ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

Справа№

Господарський суд Львівської області у складі головуючого судді Станька Л.Л.,  при секретарі Щигельській О.І., розглянув у відкритому судовому засіданні справу

за позовною заявою: Товариства з обмеженою відповідальністю „Галицький нафтовий холдинг”, м.Львів

до відповідача: ДПІ  у Галицькому районі м. Львова, м. Львів

про визнання протиправними та скасування податкового повідомлення-рішення №/0/24822 від 17.11.06р. та податкового повідомлення-рішення №/0/24823 від 17.11.06р.

За участю представників сторін:

Від позивача: Шатула О.Г. –представник

Від відповідача: не з”явився

Позов заявлено Товариством з обмеженою відповідальністю “Галицький нафтовий холдинг”, до ДПІ у Галицькому районі м. Львова про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень № /0/24822 від 17.11.06 про донарахування податкового зобов’язання з податку на додану вартість та застосування штрафної (фінансової) санкції на суму 738586,00 грн. та № /0/24823 від 17.11.06 року про зменшення суми бюджетного відшкодування ПДВ, заявленого в рахунок зменшення податкових зобов’язань наступних періодів у розмірі 2708273,00 грн.

Ухвалою суду від 14.02.2007 року провадження у адміністративній справі відкрито та враховуючи відсутність підстав для призначення попереднього судового засідання судовий розгляд справи призначено на 05.03.2007 року.

У судове засідання представник відповідача –ДПІ у Галицькому районі м.Львова не з’явився. Враховуючи наявність у матеріалах справи доказів повідомлення відповідача про час та місце слухання справи та відсутність на час розгляду справи повідомлень від нього про причини неявки чи будь-яких інших клопотань про відкладення розгляду справи суд, керуючись п. 4 ст. 128 КАС України, ухвалив справу розпочати слуханням за наявними у ній доказами.

Представником позивача заявлено клопотання про здійснення технічного запису судового процесу, яке судом задоволено.

Представнику позивача роз’яснено права та обов’язки передбачені ст.ст. 49, 51 КАС України, підстави відводу судді, визначені ст.27 КАС України та порядок і строки адміністративного оскарження, встановлені ст.186 КАС України.

Вступну та резолютивну частину постанови оголошено у судовому засіданні 05.03.2007 року.

Повний текст постанови виготовлено 07.03.2007 року.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги, які викладені в позовній заяві від 08.02.2007 р., підтримав повністю та додатково пояснив, що ТзОВ „Галицький нафтовий холдинг" укладено два договори з ТОВ Науково-виробниче підприємство „Центр передових технологій" про купівлю - продаж товарів (мастила СЛАУОЛ) на умовах товарного кредиту, відповідно до якого Продавець (ТОВ НВП „Центр передових технологій") зобов'язується передати покупцю (ТзОВ „Галицький нафтовий холдинг") у власність товар, на умовах розстрочення остаточної оплати на певний термін і під відсоток. Вартість товару та вартість товарного кредиту включено до податкового кредиту відповідних періодів.

В наступному товар реалізовано покупцям та відповідні суми ПДВ включено до податкових зобов’язань звітного періоду. Позивачем вважається, що товар використано у господарській діяльності та підставно включено відповідні суми ПДВ до складу податкового кредиту.

Крім того, укладено договори  з постачальником –ТзОВ «Галичина-Рембуд. Позивачем умови договорів виконано повністю: товар прийнято, оплату за товар проведено. Відповідальності за не включення контрагентом сум ПДВ до податкових зобов’язань нести не може через відсутність вини позивача.

По відносинах з ТзОВ «Галичина-Рембуд», останнє, згідно надісланого відповідачем запиту, ДПІ у Дрогобицькому районі повідомлено, що ТзОВ Галичина -Рембуд () подано заяву на зняття з податкового обліку. Підприємством за серпень-вересень 2006року подано звітність (декларація з ПДВ) з нульовими показниками.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача та оцінивши докази у їх скупності, господарським судом встановлено наступне:

ДПІ у Галицькому районі м. Львова, з 01.11.2006 року по 07.11.2006 року проводилась позапланова виїзна документальна перевірка з питань достовірності нарахування суми бюджетного відшкодування з податку на додану вартість за вересень 2006 року ТзОВ «Галицький нафтовий холдинг».

За результатами перевірки складено Акт перевірки № 1545/23-024/31215314 від 10.11.06 року. На підставі Акту перевірки, відповідачем 17.11.2006 року винесено податкові повідомлення-рішення:

-          № /0/24823 про зменшення суми бюджетного відшкодування ПДВ, заявленого в рахунок зменшення податкових зобов’язань наступних періодів у розмірі 2708273,00 грн.;

-          № /0/24822 про донарахування податкового зобов’язання з податку на додану вартість та застосування штрафної (фінансової) санкції на суму 738586,00 грн.

Згідно з поданою ТОВ "Галицький нафтовий холдинг" до ДПІ у Галицькому районі м. Львова податковою декларацією з ПДВ за вересень 2006р. ( вх. від 20.10.2006р. № 28379) та розрахунком суми бюджетного відшкодування сума, що підлягає бюджетному відшкодуванню у зменшення податкових зобов’язань з ПДВ наступних податкових періодів складає 2708273,00 грн.

Така сума від’ємного значення з податку на додану вартість виникла у позивача у зв’язку із тим, що ТзОВ „Галицький нафтовий холдинг" укладено договір з ТОВ Науково-виробниче підприємство „Центр передових технологій" № 81 від 02.08.2006 року про купівлю - продаж товарів (мастила СЛАУОЛ) на умовах товарного кредиту, відповідно до якого Продавець (ТОВ НВП „Центр передових технологій") зобов'язується передати покупцю (ТзОВ „Галицький нафтовий холдинг") у власність товар, на умовах розстрочення остаточної оплати на певний термін і під відсоток, а Покупець зобов'язується прийняти, сплатити вартість товару і відсотки. Право власності на товар переходить від продавця до покупця з моменту підписання сторонами акту приймання-передачі товару.

На виконання умов договору сторонами складено акт приймання-передачі товару у власність ТзОВ Галицький нафтовий холдинг" від 02.08.2006року та податкову накладну № 0-08/06-11 від 02.08.06р. на загальну суму 28 800 000,00 грн., в т. ч. ПДВ 4 800 000,00 грн.

Пунктом 4 вказаного договору «умови платежу»передбачено, що розстрочення остаточного розрахунку за вищенаведений товар надається не більше 24-х днів з моменту передачі товару. За надання розстрочення Покупець сплачує Продавцю платіж в сумі 2,0 % від загальної вартості товару за кожний день розстрочення. Так, позивачем отримано від ТОВ НВП «Центр передових технологій»податкову накладну на нараховану суму відсотків № 23-08/06-12 від 23.08.06 р. на загальну суму 12 096 000,00 грн., в т.ч. ПДВ 2 016 000,00 грн.

До податкового кредиту позивача включено суму ПДВ по реалізованому товару - мастило СЛАУОЛ в розмірі 4 800 000,00 грн. та суму ПДВ з відсотків за товарний кредит в розмірі 2016000,00 грн.

В наступному, позивач реалізує даний товар - мастило СЛАУОЛ (відповідно до договору купівлі —продажу від 23.08.2006 року) ТзОВ «Комерційні ініціативи»та видає податкову накладну № 1571 від 23.08.06 на загальну суму 28 814 400,00 грн., в т.ч. ПДВ 4 802 400,0 грн.

До податкових зобов’язань ТзОВ „Галицький нафтовий холдинг " включено суму ПДВ по реалізованому товару - мастило СЛАУОЛ в розмірі 4 802 400,00 грн.

Перевіркою правильності визначення податкового кредиту за вересень 2006 року, відповідачем у Акті перевірки встановлені аналогічні порушення, а саме :

внаслідок віднесення ТзОВ „Галицький нафтовий холдинг" до складу податкового кредиту суми ПДВ - 1 982 400,00 грн. відповідно до податкової накладної № 26-09-08 від 26.09.06 р. на загальну суму 11 894 400,00 грн., в т.ч. ПДВ 1 982 400,00 грн., виданої ТОВ НВП «Центр передових технологій»на нараховану суму відсотків за користування товарним кредитом згідно договору купівлі-продажу на умовах товарного кредиту № 92 від 05.09.06 р. (акт приймання-передачі товару у власність ТзОВ Галицький нафтовий холдинг" від 05.09.2006 року) підприємством завищено суму податкового кредиту за вересень 2006року на суму 1 982400,00 грн.

Доводи відповідача, що, оскільки, позивач не відніс суму нарахованих відсотків за товарним кредитом до складу собівартості реалізованої продукції, то він вважається таким, що не використав цю суму у власній господарській діяльності, а отже, згідно п.п. 5.5.1. Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств» - не мав права на віднесення такої суми до складу валових витрат, що, в свою чергу, згідно, п. 7.4.4 Закону України «Про податок на додану вартість»є підставою для не включення таких сум до складу податкового кредиту судом не приймаються, у зв’язку із їх невідповідністю нормам цивільного, господарського та податкового законодавства та спростовуються наступним.

Відповідно до пп. 5.2.1 п. 5.2 ст. 5 Закону України "Про оподаткування прибутку підприємств" від 22.05.1997 року за № 283/97-ВР до складу валових витрат включаються суми будь-яких витрат, сплачених (нарахованих) протягом звітного періоду у зв'язку з підготовкою, організацією, веденням виробництва, продажем продукції (робіт, послуг) і охороною праці.

Згідно пп. 5.5.1 п. 5.5 ст. 5 названого Закону, до складу валових витрат відносяться будь-які витрати, пов’язані з виплатою або нарахуванням процентів за борговими зобов'язаннями (у тому числі за будь-якими кредитами, депозитами) протягом звітного періоду, якщо такі виплати або нарахування здійснюються у зв'язку з веденням господарської діяльності платника податку.

Вищевказаний Закон встановлює дві головні умови за яких витрати платника податку можуть включатись до його валових витрат і відповідно зменшувати прибуток, як об’єкт оподаткування:

- ці витрати мають носити характер компенсації вартості товарів (робіт, послуг), які придбаваються (виготовляються) платником для їх подальшого використання у господарській діяльності;

- повинні підтверджуватись відповідними розрахунковими, платіжними та іншими документами.

Обов’язковий зв’язок валових витрат з господарською діяльністю викликає необхідність визначення самого поняття такої діяльності.

У відповідності до п. 1.32 ст. 1 Закону № 334/94-ВР від 28.12.1994р., господарська діяльність - будь-яка діяльність особи, направлена на отримання доходу в грошовій, матеріальній або нематеріальній формах. Статтею 3 Господарського кодексу України, визначено господарську діяльність як діяльність суб'єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямовану на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність.

Як встановлено п.1.21, ст. 1 Закону № 334/94-ВР від 28.12.1994р., доход - будь-які доходи, отримані резидентами або нерезидентами від будь-яких видів їх діяльності на території України, включаючи проценти, дивіденди, роялті та будь-які інші види пасивних доходів, сплачених резидентами України.

Відповідно до ст. 42 Господарського кодексу України, підприємництво - це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб'єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку.

Прибуток (доход) суб'єкта господарювання є показником фінансових результатів його господарської діяльності, що визначається шляхом зменшення суми валового доходу суб'єкта господарювання за певний період на суму валових витрат та суму амортизаційних відрахувань (ст. 142 Господарського кодексу України).

З аналізу даних норм випливає, що законодавець не виключає можливості від'ємного показника результатів господарської діяльності (прибутку).

На підставі наведеного, поняття термінів "прибуток" та "дохід" не є тотожними.

Стосовно необхідності, на думку відповідача, включення нарахованих відсотків за товарним кредитом до ціни товарів то такі висновки спростовуються нормами ч. 3 ст. 180, ст. 189 ГК України, ст.. 13 Указу Президента України «Про деякі заходи з дерегулювання підприємницької діяльності», які встановлюють вільний характер формування ціни у даному правовідношенні. При цьому, відповідачем в Акті перевірки не наведено, і судом при дослідженні обставин справи не встановлено жодних порушень позивачем норм вищевказаного законодавства та Законів України «Про податок на додану вартість»та «Про оподаткування прибутку підприємств»стосовно застосування звичайних цін при здійсненні господарських операцій, що є предметом спору.

Що стосується собівартості продукції, то це є категорія загальноекономічна і безпосередньо пов’язана із бухгалтерським обліком підприємства і на податковий облік безпосередньо не впливає.

У п. 1.11 Закону України "Про оподаткування прибутку підприємств" від 28.12.1994 року за № 334/94-ВР , дано наступне визначення: "Кредит - кошти та матеріальні цінності, які надаються резидентами або нерезидентами у користування юридичним або фізичним особам на визначений строк та під процент. Кредит розподіляється на фінансовий кредит, товарний кредит..”. У відповідності з п.п.1.11.2 даного Закону вказано, що "товарний кредит - товари, які передаються резидентом або нерезидентом у власність юридичним чи фізичним особам на умовах угоди, що передбачає відстрочення кінцевого розрахунку на визначений строк та під процент"

Згідно пункту 5.1 статті 5 Закону України №334/94-ВР від 28.12.1994 року, до валових витрат включаються будь-які витрати платника податків, при одній умові "використання придбаного товару у господарській діяльності останнього".

Таким чином, придбане на умовах товарного кредиту мастило СЛАУОЛ у ТзОВ „НВП „Центр передових технологій" було у подальшому продано, тобто використано у власній господарській діяльності ТОВ „Галицький нафтовий холдинг", тому включення вартості витрат, понесених по послугах товарного кредиту, в повній мірі відповідає вимогам п.п. 5.1, 5.2.1, 5.5.1 ст. 5 Закону України "Про оподаткування прибутку підприємств".

Крім того, згідно Генерального договору поставки нафтопродуктів № 114/06 від 03.08.2006 року та Додатку № 1 до нього ТзОВ «Галичина-Рембуд»поставлено позивачу: в серпні 2006 року –паливо дизельне на суму 2581456,36 грн. у т.ч. ПДВ –430242,73 грн. та в вересні 2006 року на суму 307278,00 грн. у т.ч. ПДВ - 61 455,6 грн. Згідно Акту перевірки встановлено, що до податкового кредиту серпня 2006 року ТзОВ „Галицький нафтовий холдинг” віднесено витрати по придбанню палива дизельного в основного постачальника ТзОВ "Галичина Рембуд" № 14 від 04.08.2006року на суму ПДВ 430 242,73 грн. та до податкового кредиту вересня 2006 року позивачем віднесено витрати по придбанню палива, податкова накладна № 22 від 04.09.2006року на суму ПДВ 61 455,6 грн.

У відповідь на надісланий відповідачем запит, ДПІ у Дрогобицькому районі повідомлено, що ТзОВ Галичина -Рембуд () подано заяву на зняття з податкового обліку. Підприємством за серпень 2006року подано звітність (декларація з ПДВ) з нульовими показниками.

У зв’язку із цим, на думку відповідача, оскільки у відповідному податковому періоді суми податку на додану вартість підприємством-постачальником ТзОВ Галичина -Рембуд в податковій декларації з податку на додану вартість не відображені, а відповідно, податкове зобов'язання з податку до Державного бюджету України не сплачено, то позивач не має права на бюджетне відшкодування, з посиланням на п. 1.8 ст. 1 Закону України «Про податок на додану вартість».

Твердження відповідача, що суми ПДВ по вказаних операціях не можуть бути віднесені до складу податкового кредиту відповідних періодів не відповідають дійсності та спростовуються наступним.

У відповідності до п. 7.4.1. Закону України «Про податок на додану вартість», податковий кредит звітного періоду визначається виходячи із договірної (контрактної) вартості товарів (послуг), але не вище рівня звичайних цін, у разі якщо договірна ціна на такі товари (послуги) відрізняється більше ніж на 20 відсотків від звичайної ціни на такі товари (послуги), та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 6.1 статті 6 та статтею 81 цього Закону, протягом такого звітного періоду у зв'язку з:

придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку;

придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій в необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання у виробництві та/або поставці товарів (послуг) для оподатковуваних операцій у межах господарської діяльності платника податку.

Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари (послуги) та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Згідно п. 7.7.1. вказаного Закону, сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов'язання звітного податкового періоду та сумою податкового кредиту такого звітного податкового періоду.

При позитивному значенні суми, розрахованої згідно з підпунктом 7.7.1 цього пункту, така сума підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету у строки, встановлені законом для відповідного податкового періоду.

При від'ємному значенні суми, розрахованої згідно з підпунктом 7.7.1 цього пункту, така сума враховується у зменшення суми податкового боргу з цього податку, що виник за попередні податкові періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до закону), а при його відсутності - зараховується до складу податкового кредиту наступного податкового періоду.

Таким чином, жодним нормативно-правовим актом не передбачено поставлення вирішення питання щодо включення сум ПДВ до складу податкового кредиту у звітному періоді у залежність від декларування чи фактичної сплати такої суми контрагентом за договором у складі податкових зобов’язань.

Враховуючи вищенаведене, керуючись ст.ст.122-124,127, ч.4 ст.128, ст.ст. 130,135,143,151-154,160,161,163,167 КАС України, суд, -

постановив:

1.Адміністративний позов задоволити.

2.Визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення №/0/24822 від 17.11.06р. та №/0/24823 від 17.11.06р.

3.Строк і порядок набрання постановою законної сили та її оскарження здійснюються згідно вимог ст.ст.186 та 254 КАСУ.

Суддя