ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
=======================================================================
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" лютого 2007 р.                                                 Справа №  3/654/06

м. Миколаїв

За позовом Науково-виробнича господарська асоціація “ЕЛКО”, Одеська область, Біляївський район, с. Маяки, вул. Річна, 70

До: Державне підприємство “Національна атомна енергогенеруюча компанія “Енергоатом”в особі ВП “Южно-Українська АЕС”, Миколаївська область, м. Южноукраїнськ

Про стягнення 471472,02 грн.

Суддя Смородінова О.Г.

П Р Е Д С Т А В Н И К И:

Від позивача: Цинаєв А.О., за дорученням;

Від відповідача: Берестовенко О.М., за дорученням;

В судовому засіданні присутні:

СУТЬ СПОРУ:

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача заборгованості за договором поруки за №1/2001 від 01.02.2001р. в сумі 471472,02грн.

Відповідач у відзиві та в судовому засіданні проти позову заперечує, у відповідності до частини 3 статті 267 ЦК України заявляє про застосування судом позовної давності.

В судовому засіданні, відповідно до ст.. 85 ГПК України, за згодою сторін, було оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Ознайомившись з матеріалами справи, вислухавши представників сторін, суд –

встановив:

01 лютого 2001 року між Позивачем, Відповідачем та ТОВ „АНГРІ" було укладено договір поруки за №1/2001, у якому сторони договору виступили відповідно як поручитель, боржник та кредитор.

Підставою для звернення до суду, як вказує позивач, стало неналежне виконання договірних зобов'язань відповідачем, на підставі чого, відповідач заборгував позивачу 471472 грн. 02. коп., про що останній надав акт звірки №211 від 20.12.2002 року, довідки №141 від 23.12.2003 року, №226 від 01.12.2005 року, запит ТОВ „Аудиторська фірма „Пруденс" та відповідь НВГА „ЕЛКО" на цей запит від 26.07.2005 року за вих. №15-7.

Строк виконання зобов'язання у вищевказаному договорі встановлено не було.

Позивач просить стягнути з відповідача вказану заборгованість, оскільки відповідач листом від 07.08.2006 року за вих. №46/7250 повідомив позивача, про те, що вищевказана кредиторська заборгованість ВП „ЮУ АЕС" перед НВГА „ЕЛКО", яка виникла на підставі договору поруки №1/2001 від 01.02.2001 року, була списана у червні 2006 року, як заборгованість з пропущеним терміном позовної давності. Крім того, у вищевказаному листі відповідач, на думку позивача, безпідставно зменшив суму заборгованості до 458157 грн. 28 коп. Також, ДП НАЕК „Енергоатом" у листі від 10.08.2006 року за вих. №8799/15 повідомило НВГА „ЕЛКО", що зарахувати зустрічні однорідні вимоги не може, так як термін позовної давності по заборгованості ВП „ЮУ АЕС" вже в сумі 471472 грн. 02 коп. сплинув у 2004 році та був списаний ВП „ЮУ АЕС".

В обґрунтування позову позивач посилається на наступне:

Згідно ст. 165 ЦК Української РСР, якщо строк виконання зобов'язання не встановлений, або визначений моментом витребування, кредитор вправі вимагати виконання, а боржник вправі провести виконання у будь-який час. Відповідні положення набрали чинності 01.01.2004 року із прийняттям ЦК України та вказані у ч. 5 ст. 261 цього Кодексу.

Крім того, згідно ч. 1 ст. 264 ЦК України, перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов'язку.

Таким чином, позивач вказує на те, що відповідач безпідставно у відмовився у односторонньому порядку від виконання зобов'язання, що виявляється у його відмові сплатити заборгованість позивачу.

Відповідач у відзиві та в судовому засіданні заявив клопотання про застосування строків позовної давності.

На момент укладення договору поруки №1/2001 чинним був Цивільний кодекс УРСР.

Згідно зі ст.. 191 Цивільного кодексу УРСР за  договором  поруки   поручитель    зобов'язується    перед кредитором  іншої  особи  відповідати  за  виконання  нею    свого зобов'язання в повному обсязі або в частині.

За приписами ст.. 194 ЦК УРСР порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов'язання. Порука також припиняється, якщо кредитор про тягом трьох місяців з дня настання строку зобов'я зання не пред'явить позову до поручителя. Якщо строк виконання зобов'язання не зазначений, або ви значений моментом вимоги, то при відсутності іншої угоди відповідальність поручителя припиняється піс ля закінчення одного року з дня укладення договору поруки.

Відповідно до прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України (п.4, 6) цивільний   кодекс  України  застосовується  до  цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Щодо цивільних відносин,  які виникли  до  набрання  чинності Цивільним кодексом України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов'язків,  що  виникли  або  продовжують  існувати після набрання ним чинності. Правила  Цивільного  кодексу  України про позовну давність застосовуються до позовів,  строк пред'явлення яких,  встановлений законодавством, що діяло раніше, не сплив до набрання чинності цим Кодексом.

За таких обставин, при розгляді даної справи слід застосовувати правила Цивільного кодексу УРСР.

А правилами Цивільного кодексу УРСР порука є акцесорним зобов'язанням, що слідує за долею головного зобов'язання. Тому однією з підстав припинення поруки є припинення основного зобов'язання, яке спричиняє собою автоматичне припинення по руки. Припинення поруки не торкається існування головного зобов'язання.

Непред'явлення кредитором позову до поручите ля протягом строку дії поруки також є підставою його припинення. Цей строк встановлюється законом і до рівнює трьом місяцям від дня настання строку виконання боржником основного зобов'язання, забезпеченого порукою. Встановлено також додатковий строк виконан ня обов'язків поручителем на випадок, якщо в договорі або в законі не вказаний строк виконання основного зобов'язання або цей строк визначений моментом ви моги. У цьому випадку, при відсутності іншої угоди, відповідальність поручителя припиняється через один рік від дня укладення договору поруки. Дані строки є пресікальними (преклюзивними) строками і не є стро ками позовної давності.

Отже, договір поруки, який став підставою для пред’явлення позову, відповідно до ст.. 194 ЦК УРСР, припинив свою дію 01.02.2002 року.

Загальний строк позовної давності встановлений в 3 роки ( ст.. 71 Цивільного кодексу УРСР).

Таким чином, строк позовної давності по стягненню заборгованості за договором поруки від 01.02.2001р. сплив 01.02.2005р.

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача заборгованості 15.12.2006р. (дата підписання позову президентом асоціації –12.12.2006р.).

Тобто, позивачем пропущено строк позовної давності.

Позивач не звернувся до суду з клопотанням про поновлення строку, оскільки вважає його не пропущеним, посилаючись на визнання боргу відповідачем, що переривало перебіг строку позовної давності, про що надав акт звірки №211 від 20.12.2002 року, довідки №141 від 23.12.2003 року, №226 від 01.12.2005 року, запит ТОВ „Аудиторська фірма „Пруденс" та відповідь НВГА „ЕЛКО" на цей запит від 26.07.2005 року за вих. №15-7.

Слід зазначити, що вказане правило цивільного законодавства - перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дій, що свідчать про визнання нею свого боргу або іншого обов'язку, в даному випадку не застосовується, оскільки представлене позивачем листування (з відповідачем), яким відповідач визнавав заборгованість (акт звірки №211 від 20.12.2002р.) також не підпадає під строк позовної давності, а інше надане суду листування не є підставою для переривання перебігу строку давності.

В зв’язку з викладеним, позовні вимоги задоволенню не підлягають, в зв’язку з пропуском позовної давності.

Керуючись ст. ст. 44, 49, 82, 84, 85 ГПК України, суд –

ВИРІШИВ:

В позові відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання.

Рішення підписано 15 березня 2007 року.

Суддя                                                        О.Г. Смородінова