Харківський апеляційний
господарський суд
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" лютого 2007
р.
Справа № 35/394-06

Колегія суддів у складі:

головуючий суддя , судді  ,

при секретарі Байбак О.І.

за
участю представників сторін:

позивача - Перкова Н.В., Бонтлаб В.В.

відповідача -  не з'явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні
Харківського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу позивача
(вх. НОМЕР_1) на рішення господарського суду Харківської області від
14.11.06 р. по справі № 35/394-06

за позовом ТОВ
"Тридента Агро" м. Київ

до ПОСП "Нива" с.
Дерегівка

про стягнення 290548,87 грн.

встановила:

В серпні 2006 р. позивач -ТОВ „Тридента агро”, м. Київ звернулося
до господарського суду з позовною заявою про стягнення з відповідача -ПОСП
„Нива”, с. Дерегівка 241220,22 грн. основного боргу, 32386,23 грн. пені,
11522,68 грн. індексу інфляції, 5419,74 грн. 3% річних та судових витрат.

Рішенням господарського суду Харківської області від 14.11.2006 р.
по справі № 35/394-06 в задоволенні позовних вимог відмовлено. Рішення
мотивоване з тих підстав, що позивач отримавши вексель здійснив його
протест,  та звернувся до апеляційного
суду м. Києва зі скаргою на рішення Голосіївського районного суду м. Києва по
справі № 2-1778/10 таким чином намагаючись за одним і тим же боргом отримати
два виконавчих документа, а відповідач належним чином виконав свої договірні
зобов”язання та ін.

Позивач з рішенням
господарського суду не погоджується, вважає його таким, що прийняте з
порушенням норм матеріального права, подав апеляційну скаргу в якій просит
рішення скасувати. В обгрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що
виданий відповідачем вексель на цей час жодним з солідарних боржників не
оплачений, в зв”язку з чим товар, що отримав відповідач, останнім також
залишився не оплаченим; що відповідач, на думку позивача, не має право
посилатися на спір, який на цей час ще по суті не вирішено та ін.

Відповідач в судове засідання не з”явився, хоча належним чином
повідомлений про час та місце розгляду апеляційної скарги, та надав клопотання
з проханням долучити до матеріалів справи копію платіжного доручення №11 від
18.01.2007 р., відповідно до якого відповідач перерахував позивачеві заборгованість
за векселем, на який позивач посилається як на підставу своїх позовних вимог.

Перевіривши матеріали справи, оцінивши надані суду докази та
доводи, судова колегія встановила наступне:

Як вбачається з матеріалів справи, 18.04.2005 р. між позивачем та
відповідачем укладено Договір купівлі-продажу № 18/04-Х1-2005, відповідно до
умов якого позивач зобов"язався поставити відповідачу товар, а відповідач
зобов”язався його прийняти та оплатити його вартість.

Згідно п. 5.3. вищевказаного договору 100 % вартості товару
оплачується покупцем (відповідачем) простим векселем, авальованим АКБ
"Золоті ворота" на користь покупця зі строком погашення до 15.11.2005
р. Таким чином, за умовами договору частиною договірних взаємовідносин має бути
переказний вексель та акт приймання-передачі векселів,

Як вбачається з матеріалів справи, позивач отримав вексель
вказаний в п. 5.3. договору, здійснив його протест, та звернувася до суду з
вимогою про стягнення з відповідача заборгованості за вказаним договором.

Разом з тим, господарський суд відмовляючи позивачеві в
задоволенні позовних вимог крім іншого виходив з того, що позивач намагається
за одним і тим же боргом отримати два виконавчих документа, а саме виконавчий
напис нотаріуса відносно до векселя, яким здійснена попередня оплата за
договором та наказ господарського суду з урахуванням відсотків за несплату за
умови проведення належної за договором передоплати.

Викладені вище висновки господарського суду, на думку колегії
суддів,  відповідають фактичним
обставинам спору та матеріалам справи, їм
надана правильна та належна правова оцінка, в зв”язку з чим, відсутні
підстави для скасування рішення та задоволення апеляційної скарги з наступних
підстав:

Відповідно до ст.33 Господарського процесуального кодексу України,
кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на
підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно зі ст.43 Господарського процесуального кодексу України
господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що
грунтується на всебічному, повному і об"єктивному розгляді в судовому
процесу всіх обставин в їх сукупності, керуючись законом.

Відповідно до ст. 599 ЦК України зобов”язання припиняється
виконанням, проведеним належним чином.

Як свідчать матеріали справи, предметом та підставою позову по
даній справі є стягнення заборгованості за неналежне невиконання відповідачем
свого обов”язку по сплаті за одержаний товар в рамках договору купівлі-продажу
№ 18/04-Х1-2005 від 18.04.2005 р.

Відповідно до додаткової угоди № 1 до даного договору, загальна
вартість переданого відповідачу товару в рамках договору склала 241220,22 грн.

Відповідно до п. п. 5.3, 5.4 спірного договору оплата товару
проводлиться наступним шляхом - 100% від вартості товару згідно з додатком
оплачується відповідачем простим векселем із строком погашення до 15.11.2005
р., авальованого АКБ „Золоті Ворота”, м. Харків на користь позивача. Вексель
повинен бути переданий позивачу не пізніше 5 банківських днів з моменту
фактичного отримання товару відповідачем. Тобто оплата за отриманий товар в
рамках договору здійснюється не в грошовій формі а векселем, в зв”язку з чим,
вимоги в частині стягнення з відповідача заборгованості за переданий в рамках
договору товар у грошовій формі є безпідставним.

Враховуючи вказане, а також те, що відповідач виконав вимоги
договору та передав позивачеві спірний вексель № 0661, він належним
чином виконав умови договору в частині оплати за одержаний товар, відсутні
будь-які підстави для стягнення з відповідача заборгованості в грошовій формі
за договором № 18/04-Х1-2005 від 18.04.2005 р.

Крім того, як свідчать матеріали справи, відповідач платіжним
дорученням № 11 від 23.01.07 р. перерахувавши позивачу 241220,23 грн. повністю
погасив заборгованість за векселем, переданим на оплату за спірним договором.

Разом з тим, також правомірними є висновки господарського суду про
те, що позивач за наявності протесту векселя звернувся до господарського суду
Харківської області з вимогою про стягнення заборгованості за векселем з
відповідача, та намагається отримати заборгованість за тим же векселем з
солідарного боржника - АКБ „Золоті ворота”, м. Харків на підставі виконавчого
напису нотаріуса, вчиненого Приватним нотаріусом Київського міського
нотаріального округу ОСОБА_1. Таким чином намагаючись за одним і тим же боргом
отримати два виконавчих документа, а саме виконавчий напис нотаріуса відносно
др векселя, яким здійснена попередня оплата за договором та наказ
господарського суду з урахуванням відсотків за несплату за умови проведення
належної за договором передоплати, посилаючись при цьому на положення
укладеного між сторонами договору та норми господарського та цивільного
кодексів України.

Однак, враховуючи те, що умовами договору передбачена оплата
векселем, що правовідносини в сфері
векселєобігу регулюються уніфікованим законом (Положення про про простий
та переказний вексель) № 104/1341 від 07.08.1937 р., і відповідальність сторін
за невиконання чи неналежне виконання зобов”язання по сплаті за векселем
наступає відповідно до вказного Уніфікованого закону.

Таким чином, висновки, викладені в рішенні господарського суду
відповідають вимогам чинного законодавства та фактичним обставинам справи, а
мотиви заявника скарги, з яких вони оспорюються не можуть бути підставою для
його скасування.

Керуючись ст. 101, 102, п. 1 ст. 103, ст. 105 ГПК України, судова
колегія -

постановила:

Рішення господарського суду Харківської області від 14.11.06 р. по
справі № 35/394-06 залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Головуючий суддя

Судді