ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 лютого 2007 р.
№ 2-5/9847-2003

Вищий  господарський суд  України у складі колегії  суддів:

головуючого –судді
Дерепи В.І.

суддів :
Грека Б.М. –(доповідача у справі)
Стратієнко Л.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу
Державного підприємства “Видавництво та друкарня “Таврида”

на  рішення
господарського суду Автономної Республіки Крим від 10-15.07.03

у справі
№ 2-5/9847-2003

господарського суду
Автономної Республіки Крим

за позовом
Товариства з обмеженою відповідальністю “Маглів”

до
Сімферопольського міжміського бюро реєстрації і технічної інвентаризації

про
визнання права власності

за участю представників від:

скаржника
Харлецький О.В. (дов. від 05.02.07)

відповідача
не з'явилися, були належно повідомлені

В С Т А Н О В И В :

Товариство з обмеженою відповідальністю “Маглів” звернулося до господарського суду Автономної Республіки Крим з позовом (з врахуванням уточнених позовних вимог) про визнання за ним права власності на об'єкти нерухомого майна, розташовані за адресою: м. Алушта, с. Лазурне – винзавод, літери А, Б, В, Г, Д, Ж, З, И, Л, Е,К, М, У загальною площею 2471,3 кв.м. та про зобов'язання Сімферопольського міжміського бюро реєстрації і технічної інвентаризації здійснити реєстрацію права власності позивача на це майно.

Рішення господарського суду Автономної Республіки Крим від 10-15.07.03 (суддя Гаврилюк М.П.) позов задоволено повністю: визнано за Товариством з обмеженою відповідальністю “Маглів” право власності на об'єкти нерухомого майна, розташовані за адресою: м. Алушта, с. Лазурне – винзавод, літери А, Б, В, Г, Д, Ж, З, И, Л, Е,К, М, У загальною площею 2471,3 кв.м. та зобов'язано Сімферопольське міжміське бюро реєстрації і технічної інвентаризації здійснити державну реєстрацію права власності на це майно за ТОВ “Маглів”. Рішення мотивовано тим, що позивач є власником цього майна, переданого йому Радгоспом-заводом “Таврида”.

Не погоджуючись з цим рішенням, Державне підприємство “Видавництво та друкарня “Таврида” звернулося до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою, в якій просить рішення господарського суду Автономної Республіки Крим від 10-15.07.03 скасувати, справу направити на новий розгляд до місцевого господарського суду. В обґрунтування касаційної скарги скаржник посилається на те, що спірне майно на момент розгляду справи було у власності скаржника, в той же час, справу було розглянуто без його участі.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, вивчивши матеріали справи, розглянувши та обговоривши доводи касаційної скарги, колегія суддів Вищого господарського суду України вважає, що касаційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Приймаючи рішення, суд керувався тим, що вартість спірного майна була перерахована на рахунок радгоспу-заводу “Таврида”, а відтак, право власності перейшло до позивача. А отже відповідач (Сімферопольське міжміське бюро реєстрації і технічної інвентаризації) неправомірно відмовив у реєстрації права власності. Тому суд дійшов висновку, що Сімферопольське міжміське бюро реєстрації і технічної інвентаризації є належним відповідачем по обом позовним вимогам: про визнання права власності та про зобов'язання провести державну реєстрацію права власності.

Разом з тим, Вищий господарський суд України зауважує, що Сімферопольське міжміське бюро реєстрації і технічної інвентаризації може бути відповідачем лише по тих позовах, які стосуються його прав та обов'язків, зокрема, про зобов'язання провести державну реєстрацію права власності. Але відповідач фактично не оспорює право власності позивача, не посилається на свої права щодо цього майна, а відтак, не може бути належним відповідачем за цією позовною вимогою, оскільки спір в цій частині не впливає на його права та обов'язки.

Зі змісту статті 6 Цивільного кодексу УРСР вбачається, що власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою.  Таким чином, відповідачем може бути особа, яка оспорює, або не визнає право власності позивача. Сімферопольське ж міжміське бюро реєстрації і технічної інвентаризації відмовило у реєстрації права власності позивача з підстав надання неналежних документів, а не з підстав невизнання його права власності.

Відповідно до Тимчасового положення про порядок державної реєстрації прав власності на нерухоме майно підприємства бюро технічної інвентаризації здійснюють державну реєстрацію прав власності на нерухоме майно у межах визначених адміністративно-територіальних одиниць. Таким чином Сімферопольське міжміське бюро реєстрації і технічної інвентаризації здійснює лише реєстрацію прав власності на нерухоме майно і не може бути відповідачем щодо вимог позивача про визнання права власності. У зв'язку з цим, суду, відповідно до вимог ст. 24 ГПК України, слід було вирішити питання про залучення до участі в справі іншого відповідача повинного відповідати за цим позовом. Так, вирішуючи спір в частині визнання за позивачем права власності суду на підставі первинних документів слід було встановити, кому належало право власності на спірне майно до його відчудження чи передачі позивачеві, та чи не зачіпала таке відчудження права інших осіб, та на підставі цього визначитися з іншими відповідачами чи відповідачем. Відповідно до статей 26, 27 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд може залучити до участі в справі осіб, якщо рішення господарського суду може вплинути на їх права та обов'язки. Втім, вимоги даних статей були проігноровані господарським судом Автономної Республіки Крим.

Відповідно до ст. 11110 Господарського процесуального кодексу України, підставами для скасування або зміни рішення місцевого є порушення або неправильне застосування норм матеріального чи процесуального права. Порушення норм процесуального права є в будь-якому випадку підставою для скасування рішення місцевого господарського суду, якщо господарський суд прийняв рішення, що стосується прав і обов'язків осіб, які не були залучені до участі у справі.

За таких обставин рішення місцевого господарського суду підлягає скасуванню, а справа –направленню на новий розгляд до господарського суду Автономної Республіки Крим.

При новому розгляді, суду слід з'ясувати наведені в цій постанові обставини справи, дослідити наявні у справі докази, дати їм, та доводам сторін належну правову оцінку та ухвалити законне та обґрунтоване рішення. Під час нового розгляду справи суду слід врахувати, що рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги процесуального закону і всебічно перевіривши обставини, вирішив спір у відповідності з нормами матеріального права, а обґрунтованим визнається рішення, в якому повно відображені обставини, що мають значення для  даної справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, підтвердженими в судовому засіданні.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 1115, 1117, п. 3 ч.1 ст. 1119, ст. 11111 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Державного підприємства “Видавництво та друкарня “Таврида” задовольнити. Рішення господарського суду Автономної Республіки Крим від 10-15.07.03 у справі № 2-5/9847-2003 скасувати, справу направити на новий розгляд до господарського суду Автономної Республіки Крим.

Головуючий - суддя                                                                      В. Дерепа

Судді                                                                                                    Б. Грек

Л. Стратієнко