СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Рішення

Справа  №

За позовом
товариства з обмеженою відповідальністю Комерційний банк
„Коопінвестбанк”, м. Ужгород

До відповідача приватного підприємця ОСОБА_1, с. Вонігово
Тячівського району

Про стягнення суми 987,23грн. заборгованості по оплаті за надані
послуги згідно умов договору від 26.07.2000р. на валютне обслуговування

Суддя О.Ф. Ремецькі

Представники сторін:

від позивача - Кузів Я.М. -представник за дорученням №2/07
від 17.01.07р.

від відповідача - не з'явився

СУТЬ СПОРУ: стягнення суми 987,23грн. заборгованості по
оплаті за надані послуги згідно умов договору від 26.07.2000р. на валютне
обслуговування.

Позивач звернувся з позовними вимогами та просить їх задоволити в
повному обсязі по мотивах, викладених у позовній заяві, посилаючись на їх
обґрунтованість матеріалами справи. Зокрема, вказує на порушення відповідачем
термінів здійснення оплати за надані послуги за ведення валютного рахунку, що в
свою чергу завдає матеріальної шкоди інтересам позивача.

Відповідач, належним чином повідомлений про розгляд справи (ухвала
суду про порушення провадження у справі від 15.01.2007р. відправлена
рекомендованою кореспонденцією, повідомлення про вручення якої посвідчено
відповідачем, а також ухвали суду про відкладення розгляду справи від
31.01.2007р., якими явка відповідача була визнана обов'язковою), вимоги ухвал
суду не виконав, витребуваних судом матеріалів, в тому числі письмового
пояснення по суті спору з доказами в його обґрунтування та контр розрахунку
суми позову не подав, свого уповноваженого представника  на засідання суду не направив, а тому справа
розглядається в порядку статті 75 Господарського процесуального кодексу України
(далі -ГПК України) за наявними в ній матеріалами.

Вивчивши матеріали справи, в тому числі додатково подані позивачем
та заслухавши пояснення його представника, суд встановив:

Між сторонами, а саме комерційним кооперативним інвестиційним
банком „Коопінвестбанк” в особі керуючого Тячівською філією та приватним
підприємцем ОСОБА_1 26.07.2000 року було укладено договір на валютне
обслуговування. Відповідно до умов даного договору банк відкриває клієнту валютний
рахунок і здійснює по ньому всі операції в іноземній валюті згідно

Продовження рішення господарського суду Закарпатської області від
12.02.2007 року по справі №2/20

внутрішніх документів банку і відповідного валютного законодавства
України, нормативних документів Національного банку України.

Додатком до даного договору від 01.01.2005 року банком було
затверджено відповідні тарифи за надходження валютної виручки на рахунок
клієнта, за продаж іноземної валюти на Українській міжбанківській валютній біржі
та за ведення валютного рахунку.

Позивач вказує на те, що на валютний рахунок відповідача з
04.04.2005р. по 15.04.2005р. поступали валютні кошти, які банк у встановленому
законодавством порядку продавав на УМВБ, у підтвердження чого надав виписки
банку про надходження валютних коштів на рахунок відповідача, що підтверджують
відсутність проведення відповідачем платежів після підтвердження факту надання
позивачем послуг.

Незважаючи на надісланий позивачем в подальшому на адресу
відповідача лист з вимогою сплати суму боргу (від 22.05.2006р. за НОМЕР_1),
сума заборгованості не сплачена.

Позов підлягає задоволенню в повному обсязі з таких підстав:

Згідно вимог статті 173 Господарського кодексу України (далі -ГК
України) господарським  визнається  зобов'язання,
що  виникає  між суб'єктом
господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання
з підстав,  передбачених  цим
Кодексом,  в силу  якого
один  суб'єкт  (зобов'язана
сторона,  у  тому
числі боржник)  зобов'язаний  вчинити
певну   дію   господарського   чи управлінсько-господарського  характеру
на користь іншого суб'єкта (виконати
роботу,  передати   майно,
сплатити   гроші,   надати інформацію тощо),  або утриматися від певних дій,  а інший суб'єкт (управнена сторона,  у тому числі кредитор) має право вимагати від
зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

В силу вимог статті 193 ГК України суб'єкти господарювання  та
інші  учасники  господарських відносин  повинні
виконувати  господарські  зобов'язання належним чином відповідно до
закону,  інших правових актів,  договору, а за відсутності   конкретних
вимог  щодо  виконання
зобов'язання  - відповідно до
вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Згідно ст. 509 Цивільного кодексу України в силу зобов'язання одна
особа (боржник) зобов'язана  вчинити на
користь іншої особи  (кредитора)  певну
дію,  як-от:  передати майно, виконати роботу, сплатити
гроші та інше або утриматися  від певної
дії, а кредитор має право вимагати від
боржника  виконання його
обов'язку. Зобов'язання  виникають  з
договору  або   інших
підстав визначених законодавством. Згідно ст. 526 Цивільного кодексу
України зобов'язання  повинні  виконуватися
належним  чином і в установлений
строк відповідно до вказівок закону, акту планування, договору, а при
відсутності таких вказівок - відповідно до
вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 1068 Цивільного кодексу України передбачено, що банк   зобов'язаний
вчиняти  для  клієнта
операції,  які передбачені  для
рахунків  даного  виду
законом,   банківськими правилами  та звичаями ділового обороту,  якщо інше не встановлено договором
банківського рахунка. Банк зобов'язаний зарахувати грошові кошти, що надійшли
на рахунок   клієнта,   в
день  надходження  до
банку  відповідного
розрахункового  документа,  якщо
інший  строк   не
встановлений договором банківського рахунка або законом. Банк  зобов'язаний
за  розпорядженням  клієнта видати або перерахувати з його
рахунка грошові кошти в  день  надходження
до банку  відповідного
розрахункового документа,  якщо інший
строк не передбачений договором банківського рахунка або законом. Клієнт
зобов'язаний сплатити  плату  за
виконання  банком операцій за
рахунком клієнта, якщо це встановлено договором.

Продовження рішення господарського суду Закарпатської області від
12.02.2007 року по справі №2/20

Позивачем факт порушення відповідачем договірних зобов'язань в
частині здійснення своєчасного та повного розрахунку за надані послуги по
надходженню валютної виручки на рахунок клієнта, за продаж іноземної валюти на
Українській міжбанківській валютній біржі та за ведення валютного рахунку
належним чином підтверджується наявними у справі матеріалами. Зокрема,
позивачем подано докази про те, що за період з 04.04.2005р. по 15.04.2005р. на
валютний рахунок відповідача поступали валютні кошти, а банком у свою чергу
здійснено її зарахування,  продаж, однак,
відповідачем не проведено розрахунку за це, у зв'язку з чим сума основного
боргу складає 987,23грн. та підлягає стягненню в повному обсязі (позивачем
підтверджено та відповідачем не спростовано).

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 44, 49, 75, 82 -85
Господарського процесуального кодексу України,

СУД ВИРІШИВ:

1. Позов задоволити повністю.

2. Стягнути з приватного підприємця ОСОБА_1, АДРЕСА_1 (рах.
НОМЕР_2 в Тячівському відділенні ТОВ КБ „Коопінвестбанк”, м. Тячів, МФО
НОМЕР_3, ідент. код НОМЕР_4) на користь товариства з обмеженою відповідальністю
Комерційний банк „Коопінвестбанк”, м. Ужгород, вул. Гойди, 10 (рах.
№1 в Закарпатському обласному управлінні Нацбанку, м. Ужгород, МФО
312152, ) суму 987,23грн. заборгованості по оплаті за надані
послуги згідно умов договору від 26.07.2000р. на валютне обслуговування, а
також суму 102грн. у відшкодування витрат по сплаті державного мита та 118грн.
витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

3.  Рішення набирає законної
сили в порядку ст. 85 Господарського
процесуального  кодексу  України.

Суддя                                          О.Ф. Ремецькі