ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД _________________________________________________________________________________________
У Х В А Л А  ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

"13" березня 2007 р.

Справа № 15/449/06

Одеський апеляційний господарський
суд у складі колегії суддів:

судді - доповідача:           Картере В.І.

суддів:                               Пироговського
В.Т., Жекова В.І.

при секретарі судового засідання -
Буравльовій О.М.

за участю представників:

від позивача -ОСОБА_1

від відповідача -ОСОБА_2

розглянувши
у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Суб'єкта підприємницької
діяльності -фізичної особи ОСОБА_2 на постанову господарського суду
Миколаївської області від ІНФОРМАЦІЯ_1 р.

по
справі № 15/449/06

за
позовом ДПІ у Баштанському районі Миколаївської області

до
СПД -ФО ОСОБА_2 про звернення стягнення на активи платника податків

В С Т А Н О В И В:

ІНФОРМАЦІЯ_2 р. Державна податкова
інспекція у Баштанському районі Миколаївської області звернулася до
господарського суду Миколаївської області із позовом, в якому просила звернути
стягнення на активи СПД-ФО ОСОБА_2 в рахунок погашення податкового боргу зі
сплати єдиного податку у сумі у сумі 1000 грн.

Постановою  господарського суду Миколаївської області від
ІНФОРМАЦІЯ_1р. (суддя Семенчук Н.О.) позов задоволено повністю.

Не погоджуючись з вказаним судовим
рішенням відповідач подав апеляційну скаргу у якій просить постанову місцевого
господарського суд скасувати і прийняти нову, якою в задоволенні позову ДПІ
відмовити.

Обґрунтовуючи апеляційну скаргу
відповідач стверджує, що у ІНФОРМАЦІЯ_3 року він перейшов на загальну систему
оподаткування, оскільки ним у ІНФОРМАЦІЯ_4 р. було здано до податкової
інспекції свідоцтво платника єдиного податку та подана декларація про доходи за
період з ІНФОРМАЦІЯ_5 р.

Крім того, відповідач послався на
невручення йому податкових вимог про сплату спірної податкової заборгованості,
у зв'язку з чим, на думку відповідача, у позивача відсутнє право примусового
стягнення такої податкової заборгованості.

Також, відповідач стверджує, що
позивачем пропущений строк позовної давності для стягнення заборгованості за
ІНФОРМАЦІЯ_6 р., який, на думку відповідача згідно зі ст. 99 КАС України
становить 1 рік.

В запереченнях на апеляційну скаргу
позивач просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржене судове
рішення без змін, оскільки вважає його законним та обґрунтованим.

Заслухавши представників сторін,
розглянувши матеріали справи та проаналізувавши на підставі встановлених в ній
фактичних обставин правильність застосування судом першої інстанції при
винесені оскаржуваної постанови норм матеріального і процесуального права,
апеляційний господарський суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

СПД-ФО ОСОБА_2, як суб'єкт
підприємницької діяльності -фізична особа зареєстрований Баштанською районною
державною адміністрацією Миколаївської області (свідоцтво про державну
реєстрацію суб'єкта підприємницької діяльності-фізичної особи НОМЕР_1 від
ІНФОРМАЦІЯ_7 р.)

ІНФОРМАЦІЯ_8
р. відповідач взятий на податковий облік до ДПІ у Баштанському районі
Миколаївської області за НОМЕР_2.

З ІНФОРМАЦІЯ_9 р. відповідач, у
відповідності до ст.2 Указу Президента України "Про спрощену систему
оподаткування, обліку та звітності суб'єктів малого підприємництва",
перейшов на спрощену систему оподаткування, обліку та звітності, та згідно із
приписами абз. 4 п.2 Порядку видачі свідоцтва про сплату єдиного податку,
затвердженого наказом ДПА України від ІНФОРМАЦІЯ_10 р. НОМЕР_3 отримав
свідоцтво про сплату єдиного податку НОМЕР_4 на період з ІНФОРМАЦІЯ_11 р. по
ІНФОРМАЦІЯ_12 р.

Згідно зі ст.2 Указу Президента
України „Про спрощену систему оподаткування, обліку та звітності суб'єктів
малого підприємництва” -ставка єдиного податку для суб'єктів малого
підприємництва -фізичних осіб встановлюється місцевими радами за місцем їх
держреєстрації залежно від виду діяльності і не може становити менше 20 грн. та
більш 200 грн. на місяць.

Ставка єдиного податку для обраного
відповідачем виду діяльності (99.9 інші види діяльності) визначена рішенням
Баштанської районної Ради НОМЕР_6 від ІНФОРМАЦІЯ_13 р. у сумі 200 грн. в
місяць.

За період з ІНФОРМАЦІЯ_14 року
відповідачем сплачений єдиний податок у сумі 200грн., в той час як за вказаний
період відповідно до наведених вище приписів законодавства позивач повинен був
сплатити 1200грн. єдиного податку. (200грн. Х 6 міс. = 1200грн.)

Згідно із приписами п.п. 3.1.1
п.3.1 ст.3 Закону України „Про порядок погашення податкових зобов'язань перед
бюджетами та державними цільовими фондами” активи платника податків можуть бути
примусово стягнені в рахунок погашення його податкового боргу виключно за
рішенням суду.

Право, позивача, як податкового
органу у випадках, в межах компетенції та у порядку, встановлених законами
України стягувати до бюджетів суми недоїмки передбачено ст. 11 Закону України
«Про державну податкову службу в Україні».

З огляду на викладене апеляційний
господарський суд погоджується із висновком суду першої інстанції щодо
законності та обґрунтованості позовних вимог.

Ствердження відповідача про його
перехід на загальну систему оподаткування у ІНФОРМАЦІЯ_3 року не відповідає
фактичним обставинам справи.

Так, відповідно до приписів абзацу
7 п.4 Указу Президента України „Про спрощену систему оподаткування, обліку та
звітності суб'єктів малого підприємництва” відмову від застосування спрощеної
системи оподаткування, обліку та звітності і повернення до раніше встановленої
системи оподаткування суб'єкти малого підприємництва можуть здійснювати з
початку наступного звітного (податкового) періоду (кварталу) у разі подання
відповідної заяви до органів державної податкової служби не пізніше ніж за 15
днів до закінчення попереднього (податкового) періоду (кварталу).

Враховуючи те, що відповідач не
подавав до податкового органу заяву про відмову від застосування спрощеної
системи оподаткування і не довів належними доказами факт повернення податковому
органу у ІНФОРМАЦІЯ_4 року свідоцтва про сплату єдиного податку, місцевий
господарський суд цілком правомірно не визнав дії відповідача щодо подання
декларації про доходи за період з ІНФОРМАЦІЯ_5 р. такими, що зумовлюють перехід
відповідача на загальну систему оподаткування.

Помилковим є твердження відповідача
про відсутність у позивача права примусового стягнення податкової
заборгованості за ІНФОРМАЦІЯ_6 р. у зв'язку з неврученням йому відповідних
податкових вимог, оскільки порушення податковим органом порядку вручення
платнику податків податкових вимог не позбавляє податковий орган права
стягнення узгодженого податкового зобов'язання в судовому порядку.

Також, не ґрунтується на чинному
законодавстві ствердження відповідача про пропуск позивачем визначеного ч. 2
ст. 99 КАС України строку позовної давності стосовно вимог про стягнення
податкового боргу за липень-вересень 2005 року, оскільки ч. 3 ст. 99 КАС
України передбачено, що іншими законами можуть встановлюватись й інші строки
для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів.
Зокрема п.п 15.2.1 п. 15.2 ст. 15 Закону України „Про порядок погашення
податкових зобов'язань перед бюджетами та державними цільовими фондами”,
визначено строк у 1095 календарних днів, протягом якого податковий орган має
право стягувати борг у судовому засіданні.

З огляду на викладене апеляційний
господарський суд дійшов висновку, що оскаржене рішення прийняте з урахуванням
всіх обставин справи, є законним та обґрунтованим і підстави для його зміни або
скасування відсутні.

Керуючись ст.ст. 160, 162, 195,
196, 198, 200, 205, 206, КАС України, апеляційний господарський суд -,

У Х В А Л И В:

Постанову господарського суду
Миколаївської області від ІНФОРМАЦІЯ_1р. по справі № 15/449/06 залишити без
змін.

Апеляційну скаргу СПД-ФО ОСОБА_2
залишити без задоволення.

Постанова в порядку ст. 254 КАС
України набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в
касаційному порядку.

Суддя-доповідач:
В.І. Картере

Судді:
В.Т. Пироговський

В.І. Жеков