ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД _________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

"18" січня 2007 р.

Справа № 26/405-06-8909А

Одеський апеляційний господарський
суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Туренко В.Б.

суддів: Бандури Л.І., Поліщук Л.В.

при секретарі судового засідання  Селіховій Г.В.

за участю представників сторін:

від позивача - Шишман І.І.

від відповідача -ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну
скаргу Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1

на постанову господарського суду Одеської області від
16.10.2006р.

у справі № 26/405-06-8909А

за позовом Відділення виконавчої дирекції
Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань України в м. Ізмаїлі та Ізмаїльському районі Одеської
області

до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1

про  стягнення
1593,31грн.

встановив:

Фахівцем Відділення виконавчої
дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань України в м. Ізмаїлі та Ізмаїльському районі Одеської
області проведена перевірка підприємця ОСОБА_1 щодо правильності нарахування,
повноти і своєчасності перерахування страхових внесків за період з 01.01.2003р.
по 08.06.2006р., за наслідками якої складено акт НОМЕР_1, де зазначено про
виявлення недоїмки в сумі 1322,42грн. та нарахування пені в сумі 270,89грн.
(а.с.6-8).

Зазначені суми не сплачені
підприємцем Стояновим Є.В. у добровільному порядку, у зв'язку з чим Відділення
виконавчої дирекції Фонду в серпні 2006р. звернулось з адміністративним позовом
про стягнення вказаних сум у судовому порядку. Позовні вимоги обґрунтовані
приписами статей 6, 7,45, 47, 52, 55 Закону України „Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та
професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності”, статей 1, 2
Закону України „Про страхові тарифи на загальнообов'язкове державне соціальне
страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання,
які спричинили втрату працездатності” (а.с.3-8).

Заперечуючи проти задоволення
позову, відповідач зазначив про проведення перевірки та складення вказаного
акту із грубими порушеннями, що призвело до завищення позовних вимог
(а.с.21-22).

Постановою господарського суду
Одеської області від 16.10.2006р. (суддя Никифорчук М.І.) позов задоволено з
мотивів його відповідності чинному законодавству.

Не погодившись із постановою суду,
відповідач 25.10.2006р. звернувся із заявою про апеляційне  оскарження, а 13.11.2006р. -з апеляційною
скаргою, в якій просить постанову скасувати, у позові відмовити, посилаючись на
неповне з'ясування судом всіх обставин справи, які мають суттєве значення для
правильного вирішення спору.

Письмові заперечення на апеляційну
скаргу від позивача не надійшли.

Заслухавши відповідача та
представника позивача, дослідивши матеріали справи, додатково надані документи,
перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального
і процесуального права, судова колегія дійшла висновку про наявність підстав
для задоволення апеляційної скарги частково, виходячи із наступного.

Гр.ОСОБА_1 як фізична
особа-підприємець зареєстрований 13.03.1997р. Виконкомом Ізмаїльської міської Ради
за НОМЕР_2, про що видано відповідне свідоцтво серії НОМЕР_3; як страхувальник
зареєстрований 28.03.2006р. із видачею позивачем страхового свідоцтва
(а.с.9,14).

Розглядаючи апеляційну скаргу,
судова колегія з'ясувала слідуюче.

Відповідач при вирішенні спору
судом першої інстанції не оспорював свого обов'язку по сплаті страхових внесків
на загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасних випадків,
але вважав, що позивачем перевірка була здійснена із порушеннями, а саме без
його участі, без використання належних первинних бухгалтерських документів. Ці
порушення призвели до неправильного визначення розміру недоїмки та пені. Однак
місцевий господарський суд не дослідив обставини щодо заявлених до стягнення
сум. З доводами відповідача погодився позивач, у зв'язку з чим останнім, після
прийняття судового рішення, проведена повторна перевірка за участю підприємця
ОСОБА_1, за результатами якої розмір недоїмки зі сплати страхових
внесків визначений у розмірі 613,01грн. за період з 2003р. по 2006р. та пені
в сумі 136,56грн., про що складено акт НОМЕР_4 (а.с.54-57). У судовому
засіданні апеляційної інстанції відповідач визнав заборгованість за
вищевказаним актом перевірки в загальній сумі 749,57грн. і не заперечував проти
її стягнення.

З огляду на наведене, позовні
вимоги підлягають задоволенню частково, згідно ст.ст. 6, 7, 45, 47, 52, 55
Закону України „Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від
нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили
втрату працездатності” НОМЕР_5 (із змінами).

З урахуванням викладеного, судом
першої інстанції неповно з'ясовані обставини, які мають значення для справи, що
є підставою для скасування постанови.

Керуючись
ст.ст. 160, 198, 202, 205, 207, 212, 254 Кодексу  адміністративного судочинства України, суд

ухвалив:

Апеляційну скаргу Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову господарського суду
Одеської області від 16.10.2006р. у справі № 26/405-06-8909А скасувати, позов
задовольнити частково.

Стягнути
з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на користь Відділення виконавчої дирекції
Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань України в м. Ізмаїлі та Ізмаїльському районі Одеської
області страхові внески в сумі 613,01грн. та пені в сумі 136,56грн.

В
іншій частині позову відмовити.

Постанова апеляційної інстанції набирає
законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена у касаційному
порядку до Вищого адміністративного суду України протягом одного місяця з дня
складення постанови в повному обсязі.

Головуючий
суддя
В.Б. Туренко

Судді
Л.І. Бандура

Л.В. Поліщук