ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 квітня 2007 р.
№ 13/124(5/361)

Вищий  господарський суд  України у складі колегії  суддів:

головуючого судді:
Кочерової Н.О.,

суддів:
Рибака В.В.,
Черкащенка М.М.,

за участю представників сторін:

від позивача –
не з’явилися;

від відповідача –
не з’явилися;

розглянувши  матеріали
касаційної  скарги

ПП "Пектораль"

на  постанову
Дніпропетровського апеляційного господарського
суду від 25.01.2007р.

у справі
№13/124-06(5/361) господарського суду  Дніпропетровської  області

за позовом
ВАТ "ЕК "Дніпрообленерго" в особі Нікопольського району електричних мереж

до
ПП "Пектораль"

про
стягнення 28 403,33 грн.

ВСТАНОВИВ:

ВАТ ЕК “Дніпрообленерго” м. Дніпропетровськ в особі Нікопольського району електричних мереж м. Нікополь (в подальшому –ВАТ ЕК “Дніпрообленерго”) звернулось з позовом до Приватного підприємства “Пектораль” (в подальшому –ПП “Пектораль”) з позовом про стягнення 28403,33 грн.

Справа слухалась неодноразово.

Постановою Вищого господарського суду України від 20.04.2006 справа № 5/361 направлялась на новий розгляд до господарського суду  Дніпропетровської області.

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 18.08.2006 у справі № 13/124 (5/361) позов задоволено частково.

Стягнуто з ПП “Пектораль” на користь позивача 14201 грн. 66 коп. за перевищення договірної величини споживання електроенергії в листопаді 2004 року та відповідні витрати позивача по держмиту, інформаційно-технічному забезпеченню судового процесу.

Суд визнав підтвердженим матеріалами справи наявність факту понаддоговірного споживання відповідачем електричної енергії в спірному періоді, що є порушенням договірного зобов’язання; наявністю правових підстав для зменшення стягуваної позивачем суми з 28403,33 грн. до 14201,66 грн. на підставі внесення Законом № 2706-ІУ (2706-15) від 23.06.2005 змін до абз. 5 ст. 26 Закону України “Про електроенергетику” та п.2 ст. 5 ЦК України.

Постановою Дніпропетровського апеляційного  господарського суду від 25.01.2007 зазначене судове рішення залишено без зміни.

У поданій касаційній скарзі ПП “Пектораль” просить скасувати рішення та постанову зазначених судових інстанцій; прийняти нове рішення у справі, яким відмовити позивачу в позові.

При цьому скаржник посилається на порушення апеляційною інстанцією норм процесуального законодавства при апеляційному провадженні у справі т. я. слухання справи відбулось  без участі його представника (п.2 ст. 11110 ГПК України); недослідження судом того факту, що несвоєчасний платіж за спожиту електроенергію стався при відсутності його вини, т.я. він не міг отримати кредитну позику в банку.

Судова колегія, розглянувши наявні матеріали справи, дослідивши юридичну оцінку судами обставин справи та повноту їх встановлення, перевіривши правильність застосування ними норм матеріального та процесуального права прийшла до висновку про відсутність правових підстав для задоволення касаційної скарги.

Матеріалами справи, що було також предметом дослідження попередніх судових інстанцій, підтверджується наступне.

З матеріалів справи вбачається, що 12.05.2004 між сторонами по справі було укладено договір № 9а на постачання електричної енергії, відповідно до умов якого позивач зобов’язувався постачати електроенергію відповідачу, а останній –своєчасно здійснювати оплату використаної електроенергії.

Відповідно до п.7 додаткової угоди № 6 та додатку № 1 гранична величина електроспоживання в розрахунковому періоді коригується одноразово після закінчення розрахункового періоду до рівня її фактичної оплати, але не більше фактичного електроспоживання із застосуванням санкцій відповідно до пункту 4.5 Договору.

Таким чином, у разі споживання електроенергії понад обсяг, що обумовлений цим договором в розрахунковому періоді, споживач зобов’язувався сплачувати енергопостачальнику повну вартість усієї спожитої електроенергії та чотирикратну вартість різниці між фактично спожитою та договірними величинами електричної енергії.

Господарським судом було встановлено, що лімітним повідомленням від 15.10.2004 № 1383, з доказом вручення, відповідачу було доведено договірну (граничну) величину споживання електроенергії у листопаді 2004 року у розмірі 300000 квт/г на суму 45485,89 грн.

У встановлений договором термін відповідач сплатив частково суму заборгованості у розмірі 38386,54 грн за межами розрахункового періоду.

Відповідно до санкцій, передбачених ч.5 ст. 26 Закону України “Про електроенергетику” та п.4.5 Договору позивачем були нараховані санкції за перевищення договірної величини споживання електроенергії у сумі 28403,33 грн.

На час розгляду справи у господарському суді відповідач не здійснив оплату за перевищення договірної величини електроенергії (санкції).

Чинне законодавство зобов’язує учасників цивільно-правових відносин виконувати зобов’язання належним чином (ст. ст. 525, 526 ЦК України).

При частковому задоволенні позову попередні судові інстанції враховували зміни до абз. 5 ст. 26 Закону України “Про електроенергетику”, відповідно до яких електроенергія, яка спожита понад договірну величину, оплачується у двократній вартості (Закон № 2706-ІУ (2706-15) від 23.06.2005.

З урахуванням викладеного попередні судові інстанції правомірно прийшли до висновку про наявність правових підстав для часткового задоволення позову.

Зазначене також спростовує доводи касаційної скарги.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст. 1115, 1117, 1119, 11111  Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу залишити без задоволення, а постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 25.01.2007 у справі № 13/124 (5/361) - без зміни.

Головуючий, суддя                                                                   Н.Кочерова

Судді                                                                                                   В.Рибак

М.Черкащенко