ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 квітня 2007 р.
№ 10/352

Вищий господарський  суд  України  у складі колегії суддів:

Перепічая В.С. (головуючого),

Вовка І.В.,

Гончарука П.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу відкритого акціонерного товариства “Дизельний  завод”  на постанову Дніпропетровського апеляційного суду  від  25 грудня  2006 року за скаргою відкритого акціонерного товариства “Дизельний  завод”   на дії державної виконавчої служби Інгулецького району м. Кривий Ріг   у справі № 10/352  за позовом відкритого акціонерного товариства “Дизельний  завод”  до відкритого акціонерного товариства  “Південний гірничо  - збагачувальний комбінат” про стягнення  суми, -

В С Т А Н О В И В:

В листопаді 2005 року відкрите акціонерне товариство “Дизельний завод” звернулося в господарський суд Дніпропетровської області до відкритого акціонерного товариства “Південний гірничо-збагачувальний комбінат” з позовом про стягнення 354 126 грн. інфляційних витрат  та 3 % річних.

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 13 грудня 2005 року позов задоволено у сумі 262 578 грн. в іншій частині позовних вимог відмовлено.

Постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду   від

6 лютого 2006 року,  залишеною без змін постановою Вищого господарського суду України від 24 травня 2006 року, рішення суду частково скасовано і змінено, з відповідача на користь позивача стягнуто інфляційні збитки у сумі 338 356грн, 3% річних у сумі 15 860 грн. і судові витрати.

На виконання  вказаного судового рішення, 15 березня 2006 року державним  виконавцем  Інгулецького відділу Державної виконавчої   служби   Криворізького  міського  управління  юстиції   відкрито  виконавче

Доповідач: Гончарук П.А.

провадження, яке  11 травня 2006 року  зупинено у зв’язку  з тим, що  ухвалою господарського суду  Дніпропетровської області від  1 лютого 2005 року порушено провадження  по справі № Б 29/21/05 про банкрутство  відповідача та введено мораторій  на задоволення вимог кредиторів.

21 липня 2006 року відкрите акціонерне товариство “Дизельний завод” звернулось в господарський суд Дніпропетровської області зі скаргою на дії державної виконавчої служби вказуючи на  безпідставність зупинення виконавчого провадження , оскільки він є поточним кредитором боржника і на його вимоги мораторій не поширюється.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 15 серпня 2006 року в задоволенні скарги відмовлено.

Постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду   від 25 грудня 2006 року ухвалу господарського суду Дніпропетровської області від 15 серпня 2006 року залишено без змін.

У касаційній скарзі  позивач просить  скасувати постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду   від 25 грудня 2006 року і прийняти нове рішення, вказуючи на те, що  постанова апеляційного господарського суду  винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Заслухавши пояснення представника відповідача, вивчивши матеріали справи, обговоривши доводи касаційної скарги, суд вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до  пункту 4 статті 12 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" на підставі дії мораторію на задоволення вимог кредиторів забороняється стягнення на підставі виконавчих документів та інших документів, за якими здійснюється стягнення відповідно до законодавства.

Вказана  норма  визначає конкретний проміжок часу, протягом якого не вчиняються  дії з примусового виконання  рішень судів та інших органів, і цей проміжок часу лише відповідає строку дії мораторію на задоволення вимог кредиторів, але ніяк не пов’язаний з його суттю.

В силу  положень пункту  8 частини  1 статті 34  Закону України “ Про  виконавче провадження”, та абзацу першого  частини 6 статті 12 Закону  України “Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом”  у випадку порушення  судом справи про банкрутство боржника правило щодо обов’язкового зупинення виконавчого провадження не стосується  лише тих вимог стягувачів, на які дія  мораторію на задоволення вимог кредиторів не поширюється, а саме: вимог виплати заробітної плати, аліментів, відшкодування шкоди, заподіяної здоров’ю та життю громадян, авторської винагороди.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 6 лютого 2006 року по  даній справі  за період з вересня 2002 року по вересень 2005 року з відповідача на користь позивача стягнуто інфляційні збитки у сумі 338 356 грн. та 3% річних у сумі 15 860 грн. Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області  від 1 лютого 2005 року порушено провадження по справі №Б29/21/05 про банкрутство відповідача, введено мораторій на задоволення вимог кредиторів.

Виходячи  з вказаних норм матеріального права та викладених обставин, державний виконавець мав законні підстави для зупинення виконавчого провадження, а тому  попередні  судові інстанції  дійшли до правильного висновку про  необхідність відмови у задоволенні скарги на дії  державної виконавчої служби.

Керуючись ст.ст. 1115, 1117, 1119, 11111 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України –

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу відкритого акціонерного товариства “Дизельний  завод”  залишити без задоволення, а постанову Дніпропетровського апеляційного суду  від  25 грудня  2006 року у справі № 10/352 –без змін.

Головуючий          Перепічай В.С.

Судді                                                                                   Вовк І.В.

Гончарук П.А.