ГОСПОДАРСЬКИЙ   СУД   СУМСЬКОЇ  ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.01.07
Справа №АС11/473-06.

За позовом           Товариства з обмеженою відповідальністю «Спортлайн-Суми»

До відповідача:           Регіонального управління Департаменту з  питань

адміністрування акцизного збору і контролю за виробництвом та

обігом підакцизних товарів Державної податкової  адміністрації

України і Сумській області

3-я особа на боці позивача, що не заявляє самостійних вимог на предмет позову:

Українська академія банківської справи Національного банку України

Про визнання протиправним та скасування  рішення.

Суддя           Ю. О. ЗРАЖЕВСЬКИЙ

за участю представників сторін:

від позивача :                        не з?явився

від відповідача                        Бойко О.І., Бобро О.Г.

3-я особа на боці позивача,

що не заявляє самостійних вимог на предмет позову :   Пасюта М.І.

Суть спору: просить визнати незаконним та скасувати рішення Регіонального управління Департаменту з питань  адміністрування акцизного збору і контролю за виробництвом  та  обігом підакцизних товарів ДПА України у Сумській області  від 14.11.2006р. за №-21.

Відповідач подав до суду відзив на позовну заяву в якому зазначає, що проти позовних вимог заперечує, в якому зазначає, що рішення Департаменту від 14.11.2006р. за №-21 є правомірним оскільки ліцензія за реєстраційним №0518-1964-2979 була чинною з 11.10.2005 року  по 11.10.2006р., а ліцензія з реєстраційним №0618-1964-3222 видана 17 жовтня 2006 року та діє до 16 жовтня 2007 року, тобто фактично позивачем здійснювалась торгівля алкогольними напоями без наявності  ліцензії на протязі п?яти днів, що підтверджується фіскальними чеками.  Крім цього, відповідач у відзиві на позов зазначив, що  згідно зі  ст.15-3 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та  тютюнових виробів» заборонено здійснення торгівлі спиртними напоями та тютюновими виробами на території навчального закладу. Посилання позивача на те, що  приміщення належить до  державної власності і перебуває  у повному господарському віданні  Національного банку України , відповідач вважає необґрунтованими, оскільки  приміщення де здійснювалась торгівля знаходиться на балансі Української  академії банківської справи, як гуртожиток в якому проживають студенти, а сама академія є навчальним структурним підрозділом  Національного банку України.

Представник  3-ї особи надав до суду письмове пояснення  з обґрунтуванням своєї позиції по даній справі, в якому зазначив, що орендоване приміщення ТОВ «Спортлайн-Суми» за адресою: м.Суми, вул.Прокоф?єва, 38-Б, знаходиться на балансі Української академії банківської  справи і у відповідності до вимог, визначених нормативно-правовими документами КБУ, було надано в оренду  ТОВ «Спортлай-Суми» для розміщення  в ньому кафе-їдальні за умови надання організацією-орендарем послуги з годування студентів академії за цінами, встановленими для студентів. Оскільки до передачі в оренду дане приміщення було призначено для спортивного залу, його було реконструйоване  під студентське кафе-їдальню в 2005 році.

При цьому, представник 3-ї особи зазначив, що  приміщення де позивачем здійснювалась торгівля знаходиться на балансі Української  академії банківської справи, як гуртожиток в якому проживають студенти, а сама академія є навчальним структурним підрозділом  Національного банку України

Представникам сторін роз‘яснено вимоги ст. ст. 49, 51 Кодексу адміністративного судочинства України щодо їх процесуальних прав та обов‘язків.

Сторони подали суду усні клопотання про недоцільність здійснення фіксації судового процесу технічними засобами, тому відповідно до Розділу VІІ “Прикінцеві та перехідні положення” Кодексу адміністративного судочинства України, хід судового засідання фіксується у протоколі судового засідання.

Розглянувши матеріали адміністративної  справи, суд встановив :

01.11.2006р. Регіональним управлінням  Департаменту з питань  адміністрування акцизного збору і контролю за виробництвом та обігом підакцизних товарів  ДПА  у Сумській  області   було здійснено перевірку дотримання ТОВ «Спортлайн-Суми» вимог Закону України «Про державне регулювання  виробництва та обігу спирту  етилового , коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів». За наслідками зазначеної перевірки  було складено акт №180119 від 01.11.2006р. На підставі  даного акту, відповідачем було прийнято рішення про застосування фінансових санкцій №-21 від 14.11.2006р. Вказаним рішенням до ТОВ «Спортлайн-Суми» було застосовано  фінансові санкції у вигляді штрафу в розмірі 3 400 грн. за наступні порушення:

- роздрібні торгівля  алкогольними напоями  без наявності ліцензії на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями -  1700 грн. 00 коп.;

-    роздрібні торгівля  алкогольними напоями  у приміщенні навчального закладу – 1 700 грн. 00 коп.

В обґрунтування  своїх позовних вимог, позивач посилається на те, що у відповідності до  ч.10  ст.15 Закону України «Про державне регулювання  виробництва та обігу спирту  етилового , коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів», позивачем ще 11.10.2005р.  було  отримано ліцензію на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями.  17.10.2006р. дану ліцензію було продовжено до  16.10.2007р. Таким  чином, як вважає позивач,  роздрібна торгівля алкогольними напоями здійснювалась ТОВ «Спортлайн-Суми»  за наявності відповідної ліцензії з дотриманням ліцензійних умов. Крім цього, позивач  просить врахувати, що у відповідності до Договору оренди, яки й було укладено 06.09.2005р. між ТОВ «Спортлайн-Суми» та Фондом державного майна у Сумській області,   Кафе «Спортлайн»яке  розташоване за адресою: м.Суми, вул.Прокоф??єва, 38-Б, знаходиться  у приміщенні, що належить до державної власності. Відповідно до листа Української академії банківської справи, все майно, в тому числі й  приміщення, яким є дане кафе, згідно зі ст.4 Закону України «Про  національний банк України» є об?єктом державної власності і перебуває у повному господарському віданні НБУ.

Враховуючи викладене, позивач вважає , що рішення відповідача №-21 від 14.11.2006р.  не відповідає  фактичним обставинам та прийняте з порушенням чиного законодавства.

Дослідивши матеріали справи , заслухавши пояснення представників сторін, суд вважає, що вимоги позивача не підлягають  задоволенню виходячи з наступного:

Як вбачається з матеріалів  даної справи, ліцензія на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями з реєстраційним №0518-1964-2979 була чинною з 11 жовтня 2005 року  по 11 жовтня 2006р., а ліцензія за №0618-1964-3222 видана 17 жовтня 2006 року та діє до 16 жовтня 2007 року, тобто фактично в період з 12.10.2006р. по 16.10.2006р. позивачем здійснювалась торгівля алкогольними напоями без наявності  ліцензії, що підтверджується фіскальними чеками (копії чеків в матеріалах справи).

Крім цього, при розгляді даної справи було встановлено, що Згідно ст.4 Закону України «Про  національний банк України», останній є юридичною особою, має відокремлене майно, що є об?єктом права державної власності і перебуває у його  повному господарському віданні . Статтею 22 зазначеного Закону визначено, що до системи НБУ входять банківські навчальні заклади, а до повноважень Правління НБУ  віднесено затвердження положення про його структурні підрозділи та їх Статути.

Статутом Української академії банківської справи, затвердженого постановою Правління НБУ від 25.02.2004р. №80 з наступними змінами, визначено: п.17. - Академія є юридичною особою, права та обов?язки якої вона набула від дня державної реєстрації. п.8 -    Майно Академії є державною власністю. Повноваження НБУ  щодо Академії  (п.2.1. Статуту) здійснює управління майном, закріпленим за Академією, приймає рішення  про здачу його в   оренду. Таким чином Академія банківської справи  має право, з дозволу НБУ здавати в оренду рухоме і нерухоме майно.

Приміщення, орендоване ТОВ «Спортлайн-Суми» за адресою: м.Суми, вул.Прокоф?єва, 38-Б,  де позивачем здійснювалась торгівля знаходиться на балансі Української  академії банківської справи. Дане приміщення було надано в оренду позивачу для розміщення  в ньому кафе-їдальні за умови надання орендарем (позивач) послуг з обслуговування студентів та спортсменів (п.1.1. Договору оренди №676 від 06.09.2005р.) .

Таким чином, при розгляді даної справи судом було встановлено, що  приміщення, де позивачем здійснювалась торгівля алкогольними напоями знаходиться на балансі Української  академії банківської справи (Акт прийому-передачі майна від 1998р), як гуртожиток в якому проживають студенти, а сама Академія є навчальним структурним підрозділом  Національного банку України.

На підставі вищевикладеного, суд вважає , що  вимоги позивача є неправомірними, безпідставними і такими , що не підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 158, 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

1.          В задоволенні адміністративного позову – ВІДМОВИТИ.

2.          Роз‘яснити сторонам, що відповідно до ст. 186 Кодексу адміністративного

судочинства України дана постанова може бути оскаржена.

СУДДЯ                                                                                Ю.О. ЗРАЖЕВСЬКИЙ