СУД
СУД
П О С Т А Н О В А

Іменем України

22.01.07                                                                                 Справа № 12/809ад.

Суддя   господарського суду  Луганської області Палей О.С., при секретарі                Смирновій В.М. розглянувши матеріали справи за позовом

Краснодонської об‘єднаної державної податкової інспекції

до Луганського обласного комунального державного підприємства  по зовнішньому централізованому водопостачанню  "Луганськводпром", м.Луганськ

про звернення  стягнення на активи 15676 грн. 63 коп.

В присутності представників сторін:

від позивача - П"ятницький В.В., держ.подат.інсп., довіреність № 13 від 29.12.06.;

від відповідача –Ключнікова С.І., нач.юр.від., довіреність № 2303 від 17.11.06.

Суть спору: заявлено вимогу  про стягнення з відповідача  податкової заборгованості в сумі 15676 грн. 63 коп.  в т.ч. 1976 грн. 29 коп. пені за рахунок  активів.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, суд

в с т а н о в и в :

Відповідач - Луганське обласне комунальне державне підприємство по зовнішньому централізованому водопостачанню "Луганськводпром" відповідно до п.5.1 ст.5 Закону України "Про погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами " має узгоджені податкові зобов’язання з комунального податку, збору за забруднення навколишнього природного середовища та платі за землю. Податкові зобов'язання були визначені відповідачем самостійно у податкових деклараціях (розрахунках).

В зв'язку з несвоєчасною сплатою податкових зобов'язань, відповідно до п.5.4. ст. 5 Закону України "Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами" станом на 17.11.2006р. у відповідача виник податковий борг у сумі 13 700 грн. 34 коп. який складається з:

- плата за землю м.Молодогвардійськ - 3377 грн. 40 коп.

- плата за землю сел.Краснодон - 1569 грн. 18 коп.

- плата за землю сел.Новосвітлівка - 2136 грн. 46 коп.

- плата за землю сел.Сімейкіне - 1 грн. 27 коп.

- плата за землю с.Білоскілюватське - 2370 грн. 36 коп.

- плата за землю с.В.Суходіл - 475 грн. 53 коп.

- плата за землю с.Д.-Микільське - 1902 грн. 50 коп.

- плата за землю сел.Новоганнівка - 148 грн.57 коп.

- плата за землю с.Пархоменко - 64 грн. 74 коп.

- плата за землю с.Хрящувате - 9 грн. 18 коп.

- комунальний податок - 553 грн. 62 коп.

- збір за забруднення навколишнього природного середовища - 1091 грн. 53 коп.

Також  відповідачеві, на підставі п.п.16.1.2 "а" п.16.1. ст.16 Закону України  "Про порядок погашення  зобов‘язань  платників податків перед  бюджетами та державними цільовими фондами" від 21.12.2000 р., нараховано пеню  в сумі 1976 грн. 29 коп. станом на 17.11.06, яку  позивач також просить стягнути  примусово  разом із основним податковим боргом, звернувши стягнення на активи відповідача.

Відповідач відзивом  від 15.12.2006 р. від 22.01.07 р.  проти  позовних вимог частково  заперечує,  посилаючись на те, що:

- відповідачем були частково  сплачені суми  за земельним податком,  що підтверджується виписками з банківської установи;

- податкові зобов‘язання за податковими повідомленнями –рішеннями  не узгоджені , оскільки отримані  особами (Медведевою, Мосевою), які  були звільнені  з підприємства, або переведені в ОКП "Компанія "Луганськвода";

- в бухгалтерському обліку відповідача відсутня пеня.

Всього  відповідач визнає  позовні вимоги  частково в сумі 999 грн. 99 коп., в т.ч. плата за землю м. Молодогвардійськ,  м. Краснодон,  с. Новосвітлівка, с. Сімейкіно, с. Білоскілюватське, с. Д-Микільське, с. Новоганнівка за грудень 2003 р. загалом на суму 642 грн.; комунальний податок  за грудень 2003 р.  в сумі 160,82 грн. та за трьома  податковими повідомленнями-рішеннями  за комунальним податком  в сумі 197,17 грн.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши у сукупності доводи сторін, на які вони посилаються як на підставі своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку, що позовні вимоги  підлягають задоволенню  з огляду на наступне.

Підпунктом 2.1.1 п.3.1 ст.3 Закону України "Про порядок погашення зобов‘язань  платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами" від 21.12.2000 р.  визначено, що активи платника  податків можуть бути примусово стягнені в рахунок погашення його податкового боргу виключно за рішенням суду.

В п.1.6 ст.1 Закону  2181  зазначено, що примусове  стягнення це звернення  стягнення  на активи платника податків  у  рахунок погашення його податкового боргу без попереднього  узгодження його суми таким  платником  податків.  Проте термін "податковий борг", означає, що податкове зобов‘язання  платника  податку вже узгоджено  та не сплачене  у встановлені законом строки.

Тому у  контексті п.1.6 ст.1 Закону 2181 фразу  "без попереднього узгодження" слід розуміти  так, що податкове зобов‘язання вже було попередньо  узгоджено  самостійно  платником або  в апеляційному порядку, та не потребує  повторного узгодження.

З представлених позивачем  до матеріалів  справи документів вбачається, що відповідачем  в період з липня 2003 р. по липень 2006 р. самостійно визначалися  в податкових розрахунках  податкові зобов‘язання  з плати за землю, комунального податку  та збору за забруднення  навколишнього  природного середовища.

За порушення строків  сплати узгодженого податкового  зобов‘язання  позивачем, на підставі п.п.17.1.7 п.17.1 ст.17  Закону № 2181, були нараховані відповідачеві  штрафні (фінансові)  санкції, з приводу чого  приймалися податкові  повідомлення-рішення.

Доводи позивача щодо порушення порядку  отримання податкового повідомлення-рішення  судом до уваги не приймаються, оскільки  визначення законом спеціального порядку  вручення  рішення контролюючого органу має на меті довести зміст  прийнятого рішення  саме до юридичної особи, проте відповідальність за отримання цих рішень будь-якою неуповноваженою особою, яка знаходиться  на території юридичної особи та має доступ до її  кореспонденції, несе саме юридична особа.

Та обставина, що на час вручення деяких повідомлень-рішень  підприємство відповідача знаходилося  в процесі реорганізації та деякі працівники  переводилися в  ОКП "Луганськвода" не позбавляє прийняті рішення, які у встановленому  законом порядку не оскаржені та нечинними не визнані, юридичної сили.

Стосовно доводів відповідача щодо  часткового погашення заявленого до стягнення податкового боргу суд зазначає, що по –перше, банківські роздруківки  та реєстри  платіжних документів  не можуть вважатися  належними доказами  сплати податкового боргу (податкових зобов‘язань).

По-друге, згідно п.п.7.7 ст.7 Закону  № 2181 ( в редакції Закону № 550-ІV  від 20.02.2003 р.) податковий борг погашається попередньо  погашенню  податкових зобов‘язань, які не є податковим боргом, у порядку календарної черговості  його виникнення, а в разі одночасного його  виникнення за різними податками, зборами (обов‘язковими платежами) –у рівних пропорціях.

Сальдо розрахунків  платника податків з бюджетом за податком, збором (обов‘язковим платежем)  розраховується у картках особових рахунків платників  податків, які ведуться в органах  державної податкової служби  відповідно до вимог Інструкції  про порядок ведення  органами державної податкової служби оперативного обліку  податків, зборів (обов‘язкових платежів), що надходять до бюджетів  та до державних цільових фондів, затвердженої наказом Головної державної  податкової інспекції України від 12.05.1994 р. № 37 (z0114-94) ( у редакції наказу Державної податкової адміністрації України від 03.09.2001 р. № 342 (z0887-01)  та  зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 18.10.2001 р. за № 887/6078 (на даний час діє Інструкція, затверджена Наказом  ДПА України № 276, зареєстрована в Мінюсті України 02.08.2005 р. за № 843/11123).

Підпункт 7.7 ст.7  Закону  є нормою прямої дії та  не містить застереження  щодо визначення окремим нормативним документом особливого порядку його застосування.

Законом № 2181 також  не визначений  спеціальний порядок узгодження  податкового зобов‘язання зі сплати пені, а в ст.1 п.1.3 Закону № 2181 вказано, що податковий борг (недоїмка) –податкове зобов‘язання (з урахуванням  штрафних санкцій за їх наявності), самостійно узгоджене платником податків або узгоджене  в адміністративному  чи судовому порядку, але не сплачене  у встановлений строк, а також пеня, нарахована на суму такого податкового зобов‘язання.

З представлених позивачем  облікових даних особових рахунків  відповідача  також підтверджується, що заявлений до стягнення  податковий борг (згідно структури та сум, вказаних у описовій  частині даної постанови)  обліковується за обліковою карткою платника податків.

У зв‘язку з викладеним, суд задовольняє позовні вимоги у  заявлений сумі.

В судовому засіданні оголошено вступну  та резолютивну  частину постанови.

Керуючись ст.ст. 160,163,167, 186,254 КАС  України, суд

п о с т а н о в и в:

1.Позов  задовольнити.

2.Звернути  стягнення  на активи Луганського обласного комунального державного  підприємства по зовнішньому  централізованому водопостачанню "Луганськводпром", м. Луганськ,  кв. Пролетаріату Донбасу, б.166, в доход бюджету на суму податкового боргу в розмірі 15676 грн. 63 коп. в т.ч. 553 грн. 62 коп. комунального податку, 1091 грн.53 коп. збору за забруднення навколишнього  природного середовища, 12055 грн. 19 коп. плати за землю та 1976 грн. 29 коп. пені.

Постанова набирає законної сили після  закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, встановленого Кодексом адміністративного судочинства України, якщо такої заяви не буде подано.

Про апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції спочатку подається заява. Обґрунтування мотивів оскарження і вимоги до суду апеляційної інстанції викладаються в  апеляційній скарзі.

Заява про апеляційне оскарження та апеляційна скарга подаються до адміністративного суду  апеляційної  інстанції  через суд  першої  інстанції,  який  ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно  надсилається  особою,  яка  її подає, до суду апеляційної інстанції.

Заява про апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення, а в разі складення  постанови у повному  обсязі  відповідно  до статті 160 цього Кодексу - з  дня  складення  в  повному обсязі. Апеляційна  скарга  на  постанову  суду першої інстанції подається протягом  двадцяти  днів  після  подання  заяви   про   апеляційне оскарження.

Апеляційна   скарга  може  бути  подана  без  попереднього подання заяви про апеляційне оскарження,  якщо скарга подається  у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Постанову складено в повному обсязі та підписано –26.01.2007р.

Суддя                                                                        О.С. Палей

Помічник судді                                                          Є.С.Бубен