ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД _________________________________________________________________________________________
У Х В А Л А ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

"27" березня 2007 р.

Справа № 3/461/06

Колегія суддів Одеського
апеляційного господарського суду у складі:

Головуючого судді:  Бєляновського В.В.,

Суддів:   Мирошниченко М.А.

Шевченко
В. В.,

при
секретарі   -   Волощук О.О.,

за участю представників:

Від
позивача: ОСОБА_1

Від
1 відповідача: Камалєтдінова О.В.

Від
2 відповідача: Ніконов В.О.

Від
3 відповідача: Нариков В.П.

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в м. Одесі

апеляційну скаргу Приватного
підприємця ОСОБА_1, Миколаївська область, м. Очаків

на постанову
господарського суду Миколаївської області

від
20.11.2006 року

у справі   № 3/461/06

за позовом:
Приватного підприємця ОСОБА_1, Миколаївська область,

м. Очаків

до відповідачів: 1. Очаківська
районна державна адміністрація;

2. Очаківська
районна рада;

3. ТОВ „Евріка”,
Миколаївська область, м. Очаків

про визнання
незаконними розпорядження Очаківської райдержадміністрації   НОМЕР_1 та рішення Очаківської районної ради
НОМЕР_2

ВСТАНОВИЛА:

У вересні 2006 року  приватний підприємець ОСОБА_1 звернувся до
господарського суду Миколаївської області з адміністративним позовом до Очаківської
районної державної адміністрації, Очаківської районної ради Миколаївської
області та ТОВ „Евріка” про визнання незаконними розпорядження Очаківської
райдержадміністрації НОМЕР_1 та рішення Очаківської районної ради НОМЕР_2 про
надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення в оренду
строком на 3 роки земельної ділянки в районі Лагерної коси та погодження
проекту землеустрою ТОВ „Евріка та зобов'язання відповідачів вирішити питання
щодо надання дозволу на розробку проектів землеустрою щодо відведення в оренду
земельної ділянки в районі Лагерної коси Очаківського району Миколаївської
області у відповідності зі ст. ст. 10, 24, 33 Закону „Про оренду землі”.

Позовні вимоги обґрунтовувалися тим,
що оспорювані розпорядження та рішення є частково незаконними, так як
постановлені з порушенням ст. ст. 10, 24, 33 Закону „Про оренду землі”,
оскільки в них не зазначено про права позивача на земельну ділянку 0,02 га, як
орендаря який має переважне право на поновлення договору оренди.

Очаківська райдержадміністрація та
Очаківська районна рада заперечували проти позову посилаючись на його
безпідставність та вказуючи на те, що на момент звернення до господарського
суду райдержадміністрація та позивач не перебувають у відносинах, пов'язаних з
орендою землі, а в оспорюваному розпорядженні йдеться про іншу земельну
ділянку, яка не співпадає площею та межами з земельною ділянкою, яка раніше
орендувалася  позивачем за договором
оренди від 30.05.2003 року.

Постановою господарського суду
Миколаївської області від 20.11.2006 року у справі (суддя -Смородінова О.Г.) на
підставі  п. 1 ч. 1 ст. 157 КАС України
закрито провадження у справі відносно ТОВ „Евріка” з  посиланням на те, що ця юридична особа не є
суб'єктом владних повноважень і відповідно до ст. 50 КАС України не може бути
відповідачем у цій справі, а в задоволенні адміністративного позову відмовлено
з мотивів необґрунтованості та безпідставності позовних вимог.

Приватний підприємець ОСОБА_1 у
поданій до Одеського апеляційного господарського суду апеляційній скарзі
просить зазначену постанову місцевого господарського суду скасувати, як
ухвалену при неповному з'ясуванні обставин, що мають значення для справи та з
порушенням норм матеріального і процесуального права, та прийняти нове рішення
яким позов задовольнити в повному обсязі.

У відзиві на апеляційну скаргу
Очаківська райдержадміністрація та Очаківська районна рада заперечують проти її
задоволення вказуючи на безпідставність викладених у ній доводів і просять
оскаржувану постанову місцевого господарського суду залишити без змін, вважаючи
її законною та обґрунтованою.

Обговоривши доводи апеляційної скарги
та заперечення на неї, вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши
матеріали справи, перевіривши правильність застосування судом норм
матеріального і процесуального права при прийнятті оскаржуваного рішення,
колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга  задоволенню не підлягає  з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та
встановлено місцевим господарським судом, 30.05.2003 року між Очаківською
райдержадміністрацією (орендодавець) та суб'єктом підприємницької діяльності
-фізичною особою ОСОБА_1 (орендар) було укладено договір короткострокової
оренди земельної ділянки площею 0,02 га розташованої на Лагерній косі
Очаківського району Миколаївської області, для здійснення комерційної
діяльності, строком на 1 рік, тобто до 30.05.2004 року. Пунктом 11 даного
договору сторони узгодили умови зміни, припинення та розірвання договору.

Відповідно до п. 22 договору, його
невід'ємною частиною є план - схема земельної ділянки, яка позивачем до суду не
надана і в матеріалах справи відсутня.

Після закінчення строку даного
договору оренди позивач продовжував користуватися зазначеною в ньому земельною
ділянкою, оскільки орендодавець заперечень проти цього не висловлював.

Згідно з ч. 3 ст. 33 Закону України
„Про оренду землі”, у разі якщо орендар продовжує користуватися земельною
ділянкою після закінчення строку договору оренди, то за відсутності письмових
заперечень орендодавця протягом одного місяця після закінчення строку договору
він підлягає поновленню на той самий строк і на тих самих умовах, які були
передбачені договором. Письмове заперечення здійснюється листом-повідомленням.

Листом НОМЕР_3 Очаківська
райдержадміністрація повідомила позивача про те, що договір оренди земельної
ділянки від 30.05.2003 року з ним не буде продовжено у зв'язку з закінченням
терміну його дії. Факт отримання цього листа позивач не заперечує.

Частиною 1 ст. 31 вказаного
вище  Закону встановлено, що договір
оренди припиняється, зокрема, у разі закінчення строку, на який його було
укладено. Така ж сама умова міститься і в п. 11 договору оренди від 30.05.2003
року.

Таким чином, договір оренди
земельної ділянки від 30.05.2003 року , що був укладений між позивачем та
Очаківською райдержадміністрацією, припинився 30.05.2006 року, і відповідно,
позивач перестав бути орендарем зазначеної в ньому земельної ділянки, з усіма
наслідками, що випливають з даного факту.

Згідно з ч. 1 ст. 34 цього Закону, у
разі припинення або розірвання договору оренди землі орендар зобов'язаний
повернути орендодавцеві земельну ділянку на умовах, визначених договором.
Орендар не має права утримувати земельну ділянку для задоволення своїх вимог до
орендодавця.

02.11.2005 року Очаківською районною
державною адміністрацією було прийнято розпорядження НОМЕР_4 про надання ТОВ
«Евріка»дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення в оренду
строком на 3 роки, земельної ділянки державної власності загальною площею до
0,8 га під розміщення туристичного комплексу на 100 місць в межах території
Лагерної коси Очаківського району Миколаївської області.

Приймаючи оспорюване
розпорядження Очаківська райдержадміністрація
керувалася ст.ст. 2, 13 Закону України «Про місцеві державні
адміністрації», ст.ст. 17, 93 ,124 п. 12 розділу X „Перехідні положення”
Земельного кодексу України, ст.ст. 4, 5 Закону України «Про внесення змін до
Закону України «Про оренду землі», враховуючи рішення районної міжвідомчої
комісії щодо здійснення державної політики в сфері регулювання земельних
відносин від 03.10.05р., витяг із протоколу № 3, лист районного відділу
земельних ресурсів НОМЕР_5.

23.06.2006 року Очаківською
районною радою Миколаївської області було прийнято рішення НОМЕР_6 про
погодження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду
строком на 3 роки ТОВ «Евріка»для рекреаційного призначення під розміщення
туристичного комплексу на 100 місць із земель державної власності не наданих у
власність або користування в межах території Лагерної коси Очаківського району
Миколаївської області.

Оспорюване рішення було прийнято
відповідно до пункту 21 ч.1 ст. 43 Закону України «Про місцеве самоврядування в
Україні», пункту 7 статті 123 Земельного кодексу України, за результатами
розгляду заяви ТОВ «Евріка», з урахуванням висновку постійної комісії районної
ради з питань агропромислового комплексу, земельних ресурсів та соціального
розвитку села, районна рада вирішила:

1.          Погодити   проект
землеустрою   щодо   відведення
земельної  ділянки   державної власності загальною площею
0,7324 га ТОВ «Евріка»в оренду терміном на 3 роки для рекреаційного призначення
під розміщення туристичного комплексу на 100 місць із земель державної
власності не наданих у власність або користування в межах території

Лагерної коси Очаківського району
Миколаївської області.

2.          Погодити встановлення орендної плати
за використання даної земельної ділянки у розмірі 10 відсотків від II
нормативної грошової оцінки.

3.          Рекомендувати ТОВ «Евріка»звернутися
до Держкомзему України для   проведення
державної землевпорядної експертизи проекту землеустрою щодо відведення  земельної ділянки державної власності
загальною площею 0,7324 га ТОВ «Евріка» в оренду терміном на 3 роки для
рекреаційного призначення під розміщення туристичного комплексу на 100 місць із
земель державної власності ненаданих у власність або користування в межах   території Лагерної коси  Очаківського району   Миколаївської області.

4. Контроль за виконанням цього
рішення покласти на постійну комісію районної ради з питань агропромислового
комплексу, земельних ресурсів та соціального розвитку села.

При вирішенні даного спору слід
виходити з того, що підставами для визнання акта ненормативного характеру
нечинним є невідповідність його вимогам чинного законодавства та (або)
визначеній законом компетенції органу, який видав цей акт. Обов'язковою умовою
визнання акта недійсним є також порушення у зв'язку з прийняттям відповідного
акта прав, свобод та охоронюваних законом інтересів позивача у справі.

Наявні у справі документи свідчать
про те, що оспорюване розпорядження було прийнято райдержадміністрацією з
урахуванням необхідності вирішення питань перспективного розвитку Лагерної
коси, на підставі п. 12 розділу Х „Перехідні положення ” Земельного кодексу
України та ст. 16 Закону України „Про оренду землі”. Цим розпорядженням
передбачено лише надання дозволу ТОВ „Евріка” на розробку проекту землеустрою
земельної ділянки площею 0,8 га на умовах оренди. Право оренди зазначеної земельної
ділянки ТОВ „Евріка” набуло на конкурентних засадах згідно з розпорядженням
райдержадміністрації від 17.08.05 року
№  243, що підтверджується
оголошенням в місцевій газеті „Чорноморська зірка” від 02.09.2005 року та
протоколом № 3 засідання районної міжвідомчої комісії щодо здійснення державної
політики в сфері регулювання земельних відносин від 13.10.2005 року.

Позивач своїм правом на участь в
даному конкурсі не скористався. Крім того, позивачем не доведено за допомогою
законодавчо встановлених засобів доказування, що оспорюваним розпорядженням ТОВ
„Евріка” надано дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо надання в оренду
саме тієї земельної ділянки, що раніше знаходилася в оренді у нього. Надані
позивачем в обґрунтування своїх доводів власноручно виконані креслення меж
землекористування до уваги прийняті бути не можуть, оскільки уповноваженими на
це особами не засвідчені.

Разом з тим, оспорюваним рішенням
районної ради погоджено проект землеустрою щодо відведення ТОВ „Евріка” в оренду
земельної ділянки загальною площею 0,7324 га, в той час як за договором від
30.05.2003 року позивач був орендарем земельної ділянки площею 0,02 га. Отже,
передбачена оспорюваними актами земельна ділянка не може ні площею, ні межами
співпадати з ділянкою орендованою позивачем.

Отриманий ТОВ „Евріка” дозвіл на
розробку проекту землеустрою був
реалізований у встановленому ст. ст. 93,124 ЗК України порядку.

Згідно з ч. 2 ст. 125 ЗК України,
право на оренду земельної ділянки виникає після укладення договору оренди і
його державної реєстрації. Отже, відсутність орендних відносин між
райдержадміністрацією та ТОВ „Евріка” до припинення договору оренди від
30.05.2003 року, тобто до 30.05.2006 року, свідчить про відсутність порушення
прав та охоронюваних законом інтересів позивача.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України,
завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів
фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових
відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих повноважень.

Приймаючи до уваги, що оспорювані
розпорядження та рішення відповідають вимогам чинного законодавства та
визначеній законом компетенції органів, що їх видали і не порушують прав,
свобод та охоронюваних законом інтересів позивача, а позовна вимога щодо зобов'язання
відповідачів вирішити питання носить неконкретний характер і позивач всупереч
вимогам суду першої інстанції в цій частині свої вимоги не уточнив, то правові
підстави для задоволення позову відсутні.

Доводи позивача, що викладені в апеляційній
скарзі не заслуговують на увагу, оскільки не спростовують висновків місцевого
господарського суду та з урахуванням всіх обставин даної справи, встановлених
господарським судом, не впливають на правильність вирішення спору по суті. Такі
доводи є наслідком помилкового довільного тлумачення позивачем змісту статей
10, 24, 33 Закону „Про оренду землі”, які регулюють права третіх осіб на
орендовану земельну ділянку, права та обов'язки орендодавця та можливість
поновлення договору оренди землі за відсутності заперечень орендодавця, але аж
ніяк не підстави для визнання нечинними актів ненормативного характеру, на чому
безпідставно наполягає скаржник.

З урахуванням наведеного, колегія
суддів вважає, що оскаржувана постанова місцевого господарського суду відповідає
фактичним обставинам справи та чинному законодавству, а мотиви позивача, з яких
подано апеляційну скаргу, не можуть бути підставою для її зміни чи скасування,
оскільки спростовуються вищевикладеним.

Керуючись  ст.ст. 184, 195, 196, 198, 200, 205, 206,
254  КАС
України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Постанову господарського суду
Миколаївської області від 20.11.2006 року у справі № 3/461/06 залишити без
змін, а апеляційну скаргу приватного підприємця ОСОБА_1 -без задоволення.

Ухвала набирає законної
сили з дня її прийняття і може бути оскаржена

у касаційному порядку до Вищого
адміністративного суду України.

Головуючий  суддя:
Бєляновський В.В.

Судді:
Мирошниченко М.А.

Шевченко В. В.