ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________
__________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" лютого 2007 р.                                                           Справа № 6/3263

Житомирський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого   судді                                                  Вечірка І.О

суддів:                                                                        Зарудяної Л.О.

Ляхевич А.А.

при секретарі                                                            Кравчук Н.В. ,

за участю представників сторін:

від позивача:     не з'явився,

від відповідача: не з'явився,

розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "НЕП", м.Бердичів

на рішення Господарського суду Житомирської області

від "21" листопада 2006 р. у справі № 6/3263 (суддя Терлецька-Байдюк Н.Я.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Фора Плюс", с.Манченки Харківської області

до Товариства з обмеженою відповідальністю "НЕП", м.Бердичів

про стягнення 5160,44 грн.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду Житомирської області від 21.11.2006р. у справі №6/3263 позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Фора Плюс", с.Манченки Харківської області до Товариства з обмеженою відповідальністю "НЕП", м.Бердичів про стягнення 5160,44 грн. задоволено частково: стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "НЕП", м.Бердичів на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фора Плюс", с.Манченки Харківської області 4827,38грн. основного боргу, 95,37грн. витрат зі сплати державного мита та 110,33грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу. В іншій частині позову відмовлено.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, ТОВ "НЕП", м.Бердичів звернулось до Житомирського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення господарського суду від 21.11.2006р., посилаючись на порушення судом норм матеріального права та невідповідність висновків обставинам справи.

Апеляційна скарга мотивована, зокрема, тим, що місцевий господарський суд необгрунтовано послався на дотримання позивачем вимог ч.2 ст.530 ЦК України, оскільки вимога про оплату боргу відповідачу не направлялась, відповідно строк виконання грошового зобов'язання перед позивачем по сплаті за поставлений згідно накладної №РН-ФП-О-00045 від 09.01.2006р., товар не настав.

В судове засідання представники сторін не з'явились, про причини неявки суд не сповістили, хоча про час та місце розгляду апеляційної скарги були належним чином повідомлені, про що свідчить реєстр відправлення рекомендованої кореспонденції Житомирським апеляційним господарським судом за 18.12.2006р.

Нез'явлення представників сторін в засідання апеляційного господарського суду не перешкоджає розгляду апеляційної скарги по суті.

Дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія  суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно з видатковою накладною №РН-ФП-О00045 від 09.01.2006р. позивач передав відповідачу кондитерські вироби на загальну суму 4827,38грн.

Позивач в своїй позовній заяві послався на той факт, що продукцію по накладній №РН-ФП-О00045  отримано на виконання умов договору поставки №38 від 05.10.2005р.

В накладній №РН-ФП-О00045 відсутнє посилання на договір як підставу одержання продукції.

За таких умов, отримана відповідачем продукція на суму 4827,38грн. не може вважатись такою, що поставлена позивачем по договору №38 від 05.10.2005р.

У відповідності з ч.1 ст.692 ЦК України покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаро-розпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Таким чином, у відповідача виникло зобов'язання щодо сплати боргу за поставлену продукцію.

Відповідач за отриману по накладній продукцію розрахунки з позивачем не провів. В зв'язку з цим, борг відповідача перед позивачем становить 4827,38 грн.

Відповідно до ч. 2 ст. 530 ЦК України якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного  виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Як вбачається з матеріалів справи, 31.05.2006р. позивач надіслав на адресу відповідача претензію №21ю з вимогою про проведення розрахунків в розмірі 4827,38грн. - основний борг, 223,79грн. - пеня (а.с.12).

Позивач 15.06.2006р. та 12.07.2006р. направляв відповідачу  нагадування про погашення заборгованості (а.с.14,17).

Проте, зазначені вимоги відповідачем залишені без  задоволення.

Відповідно до ст.525,526 ЦК України, одностороння  відмова  від  зобов'язання  або одностороння зміна  його  умов  не  допускається,  якщо  інше  не   встановлено договором або законом; зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог  - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідач доказів проведення розрахунків з позивачем у повному обсязі, на час розгляду справи, не подав.

За таких умов, вимоги позивача про стягнення основного боргу на суму 4827,38грн. є правомірними.

Крім суми основного боргу позивач, в зв'язку з неналежним виконанням відповідачем зобов'язань по сплаті боргу, просив стягнути з відповідача пеню в сумі 333,06грн.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань" платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін.

Згідно з ч. 1 ст. 547 ЦК України правочин щодо забезпечення виконання зобов'язання вчиняється  у письмовій формі.

Оскільки, у господарського суду відсутні підстави вважати, що продукція поставлялась за договором, то розмір пені не є узгодженим сторонами.

За таких обставин, вимоги позивача про стягнення з ТОВ Виробничо-торгівельного підприємства "НЕП" пені в розмірі 333,06грн. є безпідставним, що правомірно встановлено судом першої інстанції.

Заперечення відповідача, викладені в апеляційній скарзі не грунтуються на вимогах чинного законодавства та не можуть бути підставою для скасування прийнятого місцевим господарським судом рішення.

Враховуючи викладене, рішення Господарського суду Житомирської області від 21.11.2006р. у справі №6/3263 має бути залишено без змін, а апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю "НЕП", м.Бердичів - без задоволення.

Керуючись ст.ст.  101,103,105 Господарського процесуального кодексу України, Житомирський апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Рішення Господарського суду Житомирської області від 21.11.2006р. у справі №6/3263 залишити без змін, а апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "НЕП", м.Бердичів - без задоволення.

2. Справу №6/3263 повернути до Господарського суду Житомирської області.

Головуючий суддя                                                                 Вечірко І.О

судді:

Зарудяна Л.О.

Ляхевич А.А.

Віддрук. 4 прим.

1 - до справи

2,3 - сторонам

4 - в наряд