розмірі 15665,50 грн. задовольнити.

Крім того позивачем понесено матеріальні втрати, що з'явилися за рахунок отриманого шпагату для упакування соломи в тюки за накладною від 29 червня 2006 долі за № 1204 та за Актом прийому-передачі від 29.06.2006 р., що була надана позивачем в обсязі 250 кг. За технологічною характеристикою прес-підбирача ПРФ -110, що також надавався відповідачу на годину збору соломи, необхідна потреба шпагату на одну тону соломи 0,5 кг. Розрахунок використаної нитки складає 191,725 кг. Розрахунок не використаної нитки складає 58,275 кг. Вартість 1 кг шпагату дорівнює 10,67 грн. Таким чином, загальний борг відповідача перед позивачем за невикористаний шпагат складає 621,80 грн.

Враховуючи вищевикладене, приймаючи до уваги те, що відповідачем не оспорено суму боргу, не подано суду доказів належного виконання договірних зобов"язань, суд вважає позовні вимоги позивача обґрунтованими, підтвердженими наданими суду доказами та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до статті 44 та статті 49 Господарського процесуального кодексу України, у разі задоволення позову, витрати по сплаті державного мита та витрати на інформаційно - технічне забезпечення судового процесу покладаються на сторони, пропорційно розміру задоволених вимог. Тобто суд вважає за необхідне покласти на відповідача витрати по сплаті державного мита та витрати на інформаційно - технічне забезпечення судового процесу, оскільки з його вини справу було доведено до суду.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 1, 4, 12, 22, 33, 43, 44-49, 75, 82-85, Господарського процесуального кодексу України; ст. 526, ч. 1 ст. 530, 693 Цивільного кодексу України,-

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю агрофірми «Мрія» (63254, Харківська обл., Нововодолажський р-н., с. 4-а Старовіровка, вул. Щорса, 246, р/р 9716 у Нововодолажськом 2, ХГРУ «Приватбанка», МФО 351533, код 30773992) на користь Дочірнього підприємства «Грикар-А.П.С.» (62495, Харківська обл., Харківський р-н., смт. Васищеве, вул. Овочева, 14, р/р 3 у ХФ ВАТ «Кредитпромбанк», МФО 350727, код 31465149) 30821,61 грн. попередньої оплати, 15664,32 грн. штрафних санкцій, 621,80 грн. матеріальних витрат, 471,15 грн. державного мита та 118,00 грн. витрат на інформаційно - технічне забезпечення судового процесу.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Суддя                                                                                            Прохоров С.А.