донецький апеляційний господарський суд
Постанова

Іменем України

07.02.2007 р.                                                                            справа №45/73

Донецький апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого:

суддів

за участю представників сторін:

від позивача:
Гриньова В.С. (довіреність №125-07 від 27.12.2006р.),

від відповідача:
Кудінов В.О. (довір. від 03.05.2006р.),

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу
Відкритого акціонерного товариства „Донецькобленерго” м.Горлівка в особі структурної одиниці Центральні електричні мережі Відкритого акціонерного товариства „Донецькобленерго” м.Горлівка

на рішення  господарського суду

Донецької області

від
20.11.2006 року

по справі
№45/73 (суддя Плотніцький Б.Д.)

за позовом
Відкритого акціонерного товариства „Донецькобленерго” м.Горлівка в особі структурної одиниці Центральні електричні мережі Відкритого акціонерного товариства „Донецькобленерго” м.Горлівка

до
Приватного підприємства „Статус” м.Світлодарськ Донецької області

про
стягнення 2821грн.26коп.

В С Т А Н О В И В:

У квітні 2006року позивач, Відкрите  акціонерне товариство „Донецькобленерго” м.Горлівка в особі структурної одиниці Центральні електричні мережі Відкритого акціонерного товариства „Донецькобленерго” м.Горлівка,  звернувся до господарського суду Донецької області  з позовом до відповідача, Приватного підприємства „Статус” м.Світлодарськ, про стягнення збитків  у сумі 2821грн.26коп.

У відповідності до ст.41 Господарського процесуального кодексу України, для вирішення питання щодо стану лічильника для повного та всебічного розгляду справи, господарським судом  ухвалою від 17.05.2006року  була призначена електротехнічна судова експертиза, проведення якої було доручено Харківському науково-дослідному інституту судових експертиз м.Харків,  у зв'язку з чим, ухвалою від 17.05.2006року провадження у справі було зупинено.

Після надходження до суду висновку судової комплексної електротехнічної та трасологічної  експертизи №4382/4383, складеного 29.09.2006року, ухвалою від 25.10.2006року провадження у справі було поновлено.

Рішенням від 20.11.2006року господарський  суд Донецької області (суддя Плотніцький Б.Д.)  у задоволенні позовних вимог відмовив. Стягнув з позивача витрати за проведення судової експертизи у сумі 436грн.00коп. та у сумі 1002грн.34коп. Відмовляючи у позові, суд першої інстанції виходив з того, що  прилад обліку електричної енергії, встановлений у відповідача, був пошкоджений  внаслідок дії сторонньої перенапруги, що могла виникнути в мережі не інакше, як внаслідок дії блискавки. Дії відповідача, які б призвели до пошкодження приладу обліку електричної енергії, судом не встановлено.

Не погодившись з прийнятим рішенням, позивач звернувся до апеляційного суду зі  скаргою, в якій просить рішення  суду скасувати та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. В обґрунтування своїх апеляційних вимог заявник скарги посилається на те, що судом першої інстанції не повно з'ясовані обставини, що мають значення для справи, у зв'язку з чим порушені норми матеріального права, що призвело до прийняття неправильного рішення.

Відповідач вважає рішення суду законним та обґрунтованим, а скаргу такою, що не підлягає задоволенню.

У зв'язку з несправністю програмно-апаратного комплексу „Діловодство суду” технічна фіксація судового процесу про розгляді апеляційної скарги  була неможлива, про що складений акт від 07.02.2007р. Сторонами надано клопотання про відмову від фіксації судового процесу технічними засобами.  Тому відповідно до ст.811 Господарського процесуального кодексу України був складений протокол судового засідання.

У процесі розгляду справи апеляційний господарський суд відповідно до статті 101 Господарського процесуального кодексу України за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу. Також апеляційний суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Заслухавши пояснення представників сторін, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Згідно статті 26 Закону України „Про електроенергетику” споживання енергії можливе лише на підставі договору з енергопостачальником. Споживач енергії зобов'язаний додержуватись вимог нормативно-технічних документів та договору про постачання енергії.

Між сторонами у справі 15.12.2004року був укладений договір про постачання електричної енергії №2919, відповідно до якого  позивач постачає електроенергію, а відповідач оплачує її вартість та здійснює інші платежі, згідно з умовами договору.

На підставі п.4.9 Правил користування електричною енергією, затверджених Постановою НКРЕ України від 31.07.1996року №28 в редакції постанови НКРЕ від 22.08.2002року №928, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 14.11.2002року за №903/7191 (далі Правила), та п.2 доповнення №4 до договору №2919 від 15.12.2004р.  „акт розмежування балансової приналежності електроустановок і експлуатаційної відповідальності сторін” відповідальність за технічний стан засобів обліку несе відповідач.

Вимогами статті 27 Закону України „Про  електроенергетику” передбачено, що правопорушення в електроенергетиці тягне за собою встановлену законодавством України цивільну, адміністративну і кримінальну відповідальність. Правопорушеннями в електроенергетиці є крадіжка електричної і теплової енергії, у тому числі споживання електроенергії  понад договірні величини, самовільне підключення до об'єктів електроенергетики і споживання енергії без приладів обліку.

Як вбачається із матеріалів справи, 10.08.2005року за результатами перевірки дотримання вимог Правил користування електричною енергією був складений акт №008161 (а.с.27), яким виявлено, що споживач порушив вимоги п.4.9, 4.10 Правил користування електричною енергією, а саме: встановлено пошкодження розрахункового прибору обліку (електричний лічильник не реагує на напругу). За результатами технічної перевірки розрахункового засобу обліку був зроблений висновок, що лічильник згорів, тобто не реагує на напругу.

У своєму позові позивач вказує, що на підставі вищевказаного акту порушень, згідно з п.7.32 Правил та п.17,18 додатку №5 до договору, визначив обсяг недоврахованої електричної енергії і розрахував суму нанесених відповідачем збитків у розмірі 2821грн.26коп. Розрахунок збитків, проведений у відповідності до Методики обчислення обсягу електричної енергії, недоврахованої унаслідок порушення споживачем-юридичною особою Правил користування електроенергією за потужністю 27,64кВт/ч за час роботи обладнання –816 часів з дня останньої технічної перевірки розрахункового засобу (22 березня 2005року) до моменту усунення порушення (10 серпня 2005року), але не більше 6 місяців, за коефіцієнтом використання струмоприймачів (0,5 п.7 Методики).

Отже, на підставі акту позивач визначив обсяг недоврахованої електроенергії та суму завданих споживачем збитків.

У зв'язку з тим, що відповідач нараховану суму не сплатив, позивач звернувся з позовною заявою до суду, із змісту якої випливає, що предметом позову є вимоги про стягнення шкоди у сумі 2821грн.26коп.

В апеляційній інстанції позивач також  підтвердив, що предметом його позову є стягнення шкоди., тоді як між сторонами існують договірні взаємовідносини, і мова може йти або про неналежне виконання договірних зобов'язань винною стороною, або про стягнення збитків. Отже, позивач не скористався своїм конституційним правом щодо зміни предмету  позову відповідно до вимог ст.22 Господарського процесуального кодексу України.

У ході розгляду справи на підставі висновку експертизи господарським судом встановлено, що прилад обліку  електричної енергії, встановлений у відповідача, був пошкоджений внаслідок дії сторонньої перенапруги, що могла виникнути в мережі не інакше, як внаслідок дії блискавки (а.с.88-91).

Відповідно до статті 1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується  в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодовується у випадках, встановлених законом.

Як вбачається із матеріалів справи, відповідачем доведено відсутність його вини у завданих позивачеві збитків.

Виходячи з викладеного, судова колегія вважає, що господарський суд правомірно відмовив у позові, оскільки позивачем вина відповідача належним чином не доведена. Крім того, в акті від 10.08.2005року не зазначені  дії відповідача, які могли спричинити пошкодження приладу обліку електричної енергії.

З огляду на викладене, за результатами апеляційного провадження, Донецький апеляційний господарський суд вважає юридичну оцінку дану господарським судом обставинам справи такою, що ґрунтується на матеріалах справи та чинному законодавства і підстав для задоволення апеляційної скарги не вбачає.

Відповідно до ст.49 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті державного мита по апеляційній скарзі покладаються на скаржника по справі.

Керуючись ст.ст.49,99,101,103,105 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Відкритого  акціонерного товариства „Донецькобленерго” м.Горлівка в особі структурної одиниці Центральні електричні мережі Відкритого акціонерного товариства „Донецькобленерго” м.Горлівка на рішення господарського  суду Донецької області від 20.11.2006року у справі №45/73 залишити без задоволення.

Рішення господарського  суду Донецької області від 20.11.2006року у справі №45/73 залишити без змін.

Головуючий

Судді:

Надруковано: 5 прим.

1. позивачу

2. відповідачу

3 у справу

4 ДАГС