СУД
СУД
У Х В А Л А

17.01.07                                                                                 Справа № 01-10/15-31.

Суддя  Пономаренко Є.Ю.,  розглянувши матеріали за позовом

Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛІСТ-Відродження», м. Луганськ, с. Тепличне

до   Ліквідатора СТОВ «Новосвітлівське»Бєлікова А.В., с.Новосвітлівське

про

визнання угоди недійсною та визнання права власності

в с т а н о в и в :

- Позивачем не подано доказів сплати державного мита у встановленому порядку.

Згідно п. 14 Інструкції "Про порядок обчислення та справляння державного мита" на зворотній стороні платіжного доручення повинна бути відмітка банку про зарахування державного мита в доход Державного бюджету України такого змісту "Зараховано в доход бюджету ---- грн.", цей напис скріплюється першим і другим підписами посадових осіб і відтиском печатки банку.

Відповідно до п.4 ст. 63 ГПК України  позовна заява і додані до неї документи підлягають поверненню без розгляду, якщо не подано доказів сплати державного мита у встановленому порядку та розмірі.

За таких обставин, керуючись п. 4 ст. 63 ГПК України дану позовну заяву і додані до неї документи слід повернути без розгляду. Повернення  заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення допущенного порушення.

Крім того, слід зазначити наступне:

У відповідності зі ст. 1 ГПК України підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб’єкта підприємницької діяльності мають право звертатись до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорювавних прав і охоронюваних законом інтересів, а також для вжиття передбачених цим Кодексом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням. У випадках, передбачених законодавчими актами України, до господарського суду мають право також звертатися державні та інші органи, громадяни, що не є суб’єктами підприємницької діяльності.

Сторонами в судовому процесі –позивачами і відповідачами –можуть бути підприємства та організації, зазначені у статті 1 ГПК України (частина 1 статті 21 цього Кодексу).

Пунктом 1 статті 12 ГПК України передбачено, що господарським судам підвідомчі справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні господарських договорів та з інших підстав, а також у спорах про визнання недійсними актів з підстав, зазначених у законодавстві.

Аналіз вищенаведених положень свідчить, що справа про визнання угоди недійсною буде підвідомча господарському суду в тому випадку, коли суб’єктний склад учасників відповідає ст. 1 ГПК України, а правовідносини, які породжують, змінюють або припиняють оспорюваний акт, носять господарський характер

На підставі викладеного, керуючись п. 4 ст.63 Господарського процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В:

1.Повернути  заяву та додані до неї документи заявнику без розгляду.

2.Повернення  заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення допущенного порушення.

Додаток (тільки позивачу): –на “37” аркушах, у тому числі платіжні доручення №325 від 12.01.07р. про сплату державного мита, № 326 від 12.01.07р. про сплату витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Суддя

Є.Ю. Пономаренко

Помічник судді                                                            Н.В.Ковальова