ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

26.03.07р.

Справа № А23/61

За позовом  Товариства з обмеженою відповідальністю "ДНІПРОЛІСЗБУТ", м. Дніпропетровськ

до  Державної податкової інспекції в Амур-Нижньодніпровському районі м. Дніпропетровська

про скасування податкових повідомлень- рішень від 20.01.07 № /2, № /2

За участю прокуратури Дніпропетровської області

Суддя  Добродняк І.Ю.

Представники сторін:

Від позивача: Бура Н.С. - дов. від 04.01.07, представник

Від позивача: Сидорчук П.П. - дов. від 04.01.07, представник

Від відповідача: Рубчак О.С - дов. від 24.01.07, №1224/10/10-10, зав. сектору організації перевірок

Від відповідача: Івонін М.Л. - дов. від 06.12.06, №29929/10/10, державний податковий інспектор

Від прокурора: Єлісєєв С.О. - посв. №203, помічник прокурора АНД району м. Дніпропетровська

СУТЬ СПОРУ:

Позивачем заявлений позов про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 10.01.07 №/2, яким зменшено суму бюджетного відшкодування з податку на додану вартість за травень 2006 року на суму 479738,00 грн., та №/2, яким визначено суму податкового зобов’язання з податку на додану вартість в розмірі 604871,40 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідачем зроблений неправильний висновок про безпідставне включення до складу податкового кредиту сум податку на додану вартість з операцій по придбанню векселя в межах бартерного (товарообмінного) договору через те, що векселі третіх осіб, які пе редаються у межах бартерних угод, за твердженням відповідача, не є товарами, внаслідок чого податкові зобов'язання при їх передачі не виникають, підстави для видачі податкової накладної немає.

Крім того, оскаржувані податкові повідомлення-рішення, складені 10.01.07, були вручені керівнику позивача лише 20.01.07, тобто із запізненням у 10 днів. Таке порушення з боку відповідача також дає підстави для скасування податкових повідомлень-рішень.

Відповідач проти позову заперечує, посилається на те, що відповідно до Законів України "Про податок на додану вартість" та "Про обіг векселів в Україні" у платника податку на додану вартість, який отримує векселі за борговими зобов’язаннями за поставлену продукцію, не може формуватися податковий кредит, податок на додану вартість не вираховується з номінальної  вартості векселя.  Вексель є тільки безумовним грошовим зобов’язанням векселедавця сплатити після настання строку платежу визначену суму власнику векселя. Коли за отриманий товар передається вексель, погашення якого передбачає перерахування грошових коштів на рахунок продавця, податкова накладна на такий вексель не виписується. В порушення п.1.19 ст.1 Закону України "Про оподаткування прибутку підприємств" операція між позивачем та його контрагентами визнана бартерною.

15.02.07 від прокуратури Амур-Нижньодніпровського району надійшла письмова заява про вступ прокурора у справі на підставі ст.ст.60, 62 Кодексу адміністративного судочинства України.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши представників сторін,  господарський суд, -

В С Т А Н О В И В  :

Державною податковою інспекцією в Амур-Нижньодніпровському районі м. Дніпропетровська (відповідачем) проведена позапланова виїзна перевірка позивача з питань достовірності нарахування бюджетного відшкодування податку на додану вартість в рахунок зменшення податкових зобов'язань з податку на додану вартість наступних податкових періодів за травень 2006 року, за результатами якої складений акт №34/23-513/24443340 від 08.09.06.

На підставі зазначеного акту відповідачем прийняті податкові повідомлення-рішення від 18.09.06: №/0, яким зменшено суму бюджетного відшкодування (у тому числі заявленого в рахунок зменшення податкових зобов'язань наступних періодів) з податку на додану вартість за травень 2006 року на суму 479738,00 грн.;

№/0, яким визначено суму податкового зобов’язання з податку на додану вартість в розмірі 1397460,40 грн., із яких 998186,00 грн. –основний платіж, 399274,40 грн. –штрафні (фінансові) санкції.

Винесені відповідачем податкові повідомлення-рішення оскаржені позивачем в порядку ст.5 Закону України "Про порядок погашення зобов'язань платниками податків перед бюджетами та державними цільовими фондами". За результатами розгляду первинної скарги податкові повідомлення-рішення залишені без змін, скарга –без задоволення.

19.10.06 відповідачем винесені податкові повідомлення-рішення:

№/1, яким зменшено суму бюджетного відшкодування (у тому числі заявленого в рахунок зменшення податкових зобов'язань наступних періодів) з податку на додану вартість  за травень 2006 року на суму 479738,00 грн.;

№/1, яким визначено суму податкового зобов’язання з податку на додану вартість в розмірі 1397460,40 грн., із яких 998186,00 грн. –основний платіж, 399274,40 грн. –штрафні (фінансові) санкції.

За результатами розгляду повторної скарги рішенням Державної податкової адміністрації у Дніпропетровській області № 266/10/25-008 від 10.01.07 скарга позивача частково задоволена, податкове повідомлення-рішення №/0 скасовано в частині визначення податкового   зобов'язання  позивача зі сплати податку на додану вартість в сумі 792589,00 грн.

10.01.07 відповідачем прийняті податкові повідомлення-рішення:

№/2, яким зменшено суму бюджетного відшкодування ( утому числі заявленого в рахунок зменшення податкових зобов'язань наступних періодів) з податку на додану вартість за травень 2006 року на суму 479738,00 грн.;

№/2, яким визначено суму податкового зобов’язання з податку на додану вартість в розмірі 604871,40 грн., із яких 432051,00 грн. –основний платіж, 172820,40 грн. –штрафні (фінансові) санкції.

Суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно поданої позивачем декларації з податку на додану вартість за травень 2006 року сума, що підлягає бюджетному відшкодуванню (ряд.25), позивачем визначена в розмірі 479738 грн. Напрямок відшкодування –зменшення податкових зобов'язань з податку на додану вартість наступних посадкових періодів.

Залишок від'ємного значення попереднього податкового періоду (квітень 2006 року) за вирахуванням суми податку, яка підлягає сплаті до бюджету за підсумками поточного звітного періоду, складає 2382279,00 грн., в тому числі від'ємне значення різниці між сумою податкового зобов’язання та сумою податкового кредиту з податку на додану вартість за квітень 2006 року (ряд.22.2 декларації з податку на додану вартість за квітень 2006 року) –479617,00 грн.

Залишок від'ємного значення, який після бюджетного відшкодування включається до складу податкового кредиту наступного податкового періоду (рядок 26), - визначений 1902541 грн.

В ході проведеної відповідачем перевірки правильності визначення  податкового кредиту за квітень 2006 року відповідачем встановлено, що позивачем в порушення пп.7.2.6 п.7.2, пп.7.4.1 п.7.4 ст.7 Закону України "Про податок на додану вартість" віднесено в квітні 2006 року до складу податкового кредиту податок на додану вартість у сумі 339022,60 грн. з операції по придбанню векселя в межах бартерної (товарообмінної) угоди по податковій накладній ПП фірма "Брік-Евен А" № 4-26/1 від 26.04.06 на суму 2034135,60 грн., в т.ч. ПДВ –339022,60 грн.

В результаті перевірки правильності визначення податкового кредиту за травень 2006 року відповідачем встановлено, що в порушення пп.7.2.6 п.7.2, пп.7.4.1 п.7.4 ст.7 Закону України "Про податок на додану вартість" позивачем до складу податкового кредиту в травні 2006 року віднесено податок на додану вартість у сумі 1122767,35 грн. з операції по придбанню векселів в межах бартерних (товарообмінних) угод по податкових накладних ПП "Територія" № 29054 від 29.05.06 на суму 3132494,11 грн., в т.ч. ПДВ –522082,35 грн., ПП "Земресурси" № 26051 від 26.05.06 на суму 3604115,32 грн., в т.ч. ПДВ –600685,89 грн.

Виявлені відповідачем факти стали підставою для зменшення суми, що підлягає бюджетному відшкодуванню (стр.25 та 25.2 декларації за травень 2006 року) на 479738,00 грн.;

зменшення залишку від'ємного значення, який після бюджетного відшкодування включається до складу податкового кредиту наступного податкового періоду (стр.26 декларації за травень 2006 року) на суму 1902541,00 грн.;

зменшення зарахування від'ємного значення різниці поточного звітного (податкового) періоду (травня 2006 року) до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду на 550123,00 грн.;

донарахування податку на додану вартість до сплати в бюджет за підсумками поточного звітного податкового періоду у сумі 998186,00 грн.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем укладені договори на проведення товарообмінної операції № 26/04-06Б від 26.04.06 з ПП фірма "Брік-Евен А" (а.с.34), № 29/05-06Б від 29.05.06 з ПП "Територія" (а.с.39), № 26/05-06Б від 26.05.06 з ПП "Земресурси" (а.с.45), предметом яких є зустрічна поставка (міна) рівних по договірній ціні товарів, яка здійснюється без оплати грошовими  коштами на компенсаційній основі. Відповідно до умов зазначених договорів позивач зобов’язувався поставити контрагентам товар на загальну суму та в асортименті згідно додатку № 1 до договору, а друга сторона (контрагент) зобов'язувалась на таку ж суму передати товар, визначений в додатку № 2 до договору, а саме: простий вексель, договірна вартість якого з урахуванням ПДВ визначена сторонами за відповідним договором в тому ж додатку № 2 до договору.

Відповідно до договорів право власності на товар виникає в момент підписання видаткових документів або актів прийому-передачі. Передача товару здійснюється в пункті поставки.

На виконання зазначених вище договорів позивачем здійснена поставка обумовленого договорами товару, що підтверджено видатковими накладними, податковими накладними, копії яких долучені до матеріалів справи.

В свою чергу за відповідними актами приймання-передачі векселя позивачем отримані від контрагентів обумовлені договорами прості векселя:

за договором від 26.04.06 № 26/04-06Б з ПП фірма "Брік-Евен А" - простий вексель № 2184 датою складення 11.01.06 номінальною вартістю 2034135,60 грн., векселедавець ТОВ "Видавничий дім "Дніпровська хвиля", строк платежу –за пред’явленням (акт приймання-передачі векселя від 26.04.06). ПП фірма "Брік-Евен А" видана податкова накладна № 4-26/1 від 26.04.06 на договірну вартість простого векселя - 2034135,60 грн., в т.ч. ПДВ 339022,60 грн.;

за договором від 29.05.06 № 29/05-06Б з ПП "Територія" –простий вексель № 3740 датою складення 26.04.06 номінальною вартістю 3132494,11 грн., векселедавець ТОВ "Видавничий дім "Дніпровська хвиля", строк платежу –за пред’явленням (акт приймання-передачі векселя від 29.05.06).  ПП "Територія" видана податкова накладна № 29054 від 29.05.06 на договірну вартість простого векселя - 3132494,11 грн., в т.ч. ПДВ 522082,35 грн.;

за договором від 26.05.06 № 26/05-06Б з ПП "Земресурси" - простий вексель №3316 датою складення 07.04.06 номінальною вартістю 3604115,32 грн., векселедавець - ДП "Мелікон-Дніпро" ТОВ "Мелікон-М", строк платежу по векселю - по пред'явленню (акт приймання-передачі векселя від 26.05.06). ПП "Земресурси" виписано  податкову  накладну №260501 від 26.05.06 на договірну вартість простого векселя –3604115,32 грн., в тому числі ПДВ –600685,89 грн..

Суми податку на додану вартість по зазначених податкових накладних віднесені позивачем до складу податкового кредиту у відповідних звітних періодах.

Висновок, що в даному випадку вексель, отриманий позивачем, не є товаром, а операція з обміну векселя на товар не є бартерною, у зв’язку з чим не є об’єктом оподаткування податком на додану вартість, зроблений відповідачем, виходячи з положень ст. 21 Закону України "Про цінні папери та фонду біржу", яка дає визначення векселя (цінний папір, який засвідчує безумовне грошове зобов'язання векселедавця або його наказ третій особі сплатити після настання строку платежу визначену суму власнику векселя (векселедержателю)), а також визначення бартеру (товарного обміну) в п.1.19 ст.1 Закону України "Про оподаткування прибутку підприємств".

Також відповідач посилається на ст.4 Закону України "Про обіг векселів в Україні", яка зазначає, що видавати прості і переказні векселі можна лише для оформлення грошового боргу за фактично поставлені товари. У разі видачі (передачі) векселя відповідно до договору припиняються грошові зобов'язання щодо платежу за цим договором та виникають грошові зобов'язання щодо платежу за векселем.

Крім того, розглядаючи абз.3 п.4.8 ст.4 цього ж Закону як самостійну норму ("для цілей оподаткування згідно з цим Законом векселі (крім податкових векселів), видані або отримані, не вважаються засобом платежу та не змінюють суму податкового кредиту або податкового зобов'язання з цього податку, крім податкових векселів"), відповідачем зазначено, що вексель є тільки безумовним грошовим зобов'язанням векселедавця сплатити після настання строку платежу визначену суму власнику векселя, внаслідок чого податкові зобов’язання на вартість такого векселя не виникають, податок на додану вартість не вираховується з номіналу векселя, та, відповідно, не може формуватися податковий кредит у платника податку на додану вартість, який отримує такий вексель за борговими зобов’язаннями за поставлену продукцію.

Такі твердження відповідача суд вважає помилковими, такими, що не відповідають нормам чинного законодавства.

Пунктом 1 статті 1 Декрету Кабінету Міністрів України "Про систему валютного регулювання і валютного контролю" № 15-93 від 19.02.93 визначено, що цінні папери, в тому числі векселі,  виражені у валюті України, є валютними цінностями.

Одночасно, як зазначено і відповідачем, відповідно до ст.21 Закону України "Про цінні папери і фондову біржу", який діяв під час спірних відносин, вексель –це цінний папір, який засвідчує безумовне грошове зобов'язання векселедавця сплатити після настання строку визначену суму грошей власнику векселя (векселедержателю).

Таким чином, вексель поєднує в собі ознаки платіжного документа і цінного паперу, у зв’язку з чим вексель може приймати участь в господарських відносинах і бути предметом торгових операцій –купівлі-продажу, міни (бартеру) тощо. Відповідно до ст. 293 Господарського кодексу України за договором міни (бартеру) кожна із сторін зобов'язується передати другій стороні у власність, повне господарське відання чи оперативне управління певний товар в обмін на інший товар.

При цьому сторона договору вважається продавцем того товару, який вона передає в обмін, і покупцем товару, який вона одержує взамін.

До договору міни (бартеру) застосовуються правила, що регулюють договори купівлі-продажу, поставки, контрактації, елементи яких містяться в договорі міни (бартеру), якщо це не суперечить законодавству і відповідає суті відносин сторін.

Частиною четвертою зазначеної статті встановлено, що не може бути об'єктом міни (бартеру) майно, віднесене законодавством до основних фондів, яке належить до державної або комунальної власності, у разі якщо друга сторона договору міни (бартеру) не є відповідно державним чи комунальним підприємством. Законодавством можуть бути встановлені також інші особливості здійснення бартерних (товарообмінних) операцій, пов'язаних з придбанням і використанням окремих видів майна, а також здійснення таких операцій в окремих галузях господарювання.

В даному випадку зазначені обмеження на спірну операцію з векселями за переліченими вище договорами не розповсюджуються.

У податкових відносинах вексель також має інший ніж розрахунковий документ юридичний характер.

З урахуванням того, що для цілей оподаткування  податком на додану вартість згідно з п.1.15 ст.1 Закону України "Про податок на додану вартість" певні терміни використовуються у значеннях, визначених законами з питань оподаткування або іншими законами, у частині, що не суперечить цьому Закону та іншим законам з питань оподаткування, відповідно до п.1.6 ст.1 Закону України "Про оподаткування прибутку підприємств" до товарів належать також цінні папери (в даному випадку векселі), що використовуються у будь-яких операціях, крім операції з їх випуску та погашення.

Бартер в розумінні п.1.19 ст.1 Закону України "Про оподаткування прибутку підприємств"  - господарська операція, яка передбачає проведення розрахунків за товари (роботи, послуги) у будь-якій формі, іншій, ніж грошова, включаючи будь-які види заліку та погашення взаємної заборгованості, в результаті яких не передбачається зарахування коштів на рахунки продавця для компенсації вартості таких товарів (робіт, послуг).

В даному випадку прості векселі третіх осіб, передані контрагентами (ПП "Територія", ПП "Земресурси", ПП фірмою "Брік-Евен А") позивачеві, не приймають участі в операції по їх емісії або погашенню, у зв’язку з чим є товаром.

Передача простого векселя за умовами укладених позивачем договорів  передбачає перехід права власності на цей вексель до сторони за договором - позивача, а тому має ознаки операції з продажу векселя (товару). Такі операції з продажу товарів відповідно до пп.3.1.1 п.3.1 ст.3 Закону України "Про податок на додану вартість" є об’єктом оподаткування цим податком.

В перелік операцій, які не є об’єктом оподаткування податком на додану вартість, зазначених в п.3.2 ст.3 Закону України "Про податок на додану вартість" спірна операція не входить, оскільки за правилами пп.3.2.1 п.3.2 ст.3 Закону України "Про податок на додану вартість" не є об'єктом оподаткування операції з випуску (емісії), розміщення у будь-які форми управління та продажу (погашення, викупу) за кошти цінних паперів, що випущені в обіг (емітовані) суб'єктами підприємницької діяльності, Національним банком України, Міністерством фінансів України, органами місцевого самоврядування відповідно до закону, включаючи інвестиційні та іпотечні сертифікати, сертифікати фонду операцій з нерухомістю, деривативи, а також корпоративні права, виражені в інших, ніж цінні папери, формах; обміну зазначених цінних паперів та корпоративних прав, виражених в інших, ніж цінні папери, формах, на інші цінні папери; розрахунково-клірингової, реєстраторської та депозитарної діяльності на ринку цінних паперів, а також діяльності з управління активами (у тому числі пенсійними активами, фондами банківського управління), відповідно до закону.

Також відповідно до п.4.8 ст.4 Закону України "Про податок на додану вартість", на який посилається відповідач, у разі коли платник податку здійснює операції з поставки товарів (послуг), які є об'єктом оподаткування згідно з пунктом 3.1 статті 3 цього Закону, під забезпечення боргових зобов'язань покупця, надане такому платнику податку у формі простого або переказного векселя або інших боргових інструментів (далі - вексель), випущених таким покупцем або третьою особою, базою оподаткування є договірна вартість таких товарів (послуг), але не нижче за звичайні ціни без врахування дисконтів або інших знижок з номіналу такого векселя, а за процентними векселями - договірна вартість таких товарів (послуг), але не нижче за звичайні ціни, збільшена на суму процентів, нарахованих або таких, що мають бути нараховані на суму номіналу такого векселя.

У разі коли платник податку здійснює за згодою векселедержателя зустрічну поставку товарів (послуг) замість грошового погашення суми боргу, зазначеного у векселі, базою оподаткування є договірна вартість таких товарів (послуг), але не нижче за звичайні ціни без врахування дисконтів або інших знижок з номіналу такого векселя, а за процентними векселями - договірна вартість таких товарів (послуг), але не нижче за звичайні ціни, збільшена на суму процентів, нарахованих або таких, що мають бути нараховані на суму номіналу такого векселя.

Для цілей оподаткування згідно з цим Законом векселі (крім податкових векселів), видані або отримані, не вважаються засобом платежу та не змінюють суму податкового кредиту або податкового зобов'язання з цього податку, крім податкових векселів.

В даному випадку, при реалізації договорів № 26/04-06Б від 26.04.06 з ПП фірма "Брік-Евен А", № 29/05-06Б від 29.05.06 з ПП "Територія", № 26/05-06Б від 26.05.06 з ПП "Земресурси" приймали участь векселі третіх осіб, які не є стороною в зазначених договорах.  Ці векселі не пред'являлися як боргове зобов’язання, а оскільки дані господарські операції позивача з його контрагентами не передбачають зарахування грошових коштів на рахунки жодної із сторін і є бартерними, в цих операціях з обміну векселя на інший товар вексель виступає виключно в якості товару, тому відповідно  до вимог Закону України "Про податок на додану вартість" він є об’єктом оподаткування податком на додану вартість на загальних підставах.

База оподаткування податком на додану вартість такої операції визначається згідно з п.п.4.1. та 4.2 ст.4 вищенаведеного Закону, а саме: база оподаткування операції з поставки товарів (послуг) визначається виходячи з їх договірної (контрактної) вартості, визначеної за вільними цінами, але не нижче за звичайні ціни, з урахуванням акцизного збору, ввізного мита, інших загальнодержавних податків та зборів (обов'язкових платежів), згідно із законами України з питань оподаткування (за винятком податку на додану вартість, а також збору на обов'язкове державне пенсійне страхування на послуги стільникового рухомого зв'язку, що включається до ціни товарів (послуг)). До складу договірної (контрактної) вартості включаються будь-які суми коштів, вартість матеріальних і нематеріальних активів, що передаються платнику податку безпосередньо покупцем або через будь-яку третю особу в зв'язку з компенсацією вартості товарів (послуг).

У разі поставки товарів (робіт, послуг) без оплати або з частковою оплатою їх вартості коштами у межах бартерних (товарообмінних) операцій, здійснення операцій з безоплатної передачі товарів (робіт, послуг), натуральних виплат у рахунок оплати праці фізичним особам, що перебувають у трудових відносинах з платником податку, передачі товарів (робіт, послуг) у межах балансу платника податку для невиробничого використання, витрати на яке не відносяться до валових витрат виробництва (обігу) і не підлягають амортизації, а також пов'язаній з продавцем особі чи суб'єкту підприємницької діяльності, який не зареєстрований як платник податку, база оподаткування визначається виходячи з фактичної ціни операції, але не нижчої за звичайні ціни.

Сторонами за вказаними договорами сторони визначили договірну вартість товару –відповідного простого векселя, яка з урахуванням податку на додану вартість не перевищує номінальної вартості цього векселя.

У сторони, що передала вексель по бартерному договору, у відповідності з пп.7.3.1 п.7.3 ст.7 Закону України "Про податок на додану вартість" виникли податкові зобов’язання з податку на додану вартість на дату передачі векселя за актом приймання-передачі, у позивача, відповідно, - право на податковий кредит.

Згідно п.1.7 ст.1 вказаного Закону податковий кредит - сума, на яку платник податку має право зменшити податкове зобов'язання звітного періоду, визначена згідно з цим Законом.

Відповідно до п.7.4.1 п.7.4 ст.7 Закону України "Про податок на додану вартість" податковий кредит звітного періоду складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 6.1 статті 6 та статтею 81 цього Закону, протягом такого звітного періоду у зв'язку з:

придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку;

придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій в необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання у виробництві та/або поставці товарів (послуг) для оподатковуваних операцій у межах господарської діяльності платника податку.

Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари (послуги) та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Відповідно  до пп.7.5.1 п.7.5 ст.7 Закону України "Про податок на додану вартість" датою виникнення права платника  податку  на  податковий кредит вважається дата здійснення першої з подій:  або дата  списання  коштів  з  банківського  рахунку платника податку  в  оплату   товарів   (робіт,   послуг),   дата   виписки відповідного  рахунку  (товарного  чека)  -  в  разі розрахунків з використанням кредитних дебетових карток або комерційних чеків;  або дата  отримання  податкової накладної,  що засвідчує факт придбання платником податку товарів (робіт, послуг).

Підпункт 7.4.5 пункту 7.4 статті 7 Закону України "Про податок на додану вартість" забороняє  включення  до  податкового  кредиту будь-яких витрат по сплаті податку, що не підтверджені податковими накладними чи митними деклараціями, а при імпорті робіт (послуг) - актом прийняття  робіт  (послуг) чи банківським документом,  який засвідчує перерахування  коштів  в  оплату  вартості  таких  робіт (послуг).

В даному випадку податкові накладні, що стали підставою для віднесення сум податку на додану вартість до складу податкового кредиту за спірними операціями, складені у відповідності з вимогами підпункту 7.2.1 пункту 7.2 статті 7 Закону України "Про податок на додану вартість" та наказу Державної податкової адміністрації України "Про затвердження форм податкової накладної, книги обліку придбання та книги обліку продажу товарів (робіт, послуг), порядку їх заповнення" від 30.05.97 № 165.

Таким чином, спірні суми податкового кредиту позивачем сформовані на підставі належним чином оформлених податкових накладних, виписаних контрагентами у відповідності з нормами чинного законодавства.

У зв’язку з викладеним суд вважає, що висновки відповідача, зроблені в акті перевірки  №34/23-513/24443340 від 08.09.06, суперечать нормам діючого законодавства, винесені на підставі цього акту оскаржувані податкові повідомлення-рішення є протиправними, підлягають скасуванню. Позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Керуючись ст.ст.94, 160-163  Кодексу адміністративного судочинства України, господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити в повному обсязі.

Визнати    протиправними    та    скасувати    податкові    повідомлення-рішення    Державної податкової    інспекції    в    Амур-Нижньодніпровському    районі     м.    Дніпропетровська №/2, №/2 від 10.01.07.

Стягнути з державного бюджету на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ДНІПРОЛІСЗБУТ", м. Дніпропетровськ 3,40 грн судового збору.

Видати виконавчий лист.

Дана постанова набирає законної сили відповідно до ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена в порядку та строки, встановлені ст. 186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя

І.Ю. Добродняк

08.05.07

Згiдно з оригіналом

Помічник судді
Н.Ф. Голов'яшкіна