ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

"12" лютого 2007 р.                                                                   Справа №  05-13/371

Господарський суд Черкаської області в складі :  головуючого -  судді Швидкого В.А., при секретарі Ятіній І.О., за   участю представників:

від позивача: Каштан С.М. - голова президії;

відповідача: Удод І.І. - за довіреністю;

3-тя особа: Спаських А - за довіреністю;

3-тя особа: Луцикова Р.Є. - за довіреністю;

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом  Обласного громадсько-соціального об"єднання "Асамблея інвалідів Черкащини" до   Виконавчого комітету Черкаської  міської ради,  третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на боці позивача - Мале підприємство "Берегиня", та третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на боці відповідача - Комунальне підприємство "Черкаське обласне бюро технічної інвентаризації"

про визнання права власності на майно,

ВСТАНОВИВ:

Обласне громадсько-соціальне об"єднання "Асамблея інвалідів Черкащини"  (далі-позивач) звернулось до господарського суду з  позовом  до  Виконавчого комітету Черкаської міської ради   (далі-відповідач)  про  визнання права власності на цех холодних бітумних мастик, що знаходиться у м. Черкаси по вул. Громова.

В якості 3-х осіб, що не заявляють самостійних вимог на предмет спору, залучено Мале підприємство "Берегиня" на боці позивача та Комунальне підприємство "Черкаське обласне бюро технічної інвентаризації" на боці відповідача.

Представник позивача позов в судовому засіданні підтримав по підставам викладеним у позовній заяві.

Відповідач, посилаючись на ч.1 ст. 24 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень", позовні вимоги  не визнав, оскільки позивач не надав належні правоустановчі документи, передбачені підпунктом "а" пункту 6.1 Тимчасового положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно        ( далі - Тимчасове положення).

Крім того, відповідно до ч.2 ст. 24 вказаного Закону  відмова у державній реєстрації прав з підстав, зазначених в абзаці 4 частини 1 цієї статті, не позбавляє особу права повторно звернутись із заявою за умови усунення підстав для відмови у державній реєстрації прав.

Представник Малого підприємства „Берегиня” не заперечує проти задоволення позову.

Представник Комунального підприємства „Черкаське обласне об’єднане бюро технічної інвентаризації” звернув  увагу суду на допущені позивачем порушення чинного законодавства.

Матеріалами справи і в судовому засіданні встановлено.

20 квітня 1993 року між кооперативним підприємством „Агро”  та Промислово-виробничою фірмою „Каштан” укладено договір купівлі-продажу №93/1 цеху холодних бітумних мастик що знаходиться за адресою: м. Черкаси, вул.Громова,169.

12 липня 2000 року між Промислово-виробничою фірмою „Каштан” та Малим підприємством „Берегиня” укладено договір купівлі-продажу цього цеха.

10 травня 2003 року між Малим підприємством „Берегиня” та позивачем укладено договір купівлі-продажу цього ж цеху.

09 листопада 2006 року позивач уклав з Комунальним підприємством „Черкаське обласне об’єднане бюро технічної інвентаризації” договір на виконання роботи по виготовленню свідоцтва про право власності на цех холодних бітумних мастик.

Така робота Комунальним підприємством "Черкаське обласне об’єднане бюро технічної інвентаризації" виконана і необхідні матеріали направлені до відповідача для прийняття рішення про визнання права власності за позивачем, на цех бітумних мастик. 04 грудня 2006 року позивачу, листом за №2681 повернуто матеріали на доопрацювання. Підстави повернення у листі не вказано.

Листом від 06 грудня 2006 року №502 Комунальне підприємство „Черкаське обласне об’єднане бюро технічної інвентаризації” повідомило, що матеріали повернуті відповідно до розділу 6 Тимчасового положення.

Відмова від видачі свідоцтва про право власності стала підставою для звернення позивача до суду з даним позовом.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення представників сторін, суд вважає, що позов підлягає до задоволення.

Згідно ст.392 ЦК України власник майна може пред"явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідач не визнав за позивачем право власності на цех холодних бітумних мастик, тому позивач правомірно звернувся до суду з даним позовом.

Згідно ч.1 ст.656 ЦК України предметом договору купівлі-продажу може бути товар, який є у продавця на момент укладення договору або буде створений  ( придбаний, набутий) продавцем у майбутньому.

Згідно з ч. 1 ст. 662 ЦК України продавець зобов'язаний продати покупцеві товар, визначений договором купівлі –продажу.

На момент укладення договору купівлі –продажу між кооперативним підприємством “Агро” та промислово –виробничою фірмою “Каштан”, а в подальшому з малим підприємством “Берегиня” та позивачем, предмет договору купівлі –продажу був у наявності у продавця і передавався покупцю, як то передбачено ч. 1 ст. 656 та ч. 1 ст. 662 ЦК України.

Рішенням Черкаської міської ради народних депутатів № 103 від 19.04.1991 р. надано дозвіл на проведення робіт по встановленню розташування меж та інвентаризації землекористування для підготовки і видачі Державного акту на праві постійного користування землею виробничому кооперативу “Агро”. Українським державним інститутом інженерно –геодезичних вишукувань і зйомок “Укрдіїгвіз” вказана робота інститутом проведена.

В судовому засіданні встановлено, що виробничий кооператив “Агро” без отримання відповідного дозволу самочинно провів будівництво цеху холодних бітумних мастик, який в подальшому придбав у власність позивач.

У відповідності до ч. 2 ст. 376 ЦК України, особа, яка здійснила самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього. Порядок визнання права власності  на майно, що виникло внаслідок самочинного будівництва, регламентується ст. 376 ЦК України.

Згідно з ч. 5 ст. 376 ЦК України на вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує  права інших осіб.

Наявність цеху холодних бітумних мастик не порушує інтереси інших осіб. Суміжні землекористувачі не заперечували при визначені і узгодженні меж земельної ділянки, що підтверджується актом від 07 жовтня 1991 року.

Згідно з довідкою інспекції державного архітектурно-будівельного контролю від 15 грудня 2006 року №25 цех холодних бітумних мастик відповідає вимогам СНиП 11-89-90 Норми  проэктирования "Генеральные планы промышленых предприятий"

Позивачу відмовлено в реєстрації права власності, оскільки останній не надав передбачені підпунктом “а” пункту 6.1 Тимчасового положення необхідні документи. Як встановлено в судовому засіданні позивач не міг і не зможе в майбутньому надати необхідні такі документи, оскільки таких не існує і вони не можуть бути виготовлені на даний час у встановленому законом порядку. З цих підстав позивач не може повторно звернутись до позивача із заявою про реєстрацію права власності на цех холодних бітумних мастик.

Згідно з ч. 2 ст.49 ГПК України якщо спір виник внаслідок неправомірних дій сторони, господарський суд має право покласти на неї державне мито незалежно від результатів вирішення спору. Оскільки спір виник з вини позивача, суд вважає необхідним судові витрати покласти на нього.

Керуючись ст.ст. 49, 82 ГПК України, –суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати за Обласним громадсько-соціальним об”єднанням “Асамблея інвалідів Черкащини”, м. Черкаси, вул. Благовісна, 180/1, право власності на цех холодних бітумних мастик, який складається з адмінбудівлі “літ-А-3”, побутове приміщення “літ –В”, пункт прийому цементу “літ –ГГ1” дільниці по розпилу деревини “літ –Д”, фундаменту біля цеху по переробці бітуму, що знаходиться за адресою: м. Черкаси, вул. Громова, 169.

Судові витрати покласти на позивача.

СУДДЯ                                                                                  В.А. ШВИДКИЙ