ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 січня 2007 р.
№ 20-7/236

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого, судді
суддів
Козир Т.П.
Владимиренко С.В.
Кота О.В.

розглянувши касаційну скаргу
корпорації "Холдінгова компанія "Платінум Групп"

на ухвалу Севастопольського апеляційного господарського суду від 9 листопада 2006 року
у справі                                   № 20-7/236

за позовом
Відкритого акціонерного товариства "Севастопольський рибоконсервний завод" (далі –Товариство)

до
Корпорації "Холдінгова компанія "Платінум Груп" (далі –Корпорація)

про
Визнання недійсним договору купівлі-продажу частки в розмірі 20% в статутному капіталі ТОВ "Торговий Дім РКЗ"

за участю представників:

позивача: не з’явилися;

відповідача: не з’явилися;

встановив:

Ухвалою Севастопольського апеляційного господарського суду від 9 листопада 2006 року (судді Борисова Ю.В., Сотула В.В., Горошко Н.П.) відмовлено в прийнятті апеляційної скарги корпорації "Холдінгова компанія "Платінум Груп" на ухвалу господарського суду міста Севастополя від 23 жовтня 2006 року.

Не погоджуючись з ухвалою апеляційного господарського суду, Корпорація звернулась з касаційною скаргою до Вищого господарського суду України, в якій просить ухвалу скасувати, як таку, що винесена з порушенням норм процесуального права.

Обговоривши доводи касаційної скарги, перевіривши наявні матеріали справи на предмет їх юридичної оцінки судом колегія суддів встановила, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Припис статті 129 Конституції України встановлює основні засади судочинства, до якого віднесено забезпечення апеляційного та касаційного оскарження рішення суду, крім випадків, встановлених законом.

Зазначена конституційна норма конкретизована законодавцем в статті 12 Закону України “Про судоустрій України”, згідно з якою учасники судового процесу та інші особи у випадку і порядку, передбачених процесуальним законом, мають право на апеляційне та касаційне оскарження судового рішення.

Отже, реалізація конституційного права на апеляційне та касаційне оскарження судового рішення названим Законом ставиться в залежність від положень процесуального закону.

Таким чином, Господарський процесуальний кодекс повинен містити імперативні норми про те, в яких випадках учасник судового процесу має право оскаржити ухвалу суду в апеляційному чи касаційному порядку.

Як вбачається з матеріалів справи, ухвалою від 23 жовтня 2006 року господарським судом м. Севастополя було призначено розгляд справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 106 ГПК України, ухвали місцевого господарського суду можуть бути оскаржені в апеляційному порядку у випадках, передбачених Кодексом та Законом України “Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом”.

Оскарження вказаних ухвал в апеляційному порядку Господарським процесуальним кодексом не передбачено, а тому апеляційна скарга на ухвалу про призначення розгляду справи не може бути прийнята до розгляду, про що правильно вказано Київським апеляційним господарським судом.

З урахуванням наведеного підстав для задоволення касаційної скарги не вбачається.

Разом з тим, касаційна інстанція зазначає, що відповідно до статті 22 ГПК України, якою закріплені права і обов’язки сторін, сторони зобов’язанні добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами, виявляти взаємну повагу до прав і охоронюваних законом інтересів другої сторони, вживати заходів до всебічного, повного та об’єктивного дослідження всіх обставин справи.

Враховуючи наведене, скаржнику не слід зловживати своїми процесуальними правами і затягувати судовий процес.

Керуючись ст. ст. 1115, 1117, 1119, 11111, 11113  Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України

постановив:

Ухвалу Севастопольського апеляційного господарського суду від 9 листопада 2006 року залишити без змін, а касаційну скаргу корпорації "Холдінгова компанія "Платінум Групп" - без задоволення.

Головуючий, суддя                                                                    Т. Козир

судді:                                                                С. Владимиренко

О. Кот