ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 січня 2007 р.
№ 30/59

Вищий господарський  суд  України у складі колегії суддів :

головуючого судді
Овечкіна В.Е.,

суддів
Чернова Є.В.,

Цвігун В.Л.,

розглянув касаційну скаргу

ВАТ “Металургійний комбінат “Азовсталь”

на постанову
від 07.11.06 Донецького апеляційного господарського суду

у справі
№ 30/59

за позовом
Державного управління екології  та природних ресурсів в Донецькій області

до
ВАТ “Металургійний комбінат “Азовсталь”

про
стягнення збитків, заподіяних державі в сумі 42 790,78 грн.

за участю представників сторін:

позивача:  не з’явилися

відповідача: Бугай В.М., довір. №09-18/1162 від 29.12.06

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2006 року позивач звернувся з позовом до ВАТ “Металургійний комбінат “Азовсталь” про відшкодування шкоди у розмірі 42790,78 грн. Свої вимоги він мотивував тим, що в період з 01.03.2006 по 07.03.2006  з джерела забруднення атмосфери (ДЗА) №24 ВАТ “МК “Азовсталь” стався наднормативний викид вугільного пилу в атмосферне повітря, тобто спричинена шкода відшкодування якої він просив провести відповідно до вимог "Методики розрахунку розміру відш кодування збитків, які були спричинені державі внаслідок зверхнормативних викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря".

Рішенням господарського суду Донецької області від 28.09.2006, залишеним без змін постановою Донецького апеляційного господарського суду від 07.11.06,  позовні вимоги були задоволені. Судові рішення мотивовані доведеністю матеріалами справи порушення відповідачем вимог природоохоронного законодавства.

У касаційній скарзі йдеться про скасування вищезазначених судових рішень, як постановлених з порушенням процесуальних та матеріальних норм за конодавства.. Зокрема відповідач посилається на те, що суд не прийняв від повідних заходів для дослідження всіх доказів по справі та поклав в основу свого рішення ті докази, які є хибними. В порушення вимог ст.43 ГПК України суд не з’ясував всі обставини справи і не надав їм належної юридичної оцінки.

Ознайомившись з матеріалами та обставинами справи на предмет надання їм попередніми судовими інстанціями належної юридичної оцінки та повноти встановлення обставин, дотримання норм процесуального права, згідно з вимогами ст.1115 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга   підлягає  частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно ст. 1117 Господарського процесуального кодексу України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, касаційна інстанція на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права. Касаційна інстанція не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові господарського суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати нові докази або додатково перевіряти докази.

Судами попередніх інстанцій встановлено наступне.

При проведенні перевірки 02.03.2006р. державними  інспекторами з охорони навколишнього природного середовища Приазовської регіональної екологічної інспекції Державного управління екології та природних ресурсів в Донецькій області була проведена перевірка дотримання вимог природоохоронного законодавства ВАТ "Азовсталь", м. Маріуполь.

В ході проведеної перевірки встановлено, що 01.03.2006 року у відповідача із-за виходу димососу була аварійно зупинена аспіраційна установка ливарних дворів ДП -4 (акт аварійної зупинки системи аспірації (електрофільтру) доменної печі №4 від 01.03.2006 року).

07.03.2006 року після ремонту двигуна димососу система аспірації димососу система аспірації ДП-4 була запущена в роботу (акт запуску системи аспірації (електрофільтру) доменної печі №4 від 09.03.2006 року).

Таким чином, в період з 01.03.2006 року по 07.03.2006 року відповідачем здійснювався наднормативний викид пилу від джерела забруднення атмосфери (ДЗА) №24 через аспіраційні ліхтарі будівлі ливарних дворів ДП №4 за рахунок роботи технологічного устаткування без використання газоочисної установки.

Згідно листа підприємства №203/025а від 21.03.2006 року з 01.03.2006 року з 15.00 по 07.03.2006 року до 17.30 час роботи технологічного агрегату ДП-4 без очистки складає 55,83 год., що є порушенням вимог ст.ст. 40,55 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища", ст.ст. 10,11 Закону України "Про охорону атмосферного повітря", внаслідок чого державі заподіяно збиток на суму 42 790,78 грн, який підрахований згідно "Методики розрахунку розмірів відшкодування збитків, які заподіяні Державі в результаті наднормативних викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря", затвердженої наказом Мінекобезпеки України від 18.05.1995 року за №38 і зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 29.05.1995 року за №157/693.

По факту виявленого порушення було складено акт перевірки виконання природоохоронного законодавства №24-АВ від 02.03.2006 року. На підставі акту складений протокол № 26-АВ від 10.03.2006р. про порушення природоохоронного законодавства. Акт і протокол підписані відповідачем без заперечень.

Відповідачу була направлена претензія від 26.06.2006р. № 02-3764 про добровільне відшкодування збитків у сумі 42790,78 грн., яку відповідач залишив без відповідного реагування.

Ст. 41 Закону України “Про охорону навколишнього природного середовища”  встановлює економічні заходи забезпечення охорони навколишнього природного середовища, зокрема, передбачає відшкодування в установленому порядку збитків, завданих порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища.

Відповідно до ст. 69 цього Закону шкода, заподіяна внаслідок порушення законодавс тва про охорону навколишнього природного середовища, підлягає компенса ції незалежно від погіршення якості природних ресурсів.

Для відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок порушення природно- ресурсного, природоохоронного законодавства про забезпечення екологічної безпеки необхідна наявність таких умов відповідальності, як безпосередній причинний зв'язок між відповідними діями (бездіяльністю) і шкодою та вина відповідача.

Судами встановлено, що заподіяна шкода навколишньому природному середовищу підтверджується представленими позивачем доказами по справі: актом перевірки дотримання вимог природоохоронного законодавства. Документи підписані представниками відповідача без заперечень.

Посилання відповідача на те, що апеляційна інстанція поклала в обґрунтування свого рішення недопустимі докази, а також на те, що своє рі шення вона постановила на не перевірених доказах, суд не приймає до уваги, оскільки такі твердження спростовуються матеріалами справи. Зокрема, останні містять в собі відомості про те, що встановлення факту наднорматив ного викиду забруднюючих речовин та розрахунок відшкодування заподіяної у цьому зв'язку шкоди, суд здійснював з дотриманням вимог Методики роз рахунку розмірів відшкодування збитків, які заподіяні державі в результаті наднормативних викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря.

Враховуючи вимоги ст. 1117 ГПК України щодо неможливості здійснення судом касаційної інстанції переоцінки доказів у справі, колегія суддів дійшла висновку, що попередніми судовими інстанціями на підставі встановлених фактичних обставин справи правильно застосовано норми матеріального та процесуального права. Суди дійшли вірного висновку про те, що шкода, яку відповідач заподіяв нав колишньому природному середовищу наднормативним викидом вугільного пилу, повинна бути ним відшкодована.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 1115, 1117, 1119, 11111, Господарського процесуаль ного кодексу України, Вищий господарський суд України

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ВАТ “Металургійний комбінат “Азовсталь” залишити без задоволення, рішення господарського суду Донецької області від 28.09.06 та постанову Донецького апеляційного господарського суду від 07.11.06 у справі №30/59 - без змін.

Головуючий                                                                           В. Овечкін

Судді:                                                                                      Є.Чернов

В.Цвігун