ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ІВАНО-ФРАНКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 квітня 2007 р.
Справа № 15/9

Господарський суд Івано-Франківської області у складі судді Деделюка Б.В.

при секретарі судового засідання Суфрищук Л.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом: ТзОВ "Спеціалізоване ремонтно-монтажне пусконалагоджувальне підприємство "Монтажрембуд"  вул. Кринична 26, м. Коломия, Івано - Франківська область, 78200

до відповідача: ЗАТ "Прикарпатресурси"  вул.Обліски 66, м. Долина, Долинський район, Івано-Франківська область,77500

про примусове виконання грошового зобов"язання по договору б/н від 20.09.2005 року та стягнення  34760,00 грн.

за участю представників сторін:

від позивача: Сідор І.С.- заступник директора, довіреність № 10-07 від 22.01.07, Лисанюк М.І. - аудитор, довіреність № 9-07 від 22.01.07

від відповідача: Ружицька Л.З. довіреність  від 05.03.07р.

Представникам сторін роз”яснено права та обов”язки передбачені ст.ст. 20, 22 ГПК України.           Згідно поданих клопотань технічна фіксація судового процесу не здійснюється. Відводу складу суду не заявлено. В судовому засіданні 26.03.07 оголошувалась перерва до 28.04.07.

встановив:

ТзОВ "Спеціалізоване ремонтно - монтажне пусконалагоджувальне підприємство "Монтажрембуд" звернулось в суд із позовом до ЗАТ "Прикарпатресурси" про  примусове виконання грошового зобов"язання по договору б/н від 20.09.2005 року та стягнення  34760,00 грн., в тому числі 30000,00 грн.основного боргу, інфляційних втрат за період з 01 січня 2006 року по 01 січня 2007 року в сумі 2760,00 грн,  видатків на оплату послуг аудитора в сумі 2000,00 грн.

Представник позивача в судовому засіданні на підставі ст. 22 ГПК України  подав заяву про зміну позовних вимог, згідно якої просить розірвати  договір б/н від 20.09.2005 р., стягнути з відповідача  попередньо сплачені ним кошти по вищевказаному договору в сумі 30000,00 грн. та 2760грн.  інфляційних збитків, видатків на оплату послуг аудитора в сумі 2000,00 грн. Обгрунтовуючи заявлений  позов, позивач посилається на той факт, що відповідач  не виконав свої зобов"язання у терміни встановлені  договором.

З урахуванням наведеного, враховуючи закріплений ст 129 Конституції України принцип дизпозитивності учасників судового процесу, зокрема, дизпозитивний характер прав позивача, визначених ст.22. ГПК України, щодо права позивача до прийняття рішення у справі змінити підставу або предмет позову, суд розглядає позов про розірвання договору та стягнення з відповідача на користь позивача 30000,00 грн.  сплачених ним згідно умов договору купівлі - продажу б/н від 20.09.2005 року, інфляційних втрат за період з 01 січня 2006 року по 01 січня 2007 року в сумі 2760,00 грн,  видатків на оплату послуг аудитора в сумі 2000,00 грн.

Представник відповідача в судовому  засіданні  проти позову заперечує  з підстав,  викладених у відзиві  на позов,  вказує на те що  покупець  не вчиняв жодних дій для отримання товару, не  подав  документів  про дострокове  розірвання  договору і не ініціював письмового зверннення  про відмову  від покупки автомобіля, та не звертався з іншими пропозиціями.

Розглянувши документи і матеріали, подані позивачем та витребувані судом, заслухавши пояснення  представників сторін, з"ясувавши  всі обставини, на яких грунтуються  вимоги та заперечення сторін,  давши оцінку доказам, які  мають  значення для справи, суд вважає за правильне взяти до уваги наступне.

20.09.05р. між позивачем та відповідачем  укладено договір  купівлі - продажу   аварійно-ремонтного вахтового автомобіля на шасі ГАЗ-66.

Відповідно до розділу I "Предмет договору", п.1.1. "Специфікація" сума даного договору  складає 87000 грн. з яких позивач зобов"язувався сплатити в термін до 01 січня 2006 року суму 30000,00 грн, а  відповідач у відповідності до розділу II п.2.1. в термін до 03 січня 2006 року передати позивачу товар в повному обсязі без реєстраційних документів. Реєстраційні документи на автомобіль відповідач згідно розділу 5 п.5.1. зобов"язувався передати тільки  після повної оплати вартості товару позивачем.

Позивачем повністю виконано договірні зобов"язання, своєчасно  сплачено 30000 грн., даний факт  підтверджується  платіжним дорученням  № 1100 від 27.12.05р. В зв"язку з несвоєчасним виконанням відовідачем  умов договору щодо передачі товару, позивачем направлено вимогу про отримання автомобіля, яка залишена без  відповіді.

Оскільки  відповідач своєчасно  не виконав свої зобов"язання за договором, позивачем направлено на адресу відповідача лист-претензію  №48/06 від 27.06.2006р. з вимогою  повернути 30000,00 грн в термін до 01 червня 2006 року, сплатити пеню в розмірі 2219,00 грн.  та  підписати акт звірки взаєморозрахунків. Зазначена претензія  фактично свідчить про розірвання позивачем договору купівлі - продажу, який укладений сторонами.

У відповідь на претензію відповідач пояснив що ним понесено  додаткові витрати по комплектуванню автомобіля, а  позивач з вимогою про передачу автомобіля так  і не звертався.

Сума основного боргу ЗАТ "Прикарпатресурси" перед  ТзОВ "Спеціалізованим ремонтно-монтажним пусконалагоджувальним підприємством "Монтажрембуд" на час розгляду справи   становитиь 30000 грн.  та не спростовується відповідачем.

В   розумінні ст.174 ГК України, господарські зобов"язання можуть виникати з договору та інших угод, передбачених законодавствам, а також з угод, які не передбачені законом, але таких, які йому не суперечать.

Відповідно до ст.193  ГК України, господарські зобов"язання повинні виконуватись належним чином.

Згідно ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України, зобов"язання мають виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та інших актів цивільного законодавства. Одностороння відмова від виконання зобов"язання не допускається.

Пунктом   2 ст.530 ЦК України встановлено, що якщо строк виконання боржником обов"язку не встановлений, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час, а боржник повинен виконати такий обов"язок у семиденний строк від дня пред"явлення вимоги, якщо обов"язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

За таких обставин, суд вважає, що позовні вимоги про розірвання договору та стягнення з відповідача заборгованості в сумі 30000 грн.  грн. є обгрунтованими, а позов в цій частині таким, що  підлягає задоволенню.

Що стосується позову в частині  стягнення 2760грн.  інфляційних збитків, то в цій частині його слід залишити без розгляду в зв"язку з неподанням позивачем обгрунтованого розрахунку розміру суми  інфляційних збитків, яка заявлена до стягнення.

Оскільки згідно ст. 44 ГПК України послуги  аудитора не віднесено до судових витрат, тому  в частині позову щодо стягнення  послуг аудитора в сумі  2000 грн.  слід відмовити.

Згідно норм, встановлених ст.33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень.

Судові витрати позивача по сплаті державного мита та витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу згідно ст. 49 ГПК України, слід покласти на відповідача, оскільки спір виник в наслідок його неправомірних дій.

З огляду на викладене та керуючись ст. 124 Конституції України, ст.ст. 526, 530, 611 Цивільного кодексу України, ст. 193 Господарського кодексу України, ст.ст. 49, 75, 82-85 ГПК України, суд

В И Р І Ш И В:

позов задоволити частково .

Розірвати  договір б/н від 20.09.2005 р., укладений між ЗАТ "Прикарпатресурси" та ТзОВ "Спеціалізоване ремонтно-монтажне пусконалагоджувальне підприємство "Монтажрембуд".

Стягнути з  ЗАТ "Прикарпатресурси"  вул.Обліски 66, м. Долина, Долинський район, Івано-Франківська область,77500 (код 25072265) на користь ТзОВ "Спеціалізоване ремонтно-монтажне пусконалагоджувальне підприємство "Монтажрембуд"  вул. Кринична 26, м. Коломия, Івано - Франківська область, 78200 (код 22174858) - 30000 грн. суми основного боргу, державного мита в сумі 347,60 грн., 118 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в сумі

Залишити без розгляду позов в частині  стягнення 2760грн.  інфляційних збитків.

Відмовити в задоволенні позову в частині стягнення  послуг аудитора в сумі  2000 грн.

Наказ видати  після набрання рішенням законної сили.

Суддя                                                            Деделюк Борис Васильович

рішення складено в повному обсязі  07.05.07

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його прийняття, у разі, якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення, воно набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня підписання повного рішення, оформленого відповідно до статті 84 Господарського процесуального кодексу України.

Виготовлено в АС "Діловодство суду"

Суфрищук Леся Василівна