СЕВАСТОПОЛЬСЬКИЙ  АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ   СУД
Ухвала

Іменем України

22 березня 2007 року

Справа № 2-26/11931-2006А

Севастопольський апеляційний
господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді
Видашенко Т.С.,

суддів
Щепанської О.А.,

Лисенко
В.А.,

секретар судового засідання                                        Макарова Г.О.

за участю представників сторін:

позивача: Полякова
Дмитра Олександровича, довіреність № 01-6/06 від 06.06.06, Сухацької Людмили
Олександрівна (повноваження перевірені), протокол  1   від
15.09.97,  Директор,Товариство з
обмеженою відповідальністю "Універмаг "Алушта";

відповідача:
Галенка Вячеслава Анатолійовича, довіреність №
02.1-13/90 від 12.01.07,  Алуштинська
міська рада;

третьої особи:
ОСОБА_1, паспорт  НОМЕР_1 від 13.02.98,
ОСОБА_2, довіреність НОМЕР_2 від 12.03.07, Суб'єкт підприємницької діяльності
ОСОБА_1;

розглянувши апеляційні скарги
Алуштинської міської ради та суб'єкта підприємницької діяльності ОСОБА_1 на
постанову господарського суду Автономної Республіки Крим (суддя  Проніна О.Л.) від 26.10.2006 у справі №
2-26/11931-2006А

за позовом           Товариства з обмеженою відповідальністю
"Універмаг "Алушта" (АДРЕСА_3,Алушта,98500)

до           Алуштинської міської ради (пл. Радянська,
1,Алушта,98500)

3-тя особа:  Суб'єкт підприємницької діяльності -
ОСОБА_1  (АДРЕСА_1; АДРЕСА_2)

про визнання недійсними рішень та
спонукання до виконання певних дій

ВСТАНОВИВ:

Позивач, товариство з обмеженою
відповідальністю "Універмаг "Алушта", звернувся до
господарського суду Автономної Республіки Крим з адміністративним позовом до
відповідача, Алуштинської міської ради та просив суд скасувати рішення 26 сесії
4 скликання Алуштинської міської ради від 22.02.2006 НОМЕР_7 „Про відмову ТОВ
„Універмаг „Алушта” в наданні додаткової земельної ділянки”, рішення 13 сесії
24 скликання Алуштинської міської ради від 23.10.2003 НОМЕР_4 „Про надання
земельної ділянки в оренду підприємцю ОСОБА_1”, рішення 19 сесії 4 скликання
Алуштинської міської ради від 20.10.2004 НОМЕР_3 „Про складення проекту
відведення додаткової земельної ділянки підприємцю ОСОБА_1”.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що
на земельній ділянці площею 0,018 га у м. Алушта, пл. Радянська розташований
об'єкт нерухомості - власність ТОВ „Універмаг „Алушта”, проте, у наданні згоди
на складення проекту відведення додаткової земельної ділянки позивачу з
дійсного спору було відмовлено у зв'язку з недоцільністю надання земельної
ділянки, на якій розташований об'єкт загального користування. Проте, зазначена
земельна ділянка була надана фізичній особі - підприємцю ОСОБА_1 на умовах
оренди.

Постановою господарського суду
Автономної Республіки Крим від 26 жовтня 2006 року у справі № 2-26/11931-2006А
(суддя Проніна О.Л.) задоволений позов товариства з обмеженою відповідальністю
"Універмаг "Алушта" до Алуштинської міської ради, 3-тя особа:
суб'єкт підприємницької діяльності - ОСОБА_1 про визнання недійсним рішень та
спонукання до виконання певних дій.

Скасовано рішення 26 сесії 4
скликання Алуштинської міської ради від 22 лютого 2006 року № 26/139 "Про
відмову товариству з обмеженою відповідальністю "Універмаг
"Алушта" в наданні додаткової земельної ділянки".

Скасовано рішення 13 сесії 24
скликання Алуштинської міської ради від 23 жовтня 2003 року НОМЕР_4 "Про
надання земельної ділянки в оренду підприємцю ОСОБА_1".

Скасовано рішення 19 сесії 4
скликання Алуштинської міської ради від 20 жовтня 2004 року НОМЕР_3 "Про
складення проекту відведення додаткової земельної ділянки підприємцю
ОСОБА_1".

Алуштинська міська рада зобов'язана
прийняти рішення про надання дозволу товариству з обмеженою відповідальністю
"Універмаг "Алушта" на складення проекту відведення земельної ділянки
площею 0,0895 га для обслуговування будівлі Універмагу "Алушта".

Не погодившись з постановою суду,
Алуштинська міська рада звернулась до Севастопольського апеляційного
господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати постанову
господарського суду першої інстанції, у задоволенні позовних вимог відмовити.

Наполягаючи на скасуванні постанови
суду першої інстанції, апелянт вказує на те, що Алуштинська міська рада є
власником земельної ділянки, наданої в оренду на підставі оспорюваних рішень,
отже повноваження щодо вільного розпорядження землями, які належать до
комунальних,  відносяться  до повноважень Алуштинської міської ради.
Крім того, на думку заявника скарги, земельна ділянка площею 0,18 га, що
знаходиться під будівлею універмагу та складськими приміщеннями належить
позивачу на підставі договору купівлі-продажу від 16.12.2005 НОМЕР_5, якої
більш чим достатньо для обслуговування універмагу та складських приміщень.

Суб'єкт підприємницької діяльності
ОСОБА_1 також не погоджуючись з постановою суду, звернулась до суду апеляційної
інстанції з апеляційною скаргою, в якій просить постанову місцевого
господарського суду скасувати, прийняти нову про відмову у задоволенні позову.

Доводи апеляційної скарги полягають
у тому, що позивачем не надано правового обґрунтування позовних вимог в частині
скасування оспорюваних рішень Алуштинської міської ради. До того ж, як
стверджує апелянт, приймаючи рішення та задовольняючи вимоги щодо надання
товариству з обмеженою відповідальністю "Універмаг "Алушта"
дозволу на складення проекту відведення земельної ділянки площею 0,0895 га для
обслуговування будівлі Універмагу „Алушта”, суд першої інстанції порушує права
землекористувача - підприємця ОСОБА_1, оскільки відповідно до договору оренди
від 05.01.2004 ним у встановленому порядку виділена частина земельної ділянки,
на яку також претендує позивач.

З причин відпустки судді заплави
Л.М., на підставі розпорядження першого заступника голови Севастопольського
апеляційного гсоподасрького суду від 06.02.2007, здійснено її заміну на суддю
Щепанську О.А.

У справі оголошувалась перерва з
06.02.2007 по 14.03.2007.

Повторно переглянувши матеріали
справи в порядку статті 195 Кодексу адміністративного судочинства України, судова
колегія Севастопольського апеляційного господарського суду, оцінюючи надані
учасниками судового процесу докази за своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні
всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна
довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і
заперечень, вважає, що апеляційні скарги задоволенню не підлягають, виходячи з
наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи,
22.10.2003 на 13 сесії 24 скликання Алуштинською міською радою було прийнято
рішення НОМЕР_4 „Про надання земельної ділянки в оренду підприємцю ОСОБА_1” (т.
1, а.с. 22), відповідно до якого, за результатами розгляду клопотання
підприємця ОСОБА_1 від 22.09.2003, проекту відведення земельної ділянки для
розміщення торгівельного павільйону у м. Алушта на пл. Радянська в районі
зупинки з боку універмагу „Алушта”, вирішено затвердити проект відведення
земельної ділянки підприємця ОСОБА_1 площею 0,0060 га (у тому числі й вулиці,
площі - 0,0030 га, земельні насадження загального користування - 0,0030 га) за
рахунок земель загального користування Алуштинської міської ради. Крім того,
вирішено надати підприємцю ОСОБА_1 зазначену земельну ділянку строком до 01.01.2013
на підставі договору оренди, який 05.01.2004 на підставі рішення 13 сесії 24
скликання Алуштинської міської ради НОМЕР_4 був укладений між Алуштинською
міською радою та підприємцем ОСОБА_1.

20.10.2004 на 19 сесії 4 скликання
Алуштинської міської ради було прийнято рішення НОМЕР_3 „Про складення проекту
відведення додаткової земельної ділянки приватному підприємцю ОСОБА_1” (т.1,
а.с. 23), яке було прийнято за результатами розгляду заяви ОСОБА_1 від
07.10.2004 та висновку постійної комісії будівництва та архітектури,
землекористування та розвитку регіонів Великої Алушти (рішення Комісії від
22.09.2003 НОМЕР_6 „Про надання дозволу на затвердження проекту відведення
земельної ділянки”), за яким було рекомендовано міській раді надати відповідний
дозвіл підприємцю ОСОБА_1 на затвердження проекту відведення земельної ділянки
під розміщення торгівельного павільйону в м. Алушта на пл. Радянська, в районі
зупинки з боку універмагу „Алушта”, строком на 10 років.

Судовою колегією з'ясовано, що спір
виник у зв'язку з тим, що 22.02.2006 на 26 сесії 4 скликання Алуштинською
міською радою було прийнято рішення НОМЕР_7 „Про відмову ТОВ „Універмаг
„Алушта” в наданні додаткової земельної ділянки” (т.1, а.с. 55), за яким
позивачу з дійсного спору було відмовлено в складанні проекту відведення
додаткової земельної ділянки площею до 0,0895 га у зв'язку з тим, що зазначена
територія включає до себе елементи облаштування та вертикального планування
(сходи та підпірна стіна) загального користування, що тягне за собою накладення
повного сервітуту на територію. Отже, закріплення зазначеної території по
АДРЕСА_3 визнано недоцільним.

Відповідно до технічного паспорту,
складеного Сімферопольським МБРТІ, на домоволодіння у м. Алушта по АДРЕСА_3,
який зареєстровано за товариством з обмеженою відповідальністю „Універмаг
„Алушта” за реєстровим номером НОМЕР_8 на підставі договору купівлі-продажу від
29.03.1996 НОМЕР_9, укладеного на Кримській універсальній біржі, до складу
майна, яке належить позивачу з дійсного спору входить: універмаг (Літера А),
вентиляційна (Літера Б), склад (Літери В, Г, Д), огороджуючи спорудження (№№
8,9). При цьому, зі схематичного плану вбачається, що до складу таких
огороджуючих споруджень відносяться й сходи з підпірною стіною.

Згідно з договором купівлі-продажу
від 29.03.1996 НОМЕР_9 позивачем придбаний цілісний майновий комплекс,
розташований на земельній ділянці площею 0,27 га. Належність земельної ділянки
площею 0,18 га за товариством з обмеженою відповідальністю „Універмаг „Алушта”
підтверджується договором купівлі-продажу земельної ділянки
несільськогосподарського призначення від 16.12.2005 НОМЕР_5 (т.1, а.с. 12-13).

Надані позивачем інвентарна справа
від 08.08.1995, облікові картки, а також оціночні акти з інвентарної справи
свідчать про те, що до складу майна та до балансової вартості цілісного
майнового комплексу входять підпірні стіни № 8, 9.

Слід також зазначити, що відповідно
до листа Фонду майна АР Крим №08-10/2558 від 21.03.07 за підписом виконуючого
обов'язки заступника голови Фонду оригінали матеріалів приватизаційної справи
цілісного майнового комплексу „Універмаг „Алушта”, розташованого за адресою: м.
Алушта, вул. Піонерська, вилучені правоохоронними органами за Актом про
передачу оригіналів документів від 16.02.2000 та до теперішнього часу вказана
приватизаційна справа до Фонду майна Автономної Республіки Крим не повернена.
Тому, лист начальника представництва Фонду майна Автономної Республіки Крим у
місті Алушта Ребрикова П. про те, що згідно з актом інвентаризації та актом
прийому-передачі від 30.04.1996 підпірна стіна не входила до складу відчуженого
майна, не може бути розцінена судовою колегією як належний та допустимий доказ,
оскільки документи, необхідні для прийняття такого висновку були відсутні.

Враховуючі прийняті Алуштинською
міською радою у подальшому рішення, за якими земельна ділянка, на якій
розташовані таки спорудження, були передані в оренду іншому суб'єкту
підприємницької діяльності, відмова товариству з обмеженою відповідальністю
Універмаг „Алушта” в наданні додаткової земельної ділянки є необґрунтованою та
такою, що порушує  права та охоронювані
законом інтереси власника нерухомого майна, яке розташовано на земельній
ділянці.

Щодо рішення Алуштинської міської
ради від 22.10.2003, прийнятому    на 13
сесії 24 скликання за НОМЕР_4 „Про надання земельної ділянки в оренду
підприємцю ОСОБА_1” та рішення від 20.10.2004, прийнятому на 19 сесії 4
скликання за НОМЕР_3 „Про складення проекту відведення додаткової земельної
ділянки ПП ОСОБА_1”, суд вважає за необхідне зауважити наступне.

У розумінні статті 120 Земельного
кодексу України позивач має переважне право на користування земельною ділянкою,
на якій розташований об'єкт власності позивача. Більш того, право позивача є не
тільки приоритетним але й виключним. Надання земельної ділянки, на якій
розташований об'єкт власності позивача, іншим особам, порушує його право
власності та суперечить вимогам закону, що узгоджується також зі статтею 1
Протоколу 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року,
відповідно до якої кожна фізична або юридична особа  має
право мирно володіти своїм майном.

Згідно зі статтею 377 Цивільного
кодексу України, до особи, яка  придбала
житловий  будинок,  будівлю
або споруду, переходить право власності на земельну ділянку, на якій
вони розміщені, без зміни її цільового призначення, у розмірах, встановлених
договором. Якщо договором про відчуження житлового будинку, будівлі або споруди
розмір земельної ділянки не визначений, до набувача переходить право власності
на ту частину земельної ділянки, яка зайнята житловим будинком, будівлею або
спорудою, та на частину земельної ділянки, яка є необхідною для їх
обслуговування.

Відповідно до частини 2 статті 19
Конституції України, органи місцевого самоврядування, посадові особи органів
місцевого самоврядування зобов'язанні діяти тільки на підставі та в межах
компетенції.

Відповідно до частини 1 статті 144
Конституції України, органи місцевого самоврядування в межах повноважень,
визначених законом, приймають рішення, які є обов'язковими до виконання на
відповідній території.

Відповідно до п. 10 статті 59
Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", акти органів
та посадових осіб місцевого самоврядування з мотивів їхньої невідповідності
Конституції або законам України визнаються незаконними в судовому порядку.

У справах щодо оскарження рішень,
дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень, адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням
повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з
урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення
дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу
рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно,
зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими
наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких
спрямоване це рішення (дія); з урахуванням
права  особи на участь у процесі
прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до статті 9 Кодексу
адміністративного судочинства України, суд при вирішенні справи керується
принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи
місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Відтак, судова колегія, надавши
оцінку оскарженим рішенням, вважає їх прийнятими з порушенням вищезазначених
норм права.

Посилання  Алуштинської міської ради на те, що позивач
здійснив державну реєстрацію об'єкту нерухомості тільки 07.09.2004 немає
доказового значення, так як тільки з 01.01.2004, з набранням чинності
Цивільного кодексу України 2003 року, державна реєстрація є обов'язковою і саме
з нею пов'язується перехід, виникнення, припинення права власності на нерухоме
майно у відповідності зі статтею 182 Цивільного кодексу України. До 01.01.2004
державна реєстрація не була елементом угоди.

Враховуючи викладене, суд
апеляційної інстанції погоджується з висновком господарського суду першої
інстанції щодо наявності правових підстав для задоволення позовних вимог
товариства з обмеженою відповідальністю "Універмаг "Алушта".

За вказаних обставин
Севастопольський апеляційний господарський суд дійшов висновку про повне
з'ясування судом першої інстанції обставин, що мають значення для справи, які
місцевий господарський суд визнав встановленими. Висновки, викладені в
постанові місцевого господарського суду, відповідають обставинам справи,
порушень або неправильного застосування норм матеріального чи процесуального
права не встановлено.

Отже, вимоги Алуштинської міської ради
та суб'єкта підприємницької діяльності ОСОБА_1, викладені в апеляційній скарзі,
задоволенню не підлягають, підстави для скасування постанови господарського
суду Автономної Республіки Крим від 26 жовтня 2006 року у справі №
2-26/11931-2006А відсутні.

Керуючись статтями
195, пунктом 1 статті 198, 200, пунктом 1 частини 1 статті 205, статтею 206,
частиною 5 статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

1.
Апеляційну скаргу Алуштинської міської ради залишити без задоволення.

2. Апеляційну скаргу
суб'єкта підприємницької діяльності ОСОБА_1 залишити без задоволення.

3. Постанову господарського
суду Автономної Республіки Крим від 26 жовтня 2006 року у справі №
2-26/11931-2006А залишити без змін.

Головуючий суддя                                        Т.С.
Видашенко

Судді
О.А. Щепанська

В.А. Лисенко