СУД  РІВНЕНСЬКОЇ  ОБЛАСТІ
м. Рівне, вул. Яворницького, 59
ПОСТАНОВА

"20"
квітня 2007 р.
Справа №  2/96

Господарський суд Рівненської області
у складі суддя

Савченко Г.І. при секретарі
судового засідання  Маслова К.Г.

розглянувши  у відкритому судовому засіданні  матеріали справу

За позовом  Підприємець ОСОБА_1

До відповідача  Костопільська міжрайонна державна податкова
інспекція

Про скасування рішення
Державної податкової інспекції у Костопільському районі

№ НОМЕР_1 року

Представники сторін:

від позивача: підприємець ОСОБА_1,
представник ОСОБА_2.

від відповідача:   інспектор Стецюк М.Ю.

Статті 27, 29, 49, 51, 127 Кодексу
адміністративного судочинства України роз`яснені.

Оголошувалась перерва з 11.04. по
17.04.2007 року, з 17.04.2007 року на 20.04.2007 року.

ВСТАНОВИВ:

Позивач
підприємець ОСОБА_1 просить скасувати рішення Державної податкової
інспекції у Костопільському районі (правонаступник Костопільська міжрайонна
державна податкова інспекція) № НОМЕР_1 року про застосування фінансових
санкцій в сумі 1400 грн. за порушення вимог статті 11-1 Закону України  “Про державне регулювання виробництва і обігу
спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових
виробів”. А саме  за роздрібну торгівлю
тютюновими виробами за цінами, вищими від
максимальних роздрібних цін, встановлених  виробником. Відповідальність встановлена
абзацом 12 ч.2 ст.17 вказаного Закону.

Свої
позовні вимоги позивач обгрунтовує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1року посадовими особами
Державної податкової інспекції у Костопільському районі було проведено
перевірку щодо контролю за здійсненням розрахункових операцій у сфер;
готівкового та безготівкового обігу суб'єктами підприємницької діяльності
суб'єктом підприємницької діяльності - фізичною особою ОСОБА_1 в магазині, що
знаходиться в АДРЕСА_1 Костопільського району. За результатами перевірки
складено Акт № НОМЕР_2 року.

На підставі вказаного Акту Державною
податковою інспекцією у Костопільському районі було прийняте рішення за №
НОМЕР_1 року про застосування фінансових  санкцій у розмірі 1 400 грн.

Вважає рішення № НОМЕР_1 року про
застосування фінансових санкцій  незаконним,
винесеним з порушенням норм процесуального та матеріального права.

Стаття 19 Конституції України встановлює,
що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами України.

В той же час і стаття 11  Закону України "Про державну податкову
службу в Україні встановлює, що органи державної податкової служби в
у становленому законом порядку мають право здійснювати на підприємствах, в
установах і організаціях незалежно від форм власності та у громадян, в тому
числі громадян - суб'єктів підприємницької діяльності, перевірки.

Стаття 13 Закону України "Про державну
податкову службу в Україні" зобов'язує посадових осіб органів державної
податкової служби дотримуватися Конституції і законів України, інших
нормативних актів, прав та охоронюваних законом інтересів громадян,
підприємств, установ, організацій.

Пунктом 1 Указу Президента № 817/98 від 23
липня 1998 року "Про деякі заходи з
дерегулювання підприємницької діяльності" встановлено, шс органи
виконавчої влади. уповноважені   від   імені
держави   здійснювати   перевірку
фінансово-господарської  діяльності
суб'єктів   підприємницької  діяльності
проводять  планові та позапланові
виїзні перевірки.

Плановою
виїзною  перевіркою,  на
підставі  статті   11
Закону  України   "Про
державну податкову  службу  в
Україні",   вважається   перевірка
платника   податків  щодо
своєчасності,  достовірності,
повноти нарахування та сплати ним податків та зборів (обов'язкових платежів),
яка передбачена    у    плані
роботи    органу    державної
податкової'    служби    і
проводиться    за місцезнаходженням
такого платника податків чи за місцем розташування об`єкта права власності,
стосовно якого проводиться така планова виїздна перевірка.

Цією ж статтею визначено, що позапланова
виїзна перевірка може здійснюватися лише на підставі рішення суду.

Позапланова виїзна перевірка здійснюється
на підставі виникнення обставин, викладених у цій статті, за рішенням керівника
податкового органу, яке оформляється наказом.

Крім того, відповідно до статті 11 Закону
України "Про державну податкову службу в Україні", однією з умов
допуску посадових осіб органів державної податкової служби до проведення
планових і позапланових виїзних перевірок є копія наказу керівника податкового
органу про проведення позапланової виїзної перевірки, в якому вказуються
підстави проведенню позапланової виїзної перевірки, дата її початку і дата
закінчення.

Вважає, що при проведенні даної перевірки
дотримання вимог Закону України "Про державне регулювання виробництва і
обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв і тютюнових
виробів"  відповідач повинен був керуватися
порядком проведення позапланових перевірок, вказаним в Законі України "Про
державну податкову службу в Україні".

Статтею 16 Закону України "Про
державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і
плодового, алкогольних напоїв і тютюнових виробів" встановлено, що
контроль за дотриманням норм цього Закону здійснюють органи, які видають
ліцензії, а також інші органи в межах компетенції, визначеної законами України.

Постановою Кабінету Міністрів України від №
1698 від 14. 11. 2000 року "Про затвердження переліку органів
ліцензування" встановлено, що органом ліцензування по виду господарської
діяльності - роздрібна торгівля алкогольними напоями та тютюновими виробами є
територіальні підрозділи регіональних управлінь Департаменту з питань
адміністрування акцизного збору і контролю за виробництвом та обігом
підакцизних товарів у містах, районах, районах у м. Києві та Севастополі
за місцем торгівлі суб'єкта підприємницької діяльності.

Ліцензування діяльності суб'єктів підприємницької
діяльності з оптової та роздрібної торгівлі алкогольними напоями і тютюновими
виробами;  зупинення дії та анулювання
виданої ним ліцензій на підставі наказу Державної податкової адміністрації
України від 21. 08. 2001 року № 331 "Про затвердження Положення про
Департамент з питань адміністрування акцизного збор;. і контролю за
виробництвом та обігом підакцизних товарів", віднесено до компетенції
органів, зазначених у попередньому абзаці.

Посилається на те, що зазначена перевірка
проводилась не працівниками Регіонального управління Департаменту з питань
адміністрування акцизного збору і контролю за виробництвом та обігом
підакцизних товарів Державної податкової адміністрації України у Рівненській
області, а працівниками Державної податкової інспекції у Костопільському
районі.

Відповідно до пункту 27 Переліку органів
ліцензування, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1698 від
14.11.2000 року, Департамент визначено органом, що здійснює ліцензування таких
видів діяльності:

-          виробництво спирту етилового,
коньячного і плодового,  алкогольних
напоїв;

-          оптова торгівля спиртом етиловим,
коньячним і плодовим, оптова, роздрібна торгівля алкогольними напоями;

-          виробництво тютюнових виробів,
оптова, роздрібна торгівля тютюновими виробами;

-               -     виготовлення парфумерно-косметичної
продукції з використанням спирту етилового.
Відповідно до статті 17
Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу  спирту
етилового,   коньячного   і
плодового,   алкогольних   напоїв
та  тютюнових   виробів"   за порушення норм цього Закону щодо
виробництва і торгівлі  спиртом етиловим,
коньячним плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом
етиловим ректифікованим плодовим, спиртом-сирцем виноградним,
спиртом-сирцем плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами до
суб'єктів підприємницької діяльності застосовуються фінансові санкції  у вигляді штрафів. Рішення про стягнення
штрафів приймаються органом, який видав ліцензію, та  іншими органами виконавчої влади у межах їх
компетенції, визначеної законами України.

Оскільки відповідач не є органом,
уповноваженим видавати суб'єктам підприємницької діяльності ліцензії на торгівлю
алкогольними напоями і тютюновими виробами, вважає, що законодавчими актами
йому не надано повноважень щодо прийняття рішень про застосування  фінансових санкцій, встановлених статті 17
Закону України № 481/95-ВР, оскільки вказані повноваження віднесені до
компетенції Департаменту з питань адміністрування акцизного збору і контролю за
виробництвом та обігом підакцизних товарів Державної податкової адміністрації
України.

У зв'язку з тим, що ДПІ у Костопільському
районі не є підрозділом Департаменту, податкова інспекція у
Костопільському районі, прийнявши спірне рішення .№ НОМЕР_1 року, вийшла за
межі своїх повноважень та порушила порядок застосування фінансових санкцій,
встановлених статтею 17 спеціального Закону України "Пре державне
регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового,
алкогольних напоїв та тютюнових виробів".

Звертає увагу на ту обставину, що до
суб`єктів підприємницької діяльності застосовуються фінансові санкції у вигляді
штрафів у разі роздрібної торгівлі тютюновими виробами за цінами, вищими від
максимальних роздрібних цін на тютюнові вироби, встановлених виробниками або
імпортерами таких тютюнових виробів, - 100 відсотків вартості наявних у
суб'єкта підприємницької діяльності тютюнових виробів, але не менше 1000
гривень, тобто, в даному випадку законодавчих підстав для прийняття рішення про
застосування штрафу саме у розмірі 1400 гривень немає.

Доводить, що факт порушення відсутній.
Посилається на те, що відповідно до частини 15 статті 6 Декрету Кабінету
Міністрів України “Про акцизний збір” встановлення максимальних роздрібних цін
на підакцизні товари здійснюється виробниками абс імпортерами цих товарів
шляхом декларування таких цін.

Виходячи із змісту статті 6 зазначеного
Декрету, виробник або імпортер вправі на свій розсуд у встановленому цією
статтею порядку змінювати встановлені ним максимальні роздрібні ціни на підакцизні
товари. При цьому встановлені виробником або імпортером максимальні роздрібні
ціни на перелічені у декларації товари запроваджуються з першого числа місяця,
наступного за місяцем, у якому
відповідну декларацію було подано до центрального органу державної податкової
служби України або центрального органу державної митної служби України, і діють
до їх змін у передбаченому цим Декретом порядку.

У той же час абзацом двадцятим частини
другої статті і 7 Закону України
"Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного
і плодового, алкогольних надоїв та тютюнових виробів" передбачено
застосування фінансових санкцій у вигляді штрафів у разі роздрібної торгівлі
тютюновими виробами за цінами, вищими від максимальних цін на тютюнові вироби,
встановлених виробниками або імпортерами таких тютюнових виробів.

Таким чином, співставлення згаданих вище
положень Декрету Кабінету Міністрів України "Про акцизний збір" та
Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту
етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових
виробів" дає підстави зробити висновок, що реалізація тютюнових виробів у
роздріб повинна здійснюватись за цінами, не вищими ніж ті, що були визначені у
останній декларації, поданій їх виробником або імпортером до центрального
органу державної податкової адміністрації України або центрального органу
державної митної служби України.

Останньою декларацією було визначено
максимальну ціну на тютюнові вироби - цигарки "Мальборо" червоні у
розмірі 4, 50 гривень за пачку; саме така максимальна ціна діяла станом на
січень місяць і саме з урахуванням такої ціни було закуплено вказаний товар у
СПД ОСОБА_3 (копія накладної № НОМЕР_3 року додається до матеріалів справи). А
отже, висновки зазначені в акті про продаж цигарок за ціною більшою за
максимальну не відповідають дійсності.

Відповідач позов заперечує. Свої заперечення
обгрунтовує тим, що відповідно до пункту 5 Порядку застосування фінансових
санкцій, які передбачені ст.17 Закону № 481/95-ВР (затверджений Постановою
Кабінету Міністрів №790 від 03.06.2003р.)
підставою для прийняття рішень про застосування фінансових санкцій є акт
перевірки який складено органом, що видав ліцензію, яким є ДААК ДПА України чи
його регіональне представництво.

Як зазначено в пункті 5 згаданого Порядку
підставою для прийняття рішення про застосування фінансових санкцій є: акт перевірки
додержання суб'єктом підприємницької діяльності встановлених законодавством
вимог1, обов'язкових для виконання під час здійснення   оптової
і   роздрібної    торгівлі
алкогольними   напоями   та/або тютюновими виробами, складений
органом, що видав ліцензію, у якому зазначається зміст порушення і конкретні
порушені норми законодавства;

результати проведення органом, який видав
ліцензію, іншими органами виконавчої влади в межах їх компетенції перевірок
суб'єкта підприємницької діяльності, пов'язаної з виробництвом та обігом
спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів;

матеріали
правоохоронних, податкових та інших органів виконавчої влади щодо недотримання
суб'єктами підприємницької діяльності вимог законодавчих та інших
нормативно-правових актів про виробництво та обіг спирту, алкогольних напоїв та
тютюнових виробів.

Отже, законодавство прямо передбачає
можливість застосування фінансових санкцій згідно статті 17 Закону М481/95-ВР
на підставі матеріалів податкових органів.

Разом
з тим, згідно ч. 4 ст. 17 названого Закону рішення про стягнення штрафів,
передбачених частиною другою цієї статті, приймаються органом, який видав
ліцензію на право виробництва і торгівлі спиртом етиловим, коньячним і
плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим
ректифікованим плодовим, спиртом-сирцем виноградним, спиртом-сирцем плодовим,
алкогольними напоями і тютюновими виробами, та іншими органами виконавчої влади
у межах їх компетенції, визначеної законами України.

У відповідності  до пункту 11 ст. 11 Закону України «Про
державну податкову службу в Україні»органи державної податкової служби у
випадках, в межах компетенції та у порядку, встановлених законами України,
мають право застосовувати до платників податків фінансові (штрафні)
санкції, стягувати до бюджетів та державних цільових фондів суми недоїмки, пені
у випадках, порядку та розмірах, встановлених законами України.

Відносно того, що в зворотній стороні
оскаржуваного рішення зазначено розмір штрафу, який зобов`язано сплатити СПД
ОСОБА_1 в сумі 1400 гривень, то даний факт є опискою та не є підставою для
скасування рішення  в цілому вважає
відповідач.

Згідно ст.11-1 Закону України “Про державне
регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних
напоїв і тютюнових виробів”  встановлена
виробником або імпортером максимальна роздрібна ціна на тютюнові вироби
наноситься на пачку, коробку або сувернірну коробку тютюнових виробів разом з
датою їх виготовлення.

Максимальна
роздрібна ціна за пачку, коробку або сувенірну коробку наноситься визначеним
виробником способом у визначеному виробником місці і складається з її цифрового
виразу та скороченого найменування
грошової одиниці України.

Таким
чином, саме нанесена на пачку сигарет максимальна роздрібна ціна є тією, яка
встановлена виробником, та яка діяла на час продажу тютюнових виробів
“Мальборо”-4,25 грн.

Вислухавши
пояснення сторін, дослідивши докази у справі, господарський суд встановив.

Оспорюване
рішення прийнято на підставі акту перевірки від ІНФОРМАЦІЯ_1року. Перевірку
здійснювали посадові особи Державної податкової інспекції у Костопільському
районі. Рішення прийнято тим же органом.

Встановлено
порушення вимог ст.11-1 Закону України “Про державне регулювання виробництва і
обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових
виробів, відповідно до якої встановлена виробником або імпортером максимальна
роздрібна ціна на тютюнові вироби наноситься на пачку, коробку,  або сувенірну коробку тютюнових виробів з датою
їх виготовлення”.

А
саме ІНФОРМАЦІЯ_1року в магазині підприємця встановлено факт реалізації
тютюнових виробів “Мальборо” червоні за ціною 4,50 грн., а на пачці зазначено
максимальна роздрібна ціна виробника -4 грн. 25 коп. за пачку.

Давши
оцінку поясненням сторін, доказам у справі, суд прийшов до висновку до
висновку, що позов підлягає задоволенню із слідуючих підстав.

Відповідно до п. 5 Порядку застосування
фінансових санкцій, передбачених ст. 17 Закону України "Про державне
регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового,
алкогольних напоїв та тютюнових виробів" N 481/95-ВР ( 481/95-ВР ) від
19.12.95, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 02.06.2003 N
790 { 790-2003-п ), підставою для прийняття рішення про застосування фінансових
санкцій є:

- акт
перевірки  додержання  суб'ектом
підприємницької діяльності
встановлених законодавством вимог,
обов'язкових для виконання  під
час  здійснення  оптової
і  роздрібної   торгівлі алкогольними  напоями
та/або  тютюновими  виробами,
складений органом, що видав ліцензію, у якому зазначається зміст
порушення і конкретні порушені норми законодавства;

- результати проведення органом,  який видав ліцензію, іншими органами  виконавчої
влади  в межах  їх компетенції  перевірок суб'єкта підприємницької
діяльності,  пов'язаної з виробництвом та
обігом спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів;

- матеріали правоохоронних,  податкових
та  інших  органів виконавчої  влади щодо недотримання  суб1єктами підприємницької
діяльності вимог законодавчих та інших
нормативно-правових  актів
про  виробництво  та обіг спирту,  алкогольних напоїв та тютюнових виробів.

Пунктом 6 Порядку, затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України від 02.06.2003 N 7 90 ( 7 90-2003-п ),
встановлено, що рішення про застосування фінансових санкцій, передбачених пунктом
2 цього Порядку, приймаються керівником, а у разі його відсутності -
заступником керівника органу, який видав ліцензію на право виробництва і
торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етилозим
ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим,
спиртом-сирцем виноградним, спиртом-сирцем плодовим, алкогольними напоями і
тютюновими виробами (Департамент з питань адміністрування акцизного збору і
контролю за виробництвом та обігом підакцизних товарів Державної податкової
адміністрації, його регіональні управління та їх територіальні підрозділи,
Мінекономіки), чи керівником (його заступником) органів МЕС, МОЗ, Державної
податкової адміністрації, Держкомстату, Держспоживстандарту у межах їх
компетенції, визначеної законодавством. Порядок і строки розгляду
матеріалів,  які є підставою для застосування
фінансових  санкцій, та прийняття рішення
щодо їх застосування встановлюються зазначеними органами відповідно до їх
компетенції.

Статтею 1 Закону України від 04.12.90 N
509-ХІІ ( 509-12 ) "Про державну податкову службу в Україні"
визначено, що до системи органів державної податкової служби належать: Державна
податкова адміністрація України, державні податкові адміністрації в Автономній
Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, державні податкові
інспекції в районах, містах (крім міст Києва та Севастополя), районах у містах
(далі - органи державної податкової служби).

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 8 Закону
України "Про державну податкову службу в Україні" ( 509-12 } Державна
податкова адміністрація України здійснює такі функції: виконує безпосередньо, а
також організовує роботу державних податкових адміністрацій та державних
податкових інспекцій, пов'язану із проведенням роботи по боротьбі з незаконним
обігом алкогольних напоїв та тютюнових виробів, веденням реєстрів імпортерів,
експортерів, оптових та роздрібних торговців, місць зберігання алкогольних
напоїв та тютюнових виробів; застосуванням у випадках, передбачених
законодавством, фінансових санкцій до суб'єктів підприємницької діяльності за
порушення законодавства про виробництво і обіг спирту етилового, коньячного,
плодового, алкогольних напоїв і тютюнових виробів.

Указом Президента України від 11.07.2001 N
510/2001 ( 510/2001 ) "Про посилення державного контролю за виробництвом
та обігом спирту, алкогольних напоїв і тютюнових виробів" на Державну
податкову адміністрацію України покладено функції із забезпечення реалізації
державної політики у сфері контролю за виробництвом та обігом спирту,
алкогольних напоїв і тютюнових виробів, здійснення міжгалузевої координації у
цій сфері.

Підпунктом 2 п. 2 вищенаведеного Указу (
510/2001 ! Кабінету Міністрів України доручено здійснити у двотижневий строк
заходи, пов'язані з покладенням на Державну податкову адміністрацію України
функцій із забезпечення реалізації державної політики у сфері виробництва та
обігу спирту, алкогольних напоїв і тютюнових виробів, передбачивши, зокрема,
вирішення питань щодо ліквідації Державного департаменту регулювання
виробництва та обігу алкоголю і тютюну у складі Міністерства фінансів України
та створення у складі Державної податкової адміністрації України відповідного
департаменту з питань реалізації державної політики у сфері виробництва та
обігу спирту, алкогольних напоїв і тютюнових виробів та його територіальних
підрозділів.

На виконання зазначеного Указу ( 510/2001 )
Кабінетом Міністрів України прийнята постанова від 07.08.2001 К 940 (
940-2001-п ) "Про заходи щодо посилення державного контролю за
виробництвом та обігом спирту, алкогольних напоїв і тютюнових виробів та
справлянням акцизного збору", відповідно до якої утворено у складі ДПА
України Департамент з питань адміністрування акцизного збору і контролю за
виробництвом та обігом підакцизних товарів (далі - Департамент) як самостійний
функціональний підрозділ з правами юридичної особи, у складі державних
податкових адміністрацій в Автономній Республіці Крим, областях, м. Києві та
Севастополі - регіональні управління Департаменту з правами юридичної особи та
їх територіальні підрозділи.

Пунктом 2 цієї Постанови ( 940-2001-п )
установлено, що Департамент очолює начальник, який призначається на посаду та
звільняється з посади Головою Державної податкової адміністрації. Регіональні
управління очолюють начальники, які призначаються на посаду та звільняються з
посади начальником Департаменту. Департамент діє на підставі положення, що
затверджується Головою Державної податкової адміністрації, а його регіональні
управління - на підставі положень, що затверджуються начальником Департаменту.

Державну податкову адміністрацію
зобов'язано розробити і затвердити у тижневий термін Положення про Департамент,
в якому передбачити основні завдання щодо участі в реалізації державної
політики у сфері виробництва та обігу спирту, алкогольних напоїв і тютюнових
виробів, сплати акцизного збору, здійснення міжгалузевої координації у цій
сфері, зокрема:

- здійснення  контролю за
виробництвом та обігом спирту, виноматеріалів,  алкогольних напоїв, тютюнових виробів і
сировини, додержанням норм втрат  та  виходу спирту,  алкогольних напоїв суб'єктами підприємницької
діяльності, які виробляють, імпортують, експортують,   зберігають,
транспортують   та  реалізують
таку продукцію;

- ліцензування    діяльності
суб`єктів   підприємницької
діяльності з виробництва спирту,
алкогольних напоїв  і  тютюнових виробів,  оптової торгівлі спиртом, оптової та
роздрібної торгівлі алкогольними напоями і тютюновими виробами;

- застосування  у
випадках,  передбачених
законодавством, фінансових санкцій до
суб'єктів  підприємницької  діяльності
за порушення  законодавства  з ліцензування,  виробництва
та  обігу спирту, алкогольних
напоїв і тютюнових виробів;

- запобігання  незаконному
виробництву та  обігу спирту,
алкогольних напоїв і тютюнових виробів на території України.

На виконання Указу Президента України від
11.07.2001 N 510/2001 ( 510/2001 ), постанови Кабінету Міністрів України від
07.08.2001 N 940 ( 940-2001-п ) наказом ДПА України від 09.08.2001 N 320
створено Департамент з питань адміністрування акцизного збору та контролю за
виробництвом і обігом підакцизних товарів.

Наказом ДПА України від 21.08.2001 N 331 (
20789-01 ) затверджено Положення про Департамент з питань адміністрування
акцизного збору і контролю за виробництвом та обігом підакцизних товарів
Державної податкової адміністрації України, відповідно до якого Департамент
серед інших виконує і наведені вище завдання, визначені постановою Кабінету
Міністрів України від 07.08.2001 N 940 { 940-2001-п ).

Крім того, згідно з вказаним Положенням {
г0769-01 ) (відповідно до пунктів) Департамент виконує такі функції:

-
(п.  3.14 ( 20789-01 } здійснює
відповідно до законодавства регулювання
і  контроль  у
сфері   виробництва,  зберігання, транспортування  та реалізації
спирту,  алкогольних  напоїв
і тютюнових виробів, та виробництва парфумерно-косметичної продукції з
використанням спирту етилового;

-
(п.   3.16   (
20789-01  )  організовує
видачу  суб'єктам
підприємницької  діяльності  ліцензії
на  виробництво  спирту, алкогольних напоїв і тютюнових
виробів,  і парфумерно-косметичної
продукції  з  використанням спирту етилового,  оптову
торгівлю спиртом,  оптову та
роздрібну торгівлю алкогольними  напоями
і тютюновими виробами;

- (п. 3.19 ( 20789-01 ) веде реєстри
виробників парфумерно-косметичної продукції з використанням спирту етилового і
виробників, імпортерів, експортерів, оптових та роздрібних торговців, місць
зберігання спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів;

-
(п.  3.24 ( 20789-01  }
організовує  проведення  перевірок діяльності  суб'єктів підприємницької  діяльності
щодо  обігу на митній  території
Украї ни  спирту,  виноматері алі в,   алкогольних напоїв,   тютюнових
виробів на  підставі  первинних
документів бухгалтерського обліку,
інвентаризацію цієї продукції та сировини на підприємствах усіх форм
власності,  які виробляють, зберігають,
транспортують та реалізують таку продукцію;

-
(п.  3.26 { 20789-01 ) застосовує
у випадках,  передбачених
законодавством,  фінансові санкції  до
суб'єктів  підприємницької
діяльності за порушення вимог законодавства, яке регулює відносини у сфері  виробництва
і  обігу спирту  етилового,
коньячного, плодового, алкогольних напоїв і тютюнових виробів;

-
(п.  3.37 ( 20789-01 ) звертається
до суду з позовами  про стягнення  з
суб'єктів  підприємницької  діяльності
фінансових санкцій у вигляді штрафів за порушення  вимог
законодавства,  яке регулює відносини
у сфері виробництва та обігу спирту, алкогольних напоїв і тютюнових виробів.

Статтею 16 Закону України "Про
державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і
плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів" N 481/95-ВР ( 481/95-ВР
) встановлено, що контроль за дотриманням норм цього Закону здійснюють органи,
які видають ліцензії, а також інші органи в межах компетенції, визначеної
законами України.

Відповідно
до п. 27 Переліку органів ліцензування, затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 14.11.2000 N 1698 ( 1698-2000-п ), Департамент визначено
органом, що здійснює ліцензування таких видів діяльності:

- виробництво   спирту
етилового,  коньячного  і
плодового, алкогольних напоїв;

- оптова
торгівля спиртом етиловим,
коньячним і плодовим, оптова, роздрібна торгівля алкогольними напоями;

- виробництво тютюнових виробів,  оптова,
роздрібна торгівля тютюновими виробами;

- виготовлення    парфумерно-косметичної    продукції
з використанням спирту етилового.

Відповідно до ст. 17 Закону України
"Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного
і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів" ( 481/95-ВР ) за
порушення норм цього Закону щодо виробництва і торгівлі спиртом етиловим,
коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом
етиловим ректифікованим плодовим, спиртом-сирцем виноградним, спиртом-сирцем
плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами до суб'єктів
підприємницької діяльності застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів.
Рішення про стягнення штрафів приймаються органом, який видав ліцензію, та
іншими органами виконавчої влади у межах їх компетенції, визначеної законами
України.

Оскільки відповідач не  є  органом,  уповноваженим
видавати  cуб`єктам
підприємницької

діяльності
ліцензії на торгівлю алкоголь ними напоями і тютюновими виробами, суд доходить
висновку, що законодавчими актами йому не надано повноважень щодо прийняття
рішень про застосування фінансових санкцій, встановлених ст. 17 Закону України
N 481/95-ВР ( 481/95-ВР ), оскільки вказані повноваження віднесені до
компетенції Департаменту з питань адміністрування акцизного збору і контролю за
виробництвом та обігом підакцизних товарів Державної податкової адміністрації
України.

Оскільки ДПІ у Костопільському районі не є
підрозділом Департаменту, суд вважає, що Державна податкова інспекція  прийнявши спірне рішення вийшла за межі своїх
повноважень та порушила порядок застосування фінансових санкцій, встановлених
ст. 17 спеціального Закону України "Про державне регулювання виробництва і
обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольний напоїв та тютюнових
виробів" { 481/95-ВР ).

Суд також бере до уваги, що згідно з ч. З
ст. 2 КАС України (2747-15 } у справах щодо оскарження рішень, дій чи
бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють,
чи прийняті (вчинені) вони:

1)  на
підставі,   у межах
повноважень  та у спосіб,  що передбачені Конституцією ( 254к/96-ВР та
законами України;

2)  з
використанням  повноваження  з
метою,  з якою це повноваження
надано;

3)  обґрунтовано,
тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття
рішення (вчинення дії);

4)  пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного
балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів
особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);

5)          з урахуванням права особи на
участь  у процесі  прийняття рішення.

Разом
з тим господарський суд вважає, що відповідач Державна податкова інспекція у
Костопільському районі як контролюючий орган, мав право здійснювати перевірку
відповідно до ст.11 Закону України “Про Державну податкову службу в
Україні”  та ст.16 Закону України “Про
державне регулювання  виробництва і обігу
спирту етилового, коньячного і плодового, алгогольних напоїв та тютюнових
виробів”. Предметом спору є рішення, а не акт перевірки. Позивач не надав
доказів оскарження в судовому порядку неправомірних дій посадових осіб. Однак
дані обставини не впливають на суть спору. Відповідач надав графік перевірок та
направлення на перевірку.

Господарський
суд вважає, що податковий орган не довів правомірність свого рішення, щодо
наявності самого правопорушення.

В
акті перевірки зазначено, що пачка цигарок продана по ціні 4 грн. 50 коп. за
пачку, всупереч ціні 4 грн. 25 коп. зазначеній виробником на пачці.

Дійсно,
відповідно до чинного законодавства (ст.11-1 Закону № 48195-ВР) виробник
наносить свою ціну. Однак дана ціна відноситься до дати виготовлення, а не до
дати реалізації. Оскільки відповідальність встановлена абз.12 ч.2 ст.17 Закону
України № 48195-Р  наступає у разі
реалізації підакцизного товару за вищою ціною встановленою виробником. Отже
умовою відповідальності є перевищення декларованої ціни на дату реалізації.

Як
вбачається із наданої в судовому засіданні самим відповідачем Декларації про
встановлені максимальні ціни на тютюнові вироби в 2007 році -ціна однієї пачки
спірних цигарок на день перевірки становила 4 грн. 50 коп.

Таким
чином, податковий орган здійснюючи перевірку, та приймаючи рішення, не
перевірив максимальну ціну на день реалізації. Ціна 4 грн. 25 коп. існувала до
01 січня 2007 року.

Крім
того, до позивача застосована санкція в сумі 1400 грн. Стаття 17 Закону України
“Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і
плодового, алкогольних напоїв  та
тютюнових виробів” встановлює відповідальність у вигляді штрафу у розмірі 100
відсотків вартості наявних у суб`єкта підприємницької діяльності  тютюнових виробів які реалізуються за вищими
цінами. Мінімальний розмір санкції 1000 грн. Податковий орган не довів підстав
накладення штрафу в сумі 1400 грн.

Господарський
суд не вбачає підстав відшкодуванню позивачеві витрат на оплату правової
допомоги із слідуючих підстав.

Ст.90
КАС України встановлює відшкодування витрат на оплату допомоги адвоката або
іншого фахівця в галузі права, які надають правову допомогу за договором.

Як
вбачається з договору на правову допомогу від 12.02.2007 року правову допомогу
надало товариство з обмеженою відповідальністю “Українські новітні юридичні
технології”.

Участь
у справі брав представник ОСОБА_2. Кошти сплачені  товариству в розмірі 500 грн. про що свідчить
банківська виписка.

Таким
чином кошти на правову допомогу сплачені не фахівцю, а іншій особі -товариству.

Керуючись  ст.94, ч.1 ст.158, ст.ст. 160, 163 Кодексу
адміністративного судочинства України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

1.Позов
задоволити. Скасувати рішення Державної податкової інспекції у Костопільському
районі № НОМЕР_1 року (правонаступник Костопільська міжрайонна Державна
податкова інспекція).

2.Присудити
позивачеві  з Державного бюджету 3 грн.
40 коп. витрат по державному збору
(судовому збору).

3.Відмовити
позивачеві в стягненні витрат 500 грн. на правову допомогу.

Видати
виконавчий лист за заявою стягувача після набрання постановою законної сили.

Сторона,
яка не погоджується з постановою має право на апеляційне оскарження. Заява про
апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції подається протягом 10
днів з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі
відповідно до статті 160 цього Кодексу -з дня складення в повному обсязі.
Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом 20-ти
днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя
Савченко Г. І.

Постанова складена в повному
обсязі і  підписана суддею  "04" травня 2007 р.