ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

19.04.07р.

Справа № 9/20-07

За позовом  Дочірньої компанії “Укртрансгаз” Національної акціонерної компанії "Нафтогаз

України", м. Київ в особі виробничого підрозділу  "Криворізьке лінійне

виробниче управління магістральних газопроводів" філії  “Управління

магістральних газопроводів” “Харківтрансгаз”, смт. Радушне Криворізького

району Дніпропетровської області

до   Відкритого акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації

"Криворіжгаз", м. Кривий Ріг Дніпропетровської області

про стягнення 416999 грн. 70 коп.

Суддя  Подобед І.М.

Представники:

Від позивача - Мариненко А.В.-юрисконсульт, довіреність ВСХ № 683470 від 25.12.06р.

Від відповідача - Литвин О.Б.- юрисконсульт, довіреність № 20/41 від 09.01.07р.

СУТЬ СПОРУ:

ДК „Укртрансгаз” НАК „Нафтогаз України” в особі Управління магістральних газопроводів „Харківтрансгаз” в особі Криворізького лінійного виробничого управління магістральних газопроводів звернулось у березні 2007 року із позовом до ВАТ „Криворіжгаз”, в якому просить господарський суд стягнути з відповідача на свою користь грошові кошти в сумі 416999,70 грн. заборгованості за надані послуги з транспортування природного газу за червень-грудень 2006 року. Обґрунтовує позовні вимоги наявністю невиконаних відповідачем зобов’язань за договором №2-с від 01.01.2004р. із додатковими угодами.

Відповідач позов не визнає, посилаючись на те, що договором не визначений строк остаточного розрахунку, оскільки із умов пункту 5.2 договору неможливо встановити, який місяць є наступним за звітним, тобто в якому конкретному місяці відповідачу необхідно було проводити розрахунки. Вказує, що позивач зобов’язаний був до звернення із позовною заявою до суду у порядку ст. 530 Цивільного кодексу України звернутись до ВАТ „Криворіжгаз” із вимогою про оплату заборгованості і тільки після проходження семиденного строку (у разі невиконання такої вимоги) у кредитора виникає право на звернення до суду. Вважає, що на момент звернення із позовом про стягнення заборгованості, враховуючи відсутність у договорі встановлених строків остаточного розрахунку, у позивача відсутнє право стягнення за спірним договором.

В судовому засіданні оголошувалась перерва з 03.04.07р. до 19.04.07р.

В судовому засіданні 19.04.07р. за згодою сторін оголошено вступну та резолютивну частину судового рішення, згідно ст. 85 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши матеріали справи та заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши надані докази, господарський суд -

встановив:

Між Позивачем - Дочірньою компанією „Укртрансгаз” Національної акціонерної компанії „Нафтогаз України” в особі Криворізького лінійного виробничого управління  магістральних газопроводів Філії Управління магістральних газопроводів  „Харківтрансгаз”  (Газотранспортна організація) та Відповідачем - Відкритим акціонерним товариством по газопостачанню та газифікації „Криворіжгаз” (Газорозподільна організація) був укладений договір № 2-с від 01.01.2004р. “на транспортування природного газу на власні потреби та виробничо-технологічні витрати та втрати”, відповідно до умов якого Позивач зобов’язався надати послуги з очищення від механічних домішок, одоризації, редукування природного газу  в об’ємах, заявлених Відповідачем, його транспортування та передачу на пунктах ГРС в мережі Відповідача для подальшого його використання на власні потреби та виробничо-технологічні витрати на 2004 рік (пункти 1.1 і 2.1-2.3 договору), а Відповідач зі своєї сторони зобов’язався сплатити за виконані послуги шляхом перерахування на рахунок Позивача грошових коштів з розрахункового рахунку Відповідача (пункт 5.1 договору).

Відповідно до пункту 5.2 договору остаточні розрахунки за послуги з транспортування природного газу, що були надані у звітному місяці, здійснюються  Відповідачем на підставі актів на транспортування газу  грошовими коштами у термін до 10 числа місяця наступного за звітним.

Згідно п.4.1 договору тариф на транспортування природного газу становить 42,30 грн. за 1000 м3.

11.05.2004 року було укладено додаткову угоду №1, в якій згідно постанови НКРЕ диференційований тариф на транспортування 1000м3  Газорозподільній організації становить  44,64 грн.

03 січня 2005 року договір № 2-с був пролонгований додатковою угодою № 2 на послуги по транспортуванню в 2005 році.

03.01.2006 року між сторонами було укладено додаткову угоду №3 до договору 2-с від 01.01.2004р. на транспортування природного газу Відповідачеві на 2006 рік.

За червень –грудень 2006 року Відповідачу було протранспортовано 6235360 м3 природного газу на виробничо-технологічні потреби і загальна вартість цих послуг становить 387589,97 грн. та протранспортовано 154218 м3 природного газу і загальна вартість цих послуг становить 9586,20 грн., що підтверджується відповідними щомісячними двосторонніми актами про виконання робіт по транспортуванню природного газу по магістральних газопроводах, які є в матеріалах справи.

Таким чином, основний борг Відповідача на час розгляду справи становить 397176,17 грн. (387589,97 грн. + 9586,20 грн. = 397176,17 грн.).

Відповідно до п. 6.2 договору №2-с від 01.01.2004р. за несвоєчасне перерахування коштів Позивачем була нарахована Відповідачу та пред’явлена до стягнення пеня у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня від суми несвоєчасно перерахованих грошових коштів за кожен день затримки, що становить суму 16406,52 грн. за період з 01.06.06р. по 01.02.07р.

Також за несвоєчасне виконання грошових зобов’язань Позивачем нарахована та пред’явлена до стягнення з Відповідача сума 3417,01 грн. трьох процентів річних за період з 11.07.07р. по 01.02.07р.

Відповідач доказів погашення зазначеної заборгованості на час розгляду справи суду не надав.

З урахуванням встановлених обставин позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до приписів ст. ст. 193 Господарського кодексу України, суб’єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов’язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а одностороння відмова від виконання зобов’язань не допускається, крім випадків, передбачених законом.

Статтею 530 ч. 1 Цивільного кодексу України встановлено, що якщо у зобов’язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у це строк (термін).

Як видно із встановлених обставин, між сторонами щомісячно складались двосторонні акти про вартість виконаних робі по транспортуванню природного газу, остаточний розрахунок за які, відповідно до пункту 5.2 договору, мали бути здійснені Відповідачем у термін до 10 числа місяця наступного за звітним, тобто до 10 числа місяця, який настає за місяцем, у якому був складений відповідний акт.

У всіх актах, що були складені сторонами протягом спірного періоду, вказана певна дата (день, місяць та рік) їх складання, тому Відповідач не має підстав вимагати від Позивача пред’явлення додаткових вимог на оплату вказаних послуг в порядку ст. 530 ч.2 Цивільного кодексу України.

Відповідно до положень ч.1 ст. 229 і ч.1 ст. 230 Господарського кодексу України учасник господарських відносин у разі порушення ним грошового зобов’язання не звільняється від відповідальності через неможливість виконання і зобов’язаний відшкодувати збитки, завдані невиконанням зобов’язання, а також сплатити штрафні санкції (неустойка, штраф, пеня) відповідно до вимог, встановлених цим Кодексом та іншими законами.

Згідно положень ст. 625 Цивільного кодексу України, боржник, який прострочив  виконання грошового зобов’язання, на вимогу кредитора зобов’язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

В силу ст. 20 Господарського кодексу України, держава забезпечує захист прав і законних інтересів суб’єктів господарювання та споживачів, зокрема, шляхом присудження до виконання обов’язку в натурі, відшкодування збитків та стягнення штрафних санкцій.

Відповідач не належним чином виконав свої майново-господарські зобов’язання перед Позивачем по сплаті за надані послуги з транспортування природного газу, чим порушив умови укладеного із Позивачем договору та вищевказані приписи чинного законодавства, тому позовні вимоги Позивача про стягнення з Відповідача суми  397176,17 грн. основного боргу, 16406,52 грн. пені та 3417,01 грн. трьох процентів річних - є обґрунтованими і підлягають задоволенню в повному обсязі.

Судові витрати у справі покладаються на Відповідача, згідно ст. 49 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст. ст. 4, 32-33, 43-45, 49, 82-85, 115-118 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з Відкритого акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації „Криворіжгаз” на користь Дочірньої компанії „Укртрансгаз” Національної акціонерної компанії „Нафтогаз України” в особі Управління магістральних газопроводів „Харківтрансгаз” в особі Криворізького лінійного виробничого управління магістральних газопроводів суму 397176 грн. 17 коп. основного боргу, 16406 грн. 52 коп. пені, 3417 грн. 01 коп. трьох процентів річних, 4169 грн. 99 коп. витрат на держмито, 118 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання і може бути оскаржене протягом цього строку до Дніпропетровського апеляційного господарського суду.

Суддя

І.М. Подобед

Рішення підписано- 07.05.07р.