донецький апеляційний господарський суд
УХВАЛА

Іменем України

20.03.2007 р.                                                                             справа №45/326а

Донецькій апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого:

суддів

при секретареві судового засідання

за участю представників сторін:

від позивача:
Калашников А.Є. - дов. б/н від 10.01.2007р.,

від відповідача:

від третьої особи-1:

від третьої особи-2:
Дорошенко О.М. - дов. № 01/15-1028 від 19.02.2007р.
Неретіна Л.Г. - дов. № 01/15-6824 від 12.12.2006р.,
Сидоренко Н.М. - юрисконсульт, довір. № 01/35-0100 від 16.01.2007р.
Симунин Д.С. - дов. № 01/17-5989 від 28.12.2006р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу

товариства з обмеженою відповідальністю "АСИ-ОЙЛ", м. Донецьк

на постанову  господарського суду

Донецької області

від
27.12.2006 року

по справі
№ 45/326а

за позовом
товариства з обмеженою відповідальністю "АСИ-ОЙЛ", м. Донецьк

до

треті особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача
Виконавчого комітету Донецької міської ради, м. Донецьк
1) Донецьке міське управління земельних ресурсів, м. Донецьк
2) Головне управління містобудування та архітектури Донецької міської ради, м. Донецьк

про
скасування рішення № 542/4 від 20.09.2006р.

В С Т А Н О В И В:

У листопаді 2006 року  товариство з обмеженою відповідальністю „АСИ –ОЙЛ”, м. Донецьк ( далі –ТОВ „АСИ-ОЙЛ”)  звернулося до господарського суду  Донецької області  з позов до Виконавчого комітету Донецької міської ради м. Донецьк, за участі третіх осіб без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Донецького міського управління земельних ресурсів, м. Донецьк та Головного управління містобудування та архітектури Донецької міської ради, м. Донецьк, про скасування рішення Виконавчого комітету Донецької міської ради м. Донецьк № 542/4 від 20.09.2006р. „Про передачу земельної ділянки площею 0,2 га в оренду товариству з обмеженою відповідальністю „Амстор” для будівництва та подальшої експлуатації суспільно-торгівельного центру з гостьовою стоянкою в Петровському районі м. Донецька на перехресті вул. Петровського та вул. Добровольського”.

Постановою господарського суду Донецької області від 27.12.2006р. у справі № 45/326а, ухваленою суддею Плотніцьким Б.Д., в задоволені позовних вимог ТОВ „АСИ-ОЙЛ” відмовлено. Судове рішення мотивоване відсутністю доказів, які б свідчили про порушення прав, свобод та інтересів позивача у сфері публічно-правових відносин.

Позивач, ТОВ „АСИ-ОЙЛ", не погоджуючись з прийнятою постановою від  27.12.2006р. у справі № 45/326а, звернувся з апеляційною скаргою, в якій ставиться питання про скасування зазначеного судового акту з мотивів порушення господарським судом попередньої інстанції  норм  матеріального та процесуального права та прийняття нового рішення.

Відповідач надав відзив на апеляційну скаргу № 01/15-1041 від 19.02.2007р.,  в якому доводи викладені в апеляційній скарзі вважає необґрунтованими,  постанову  господарського суду такою, що відповідає нормам чинного законодавства, просить судовий акт суду першої інстанції залишити без змін, апеляційну скаргу –без задоволення.

В судовому засіданні повноважні представники  ТОВ „АСИ-ОЙЛ” та  Виконавчого комітету Донецької міської ради, м. Донецьк,  висловилися на підтримку  своїх доводів, викладених в апеляційній скарзі та запереченнях на неї.

Представник Головного управління містобудування та архітектури Донецької міської ради, м. Донецьк висловився на підтримку оскарженого судового акту.

Донецьке міське управління земельних ресурсів, м. Донецьк не скористалося своїм процесуальним правом на участь його представника  у судовому засіданні апеляційної інстанції, про час і місце розгляду справи було повідомлене належним чином у відповідності до п.2 ст. 189, ст. 190 Кодексу адміністративного судочинства України, про що свідчать повернення поштових повідомлень з відміткою про вручення йому  поштового відправлення. Оскільки, суд апеляційної інстанції не визнав явку Управління обов’язковою, Управління не скористались процесуальним правом щодо участі у судовому процесі і ця обставина не є перешкодою для розгляду апеляційної скарги без його участі, судова колегія дійшла до висновку про можливість розглянути справу за  наявними в ній  документами відповідно до ст.196 Кодексу адміністративного судочинства України.

Фіксація судового процесу здійснювалась за допомогою технічних засобів відповідно до ст. 41 Кодексу адміністративного судочинства України.

Вивчивши матеріали справи, доводи заявника скарги, вислухавши представника позивача, суд  встановив наступне:

В квітні 2002 року ТОВ „АСИ-ОЙЛ” придбало у ТОВ „Енергозбутпром” за договором купівлі-продажу № 19/04-2002, зареєстрованого 22.04.2002р. в Бюро технічної інвентаризації м. Донецька № 7690 в реєстровій книзі № 20в, автозаправочну станцію та автостоянку загальною площею 157,30кв.м., розташовану в Петровському районі м. Донецька по вул. Добровольського, 2.

20.09.2006 року виконавчим комітетом  Донецької міської ради   ухвалене рішення № 542/4 „Про передачу земельної ділянки площею 0,2 га в оренду товариству з обмеженою відповідальністю „Амстор” для будівництва з подальшою експлуатацією суспільно-торговельного центру з гостьовою стоянкою в Петровському районі м. Донецька на перехресті вул. Петровського та вул. Добровольського”, пунктом 4 якого земельна ділянка (кадастровий номер :00:024:0223) площею 2,7314 га із яких передається в межах червоних ліній 0,0273 га в оренду строком на 5 років, в тому числі: земельну ділянку площею 0,2000 га із земель запасу житлової та громадської забудови, переведених із земель державного підприємства „Донецьке лісове господарство” та ділянку площею 2,5314 га із земель житлової та громадської забудови міської ради для будівництва з подальшою експлуатацією суспільно –торговельного центру з гостьовою автостоянкою.

ТОВ „АСИ-ОЙЛ” вважає, що рішення виконавчого комітету  Донецької міської ради   № 542/4 від 20.09.2006р. порушує його право користування земельною ділянкою, що й стало причиною виникнення спору.

Перевіривши повноту встановлених судом першої інстанції обставин справи та правильність їх юридичної оцінки, заслухавши пояснення присутніх повноважних представників позивача, відповідача та третьої особи, колегія суддів Донецького апеляційного господарського суду дійшла висновку  про відсутність  підстав для  задоволення апеляційної скарги з  наступного.

Основним законом, яким регулюються земельні відносини, є Конституція України. Крім цього, земельні відносини регулюються іншими, прийнятими відповідно до Конституції законами і підзаконними актами, а саме законами України "Про землеустрій", "Про державний контроль за використанням та охороною земель", "Про місцеве самоврядування" та іншими законами, а також Земельним кодексом України, прийнятим Верховною Радою України 25.10.2001р., який набув чинності з 01.01.2002р.

Відповідно до частини першої статті 13 Конституції України земля є об'єктом права власності українського народу, від імені якого це право здійснюють органи державної влади і органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією, іншими законодавчими актами України.

Статтею 2  Земельним кодексом України передбачено, що земельні відносини –це суспільні відносини щодо володіння, користування і розпорядження землею. Суб'єктами земельних відносин є громадяни, юридичні особи, органи місцевого самоврядування та органи державної влади.

Відповідно до п.п. 1, 2 ст. 93 чинного Земельного кодексу України право оренди земельної ділянки –це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької діяльності та іншої діяльності. Земельні ділянки можуть передаватися в оренду громадянам та юридичним особам України, іноземним громадянам і особам без громадянства, іноземним юридичним особам, міжнародним  об’єднанням і організаціям, а також іноземним державам.

Порядок передачі земельних ділянок в оренду встановлено статтею 124 ЗК України шляхом укладення договору оренди земельної ділянки. Орендарі набувають право на оренду земельної ділянки на підставах і в порядку, передбачених Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, Законом України „Про оренду землі”. Орендодавець за плату передає орендареві на підставі договору оренди земельну ділянку у володіння і користування  для господарського використання на обумовлений договором строк.

Підставою для  укладення договору оренди і набуття права на оренду земельної ділянки, що перебуває у державній чи комунальній власності, є рішення орендодавця.

Згідно з частиною другою статті 19 Конституції України органи місцевого самоврядування зобов’язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 33  Закону України „Про місцеве самоврядування” до відання виконавчих органів селищних, сільських, міських рад належать власні  (самоврядні) повноваження по підготовці і внесенню на розгляд ради пропозицій щодо надання під забудову та для інших потреб земель, що перебувають у власності територіальних громад та делеговані повноваження з підготовки висновків щодо надання або вилучення в установленому законом порядку земельних ділянок, що проводиться органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування, організація і здійснення землеустрою, погодження проектів землеустрою.

Пунктом 6 статті 59 Закону України „Про місцеве самоврядування” передбачено, що виконавчий комітет сільської, селищної, міської, районної у місті ради  в межах своїх повноважень приймає рішення.

Відповідно до статей 78, 92, 93 Земельного кодексу України законне користування земельною ділянкою здійснюється особами на підставі права власності, права постійного  користування або права оренди.

Згідно ст. 126 Земельного кодексу України право власності на земельну ділянку і право постійного користування земельною ділянкою посвідчується державними актами, а право оренди землі оформляється договором, який реєструється відповідно до закону.

Як встановлено господарським судом попередньої інстанції, Товариство з обмеженою відповідальністю „Енергозбутпром”, м. Донецьк користувалось земельною ділянкою площею 1,4328 га на умовах оренди довгострокового користування з метою будівництва автостоянки по вул. Добровольського та автозаправної станції по вулиці Петровського в Петровському районі, що підтверджується договором на право тимчасового користування землею від 08.07.1999р. № 8-183.

26.04.2006 року  виконавчим комітетом Донецької міської ради  ухвалене рішення за № 242 „Про припинення договору на право тимчасового користування земельною ділянкою з товариством з обмеженою відповідальністю „Енергозбутпром” у Петровському районі”  в зв’язку з ліквідацією Товариства. Згідно цього рішення , раніше ухвалене рішення № 239/2 від 16.06.1999р. „Про надання земельної ділянки ТОВ „Енергозбутпром” для будівництва  автостоянки та автозаправної станції в Петровському районі”  визнано таким, що втратило чинність.

З наведеного вбачається, що договором оренди № 8-183 від 08.07.1999р. земельна ділянка надана товариству з обмеженою відповідальністю „Енергозбутпром” у тимчасове користування. Товариство будучи тимчасовим власником земельної ділянки в силу чинного земельного законодавства не мав повноважень щодо розпорядження земельною ділянкою, в тому числі, шляхом передачі в оренду  третім особам.

Відповідно до п.1 ст.124 Земельного кодексу України передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування шляхом  укладення договору оренди земельної ділянки.

Пункт 1 статті 125 Земельного кодексу України  встановлює, що  право власності та право постійного користування на земельну ділянку виникає після одержання її власником або користувачем документа, що посвідчує право власності чи право постійного користування земельною ділянкою, та його державної реєстрації.

За змістом статті 22 Земельного кодексу України право власності на землю або право користування земельною ділянкою виникає після встановлення землевпорядними організаціями меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) і одержання документа, що посвідчує це право.

Згідно частини третьої статті 30 Земельного кодексу перехід права користування земельною ділянкою, на якій знаходяться будівлі та споруди, не ставиться у залежність від того, передані ці будівлі та споруди безоплатно чи за відповідну плату (наприклад, у випадку купівлі-продажу будівлі). Разом з переходом права власності на будівлю чи споруду новий власник або землекористувач набуває прав і обов'язків, визначених статтями 39, 40 Земельного кодексу України.

Позивачем не надано суду жодних  документів, з якими діюче законодавство пов’язує  факт виникнення права на користування земельною ділянкою. Отже  позивач не є власником чи орендарем земельної ділянки, на якій розташовані автозаправна станція та автостоянка загальною площею 157,30 кв.м., які знаходяться за адресою: м. Донецьк, вул. Добровольського, б.2. Державний акт чи договір оренди у позивача відсутній.

Правомірно не прийняті  до уваги господарським судом Донецької області, з чим погоджується судова колегія апеляційної інстанції, посилання ТОВ „АСИ-ОЙЛ”  на ст. 377 Цивільного кодексу України, оскільки вказана стаття набрала чинності з дати набрання чинності Цивільним кодексом України, тобто 01.01.2004р.

Згідно п. 4 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України, Цивільний кодекс України  застосовується  до  цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності.

При цьому, щодо цивільних відносин,  які виникли  до  набрання  чинності Цивільним кодексом України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов'язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності.

Оскільки договір купівлі-продажу АЗС був укладений в 2002р., до набрання чинності Цивільним кодексом України, посилання позивача на ст. 377 Цивільного кодексу України є безпідставним.

Щодо доводів позивача стосовно підробки листа про відмову від земельної ділянки, то доводи сторін в цій частині судовою колегією до уваги не приймаються як такі, що не мають відношення до предмету спору, оскільки відмова від земельної ділянки чи відсутність такої відмови жодним чином не можуть спростувати факту відсутності у позивача правовстановлюючих документів на землекористування. Це ж саме стосується і посилань позивача на направлення будь-яких документів голові Петровського райвиконкому м. Донецька.

Господарський суд відмовляючи у задоволенні позовних вимог ґрунтував свою позицію на ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України, згідно із якою кожна із сторін  повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення згідно із ст. 69 Кодексу.

Таким чином, оскільки позивач у встановленому діючим земельним законодавством порядку не набув права користування спірною земельною ділянкою, то відповідно відсутні перешкоди у наданні цієї спірної ділянки у користування іншим особам.

Відтак, господарським судом Донецької області правомірно відмовлено у задоволені  позовних вимог щодо скасування рішення Виконавчого комітету Донецької міської ради м. Донецьк № 542/4 від 20.09.2006р. „Про передачу земельної ділянки площею 0,2 га в оренду товариству з обмеженою відповідальністю „Амстор” для будівництва та подальшої експлуатації суспільно-торгівельного центру з гостьовою стоянкою в Петровському районі м. Донецька на перехресті вул. Петровського та вул. Добровольського”.

У зв’язку з вказаними обставинами  судова колегія Донецького апеляційного господарського суду вважає, що при прийнятті постанови господарським судом було враховано вимоги чинного законодавства, матеріали справи та представлені сторонами докази, і підстав для його скасування не вбачається.

Керуючись п. 1-3 ст. 160, ст.ст. 162, 167, 195-196, п.1 ст. 198, ст. 200, п.1 ст. 205, ст. 206 Кодексу адміністративного судочинства України, п.6 та п.7 розділу VІІ “Прикінцевих та перехідних положень” Кодексу адміністративного судочинства України у редакції Закону України "Про внесення змін до Кодексу адміністративного судочинства України" № 2953-ІУ від 6 жовтня 2005 року, суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю „АСИ–ОЙЛ”, м. Донецьк   на постанову  господарського  суду   Донецької області  від 27.12.2006р. по справі № 45/326а –залишити без задоволення.

Постанову господарського суду Донецької області від 27.12.2006р. по справі № 45/326а за позовом товариства з обмеженою відповідальністю „АСИ–ОЙЛ”, м. Донецьк до Виконавчого комітету Донецької міської ради за участю третіх осіб без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Донецького міського управління земельних ресурсів, м. Донецьк та Головного управління містобудування та архітектури Донецької міської ради, м. Донецьк про скасування рішення Виконавчого комітету Донецької міської ради м. Донецьк № 542/4 від 20.09.2006р. „Про передачу земельної ділянки площею 0,2 га в оренду товариству з обмеженою відповідальністю „Амстор” для будівництва та подальшої експлуатації суспільно-торгівельного центру з гостьовою стоянкою в Петровському районі м. Донецька на перехресті вул. Петровського та вул. Добровольського” –залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України   протягом одного місяця після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції, а в разі складення постанови в повному обсязі відповідно до статті 160 цього Кодексу - з дня складення постанови в повному обсязі.

Ухвала  складена в повному обсязі 26.03.2007 року.

Головуючий:

Судді:

Надруковано:  6 примір.

1 –позивачу

1 –відповідачу

1 –до справи

2- треті особи

1- ДАГС