Господарський суд    Чернігівської  області
Р  І  Ш  Е  Н  Н  Я

29 березня 2007 року                                                                справа № 13/96

Позивач:                     Приватна фірма “Бобр” 61072,м.Харків, пр.Леніна,58 кв.413

До відповідача  :           Приватного підприємства “КСІН”14014 м. Чернігів, вул. Рокосовського 30/81

про   стягнення 58259,20  грн.

Суддя  І.А.Фетисова

Представники  сторін

Від позивача  : Олефіренко В.П. дов. від 20.03.2007 року

Від відповідача  :  Капша М.В. директор, Мошко М.М. дов.20/03 від 20.03.2007 року

СУТЬ СПОРУ

Позивачем подано позов про стягнення з відповідача 58491,48 грн. боргу по договору №07-0406 від 07.04.06 року, обґрунтовуючи порушенням відповідачем умов договору ,а  саме не здійсненням переробки фанерної сировини та недопоставки продукції на  суму позову.

Позивачем  доповнено та уточнено вимоги, в зв’язку з чим просить  стягнути 58259,20 грн. заборгованості  з відповідача, обґрунтовуючи  відмовою відповідача від виконання обов’язків по договору , а тому виникла така заборгованість .

Відповідач у відзиві на позов вимоги не визнав, посилаючись на проведення позивачем авансування робіт для забезпечення виробничого процесу, але не передачею сировини самим позивачем для цілей предмету договору, а тому вважає відсутньою заборгованість й після поставки сировини готовий приступити до виготовлення шпону з сировини позивача.

Розглянувши подані матеріали, заслухавши повноважного представника позивача та відповідача , зясувавши фактичні обставини справи, оцінивши докази, що мають юридичне значення для розгляду справи по суті,  господарський суд встановив:

07.04.2006 р. між сторонами укладено договір № 07-0406 , відповідно до якого відповідач надає послуги, а позивач їх приймає та сплачує по переробці фанерної сировини  наданого позивачем, в шпон лущений . За умовами п.1.7. договору відповідач зобов’язався приступити до переробки сировини в шпон в день надходження на склад, які фіксується в Акті приймання-передавання та завершити переробку партії, передати позивачу висушений та прирублений шпон протягом 4 календарних днів з дати підписання акту приймання-передачі.

Сторонами складено додаткова угода №1 та додаток №1 та додаток №2  щодо визначення кускового шпону, специфікацій до договору та критеріїв якості до продукції,  маркування, норм рас ходу та інше.

Таким чином, суд приходить до висновку про виникнення у сторін по справі зустрічних  прав та обов’язків, які між собою є залежними : поставка сировини позивачем –переробка на шпон відповідачем.

Як вбачається з матеріалів справи, а саме Актів приймання-передачі по договору №07-0406 від 07.04.06 року,  сторонами складено п’ять актів ( акт №1 від 04.07, акт № 2 від 18.07, акт №4 від 02.08, акт №5 від  10.08 та акт №6 від  05.09 ) , відповідно до яких обсяг прийнятої сировини становить 323,314 м.куб, а виготовлено шпону 146,96 м.куб., що повністю відповідає нормі виходу продукції по  додатками до договору ( 2,2).

Таким чином, суд приходить до висновку, що поставлена позивачем сировина повністю перероблена відповідачем.

Позивачем здійснено протягом квітня-вересня 2006 року перерахування коштів на суму 128800 грн., сировини  перероблено та виготовлено продукції  відповідачем на суму 70540,80 грн.

Слід зазначити, що здійснені перерахування грошових коштів позивачем на суму 128800 грн. , як вбачається з виписок банку, містять призначення платежів “ оплата за переработку шпона согласно договора 07-0406”, тобто позивач мав намір отримати послуг відповідача саме на цю суму, а тому повинен був поставити сировину на переробку .

Умовами договору , а саме п.4.4. передбачено, що позивач перераховує відповідачу оплату за виконані роботи на підставі накладної на відвантажену партію шпона не пізніше 3 календарних днів з моменту відвантаження партії шпону.

Таким чином, позивачем дійсно сплачено відповідачу 128800 грн. саме за переробку сировини та виготовлення шпону за умовами договору  №07-0406 від 07.04.06 року але без урахування фактично виготовленої продукції та наданих послуг відповідачем.

Позивачем 05.02.07 року була направлена відповідачу претензія , відповідно до якої запропоновано негайно виконати роботи та до поставити продукцію на суму 58491,48 грн., із посиланням на перерахування 172820,41 грн. відповідачу та виготовленням останнім продукції на суму 114328,93 грн. Однак слід зазначити, що зазначені суми у претензії відрізняються від розрахунку позовних вимог, а з урахуванням дати направлення претензії наявність у позивача інтересу на отримання послуг відповідача не було втрачено.

Укладений сторонами договір за своєю правовою природою слід віднести до договорів підряду, умови укладення  та правила поведінки сторін встановлені главою 61 ЦК України.

За ст..837 ЦК України  за договором підряду  одна сторона зобов’язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони, а замовник зобов’язується прийняти та оплатити виконану роботу. Частиною 2 цієї статті встановлено, що договір підряду може укладатися  на переробку майна.

Приписами ст.. 849 ЦК України встановлено: ч. 1. Замовник має право у будь-як час перевірити хід і якість роботи, не втручаючись у діяльність підрядника.; ч. 2. Якщо підрядник своєчасно не розпочав роботу або виконує її настільки повільно, що закінчення її у строк стає явно неможливим, замовник  має  право  відмовитися від договору підряду та вимагати відшкодування збитків.; ч. 3. Якщо під час виконання роботи стане очевидним,  що вона не буде  виконана  належним  чином,  замовник  має  право  призначити підрядникові строк для усунення недоліків,  а в  разі  невиконання підрядником  цієї  вимоги  -  відмовитися  від договору підряду та вимагати відшкодування збитків  або  доручити  виправлення  роботи іншій особі за рахунок підрядника; ч. 4. Замовник  має  право  у будь-який час до закінчення роботи відмовитися від договору підряду, виплативши підрядникові плату за виконану  частину  роботи  та  відшкодувавши йому збитки,  завдані розірванням договору.

Таким чином, правила поведінки позивача чітко регламентовані стю.849 ЦК України й в будь-якому з описаних варіантів поведінки, позивач мав право відмовитись від договору, при цьому дотримавшись вимог ст..651 ЦК України , при цьому письмово попередити про це відповідача, відповідно до вимог ст..188 ГК України.

Позивач не висловлював  пропозиції про відмову та розірвання договору й доказів суду не надавав.

Посилання позивача , що зобов’язана  сторона має право відмовитись від виконання зобов’язання у разі неналежного виконання другою стороною обов’язків, що є необхідною умовою виконання , не може бути прийнято судом до уваги, оскільки самим позивачем не дотримано умов договору щодо поставки сировини на переробку, а тому вважати заявлену до стягнення суму 58259,20 грн. як заборгованість відповідача немає законних підстав.

На момент розгляду справи, термін дії договору закінчився 31.12.2006 року й сторонами не продовжувався . Однак за умовами п.6.2. договору зазначено, що зміна або розірвання договору може бути тільки по письмовій згоді сторін та після виконання зобов’язань сторонами по договору.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Ухвалою суду від 22.03.07 року було зобов’язано позивача надати акти про передання сировини відповідачу на виготовлення фанери яка не була перероблена, однак позивачем суду не надано таких доказів.

Надані позивачем  накладні №02/06п від 22.08.2006 року та №00/08п  від 09.08.2006 року судом до уваги не приймаються в зв’язку з відсутністю підписів та печатки відповідача на отримання цієї сировини, довіреністю  відповідача на отримання не підтверджені.

Наданий відповідачем примірник договору поставки №01-07-06 від 01.07.2006 року судом до уваги не приймається з огляду на посилання позивачем по позову на існування у сторін правовідносин переробки сировини по договору №07-0406 від 07.04.06 року

Відповідно до вимог чинного законодавства, одностороння відмова від виконання зобов’язань не допускається, зобовязання повинні виконуватись належним чином в установлений строк.

За таких обставин, суд приходить до висновку про відсутність обгрунованості вимог про стягнення суми 58259,20 грн. як заборгованості відповідача по договору №07-0406 від 07.04.06 року, а тому в позові має бути відмовлено.

Керуючись ст.ст. 837,849 Цивільного кодексу України, ст..188 ГК України  ст.ст.22,33,49,75,82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В :

В позові відмовити повністю.

Суддя                                                 І.А.Фетисова