ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

"29" березня 2007 р.                                                            Справа №16/28-нА

За позовом  Відкритого акціонерного товариства фірми "Хмельницькбуд"

м. Хмельницький

до Управління Пенсійного фонду України м. Хмельницький

про визнання незаконним та скасування рішень про застосування фінансових санкцій

та нарахування пені №№ 214, 215 від 16.03.2006 р.

Суддя  Магера В.В.                                  Секретар судового засідання Степчук Т.А.

Представники сторін:

Від позивача  - Пасічник С.П. –представник за доруч. №123 від 12.12.2006 р.

Від відповідача  - Баженова А.І. –представник за дов. №3680/06 від 05.04.2006 р.

Ухвалою суду від 17.01.2007 р. порушено провадження у справі та призначено попереднє судове засідання на 30.01.2007 р. Ухвалою суду від 30.01.2007 р. попереднє судове засідання відкладено та призначено на 19.02.2007 р. Ухвалою суду від 19.02.2007 р. судовий розгляд справи призначено на 07.03.2007 р. Ухвалою суду від 07.03.2007 р. судовий розгляд справи відкладено та призначено на 16.03.2007 р. Ухвалою суду від 16.03.2007 р. судовий розгляд по справі відкладено та призначено на 29.03.2007 р., про що сторони повідомлені належним чином.

Суть спору: Позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить визнати незаконними та скасувати прийняті відповідачем рішення про застосування фінансових санкцій та нарахування пені №№ 214, 215 від 16.03.2006 р., яким до підприємства застосовано штрафні санкції та пеню  у розмірі 6 963,22 грн., 5644,25 грн. –пеня, штрафні санкції 15 204,67 грн., пеня –30 187,79 грн., а всього на загальну суму 57999,93 грн.

Позивачем зазначається, що оспорюванні рішення суперечать вимогам чинного законодавства, а саме вимогам Закону України „Про загальнообов’язкове державне пенсійне страхування”, Постанови  Правління ПФУ  від 19.12.2003 р. „Про затвердження інструкції про порядок обчислення і сплати  страхувальниками  та застрахованими особами внесків на загальнообов’язкове  державне пенсійне страхування  до ПФУ”   Відповідно до п. 3. ст. 20  зазначеного Закону  обчислення  страхових внесків територіальними органами  ПФ здійснюється на підставі  складених актів перевірки правильності нарахування  та сплати  страхових внесків. Відповідно до акту  документальної перевірки  від 24.02.2005 р. №81 „Про результати документальної перевірки  з питань дотримання  вимог чинного законодавства  щодо нарахування та сплати  коштів до  ПФУ”  порушень із сплати страхових внесків  не встановлено, в послідуючому акт не скасовано , а документальні перевірки , щодо правильності сплати  внесків до фонду не проводились.  Зазначені рішення, на думку позивача, є незаконними, оскільки у позивача відсутня заборгованість по сплаті страхових внесків до Фонду в 2005 р.

Відповідач у відзиві на позов, його представник в попередньому судовому засіданні проти позову заперечують та зазначають, що ЗАТ „Хмельницькбуд” зареєстроване в управлінні Пенсійного фонду України у м. Хмельницькому як платник страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, оскільки має найманих працівників, виплачує їм заробітну плату та є страхувальником. Обов'язки страхувальника передбачено ст.17 Закону України „Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування”, де зазначено, що страхувальник зобов'язаний нараховувати, обчислювати і сплачувати в установлені строки та в повному обсязі страхові внески. Строки сплати страхових внесків визначено ст. 20 Закону та встановлено у строк не пізніше ніж через 20 календарних днів із дня закінчення базового звітного періоду.

Ст.58 Закону України „Про загальнообов’язкове державне пенсійне страхування” визначено повноваження Пенсійного фонду України як органу, що проводить збір, акумуляцію та облік страхових внесків, а ст..64 Закону визначено право територіальних органів Пенсійного фонду застосовувати фінансові санкції, передбачені цим Законом. За порушення строків сплати страхових внесків органи Пенсійного фонду відповідно до п.п.2 п.9 ст.106 Закону застосовують до страхувальника фінансові санкції у наступних розмірах:

у разі затримки їх сплати у строк до 30 календарних днів включно-10 %

своєчасно не сплачених страхових сум;

у разі затримки їх сплати у строк до 90 календарних днів включно - 20 % своєчасно не сплачених страхових сум;

у разі затримки їх сплати понад 90 календарних днів - 50 % зазначених сум.

Фінансові санкції та пеня, передбачені ст.106 Закону України „Про загальнообов’язкове державне пенсійне страхування”, застосовується за порушення вчинені з моменту набрання чинності цим Законом. Рішення про застосування фінансових санкцій та пені від 16.03.2006р. № 214 було прийнято  за  несвоєчасну сплату страхових  внесків за період несвоєчасної сплати внесків, строки сплати яких настали в період дії цього Закону, а саме з 02.01.04р. по 20.09.04р.: 148,34грн .- розрахунок за грудень 2003р. від 45,25 грн. - розрахунок за січень 2004р.від 23.02.04р.102,52 грн. - розрахунок за лютий 2004р. від 23.03.04р. 4,03 грн. - розрахунок за березень 2004р. від 20.04.04р. 3234,8 грн. - розрахунок за травень 2004р. від 15.06.04р. 7161,39 грн. - розрахунок за червень 2004р. від 21.07.04р. 3128,47 грн. - розрахунок за серпень 2004р. від 22.09.04р.

Враховуючи те, що строк сплати за вказаними розрахунками зобов'язань перевищив 90 днів (розрахунок фінансової санкції та пені) застосовано фінансову санкцію у розмірі 50%.

Одночасно з нарахуванням фінансової санкції на недоїмку нараховується пеня з розрахунку 0,1% суми недоплати за кожний день прострочення платежу.

Рішення про застосування фінансових санкцій та пені від 16.03.2006р. № 215 було прийнято за несвоєчасну сплату страхових внесків за період:

Пеня - з 20.05.01р. по 01.12.03р. фінансові санкції - з 30.12.02р. по 01.12.03р.:

51057,85грн.-звіт за 1кв.2001р. ; 341,99- акт перевірки від 18.04.01р.;1847,51-звіт за 4  кв.2001р.; 1052,57- розрахунок за січень 2002р. від 15.02.02р.; 1348,00грн.- розрахунок за лютий 2002р. від 20.03.02р.; 267,11грн.-розрахунок за березень 2002р. від 10.04.02р.; 1117,19 грн. - розрахунок за квітень 2002р. від 13.05.02р.; 88.76          грн. - розрахунок за травень 2002р. від 07.05.02р.; 30,77грн.- розрахунок за червень 2002р. від 10.07.02р.; 95,89грн. - розрахунок за липень 2002р. від 07.08.02р.; 200,00грн. - розрахунок за серпень 2002р. від 10.09.02р.; 11,03грн.-розрахунок за вересень 2002р. від 15.10.02р.; 31,66грн.- розрахунок за жовтень 2002р. від 12.11.02р.; 3250,66грн.-розрахунок за листопад 2002р. від 20.12.02р.;433,82 - розрахунок за грудень 2002р. від 16.01.03р.; 27112,0 - донараховано за актом перевірки від 30.12.02р. 0,48грн.- розрахунок за січень 2003р. від 18.02.03р. 753,87грн. - розрахунок за лютий 2003р. від 13.03.03р. 20,68грн. - розрахунок за березень 2003р. від 14.04.03р. 37,11 грн. - розрахунок за квітень 2003р. від 12.05.03р.; 17.77          грн. - розрахунок за травень 2003р.від 24.06.03р.; 2,37 грн. - розрахунок за червень 2003р. від 11.07.03р.; 88,96 грн. - розрахунок за липень 2003р. від 12.08.03р.; 40,18 грн. - розрахунок за серпень 2003р. від 12.09.03р.; 26,57 грн. - розрахунок за вересень 2003р. від 17.10.03р.; 53,55 грн. - розрахунок за жовтень 2003р. від 19.11.03р.

Оскільки зобов’язання виникли до 01.01.2004р., під час дії Закону України „Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами,    відповідно  до якого здійснювалася сплата збору на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, а сплачено зобов'язання у період дії Закону України „Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування” фінансові санкції та пеню в залежності від дати сплати нараховано відповідно до ст.17 Закону України „Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетом та державними цільовими фондами” та ст.106 Закону України „Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування”.

Посилання відповідача на Акт № 81 від 24.02.05р., є безпідставним, оскільки відповідно до п.5 акту, зазначено, що проведеною документальною перевіркою дотримання своєчасності сплати платником страхових внесків одночасно з виплатою заробітної плати (доходу) інших виплат, на які нараховуються внески, сплати авансових платежів у вигляді сум страхових внесків, що підлягають нарахуванню на зазначені виплати порушень не встановлено. Нарахування фінансових санкцій та пені за несвоєчасну сплату страхових внесків не потребує проведення перевірки платника, а відповідно до п.п.9.3.2. п.9 Інструкції порядок обчислення та сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов’язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України від 19.12.03р. № 21-1 розрахунок фінансової санкції здійснюється на підставі карток особового рахунку платника.

Враховуючи вищевикладене, відповідач вважає позовні вимоги позивача  безпідставними та у позові просить відмовити.

Розглядом матеріалів справи встановлено наступне:

Відкрите акціонерне товариство фірма  “Хмельницькбуд”, м. Хмельницький є юридичною особою, що підтверджується довідкою №2351 Головного управління статистики в Хмельницькій області.

24.02.2005 р. УПФ у м. Хмельницькому проведено документальну перевірку з питань дотримання вимог чинного законодавства щодо нарахування та сплати коштів до Пенсійного фонду України ВАТ фірма “Хмельницькбуд”. За наслідками проведеної перевірки складено акт № 81 від 24.02.2005 р. У висновках акту зазначено, що документальною перевіркою порушення не встановлено.

16.03.2006 р. Управлінням ПФУ у м. Хмельницькому прийнято рішення №214 про застосування фінансових санкцій та нарахування пені за несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) страхувальниками страхових внесків. Відповідно до зазначеного рішення, позивачу нараховано  6 963,22 грн. штрафу та   5 644,25 грн. –пені.

16.03.2006 р. Управлінням ПФУ у м. Хмельницькому прийнято рішення №215 про застосування фінансових санкцій та нарахування пені за несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) страхувальниками страхових внесків. Відповідно до зазначеного рішення, позивачу нараховано 15 204,67 грн. штрафу та   30 187,79 грн. –пені.

Відповідно до розрахунків фінансових санкцій по прийнятих відповідачем рішеннях про їх застосування, вбачається, що Пенсійним фондом до позивача застосовано фінансові санкції за період прострочки платежів починаючи з 2004 р. Наявність заборгованості позивача по сплаті страхових внесків також підтверджується Картками особових рахунків страхувальника за період з 01.01.2004 р. по 19.02.2007 р.

Із акту звірки № 858, що проведений між сторонами, вбачається, що станом на 01.01.2005 р. у позивача відсутня заборгованість по сплаті страхових внесків.

Актом звірки № 858, що проведений між сторонами по сплаті страхових внесків встановлено, що станом на 01.01.2007 р. за позивачем рахується заборгованість (недоїмка) по сплаті страхових внесків до Фонду, яка позивачем не визнається саме у розмірі застосованих фінансових санкцій.

Відповідачем надано в матеріали справи розрахунки сум страхових внесків на загальнообов’язкове державне пенсійне страхування, що складені позивачем та подані до Фонду за період січня 2003 р. –серпня 2004 р.

Позивачем  надано в матеріали справи платіжні документи ( квитанції, платіжні доручення) за період 2003 р. –жовтень 2005 р., що підтверджують сплату ним страхових внесків до Фонду. Зазначені платіжні документи підтверджують те, що підприємством у 2004-2005 р.р. проводилось погашення недоїмки по внесках за попередні роки, а саме за 2001-2003 р.р.

Не погоджуючись із застосованими до товариства штрафними санкціями та пенею, позивач оскаржує відповідні рішення про їх нарахування в судовому порядку.

Досліджуючи надані сторонами  докази, аналізуючи наведені  міркування  та  заперечення, оцінюючи  їх  в  сукупності, судом  враховується  наступне:

Відповідно до ч.1 ст.19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.

Ч.2 ст.19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України.

Відповідно ст.1 Закону України “Про загальнообов’язкове державне пенсійне страхування” страхувальники - це роботодавці та інші особи, які відповідно до цього  Закону  сплачують страхові  внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування; страхові внески  - кошти відрахувань на соціальне страхування та збір на обов'язкове  державне  пенсійне  страхування, сплачені згідно із законодавством, що діяло раніше; кошти, сплачені на загальнообов'язкове державне пенсійне  страхування  відповідно  до цього Закону.

Відповідно до п.1 ст.14 зазначеного Закону страхувальниками відповідно до цього Закону є: роботодавці: підприємства, установи і організації,  створені відповідно до законодавства  України,  незалежно  від  форми   власності,   виду діяльності  та  господарювання,  об'єднання громадян,  профспілки, політичні партії (у тому числі філії,  представництва,  відділення та  інші відокремлені підрозділи зазначених підприємств,  установ, організацій,  об'єднань громадян,  профспілок,  політичних партій, які  мають  окремий  баланс і  самостійно  ведуть  розрахунки  із застрахованими особами), фізичні особи - суб'єкти підприємницької діяльності та інші особи (включаючи юридичних та фізичних осіб - суб'єктів підприємницької діяльності,  які обрали особливий спосіб оподаткування  (фіксований  податок,  єдиний  податок,  фіксований сільськогосподарський  податок,  придбали   спеціальний   торговий патент),   які   використовують  працю  фізичних  осіб  на  умовах трудового договору (контракту) або на інших  умовах,  передбачених законодавством,  або за договорами цивільно-правового характеру.

Згідно п.6 ст.17 вказаного Закону платник страхових внесків зобов’язаний нараховувати,  обчислювати  і  сплачувати  в   установлені строки та в повному обсязі страхові внески.

Відповідно до п.6 ст.20 даного Закону страхувальники  зобов'язані  сплачувати  страхові  внески, нараховані за відповідний базовий звітний період,  не пізніше  ніж через 20 календарних днів із дня закінчення цього періоду.

Згідно ст.106 зазначеного Закону у разі виявлення  своєчасно  не  сплачених  сум  страхових внесків  страхувальники зобов’язані самостійно обчислити ці внески і сплатити їх з нарахуванням пені в порядку і розмірах, визначених цією статтею. Суми  страхових  внесків своєчасно не нараховані та/або не сплачені страхувальниками у строки,  визначені  ст.20  цього Закону, в тому числі обчислені територіальними органами Пенсійного фонду у випадках,  передбачених частиною третьою ст.20  цього Закону, вважаються простроченою заборгованістю із сплати страхових внесків (далі - недоїмка) і стягуються з нарахуванням  пені  та застосуванням фінансових санкцій.

За порушення строків сплати страхових внесків органи Пенсійного фонду відповідно до п.2 ч.9 ст.106 Закону застосовують до страхувальника фінансові санкції у наступних розмірах:

у разі затримки їх сплати у строк до 30 календарних днів включно -10 %

своєчасно не сплачених страхових сум;

у разі затримки їх сплати у строк до 90 календарних днів включно - 20 % своєчасно не сплачених страхових сум;

у разі затримки їх сплати понад 90 календарних днів - 50 % зазначених сум.

При розгляді справи позивачем не доведено неправомірність прийняття відповідачем  спірних рішень, невідповідність їх вимогам чинного законодавства, не надано доказів своєчасної сплати страхових внесків за період застосування фінансових санкцій відповідачем та доказів відсутності заборгованості по сплаті страхових внесків. Відповідно до ст. 71 КАС України кожна  сторона  повинна  довести  ті  обставини,  на  яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Крім того, судом враховується, що відповідно до ч.3 ст.105 КАС України адміністративний позов може містити вимоги про: 1) скасування або визнання нечинним рішення відповідача - суб'єкта владних повноважень повністю чи окремих його положень. Ст.162 КАС України встановлено, що при  вирішенні  справи по суті  суд  може   задовольнити адміністративний позов повністю або частково чи відмовити в його задоволенні повністю або частково. У разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти постанову про: 1) визнання протиправними рішення суб'єкта владних повноважень чи окремих його положень, дій чи бездіяльності і про скасування або визнання нечинним рішення чи окремих його положень, про поворот виконання цього рішення чи окремих його положень із зазначенням способу його здійснення. З огляду на викладене, звернення позивача до суду з вимогою в частині визнання незаконними  рішень про застосування фінансових санкцій та нарахування пені №№ 214, 215 від 16.03.2006 р. здійснено  у не встановлений Законом спосіб, всупереч вимогам КАС України.

За таких обставин, позовні вимоги позивача про визнання незаконним та скасування рішень про застосування фінансових санкцій та нарахування пені №№ 214, 215 від 16.03.2006 р. не доведені належними доказами, суперечать вимогам чинного законодавства тому в їх задоволенні необхідно відмовити.

У відповідності до ст. 94 КАС України судові витрати здійсненні позивачем, йому не відшкодовуються.

Керуючись ст.ст.6, 14, 71, 86, 94, 104,105, 158-163, 162, 167, 254-259, п.п.3,6-7 Розділу 7 „Прикінцеві та перехідні положення” Кодексу адміністративного судочинства України, СУД -

ПОСТАНОВИВ:

В позові  Відкритого акціонерного товариства фірми “Хмельницькбуд”, м. Хмельницький  до Управління Пенсійного фонду України у м. Хмельницькому, м. Хмельницький про визнання незаконним та скасування рішень про застосування фінансових санкцій та нарахування пені №№ 214, 215 від 16.03.2006 р. відмовити.

Згідно ст.ст. 185-186 КАСУ сторони та інші особи, які беруть участь у справі мають право оскаржити в апеляційному порядку Постанову повністю або частково. Заява про апеляційне оскарження подається протягом 10 днів з дня проголошення, апеляційна скарга подається протягом 20 днів після подання заяви про апеляційне оскарження. Подається до апеляційного суду через суд першої інстанції.

Згідно ст. 254 КАСУ Постанова, якщо інше не встановлено КАСУ набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо таку заяву не було подано. Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у строк, постанова або ухвала суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення цього строку. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя                                                                      В.В. Магера

Постанова   оформлена  і  підписана  02.04. 2007 р.

Віддрук. 3 прим. : 1 - до справи, 2 - позивачу, 3 - відповідачу.