СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

"19" січня 2007 р.                                                                   Справа №
410/4-06

Суддя
господарського суду Київської області Попікова О.В., розглянувши справу

за позовом

Суб'єкта підприємницької
діяльності ОСОБА_1

до

Переяслав-Хмельницької  об'єднаної державної податкової інспекції

про

Скасування рішення від
26.09.2006р. НОМЕР_1

секретар
судового засідання: Холоденко Н.О.

за
участю представників:

від позивача

СПД ОСОБА_1 (паспорт)

від відповідача

Сукач В.В. дов. від 27.07.2006р.
№ 4270, Жупін С.М. дор від 27.11.2006р. № 8709, Омельяненко С.О. дор. від
27.11.2006р. № 8708.

На підставі ч. 3 ст. 160 КАС
України в судовому засіданні 19.01.2007р. о 11 год. 40 хв. проголошено вступну
та резолютивну частини постанови. Виготовлення постанови у повному обсязі
відкладено на 25.01.2007р, про що повідомлено сторін після проголошення
вступної та резолютивної частини постанови.

Встановив:

Суб'єктом підприємницької
діяльності ОСОБА_1 заявлений позов про скасування рішення
Переяслав-Хмельницької об'єднаної державної податкової інспекції від
26.09.2006р НОМЕР_1, яким позивачеві нараховано 3446,25 грн. фінансових санкцій
за порушення вимог Закону України „Про застосування реєстраторів розрахункових
операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг” та Положення,
затв. Постановою КМУ № 567 від 23.04.2003р. „Про виробництво, зберігання,
продаж марок акцизного збору з голографічними захисними елементами і маркування
алкогольних напоїв”. Позивач обґрунтовує свої позовні вимоги відсутністю з його
боку порушень, за які застосовані фінансові санкції, оскільки при проведенні
перевірки працівниками податкової служби не було взято до уваги наступні
обставини:

- при продажу пива та сигарок
продавцем було застосовано РРО, проте, працівники податкової відмовились
прийняти чек;

- скетч-карта була в реалізації у
чоловіка СПД, який знаходиться на спрощеній системі оподаткування, і відповідно
не застосовує РРО

- на пляшці вина „Мікадо” акцизна
марка була погано приклеєна, і працівники податкової зірвавши марку, зазначили
в акті про її відсутність;

- при проведенні перевірки,
працівниками податкової служби не було дотримано вимог статей 15, 16 Закону
України „Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі,
громадського харчування та послуг”, зокрема позивачу не надано документів на
проведення перевірки, перевірка проводилась без понятих, т.і.

Відповідач надав відзив на позовну
заяву, в якому просить суд відмовити позивачеві у задоволенні позовних вимог з
тих підстав, що перевірка проведена згідно вимог п.2 статті 11 Закону України
„Про держану податкову службу в Україні” відповідно до направлень від
15.09.2006р. НОМЕР_2,НОМЕР_3. Під  час
перевірки податкова служба виявила порушення п.1, 2, 5, 13  статті 3 Закону України „Про застосування
реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування
та послуг” та правомірно визначила позивачем штрафні санкції на підставі статті
17 цього Закону.

Розглянувши матеріали справи та
заслухавши пояснення представників сторін, судом встановлено наступне.

Внаслідок проведеної перевірки щодо
контролю за здійсненням розрахункових операцій у сфері готівкового та
безготівкового обігу у магазині „Едем”, що розташований за адресою: АДРЕСА_1,
та належить СПД ОСОБА_1, працівниками податкової інспекції було виявлено  порушення п.1, 2, 5, 13  статті 3 Закону України „Про застосування реєстраторів
розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг” та
Положення „Про виробництво, зберігання, продаж марок акцизного збору з
голографічними захисними елементами і маркування алкогольних напоїв”, про що
працівниками податкової служби складено акт від
16.09.2006р.НОМЕР_4

На підставі вказаного акта Переяслав-Хмельницькою
об'єднаною державною податковою інспекцією Київської області 26.09.2006р. було
прийняте рішення НОМЕР_1, яким позивачеві нараховані фінансові санкцій у
розмірі 3446,25 грн. на підставі п.1, 3 статті 17  Закону України „Про застосування реєстраторів
розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг” та
статті 17 Закону України “Про державне регулювання виробництва і обігу спирту
етилового, коньячного, алкогольних напоїв та тютюнових виробів”.

Відповідно до вимог пункту 7 статті
11 Закону України “Про державну податкову службу в Україні” органи державної
податкової служби мають право застосовувати до підприємств, установ,
організацій і громадян фінансові санкції у порядку та розмірах,
встановлених законом.

Право органів державної податкової
служби здійснювати на підприємствах, в установах і організаціях незалежно від
форм власності та у громадян, в тому числі громадян - суб'єктів підприємницької
діяльності, перевірки грошових документів, бухгалтерських книг, звітів,
кошторисів, декларацій, товарно-касових книг, показників електронних
контрольно- касових апаратів і комп'ютерних систем, що застосовуються для
розрахунків за готівку із споживачами передбачено приписами статті 11 Закону
України "Про державну податкову службу в Україні".

Відповідно до вимог статті 15
Закону України “Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері
торгівлі, громадського харчування та послуг” контроль за додержанням суб'єктами
підприємницької діяльності порядку проведення розрахунків за товари (послуги),
інших вимог цього Закону здійснюють органи державної податкової служби України
шляхом проведення планових або позапланових перевірок згідно із законодавством
України.

Приписами пунктів 1, 2 статті 3
Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій в
сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" № 265/95 ВР визначено,
що суб'єкти підприємницької діяльності, які здійснюють розрахункові операції в
готівковій та/або в безготівковій  формі
(із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) при
продажу  товарів (наданні послуг) у сфері
торгівлі, громадського харчування та послуг зобов'язані проводити розрахункові
операції на повну суму покупки (надання послуги) через зареєстровані,
опломбовані у встановленому порядку та переведені у фіскальний режим роботи
реєстратори розрахункових операцій з роздрукуванням відповідних розрахункових
документів, що підтверджують виконання розрахункових операцій, або у випадках,
передбачених цим Законом, із застосуванням зареєстрованих у встановленому
порядку розрахункових книжок та видавати особі, яка отримує або повертає товар,
отримує послугу або відмовляється від неї, розрахунковий документ встановленої
форми на повну суму проведеної операції.

Приписами пункту 13 статті 3 Закону
України “Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі,
громадського харчування та послуг” визначено, що суб'єкти підприємницької
діяльності, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в
безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків,
жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі,
громадського харчування та послуг зобов'язані: забезпечувати відповідність сум
готівкових коштів на місці проведення розрахунків сумі коштів, яка зазначена в
денному звіті реєстратора розрахункових операцій.

У розумінні статті 2 згаданого
Закону місцем проведення розрахунків вважається місце, де здійснюються
розрахунки із покупцем за продані товари (надані послуги) та зберігаються
отримані за реалізовані товари (надані послуги) готівкові кошти, а також місце
отримання покупцем попередньо оплачених товарів (послуг) із застосуванням
платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо.

Відповідно до вимог статті 71
Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних
справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Як вбачається з акта перевірки
від  16.09.2006р.НОМЕР_4, НОМЕР_5, в ході
її здійснення було встановлено, що 1) при продажу в магазині пляшки пива
„Оболонь” - 2грн. 50 коп., пачки цигарок „Next” -1 грн., 75 коп., скреч-картки
для поповнення рахунку мобільного телефону вартістю 26 грн. не було застосовано
РРО та не видано відповідного розрахункового документу -чеку. У залученого до
акта перевірки пояснення від 16.09.2006р. продавця ОСОБА_2, яка була присутня
під час перевірки та продавала зазначений товар, вбачається, що сама продавець
не заперечує факт продажу загаданого товару загалом на суму 30,25 грн. без
проведення їх через РРО та видачі  розрахункового документу через те, що у
магазині була черга, і продавець збиралась швидше обслугувати покупців.
Позивач, наголошуючи на тому, що скетч-карка була в реалізації її чоловіка,
який знаходиться на спрощеній системі і відповідно не застосовує РРО, не
спростував викладені в акті перевірки порушення вимог п.1, 2 статті 3 Закону
України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій в сфері
торгівлі, громадського харчування та послуг”, оскільки:  під час проведення перевірки в магазині
позивача було реалізовано товар без застосування РРО та видачі розрахункового
документу саме у місті проведення розрахунків СПД ОСОБА_1

Згідно приписів пункту 1 статті 17
Закону України “Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері
торгівлі, громадського харчування та послуг” до
суб'єктів підприємницької діяльності, застосовується фінансова санкція у
п'ятикратному розмірі вартості проданих товарів (наданих послуг),  на
які  виявлено  невідповідність  -  у
разі проведення розрахункових  операцій  на неповну суму вартості проданих товарів
(наданих послуг), у разі непроведення розрахункових операцій через
реєстратори   розрахункових   операцій. Розрахунок фінансових санкцій є
обгрунтованим (30,25 грн. * 5 = 151,25 грн).

2) перевіркою встановлено невідповідність
суми готівкових коштів на місці проведення розрахунків сумі коштів, яка
зазначена в денному звіті РРО на 251 грн. Як вбачається з пояснення продавця
ОСОБА_2, невідповідність коштів виникла внаслідок того, що в магазині працюють
два суб'єкти підприємницької діяльності і один продавець, і відповідно касу не
розділяють. Згадані пояснення продавця
не можуть бути підставою для незастосування до СПД ОСОБА_1 фінансових
санкцій, оскільки вимогами п.13.статті 3 Закону України чітко визначені вимоги
щодо забезпечення відповідності суми готівкових коштів на місці проведення
розрахунків сумі коштів, зазначеній в денному звіті РРО, а спрощення процедури
проведення розрахунків із покупцями призвело з боку позивача до порушення
наведеної норми Закону.

Згідно приписів статті 22 Закону
України “Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі,
громадського харчування та послуг” у разі невідповідності суми готівкових
коштів на місці проведення розрахунків сумі коштів, яка зазначена в денному
звіті, а у випадку використання розрахункової книжки -загальній сумі продажу за
розрахунковими квитанціями, виданими з початку робочого дня, до суб'єктів
підприємницької діяльності застосовується фінансова санкція у п'ятикратному
розмірі суми, на яку виявлено невідповідність. Розрахунок фінансових санкцій є
обгрунтованим (251 грн.  * 5 = 1255 грн.)

3) в порушення вимог п. 5 статті
3  Закону України “Про застосування
реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування
та послуг” книга обліку розрахункових операцій позивача НОМЕР_6 зареєстрована в
Переяслав-Хмельницькій ОДПІ 2.06.2006р., а звіти (фіскальні чеки) були
підклеєні в книгу з 1.06.2006р. За згадані порушення, відповідач правомірно на
підставі п. 3 статті 17 Закону України “Про застосування реєстраторів
розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг”
застосував фінансову санкцію в сумі 20 неоподатковуваних мінімумів доходів
громадян у розмірі 340 грн.

4) в акті перевірки також зазначено
про опрушення позивачем вимог Положення „Про виробництво, зберігання, продаж
марок акцизного збору з голографічними захисними елементами і маркування
алкогольних напоїв та тютюнових виробів”, затв. Постановою КМУ № 567 від
23.04.2003р.,  в результаті того, що в приміщенні
магазину СПД ОСОБА_1 виявлено напій білий сливовий „Мікадо” з відсутністю
акцизної марки.

Відповідно до вимог частини 4
статті 11 Закону України “Про державне регулювання виробництва і обігу спирту
етилового, коньячного, алкогольних напоїв та тютюнових виробів”  алкогольні напої  та
тютюнові  вироби,  які
виробляються  в Україні,  а
також такі,  що імпортуються в Україну,  позначаються марками акцизного збору в
порядку, визначеному законодавством.

Згідно вимог Правил роздрібної
торгівлі алкогольними напоями, затвердж. Постановою КМУ від 30.07.1996р. № 854,
зберігання   та   реалізація
алкогольних  напоїв, крім
алкогольних  напоїв  з
вмістом  спирту  етилового
від 1,2 до 8,5 відсотка
об'ємних  одиниць,  вироблених
в  Україні, дозволяється
тільки  за наявності марки акцизного
збору встановленого зразка на пляшці  або
на іншій тарі згідно із законодавством.

У Положенні про виробництво,
зберігання, продаж марок акцизного збору з голографічними захисними елементами
і маркування алкогольних напоїв та тютюнових виробів, затв Постановою КМУ від
23.04.2003р. № 567  передбачено, що
маркування  алкогольних  напоїв
і   тютюнових   виробів здійснюється виробниками цієї
продукції.

Зокрема, марки  наклеюються
виробниками  на  кожну пляшку,
пачку (упаковку)  у  такий
спосіб,  щоб  вони
розривалися   під   час відкупорювання (розкривання) виробів.

Відповідно до вимог пункту 7 статті
11 Закону України “Про державну податкову службу в Україні” органи державної
податкової служби мають право застосовувати до підприємств, установ,
організацій і громадян фінансові санкції у порядку та розмірах,
встановлених законом. Приписами частини 4 статті 17 Закону України “Про
державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного,
алкогольних напоїв та тютюнових виробів” передбачено, що рішення про
стягнення штрафів встановлених частиною другою цієї статті, приймаються
органом, який видав ліцензію на право виробництва і торгівлі спиртом етиловим,
коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом
етиловим ректифікованим плодовим, спиртом-сирцем виноградним, спиртом-сирцем
плодовим, алкогольними напоями і тютюновими виробами, та іншими органами
виконавчої влади у межах їх компетенції, визначеної законами України.

Приписами абзацу 12 частини 2
статті 17 Закону України “Про державне регулювання виробництва і обігу спирту
етилового, коньячного, алкогольних напоїв та тютюнових виробів” передбачено
застосування фінансових санкцій у вигляді штрафу до суб'єктів підприємницької
діяльності за зберігання,
транспортування,   реалізацію   фальсифікованих алкогольних напоїв та
тютюнових  виробів,  алкогольних  напоїв
та тютюнових  виробів  без марок акцизного збору встановленого
зразка або  з  підробленими
марками  акцизного  збору
-  100  відсотків вартості товару, але не менше 1700
гривень.

Як вбачається з матерілів справи,
зокрема пояснення продавця  ОСОБА_2 від
16.09.2006р., під час перевірки пляшка
напою „Мікадо” містила акцизну марку, проте остання була відклеєна із-за
неякісного клею.  Господарський суд
вважає наведені обставини досить суперечливими, оскільки поняття відклеєна
акцизна марка і відсутність акцизної марки не є тотожними. При цьому, судом
приймається до уваги приписи статті 71 Кодексу адміністративного судочинства
України, з огляду на які, обставини щодо відсутності марки акцизного збору на
пляшці напою „Мікадо” суд не може вважати доведеними, і відповідно  встановлює, що фінансові санкції були
нараховані позивачу за знаходження в реалізації алкогольного напою з відклеєною
маркою.

Зважаючи на те, що податковою
службою нараховані фінансові санкції за реалізацію позивачем алкогольних напої
з відклеєними марками акцизного збору, а наведеними приписами Закону
передбачена відповідальність саме за реалізацію  фальсифікованих алкогольних напоїв та
тютюнових  виробів,  алкогольних
напоїв  та тютюнових  виробів
без марок акцизного збору встановленого зразка або  з
підробленими  марками  акцизного
збору, господарський суд вважає, що Переяслав-Хмельницька об'єднана
державна податкова інспекція, застосувавши штрафні санкції за порушення
Положення, затв. Постановою КМУ № 567 від 23.04.2003р. „Про виробництво,
зберігання, продаж марок акцизного збору з голографічними захисними елементами
і маркування алкогольних напоїв та тютюнових виробів” довільно тлумачить
приписи згаданого закону та розширила коло правовідносин, за які законом
передбачена відповідальність у вигляді застосування штрафних санкцій. При
цьому, доводів чи доказів стосовно того, що в реалізації позивача
знаходились алкогольні напої без акцизних марок або марки акцизного збору були
підроблені не надано.

З огляду на викладене, позовні
вимоги щодо скасування рішення Переяслав-Хмельницької об'єднаної державної
податкової інспекції від 26.09.2006р НОМЕР_1 про нарахування 3446,25 грн.
фінансових санкцій підлягають задоволенню в частині нарахування 1700 грн. за
порушення Положення „Про виробництво, зберігання, продаж марок акцизного збору
з голографічними захисними елементами і маркування алкогольних напоїв та
тютюнових виробів”, затв. Постановою КМУ № 567 від 23.04.2003р. В задоволенні
решти позовних вимог відмовлено.

Судові витрати (3,40 судового
збору) розподіляються відповідно до вимог статті 94 Кодексу адміністративного
судочинства України.

Враховуючи наведене, керуючись
статтею 124 Конституції України, статтями 71, 94, 158 -163, Кодексу
адміністративного судочинства України, господарський суд

п о с
т а н о в и в

Позов задовольнити частково.

Скасувати рішення
Переяслав-Хмельницької об'єднаної державної податкової інспекції від
26.09.2006р НОМЕР_1  в частині
нарахування 1700 грн. фінансових санкцій за порушення  Положення „Про виробництво, зберігання,
продаж марок акцизного збору з голографічними захисними елементами і маркування
алкогольних напоїв та тютюнових виробів”, зат. Постановою КМУ № 567 від
23.04.2003р.

Стягнути з державного бюджету
України на користь Суб'єкта підприємницької діяльності ОСОБА_1
(ІНФОРМАЦІЯ_1)  1,65 грн.  судового збору.

Постанова відповідно до ч. 1 ст.
254 КАС України набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про
апеляційне оскарження, встановленого цим Кодексом, якщо таку заяву не було
подано.

Постанова може бути оскаржена до суду
апеляційної інстанції протягом десяти днів з дня її складення в повному обсязі
за правилами, встановленими статтями
185-187 КАС України.

Суддя
Попікова О. В.

Дата складення та підписання постанови в повному обсязі
- 25 січня 2007р.