26.04.07                                                                          УКРАЇНА
Господарський суд
Чернігівської області
РІШЕННЯ

“24”  квітня 2007 року
справа № 12/120

Позивач:          Закрите акціонерне товариство  Комерційний банк "ПриватБанк"

В
особі  Чернігівського РУ
ПриватБанку,  вул. Серьожнікова, 6, м.
Чернігів, 14006

Адреса
юридичної особи: 49094, м. Дніпропетровськ, вул. Набережна Перемоги, 50

Відповідач:          Приватний підприємець
ОСОБА_1,  АДРЕСА_1, м.
Прилуки,  Чернігівська область,17500

Предмет
спору: про стягнення
заборгованості 9744,48 грн.

Суддя    Лавриненко Л.М.

Представники сторін:

позивач:
Рожко С.М. -
представник,  довіреність НОМЕР_25 від
ІНФОРМАЦІЯ_31 року.

відповідач:
не з"явился

СУТЬ   СПОРУ:

Позивачем подано позов про
стягнення з відповідача 1885 грн. 89 коп. заборгованості за простроченим
кредитом., 5735 грн. 11 коп. заборгованості по простроченим відсоткам, 1604
грн. 77 коп. пені за прострочення сплати суми кредиту та 518 грн. 71 коп. пені
за прострочення сплати відсотків, згідно кредитного договору НОМЕР_1 від
ІНФОРМАЦІЯ_1 року.

Сторони були належним чином
повідомлені про час та місце розгляду справи, але відповідач повноважного
представника в судове засідання не направив, документи, витребувані ухвалою
суду від ІНФОРМАЦІЯ_2 року суду не надав.

Представник
позивача в судовому засіданні надав клопотання про відмову здійснення технічної
фіксації судового процесу, яке задоволено судом.

Представник позивача в судовому
засіданні, відповідно до ст. 22 Господарського процесуального кодексу
України,  надав письмову заяву про
зменшення позовних вимог у зв'язку з перерахунком пені за прострочення сплати
відсотків з урахуванням п. 6 ст. 232 Господарського кодексу України. За таких
обставин позивач просить суд стягнути з відповідача 1885 грн. 89 коп.
заборгованості за простроченим кредитом., 5735 грн. 11 коп. заборгованості по
простроченим відсоткам, 1604 грн. 77 коп. пені за прострочення сплати суми
кредиту та 67 грн. 56 коп. пені за прострочення сплати відсотків, згідно
кредитного договору НОМЕР_1 від ІНФОРМАЦІЯ_1 року.

Ухвалою
суду від ІНФОРМАЦІЯ_2р.  відповідач був
попереджений, що не з'явлення в судове засідання повноважного представника не
є  перешкодою для розгляду справи по
суті.

Не
з'явлення в судове засідання повноважного представника відповідача не
перешкоджає розгляду справи по суті. Рішення приймається на підставі ст. 75
Господарського процесуального кодексу України за наявними у справі матеріалами.

Розглянувши
подані документи і матеріали, вислухавши пояснення повноважного представника
позивача, дослідивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і
вирішення спору по суті,  господарський
суд встановив:

Прийняти
заяву позивача про зменшення позовних вимог, оскільки це не протирічить діючому
законодавству та не зачіпає нічиї охоронювані законом інтереси.

ІНФОРМАЦІЯ_3р.
між Відкритим акціонерним товариством акціонерним банком „Приватінвест” та
відповідачем було укладено кредитний договір НОМЕР_1.

Відповідно
до п. 1.1.  договору банк  взяв на себе зобов'язання надати позичальнику
кредит у вигляді відновлювальної кредитної лінії в розмірі 25 000 грн., в обмін
на зобов'язання позичальника на повернення кредиту, сплати відсотків, комісійної
винагороди, в обумовлені договором строки.

Пунктом
1.3. Договору строк повернення кредиту ІНФОРМАЦІЯ_4 року.

Статтею 1054 Цивільного
кодексу України  передбачено, що за
кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит
та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються
положення про позику, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із
суті кредитного договору.

Відповідно
до ст. ст. 1048, 1049 Цивільного кодексу України позичальник зобов'язаний
повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були
передані йому позикодавцем) та сплатити відсотки за користування коштами у
строк та в порядку, що встановлені договором.

ВАТ АБ „Приватінвест” виконав взяті
на себе зобов'язання та здійснював
кредитування відповідача в межах відновлювальної кредитної лінії, що
підтверджується меморіальними ордерами:НОМЕР_8 від ІНФОРМАЦІЯ_5р., НОМЕР_5 від
ІНФОРМАЦІЯ_6р., НОМЕР_6 від ІНФОРМАЦІЯ_7р.,НОМЕР_9 від ІНФОРМАЦІЯ_8р., НОМЕР_10
від ІНФОРМАЦІЯ_9р., НОМЕР_7 від ІНФОРМАЦІЯ_12р., НОМЕР_12 від
ІНФОРМАЦІЯ_11р.,НОМЕР_11 від ІНФОРМАЦІЯ_10р.,НОМЕР_13 від ІНФОРМАЦІЯ_13р.,НОМЕР_16
від ІНФОРМАЦІЯ_14р., НОМЕР_17 від ІНФОРМАЦІЯ_17р., НОМЕР_18 від
ІНФОРМАЦІЯ_16р., НОМЕР_15 від ІНФОРМАЦІЯ_15р., НОМЕР_19 від
ІНФОРМАЦІЯ_18р.,НОМЕР_20 від ІНФОРМАЦІЯ_19р.,НОМЕР_21 від ІНФОРМАЦІЯ_21р.,
НОМЕР_22 від ІНФОРМАЦІЯ_20р., НОМЕР_14 від ІНФОРМАЦІЯ_22р.,НОМЕР_23 від
ІНФОРМАЦІЯ_23р., які  додані до
матеріалів справи.

У
відповідності до ст. 512 Цивільного кодексу України  кредитор у зобов'язанні  може бути замінений іншою особою  внаслідок
передання  ним своїх прав
іншій  особі за правочином ( відступлення
права вимоги).

До
нового кредитора, згідно ст. 514 Цивільного кодексу України, переходять  права первісного кредитора  у зобов'язанні  в обсязі і на
умовах, що  існували на момент
переходу  прав, якщо інше  не встановлено договором або законом.

ІНФОРМАЦІЯ_30
року між ВАТ АБ „Приватінвест” (кредитор) та Закритим акціонерним товариством
комерційний банк „ПриватБанк”  в особі
Чернігівського РУ ПриватБанку був укладений договір відступлення прав
вимогиНОМЕР_24, відповідно до якого
Закритому акціонерному товариству Комерційний банк “ПриватБанк” перейшли
права вимоги отримання на свою користь від боржника -відповідача по
справі:  Приватного підприємця ОСОБА_1
платежів по кредиту, відсоткам, комісіям,
інших платежам, неустойки (штрафу, пені), що випливають з кредитного
договору НОМЕР_1 від ІНФОРМАЦІЯ_1 року.

Таким
чином  кредитором по  кредитному договору НОМЕР_1 від ІНФОРМАЦІЯ_1
року став позивач і до нього перейшли всі
права первісного  кредитора.

У відповідності зі ст. ст. 525, 526
Цивільного кодексу України, ст. 193 Господарського кодексу України,
зобов'язання повинні виконуватись належним чином, відповідно до умов договору
та вимог закону, одностороння відмова від виконання зобов'язання не
допускається.

Як
свідчать матеріали справи, відповідач взяті на себе зобов'язання щодо
повернення кредиту виконав частково, сплативши частину заборгованості по
кредиту у сумі 23 114 грн. 11 коп., заборгованість відповідача по кредиту
становить 1 885 грн. 89 коп.

Відповідно
до п. п. 4.1 та 4.2 договору відповідач зобов'язаний був сплачувати банку  відсотки за користування кредитом в розмірі
24 % річних, а при порушенні позичальником якого-небудь із зобов'язань по
кредиту -в розмірі 48 % річних від суми залишку непогашеної заборгованості.

У
відповідності з п. 4.8. договору розрахунок відсотків за користування кредитом
здійснюється з дати списання коштів  з
позичкового  рахунку до майбутньої  дати сплати відсотків, а також за період, що
починається з попередньої дати сплати відсотків по поточну дату сплати
відсотків. Розрахунок відсотків здійснюється
до повного погашення заборгованості за кредитом, на суму залишку
заборгованості по кредиту.

Сплату  відсотків за користування кредитом, у
відповідності з п. 4.3 договору,
відповідач зобов'язаний був здійснювати
в дату  сплати відсотків. Датою
сплати відсотків є 25 число кожного поточного місяця.

За
період користування кредитом з ІНФОРМАЦІЯ_24р. по ІНФОРМАЦІЯ_25р.  відповідач зобов'язаний був сплатити  відсотки
в сумі  10 719 грн. 10 коп.

Як
вбачається із матеріалів справи, відповідач відсотки за користування кредитом
сплатив частково в сумі 4 983 грн. 98 коп.

Таким
чином заборгованість відповідача по простроченим відсоткам за період з  ІНФОРМАЦІЯ_5р. по ІНФОРМАЦІЯ_25р.  становить
5735 грн. 11  коп.

Позивач
також просить стягнути з відповідача відповідно до п. 5.1. кредитного договору
пеню в сумі 1604 грн. 77 коп. за прострочення сплати суми кредиту за період з
ІНФОРМАЦІЯ_27 року по ІНФОРМАЦІЯ_26 року та 67 грн. 56 коп. пені за
прострочення сплати відсотків за період з ІНФОРМАЦІЯ_28 року по ІНФОРМАЦІЯ_25
року.

Відповідно
до ст. ст. 546, 549 Цивільного кодексу України, виконання зобов'язань за
договором можуть забезпечуватись неустойкою (штрафом, пенею). Неустойка (штраф,
пеня) є грошова сума або інше майно, яке боржник повинен передати кредитору в
разі порушення боржником зобов'язання.

Частинами  4 та 6 ст. 231 Господарського кодексу України
встановлено, що штрафні санкції за порушення зобов'язання застосовуються у
розмірі передбаченому сторонами у договорі.

Оскільки,
пунктом  п. 5.1 договору передбачено,
що  при порушенні позичальником  якого-небудь із зобов'язань: по сплаті
відсотків за користування кредитом, передбачених п.п.2.2.2., 4.1, 4.2, 4.3
цього договору, термінів повернення кредиту, передбачених п.п. 1.3, 2.2.3,
2.3.2 договору,  відповідач повинен
сплатити позивачу за кожен випадок порушення пеню в розмірі подвійної облікової
ставки НБУ, що діяла в період за який виплачується пеня, від суми  простроченого платежу за кожний день
прострочення платежу, і матеріалами справи підтверджується прострочка
відповідача щодо оплати  відсотків за
період з ІНФОРМАЦІЯ_28 року по ІНФОРМАЦІЯ_25 року, суд доходить висновку,
що  вимоги позивача  щодо стягнення пені   в сумі 67 грн. 56 коп. за прострочку  сплати відсотків є обґрунтованими і  підлягають задоволенню.

Частиною
2 ст. 258 Цивільного кодексу України передбачено, що  позовна давність

один
рік  застосовується до вимог по стягнення
нестойки (штрафу, пені).

Позивач
звернувся до суду з позовними вимогами ІНФОРМАЦІЯ_29р., а  просить сягнути пеню за прострочення сплати
суми кредиту в сумі 1604 грн. 77 коп. за період з ІНФОРМАЦІЯ_27 року по
ІНФОРМАЦІЯ_26 року, а тому  суд доходить
висновку, що позивачем пропущено строк позовної давності щодо стягнення пені за
період з ІНФОРМАЦІЯ_27 року по ІНФОРМАЦІЯ_26 року, і підстави для його
поновлення відсутні.

За
таких обставин суд доходить висновку, що позовні вимоги позивача щодо
стягнення  пені в сумі 1604 грн. 77 коп.
за прострочення сплати суми кредиту за період з ІНФОРМАЦІЯ_27 року по
ІНФОРМАЦІЯ_26 року є безпідставні і задоволенню не  підлягають.

Враховуючи, що відповідач в порушення
умов кредитного договору та ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України, ст.
193 Господарського кодексу України взяті на себе зобов'язання не виконав,
заборгованість по кредиту, відсотки за
його користування та пеню за прострочені відсотки не сплатив, і не  надав суду
доказів виконання зобов'язань в повному обсязі, господарський суд, з
урахуванням вищевикладеного, доходить висновку, що позовні вимоги позивача є
обґрунтованими і підлягають задоволенню в частині стягнення 1885 грн. 89 коп.
заборгованості за простроченим кредитом., 5735 грн. 11 коп. заборгованості по
простроченим відсоткам та 67 грн. 56 коп. пені за прострочення сплати відсотків,
згідно кредитного договору НОМЕР_1 від ІНФОРМАЦІЯ_1 року,   в решті позову відмовити.

Оскільки
спір виник з вини відповідача, то відповідно до ст. 49 Господарського
процесуального кодексу України пропорційно розміру задоволених  позовних вимог  з відповідача підлягають  стягненню на користь позивача витрати по
сплаті держмита в сумі 80 грн. 48 коп. та витрати в сумі 93 грн. 10 коп. за
інформаційно - технічне забезпечення судового процесу.

Керуючись
ст. ст. 258, 512, 514, 515,516, 525, 526, 546, 549,  1046, 1048, 1049, 1050,    Цивільного кодексу України, ст. ст.  193, 230, 231, 232 Господарського кодексу
України, ст.ст.  49, ст.ст. 82-85
Господарського  процесуального кодексу
України,  господарський суд

ВИРІШИВ

1.
Позовні вимоги задовольнити частково.

2.
Стягнути з  Приватного підприємця  ОСОБА_1,
АДРЕСА_1, м. Прилуки,
Чернігівська область, 17500 ( р/р НОМЕР_2 в Чернігівському РУ
ПриватБанку, МФО НОМЕР_3, код НОМЕР_4) на користь Закритого акціонерного
товариства Комерційного банку “ПриватБанк”, 49094, м. Дніпропетровськ, вул.
Набережна Перемоги, 50 (рахунок № 5108 в управлінні Національного
банку по Чернігівській області, МФО НОМЕР_3, код 26085169) 1885 грн. 89 коп.
боргу, 5735 грн. 11 коп. відсотків  та 67
грн. 56 коп. пені, 80 грн. 48 коп.
державного мита та 93 грн. 10 коп. витрат за інформаційно - технічне
забезпечення судового процесу

Наказ видати після набрання судовим
рішенням законної сили.

3. В
решті позову відмовити.

Суддя                                                   Л.М. Лавриненко