ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  міста КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

справа №  15/628

22.03.07

За позовом     Товариства з обмеженою відповідальністю "Фірма матеріально-технічногопостачання підприємств громадського харчування № 1"

до                     Приватного підприємства "Нічний експрес"

про                    стягнення 5 040,00 грн.

Суддя  Хоменко М.Г.

Представники:

від позивача - Одинцов А.В.

від відповідача - не з'явилися (у попередніх с/з був присутній представник Ковальов Д.О.)

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

На розгляд господарського суду передані позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Фірма матеріально-технічного постачання підприємств громадського харчування № 1" (далі - позивач) до Приватного підприємства "Нічний експрес" (далі - відповідач) про стягнення 5 040,00 грн. збитків, заподіяних внаслідок знищення товару під час перевезення.

Відповідач подав відзив на позовну заяву та два доповнення до відзиву, в яких частково визнав позовні вимоги.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, суд

ВСТАНОВИВ:

08.06.2005 між позивачем та Відкритим акціонерним товариством "Об’єднання Склопластик" було укладено договір купівлі-продажу склопластикових підносів в кількості 600 штук на загальну суму 5 040,00 грн. (далі - товар).

Зазначений договір було укладено відповідно до умов глави 54 Цивільного кодексу України, зокрема, згідно з ч. 1 ст. 641 ЦК України ВАТ "Об’єднання Склопластик" зробило пропозицію (оферту) позивачу укласти договір купівлі–продажу товару шляхом виставлення рахунку-фактури № С-00000865 від 08.06.2005, а позивач відповідно до ч. 1 ст. 642 Цивільного кодексу України надав відповідь про прийняття (акцепт) пропозиції у формі, передбаченій ч. 2 ст. 642 Цивільного кодексу України, –сплатив відповідну суму коштів, що є повною і безумовною згодою на пропозицію.

Відповідно до положення ч. 2 ст. 664 Цивільного кодексу України ВАТ "Об’єднання Склопластик" здало відповідачу, як перевізнику, вказаний товар для доставки позивачу.

Таким чином, між ВАТ "Об’єднання Склопластик" та відповідачем був укладений договір перевезення на користь позивача, що надає право останньому вимагати від відповідача виконання умов договору перевезення, як передбачено ст. 636 Цивільного кодексу України. З моменту передачі товару ВАТ "Об’єднання Склопластик" відповідачу, право власності та всі ризики знищення або пошкодження товару перейшли до позивача по справі відповідно до ст. 668 Цивільного кодексу України.

Факт укладення договору перевезення вантажу з відповідачем та передача йому товару підтверджується вантажною декларацією № 5103364 від 09.06.2005 (копія у матеріалах справи) відповідно до ч. 3 ст. 909 Цивільного кодексу України.

Під час перевезення товару до моменту його передачі позивачу він зник з вини відповідача, що останній не заперечує, а саме: у "Відповіді на претензію" № 539 від 20.07.2005, вантаж відповідачем вважається пошкодженим, не заперечується що він не доставлений з його вини, та пропонується виплата 50,00 грн.; у "Відповіді на додаток до претензії" № 554 від 07.09.2005, не заперечується вина відповідача, але ставиться під сумнів вартість та склад вантажу, вимагаються додаткові докази з метою вирішення питань щодо відшкодування нанесених збитків; у "Відзиві на позивну заяву" від 19.12.2006 відповідач прямо вказує, що він визнає позовні вимоги частково, а саме в частині відшкодування завданих збитків позивачу, та пропонується виплата 50,00 грн.

Ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України встановлено, що зобов’язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк, одностороння відмова від виконання зобов’язання не допускається.

Відповідно до ст. 527 Цивільного кодексу України боржник, який порушив зобов’язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки.

Згідно з ст. 924 Цивільного кодексу України, ст. 314 Господарського кодексу України, ст. 63 Закону України "Про автомобільний транспорт" перевізник забезпечує збереження вантажу та відповідає за заподіяну шкоду внаслідок втрати вантажу у розмірі фактичної шкоди, якщо не доведе, що це сталося не з його вини.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідачем не доведено господарському суду відсутності його вини у заподіянні шкоди позивачу внаслідок знищення вантажу.

За наведених обставин, сума ззбитків, яка підлягає стягненню з відповідача складає 5 040,00 грн.

Крім того, на відповідача відповідно до ст.ст. 44, 49 Господарського процесуального кодексу України покладаються витрати по сплаті державного мита в сумі 102,00 грн. та 118,00 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Враховуючи викладене, позовні вимоги визнаються такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 525-527, 636, 668, 909, 924 Цивільного кодексу України, ст. 314 Господарського кодексу України, ст.ст. 33, 44, 49, 82-84 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

1. Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Фірма матеріально-технічного постачання підприємств громадського харчування № 1" задовольнити повністю.

2. Стягнути з Приватного підприємства "Нічний експрес" (03049, м. Київ, вул. Уманська, 7-а, ) з будь-якого рахунку, виявленого державним виконавцем під час виконання судового рішення, на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фірма матеріально-технічного постачання підприємств громадського харчування № 1" (01103, м. Київ, б-р Дружби Народів, 20, к. 1, ) 5 040 (п'ять тисяч сорок) грн. 00 коп. - збитки, 102 (сто дві) грн. 00 коп. - державне мито та 118 (сто вісімнадцять) грн. 00 коп. - витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня  його  прийняття.

Суддя                                                                                                        М.Г.Хоменко