ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
=======================================================================
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" березня 2007 р.
14:50
Справа №  1/40/07

м. Миколаїв

За позовом: Товариство з обмеженою відповідальністю
“Миколаївський глиноземний завод”.
/54051, м. Миколаїв, вул. Артема, 62 А/.
До відповідача: Спеціалізована державна податкова інспекція по роботі з великими
платниками податків у м. Миколаєві
/54017,  м. Миколаїв, вул. Чкалова, 20/
Прокурор: Прокурор Миколаївської області в інтересах держави в особі
Спеціалізована державна податкова інспекція по роботі з великими
платниками податків у м. Миколаєві
/54030, м. Миколаїв, вул. Спаська, 28/
про: визнання противоправним та скасування податкового повідомлення –рішення
№ 00002136/0 від 18.12.2006р.

зобов’язання відповідача надати органу державного казначейства висновок про відшкодування з бюджету на користь позивача податку на додану вартість за червень 2006 року  в сумі 20 193 705, 28 грн.

Суддя Васильєва Л.І.

Секретар судового засідання Дьяченко Т.В.

Представники:

Від позивача: Ковширін М.М., довіреність від 28.11.2006р.

Птичкіна В.В., довіреність від 04.10.2006р.

Від відповідача: Рибальченко О.О., довіреність від 30.10.2006р.

Мар’янко Н.І., довіреність від 14.12.2006р.

Прокурор в судове засідання не з’явився.

Позивач звернувся до господарського суду з позовом про визнання противоправним та скасування податкового повідомлення –рішення    № 00002136/0 від 18.12.2006р. та про зобов’язання відповідача надати органу державного казначейства висновок про відшкодування з бюджету на користь позивача за червень 2006 року  20 193 705,28 грн., посилаючись на  порушенням відповідачем   порядку проведення   документальних перевірок, безпідставністю зменшення суми  бюджетного відшкодування на 10 925 627,49 грн., порушенням вимог   підпунктів 7.7.2. та  частини 2 підпункту 7.7.5. статті 7 Закону України “Про податок на додану вартість” щодо визначення  суми бюджетного  відшкодування і строків надання висновку про відшкодування з державного бюджету до органу державного казначейства.

Відповідач і прокурор  проти позову заперечують з тих підстав, що  документальні перевірки здійснені у межах повноважень, наданих статтями 11, 11-1 Закону України “Про державну податкову службу в Україні”,   відшкодуванню підлягають лише ті суми , які фактично надійшли до Державного бюджету України. Оскільки ТОВ “Алс”  податок до бюджету не сплачений, то заявлену до відшкодування суму за червень 2006 року правомірно зменшено на 10925627,49 грн. Висновок до державного казначейства на суму 20 193 705, 28 грн. не надано, оскільки  не закінчені зустрічні перевірки  щодо сплати  до бюджету  цієї суми податку.

Дослідивши надані докази, заслухавши  доводи сторін у судовому засідання, суд

встановив:

відповідач здійснив невиїзну документальну перевірку  позивача  з питань  дотримання вимог  податкового законодавства достовірності з податку на додану вартість  під час відображення операцій з ТОВ “БІТімпекс-Ойл”, про що склав акт  від 15.12.06 року № 113/36-000/33133003 (а.с.31-35).

За результатами перевірки відповідач направив позивачу податкове повідомлення-рішення № 00002136/0 від 18.12.2006р. про зменшення суми бюджетного відшкодування за червень 2006 року  на суму  10 925627,49 грн.

У відповідності з пунктом 1 статті 11 Закону України “Про державну податкову службу в Україні” податкові органи  здійснювати  документальні невиїзні перевірки (на підставі поданих  податкових  декларацій,  звітів  та   інших   документів, пов'язаних   з   нарахуванням   і   сплатою   податків  та  зборів (обов'язкових платежів) незалежно від способу їх подачі),  а також планові    та    позапланові    виїзні   перевірки   своєчасності, достовірності,  повноти нарахування і сплати  податків  та  зборів.

При цьому обмеження щодо порядку, строків, допуску до перевірки  стосується лише планових    та    позапланових    виїзних   перевірок, про що зазначено в статтях 11 та 11-1 вказаного закону. Для здійснення  документальних невиїзних перевірок  чинним законодавством обмежень не встановлено. Отже, доводи позивача щодо неправомірності здійснення відповідачем документальної  невиїзної перевірки, що оформлена актом від 15.12.2006 року, судом відхиляються.

Актом від 18.09.2006 року “Про результати виїзної позапланової перевірки позивача з питань достовірності нарахування суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість на розрахунковий рахунок по декларації за червень 2006 року”(а.с.16-19) відповідачем підтверджено правомірність заявленої позивачем  до відшкодування  суми за червень  2006 року -  32 866 704 грн. (а.с.17).

В акті невиїзної документальної перевірки від 15.12.2006 року  відповідачем зроблено висновок про завищення позивачем від’ємного значення чистої суми податкових зобов’язань, податкового кредиту  по податку на додану вартість на суму 10 925 627,49 грн., яке сталося внаслідок  не включення ТОВ “Алс” податку на додану вартість до складу податкових зобов’язань, порушення позивачем п.п.7.2.1. п.7.2., п.п.7.4.1.,п.п.7.4.5. п.7.4., п.п.7.5.1. п.7.5.,п.п.7.7.1. п.7.7. статті 7  Закону України “Про податок на додану вартість”. Зазначені висновки стали підставою для прийняття оспорюваного рішення.

Суд вважає висновки акту перевірки від 15.12.2006 року  помилковими, а оспорюване податкове повідомлення-рішення таким, що прийняте з порушенням чинного податкового законодавства, виходячи з наступного:

пункт 7.2.1. статті 7  Закону України “Про податок на додану вартість” стосується вимог щодо порядку заповнення податкових накладних. Відповідачем в акті перевірки  взагалі не вказано які допущені порушення і ким, по яким податковим накладним .

Безпідставним є  висновок акту про завищення позивачем податкового кредиту  червня 2006 року на 10 925 627,49 грн. по господарським операціям з  ТОВ “БІТімпекс-Ойл”: позивачем здійснені операції з придбання товару від ТОВ “БІТімпекс-Ойл”, останнім позивачу видані податкові накладні, про що свідчать акти  перевірок від 18.09.2006 року і  15.12.2006 року, що відповідно до  пунктів 7.4.1., 7.4.5. статті 7 Закону України “Про податок на додану вартість” надає право включення суми 10 925 627,49 грн. до складу податкового кредиту.

Факт сплати податку на додану вартість  у сумі 10 925 627,49 грн.  отримувачем товарів(послуг) –позивачем  у попередньому податковому періоді  постачальникам таких робіт(послуг) підтверджено також перевірками від 18.09.2006 року і  15.12.2006 року, що відповідно до вимог  пункту 7.7.2. статті 7 Закону України “Про податок на додану вартість”  дає право позивачу  на  включення цієї  суми до  рядка 3 Розрахунку суми бюджетного відшкодування(а.с.13) і подальшого відшкодування вказаної суми з Державного бюджету України.

Висновок акту щодо  залежності права  позивача на включення до податкового кредиту і до суми  бюджетного відшкодування  10 925 627,49 грн.  від  надходження цієї суми до бюджету по всьому ланцюгу від постачальника до останнього покупця є помилковим. Якщо контрагент (в даному випадку ТОВ “Алс”) не виконав свого зобов’язання  по сплаті податку до бюджету, то це тягне відповідальність та негативні наслідки саме щодо цієї особи. Зазначена обставина не є підставою для  позбавлення платника податку права на бюджетне відшкодування, якщо останній виконав усі передбачені законом умови щодо отримання такого відшкодування та має усі документальні підтвердження розміру податкового кредиту і суми  податку, фактично сплаченого отримувачем товарів(послуг) у попередньому податковому періоді постачальникам таких товарів. Як зазначено вище, документальне підтвердження права на бюджетне відшкодування за червень 2006 року встановлено відповідачем при здійсненні  виїзної позапланової перевірки, оформленої актом від 18.09.2006 року (а.с.16-19).

За таких обставин оспорюване  податкове повідомлення-рішення є протиправним і підлягає скасуванню.

Актом перевірки від 18.09.2006 року (а.с.16-19) відповідач підтвердив правомірність заявленої до відшкодування з бюджету за червень 2006 року суми 32866704 грн.

Оспорюваним податковим повідомленням-рішенням вказана сума зменшена на 10 925 627,49 грн.

Відповідно платіжних доручень від 23.11.2006 року №№ 2865-2868 відшкодовано  з бюджету за червень 2006 року 1 747 371,23 грн.

Безспірною  є сума бюджетного відшкодування за червень 2006 року –20193705,28 грн.

Підпункт 7.7.5. статті 7 Закону України “Про податок на додану вартість” зобов’язує податковий орган у  п'ятиденний  термін після закінчення   перевірки   надати   органу  державного  казначейства висновок із зазначенням суми, що підлягає відшкодуванню з бюджету. Перевірка позивача щодо правомірності визначення суми бюджетного відшкодування за червень 2006 року закінчена 18.09.2006 року. Висновок до органу державного казначейства відповідач повинен був надати не пізніше 23.09.2006 року. На день вирішення спору бюджетне відшкодування позивачем у сумі 20193705,28 грн. не отримано.

Доводи відповідача щодо проведення зустрічних перевірок судом відхиляються, оскільки           підпункт 7.7.5. статті 7 Закону України “Про податок на додану вартість”  не передбачає продовження п’ятиденного терміну для надання висновку до органу державного казначейства щодо бюджетного відшкодування  в зв’язку з проведенням зустрічних перевірок.

За таких обставин позовні вимоги обґрунтовані і підлягають задоволенню у повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 87, 94, 160, 162-163, 167, 254, 258 Кодексу адміністративного судочинства України, - суд

П О С Т А Н О В И В :

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати  податкове повідомлення –рішення № 00002136/0 від 18.12.2006р.

Зобов’язати Спеціалізовану державну податкову інспекцію по роботі з великими платниками податків у м. Миколаєві /54017,  м. Миколаїв, вул. Чкалова, 20, / надати органу державного казначейства висновок про відшкодування з бюджету на користь Товариства з обмеженою відповідальністю “Миколаївський глиноземний завод” 54051, м. Миколаїв, вул. Артема, 62 А, код 33133003/ податку на додану вартість за червень 2006 року  в сумі 20 193 705, 28 грн.

Відшкодувати Товариству з обмеженою відповідальністю “Миколаївський глиноземний завод” /54051, м. Миколаїв, вул. Артема, 62 А, код 33133003/ з Державного бюджету України через Головне управління державного казначейства України у Миколаївській області /54055, м. Миколаїв, пр-т. Леніна, 141 В, / судовий збір в сумі 6, 80 грн. (шість гривень 80 коп.).

Постанова у відповідності зі ст.254 Кодексу адміністративного судочинства України набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо таку заяву не було подано.

Сторони, які беруть участь у справі, мають право оскаржити в апеляційному порядку постанову повністю або частково у порядку і строки встановлені ст.186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Виконавчий лист у відповідності зі ст.258 Кодексу адміністративного судочинства України видається за заявою позивача після набрання законної сили рішенням господарського суду.

Суддя
Л.I.Васильєва