РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" квітня 2007 р.

Справа № 4/66-801

Господарський суд Тернопільської
області

у складі   судді Бурди
Н.М.

Розглянув справу

за позовом Управління комунальної власності
Тернопільської міської ради, бульвар Т.Шевченка, 21, м. Тернопіль.

до Суб'єкта підприємницької діяльності - фізичної особи ОСОБА_1,
АДРЕСА_1.

про стягнення 14611 грн. 81 коп. та повернення майна з чужого
незаконного володіння.

За участю представників сторін:

позивача:  Представник Мельничук О.М.,  доручення
№ 814-у  від 26.10.06 р.

відповідача:

Суть справи:

В розпочатому судовому засіданні представнику позивача
процесуальні права та обов'язки, передбачені ст.ст. 20, 22, 81-1  ГПК України, роз'яснено.

Управління комунальної власності Тернопільської міської ради,
бульвар Т.Шевченка, 21, м. Тернопіль, звернулося до господарського суду
Тернопільської області з позовною заявою про примусове виселення відповідача -
Суб'єкта підприємницької діяльності - фізичної особи ОСОБА_1, АДРЕСА_1, із
займаного нежитлового приміщення комунальної власності, що знаходиться
АДРЕСА_2, та стягнення 14222 грн. 31 коп., з яких: 8218 грн. 44 коп.
заборгованості по орендній платі, 486 грн. 91 коп. пені, 2234 грн. 24 коп. збитків,
3282 грн. 72 коп. штрафу за затримку повернення орендованого приміщення.

20 квітня 2007р. Управління комунальної власності подало уточнення
до позовних вимог, в якому за несвоєчасне внесення орендної плати просить
стягнути з відповідача пеню в сумі 628 грн. 39 коп., яке судом прийняте, як
таке, що не суперечить ст. 22 ГПК України і щодо якого сплачено державне мито.

Управління комунальної власності Тернопільської міської ради є
правонаступником майнових і немайнових прав та зобов'язань управління обліку і
контролю за використанням комунального майна департаменту економіки
Тернопільської міської ради згідно рішення від 28.09.2006р.  5/2/48.

Відповідач витребуваних судом матеріалів, зокрема відзиву на
позов, не представив, його представник в судове засідання не з'явився, хоча про
час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином ухвалами про порушення
провадження по справі від 27.02.2007 р. (повідомлення про вручення поштового
відправлення 10.04.2007 р. НОМЕР_1) та про відкладення розгляду справи від
23.03.2007 р.

Технічна фіксація (звукозапис) судового процесу, у відповідності
до ст. 81-1 ГПК України, не здійснювалась за відсутності відповідного
клопотання представника позивача.

Спір розглянуто у відповідності до ст. 75 ГПК України по наявних у
справі матеріалах.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника
позивача, господарським судом встановлено наступне:

- відповідно до ст. 11 Цивільного кодексу України цивільні права
та обов'язки  виникають  із
дій  осіб,  що передбачені актами цивільного
законодавства, а також із дій осіб, що
не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права
та обов'язки;

- 21.12.2005 р. між Управлінням обліку і контролю за використанням
комунального майна департаменту економіки (Орендодавець) та Суб'єктом
підприємницької діяльності - фізичною особоюОСОБА_1 (Орендар) був укладений
договір оренди нежитлових приміщень (будівель) комунальної власності НОМЕР_2,
відповідно до умов якого Орендодавець передав, а Орендар прийняв в строкове
платне користування  майно -нежитлове
приміщення, площею 152,8 кв.м, що знаходиться за адресою АДРЕСА_2 для
використання під офіс;

- згідно пункту 3.4 Договору, Орендар зобов'язався не пізніше 15
числа біжучого місяця в повному обсязі вносити Орендодавцю орендну плату,
вказану у п.3.1 Договору (розрахунок орендної плати проведено згідно з рішенням
міської ради від 12.01.2000р. «Про методику розрахунку орендної плати та
порядок використання майна територіальної громади міста Тернополя»із наступними
змінами та доповненнями, яка визначається шляхом корегування розміру місячної
орендної плати за попередній місяць на індекс інфляції за поточний місяць
оренди. Сума до оплати за перший місяць оренди становить 1167 грн. 00 коп.);

- пунктом 10.1 вказаного Договору визначено термін його дії -до
19.12.2006 р.

Матеріали справи свідчать, що між сторонами у справі виникли
зобов'язання за договором найму (оренди), згідно якого та в силу ст. 759
Цивільного кодексу України наймодавець передає або зобов'язується передати
наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Відповідно до ст.ст. 526, 530 Цивільного кодексу України, ст. 193
Господарського кодексу України, зобов'язання, що виникають з договору або з
інших підстав, визначених ст. 11 ЦК України, повинні виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів
цивільного законодавства, і в установлений строк.

Як випливає з матеріалів справи, відповідач свого обов'язку по
Договору НОМЕР_2 щодо своєчасного і повного внесення орендної плати за
користування орендованим майном, належним чином не виконував, допустивши станом
на 09.02.2007р. перед Управлінням комунальної власності Тернопільської міської
ради заборгованість по орендній платі в розмірі 8218 грн. 44 коп., що виникла
за період з грудня 2005р. по грудень 2006 р.

Крім того, п. 3.8 зазначеного Договору передбачено, що за
несвоєчасне внесення орендної плати, встановленої в п. 3.1 Договору, Орендар
сплачує Орендодавцю пеню (від несплаченої суми) в розмірі 0,5% але не більше
подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період, за який стягується пеня, за
кожен день прострочення платежу (включаючи день оплати), що  згідно розрахунку позивача за період з 16
січня 2006р. по 09 лютого 2007 р. становить 628 грн. 39 коп.

П. 2 ст. 26 Закону України «Про оренду державного та комунального
майна»(далі Закон) передбачено, що договір оренди припиняється в разі
закінчення строку, на який його було укладено.

Відповідно до ст. 17 Закону термін договору оренди визначається за
погодженням сторін і встановлено місячний термін після закінчення строку
договору, протягом якого сторони по договору можуть заявити про відмову від
договору, зміну чи продовження його на новий термін.

Оскільки Договір укладений на строк до 19.12.2006 р., позивач
10.01.2007р., тобто у місячний термін після закінчення договору оренди,
направив відповідачу претензію НОМЕР_3 про відмову в продовженні договору
оренди НОМЕР_2 від 21.12.2005р., що підтверджується реєстром рекомендованих
листів відправлених управлінням та квитанцією.

Таким чином, з 19.12.2006 р. договір оренди НОМЕР_2, укладений між
сторонами по справі, вважається розірваним.

Частиною 1 ст. 27 Закону визначено правові наслідки припинення або
розірвання договору оренди: у разі розірвання договору оренди,  закінчення строку його дії та відмови від
його продовження або банкрутства
орендаря  він зобов'язаний    повернути
орендодавцеві    об'єкт   оренди
на умовах, зазначених  у  договорі
оренди.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 785 Цивільного кодексу України, наймач
зобов'язаний у разі припинення договору повернути наймодавцеві майно  у стані, в якому воно було одержане, з
урахуванням нормального зносу.

Нормами ст. 391 Цивільного кодексу України встановлено, що
власник  майна  має
право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та
розпоряджання своїм майном.

Таким чином, на час розгляду спору у суді договірні відносини між
сторонами по справі з приводу оренди нежитлового приміщення, площею 152,8 кв.м,
що знаходиться за адресою АДРЕСА_2, припинили своє існування, а відтак
відповідач займає його за відсутності на те передбачених законом підстав.

Відповідно до п. 2.4. Договору за затримку повернення орендованого
приміщення Орендар сплачує Орендодавцю плату за фактичне користування
приміщенням в розмірі орендної плати, і штраф за кожен день прострочення в
розмірі 6% від розміру місячної орендної плати за останній місяць дії договору
оренди.

Згідно з розрахунком втрат до місцевого бюджету від незаконного
володіння комунальним майном станом на 09.02.2007р. відповідачу нараховано
плату за фактичне користування приміщенням з 20.12.2006р. по 09.02.2007р. в
розмірі 2234,24 грн., та згідно з розрахунком штрафних санкцій -3282,72 грн.
штраф за затримку повернення орендованого приміщення.

Оцінивши докази у їх сукупності та розглянувши усі обставини
справи, суд прийшов до висновку, що доводи позивача стосовно примусового
звільнення приміщення є правомірними, доведеними документально, а також
неоспореними відповідачем, а тому підлягають до задоволення.

Приймаючи до уваги, що в процесі
судового розгляду спору відповідачем не подано, а господарським судом не
здобуто жодних доказів, які б свідчили про погашення заборгованості по орендній
платі чи заперечень з приводу заявленого позову, враховуючи, що позивачем у
відповідності із ст.ст. 33-34 ГПК України також доказано належними і
допустимими доказами його вимоги про стягнення з відповідача 8218 грн. 44 коп.
заборгованості по орендній платі, 628 грн. 39 коп. пені, 2234 грн. 24 коп.
збитків, 3282 грн. 72 коп. штрафу за затримку повернення орендованого
приміщення, тому позов підлягає до задоволення як обґрунтовано заявлений і
неоспорений відповідачем.

Крім цього, враховуючи , що підпунктом „а” пункту 2 статті 3
Декрету Кабінету Міністрів України “Про державне мито” від 21 січня 1993 року
(із наступними змінами та доповненнями),
встановлено розмір ставки державного мита, що подаються до господарських
судів із позовних заяв майнового характеру - 1 відсоток ціни позову, але не
менше 6 неоподаткованих мінімумів доходів громадян (102 грн.00 коп.) і
не більше 1500 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 25500 грн.
00 коп., а позивачем згідно платіжних доручень ІНФОРМАЦІЯ_1 сплачено 146
грн. 00 коп. державного мита, тобто у більшому, ніж встановлено нормою
Декрету розмірі на суму 2 грн. 37 коп., яке (мито) підлягає поверненню платнику
-Управлінню комунальної власності Тернопільської міської ради, бульвар
Т.Шевченка, 21, м. Тернопіль з Державного бюджету України як зайво сплачене на
підставі довідки суду.

Державне мито та інші судові витрати, згідно ст. 49 ГПК України та
Декрету Кабінету Міністрів „Про державне мито”, покладаються на відповідача.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 43, 49, 82-85
Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

1.          Позов
задовольнити.

2.          Звільнити у
примусовому порядку нежитлове приміщення комунальної власності, що знаходиться
АДРЕСА_2, яке займає Суб'єкт підприємницької діяльності - фізична особа
ОСОБА_1, АДРЕСА_1, ід. код НОМЕР_4, та передати вільне приміщення по акту
прийому-передачі Управлінню комунальної власності Тернопільської міської ради,
бульвар Т.Шевченка, 21, м. Тернопіль., код 25781553.

3.          Стягнути з
Суб'єкта підприємницької діяльності - фізичної особи ОСОБА_1, АДРЕСА_1, ід. код
НОМЕР_4, на користь Управління комунальної власності Тернопільської міської
ради, бульвар Т.Шевченка, 21, м. Тернопіль., код 25781553:

- 8218 (вісім тисяч двісті вісімнадцять) грн. 44 коп.
заборгованості по орендній платі,

- 628 (шістсот двадцять вісім) грн. 39 коп. пені,

- 2234 (дві тисячі двісті тридцять чотири) грн. 24 коп. збитків,

- 3282 (три тисячі двісті вісімдесят дві) грн. 72 коп. штрафу за
затримку повернення орендованого приміщення,

- 228 (двісті двадцять вісім) грн. 63 коп. в повернення сплаченого
державного мита та 118 (сто вісімнадцять) грн. 00 коп. витрат на інформаційно -
технічне  забезпечення судового процесу.

Видати наказ
після набрання даним рішенням законної сили.

4. Видати довідку про повернення Управлінню комунальної власності
Тернопільської міської ради, бульвар Т.Шевченка, 21, м. Тернопіль, ідентифікаційний
код 25781553 з Державного бюджету України зайво сплаченого, згідно платіжних
доручень ІНФОРМАЦІЯ_1, державного мита в сумі 2 (дві) грн. 37 коп.

На рішення господарського
суду, яке не набрало законної сили, сторони мають право подати апеляційну скаргу,
а прокурор апеляційне подання протягом десяти днів з дня підписання рішення "08"
травня 2007 року через місцевий господарський суд.

Суддя
Н.М. Бурда