СУД
ПОСТАНОВА

"14" березня 2007 р.

Справа №  6/4

Господарський суд Кіровоградської
області у складі судді Баранець О.М., розглянувши матеріали справи № 6/4

за позовом: Фізичної особи -
підприємця ОСОБА_1,  м. Кіровоград

до відповідача: Державної
податкової інспекції у м. Кіровограді, м. Кіровоград

про скасування актів

Представники:

від позивача - ОСОБА_1, фізична
особа - підприємець;

від позивача - ОСОБА_4, довіреність
НОМЕР_24 від 29.01.2007 року;

від позивача - ОСОБА_2, бухгалтер;

від відповідача - Панасенко І.Б.,
довіреність № 153 від 19.04.2006 року;

від відповідача - Дзигунська П.С.,
довіреність № 5 від 15.01.2007 року;

від відповідача - Івасенко В.В.,
довіреність № 6 від 15.01.2007 року.

Час прийняття постанови - 16 : 04

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1
подав позов про скасування податкові повідомлення-рішення Державної податкової
інспекції у  м. Кіровограді НОМЕР_1 від
13.12.2006 року про визначення позивачу податкового зобов'язання по податку на
додану вартість в сумі 41517,50 грн. та
НОМЕР_2 від 13.12.2006 року про зменшення позивачу суми бюджетного
відшкодування з податку на додану вартість в сумі 53622,00 грн., зобов'язання
сплатити податок на додану вартість в сумі 33403,00 грн. та штрафні санкції в
сумі 16701,50 грн.

Позивач вважає позов таким, що
підлягає задоволенню з наступних підстав.

Висновки, викладені в акті
перевірки НОМЕР_3 від 27.11.2006 року не підтверджуються належними доказами, не
rрунтуються на встановлених фактах, а є припущеннями перевіряючих, що не
підтверджуються документальними доказами, первинними або іншими документами,
які зафіксовані в бухгалтерському та податковому обліку.

У запереченні на позовну заяву
відповідач вважає позов таким, що не підлягає задоволенню. Висновки викладені в
акті перевірки НОМЕР_3 від 27.11.2006 року відповідають законодавству та
підтверджені належними доказами, а тому підстави для скасування спірних
податкових повідомлень-рішень відсутні.

14.03.2007 року проголошена вступна
та резолютивна частина постанови, яка виготовлена в повному обсязі 16.03.2007
року.

Розглянувши матеріали даної справи,
заслухавши пояснення позивача, представників позивача та відповідача,
здійснивши оцінку наявних в матеріалах справи доказів, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

Державна податкова інспекція у м.
Кіровограді за результатами виїзної планової перевірки суб'єкта господарювання
- фізичної особи ОСОБА_1 з питань дотримання вимог податкового законодавства за
період з 01.07.2005 року по 30.09.2006 року складено акт НОМЕР_3 від 27.11.2006
року.

За результатами документальної
перевірки встановлено порушення ч. «д»
п.п. 7.2.1 п. 7.2, п.п. 7.3.1 п. 7.3, п.п. 7.4.1, 7.4.4, 7.4.5 п. 7.4,
7.5 ст. 7 Закону України «Про податок на додану вартість». Фізичною
особою-підприємцем ОСОБА_1 завищено податковий кредит за перевіряємий період на
63712,09 грн. та  занижено податкові
зобов'язання з податку на додану вартість в сумі 19166,67 грн., в тому числі за
грудень 2005 року 19166,67 грн.

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 в
перевіряємому періоді здійснював господарську діяльність на спрощеній системі
оподаткування шляхом отримання свідоцтва платника єдиного податку. В 2005 році
відповідно заяви про право застосування спрощеної системи оподаткування обліку
та звітності від 17.11.2004 року із зазначенням видів діяльності  - транспортні послуги, оптова та роздрібна
торгівля, сервісне обслуговування автотранспорту. В 2006 році відповідно до
заяви із зазначенням видів діяльності - транспортні послуги, оптова та
роздрібна торгівля, сервісне обслуговування автотранспорту, оренда приміщень
автотранспорту.

Протягом перевіряємого періоду
приватним підприємцем ОСОБА_1 згідно наданих до податкової інспекції податкової
декларацій з податку на додану вартість відносились до складу податкового
кредиту суми податку на додану вартість по податкових накладних за придбані
товарно-матеріальні цінності (оргтехніка, меблі, автомобілі та запчастини до
них, побутова техніка, будівельні матеріали, тощо) в ІІ півріччі 2005року на
суму 21067,33 грн. в тому числі податок на додану вартість 3511,22 грн., в 1, 2
та 3 кварталах 2006 року на суму 27110,15 грн., в тому числі податок на додану
вартість 4518,35 грн.

Накопичення закуплених
товарно-матеріальних цінностей стало підставою заявлення в деклараціях з
податку на додану вартість до
відшкодування податку на додану вартість на суму 6188,00 грн. протягом
ІІ півріччя 2005 року та 81910,00 грн. протягом 9 місяців 2006 року.

За результатами інвентаризації не
пред'явлено до огляду товарно-матеріальні цінності на суму 15280,25 грн. в тому
числі податок на додану вартість 2546,36 грн. та не надано документів, що
підтверджують їх можливу реалізацію та отримання доходу.

Податок на додану вартість
сплачений при придбанні вищезазначених товарно-матеріальних цінностей у
відповідних звітних періодах включено до складу податкового кредиту на підставі
податкових накладних, які зазначені на стр. 19 -20 акту перевірки.          .

За висновком податкового органу
частина придбаних на протязі перевіряємого періоду товарно-матеріальних
цінностей знаходяться в приватному будинку позивача. Встановлені та
використовуються в особистому господарстві. Загальна сума таких
товарно-матеріальних цінностей складає 32897,23 грн. в тому числі податок на
додану вартість 5482,88 грн.

А тому позивач в порушенні п. 7.4.1
п. 7.4 ст.7 Закону України «Про податок на додану вартість» по вищезазначених
операціях завищено податковий кредит з податку на додану вартість у відповідних
податкових періодах, а саме: серпень 2005 року - 38,33 грн.; жовтень 2005 року
- 2781,89 грн.; грудень 2005 року - 691,00 грн.; квітень 2006 року - 297,18
грн.; травень 2006 року - 3516,64 грн.; червень 2006 року - 287,53 грн.; липень
2006 року - 416,67 грн.

За результатами проведеної
інвентаризації встановлено відсутність в наявності автотранспортного засобу
Ford Tranzit, 2002 року випуску, державний номер НОМЕР_4 вартістю 58364,00
грн., який в свою чергу був придбаний приватним підприємцем ОСОБА_1 в травні
2005 року. До складу податкового кредиту в декларації з податку на додану
вартість за травень 2005 року включено суму податку на додану вартість в сумі
9727,33 грн. Згідно листа від 17.10.2006 року НОМЕР_5 відділу державної
автомобільної інспекції УМВС України в Кіровоградській області даний автомобіль
знятий з обліку для реалізації в межах України» 24.12.2005 року. Інформація про
нового власника відсутня. За висновком податкового органу згідно наданих на
перевірку подорожніх листів даний автотранспортний засіб позивачем не використовувався
в підприємницькій діяльності. Тим самим не підтверджується використання
автомобіля в межах господарської діяльності та в порушення пп. 7.4.4 п. 7.4 ст.
7 Закону України "Про податок на додану вартість" завищено податковий
кредит на 9727,33 грн. за грудень 2005 року.

В перевіряємому періоді на підставі
біржової угоди УТБ від 30.12.2005 року підприємцем було придбано в
Національного банку України м. Києва в січні 2006 року автомобіль МАЗ - 5337,
1993 року випуску, що підтверджено податковою накладною НОМЕР_6 від 18.01.2006
року на суму 35209,00 грн. в тому числі податок на додану вартість 5868,17
грн., яку включено до складу податкового кредиту декларації з податку на додану
вартість за січень 2006 року. На базі закупленого автомобіля, на підставі
укладеної угоди НОМЕР_7 від 23.01.2006 року з ВАТ "Дрогобицький завод
автомобільних кранів", виготовлено автокран КТА-1601. За отримані послуги
по переобладнанню автомобіля ПП ОСОБА_1 перераховано ВАТ "Дрогобицькому
заводу автомобільних кранів" 217999,99 грн. в тому числі податок на додану
вартість 36333,33 грн. та на підставі податкових накладнихНОМЕР_8 від
30.01.2006 року на суму 109000,00 грн. в тому числі податок на додану вартість
18166,67 грн., НОМЕР_9 від 10.02.2006 року на суму 108999,99 грн. в тому числі
податок на додану вартість 18166,66 грн., до складу податкового кредиту з
податку на додану вартість включено вищезазначені суми податку на додану
вартість в декларації за відповідні звітні періоди. В вересні 2006 року
переобладнаний в автокран КТА-1601 автомобіль МАЗ 5337 продано приватним
підприємцем ОСОБА_1 згідно податкової накладної НОМЕР_10 від 16.09.2006 року
ОСОБА_3 за 20000,00 грн. в тому числі податок на додану вартість 3333,33 грн.
та знято з обліку в відділі Державної автоінспекції УМВС України в
Кіровоградській області 16.09.2006 року.

Згідно даних державного реєстру
приватним підприємцем зареєстровано види діяльності в яких не зазначено вид
діяльності роздрібна торгівля автомобілями. В порушення п.п. 7.4.1 п. 7.4 ст. 7
«Про податок на додану вартість» не маючи законних підстав для зайняття
підприємницькою діяльністю з роздрібної торгівлі автомобілями, приватним
підприємцем ОСОБА_1 віднесено до складу податкового кредиту 5868,17 грн.
сплаченого податку на додану вартість при придбанні автомобіля та 36333,33 грн.
податку на додану вартість сплаченого за надані послуги по переобладнанню
автомобіля, який не використовувався згідно наданих на перевірку подорожніх
листів у межах офіційно зареєстрованої господарської діяльності платника податку.

Позивачем завищено суму податкового
кредиту з податку на додану вартість за січень 2006 року на 24034,84 грн. та
лютий 2006 року на 18166,66 грн.

Крім того, в ході проведення
перевірки правильності визначення сум податкового кредиту встановлено, що в порушення
вимог пп. 7.4.1, 7.4.4 п. 7.4 ст. 7 Закону України  "Про податок на додану вартість"
позивачем до складу податкового кредиту включені суми податку на додану
вартість по придбаним будівельним матеріалам, які згідно актів списання
будівельних матеріалів наданих на перевірку приватним підприємцем, використано
на будівництво незавершеного об'єкту, який розташований за адресою:АДРЕСА_1 та
є його власністю (договір купівлі - продажу від 03.08.2000 року).

При цьому діяльність приватного
підприємця ОСОБА_1 з будівництва не заявлена до видів господарської діяльності.
На перевірку не надано будь-яких документів, які засвідчують виконання
будівельних робіт на даному об'єкті, що не дає можливості підтвердити фактичне
використання будівельних матеріалів зазначених в актах списання та їх
причетність до оподатковуваних операцій.

Так, відповідно акту списання від
31.08.2005 року приватним підприємцем списано та включено до складу податкового
кредиту з податку на додану вартість в серпні місяці 2005 року придбані будівельні
матеріали на загальну суму 858,43 грн., в тому числі податок на додану вартість
143,05 грн. по податкових накладних, які перелічені на стр. 21-23 акту
перевірки. Такий вид діяльності як - будівництво, не зазначено позивачем, в
заяві про право застосування спрощеної системи оподаткування, обліку та
звітності, та не внесено до свідоцтва про сплату єдиного податку. Підприємцем
завищено податковий кредит з податку на додану вартість по вказаних операціях
за: серпень 2005 року на 143,05 грн.; жовтень 2005 року на 188,05 грн.; січень
2006 року на 151,05 грн.; лютий 2006 року на 326,67 грн.; березень 2006 року на
339,62 грн.; квітень 2006 року на 865,94 грн.; травень 2006 року на 1418,12
грн.; червень 2006 року на 226,35 грн.; серпень 2006 року на       95,17 грн.

Враховуючи встановлене перевіркою
порушення фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 п.п. 7.4.1, п.п. 7.4.4 п. 7.4 ст.
7 Закону України  «Про податок на додану
вартість» в поданих позивачем до Державної податкової інспекції у м.
Кіровограді податкових деклараціях з податку на додану вартість завищено
податковий кредит у відповідних перевіряємих податкових періодах та до бюджету
не сплачено 63712,09 грн. податку на додану вартість.

Наслідком придбання позивачем
вищевказаних товарно - матеріальних цінностей,
автотранспорту та переобладнання автотранспорту є заявлення фізичною
особою-підприємцем ОСОБА_1 в порушення п.п. 7..7.2 п. 7.7 ст. 7 Закону України
«Про податок на додану вартість» суми до бюджетного відшкодування по податку на
додану вартість, а саме: за листопад 2005 року в сумі 1487,00 грн.; за січень
2006 року в сумі 4701,00 грн.; лютий 2006 року в сумі 24695,00 грн.; березень
2006 року в сумі 26951,00 грн.; квітень 2006 року в сумі 21345,00 грн.; травень
2006 року в сумі 2147,00 грн.; червні 2006 року в сумі 6697,00 грн.; липні 2006
року в сумі 746,00 грн.

Фізичній особі-підприємцю ОСОБА_1
за перевіряємий період повернуто на поточний рахунок у банку бюджетне
відшкодування з податку на додану вартість
в сумі 42293,00 грн., з них плановою документальною перевіркою
підтверджена сума бюджетного відшкодування з податку на додану вартість складає
9827,00 грн.

За висновком Державної податкової
інспекції у м. Кіровограді фізичній особі-підприємцю ОСОБА_1 зайво повернуто на
поточний рахунок у банку суму бюджетного відшкодування в розмірі 33403,00 грн.,
в тому числі: 1487,00 грн. - за листопад 2005 року; 784,00 грн. - за січень
2006 року; 5480,00 грн. - за лютий 2006 року; 19093,00 грн. - за березень 2006
року; 340,00 грн. - за квітень 2006 року; 6219,00 грн. - за червень 2006 року.

Державна податкова інспекція у м.
Кіровограді податковим повідомленням-рішенням НОМЕР_2 від 13.12.2006 року
зменшила фізичній особі-підприємцюОСОБА_1 суму бюджетного відшкодування з
податку на додану вартість у розмірі 53622,00 грн. та зобов'язала позивача
сплатити податок на додану вартість в сумі 33403,00 грн. та штрафні санкції в
сумі 16701,50 грн.

Державна податкова інспекція у м.
Кіровограді податковим повідомленням-рішенням НОМЕР_1 від 13.12.2006 року
визначила фізичній особі-підприємцюОСОБА_1 суму податкового зобов'язання з
податку на додану вартість за основним платежем в сумі 27678,33 грн., за
штрафними (фінансовими) санкціями в сумі 13839,17 грн., а всього в сумі
41517,50 грн.

Господарський суд вважає позов
таким, що підлягає задоволенню.

Державна податкова інспекція у м.
Кіровограді в порушення ч. 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства
України не доказала правомірність висновків, викладених в акті перевірки
НОМЕР_25 від 27.11.2006 року, щодо порушення фізичною особою-підприємцем
ОСОБА_1 ч. «д» п.п. 7.2.1 п. 7.2, п.п. 7.3.1 п. 7.3, п.п. 7.4.1, 7.4.4, 7.4.5
п. 7.4, 7.5 ст. 7 Закону України «Про податок на додану вартість» щодо
встановлення завищено податковий кредит за перевіряємий період на 63712,09 грн.
та  заниження податкові зобов'язання з
податку на додану вартість в сумі 19166,67 грн., в тому числі за грудень 2005
року 19166,67 грн.

Відповідно до п.п. 7.4.1 п. 7.4 ст.
7 Закону України «Про податок на додану вартість» податковий кредит звітного
періоду визначається виходячи із
договірної (контрактної) вартості товарів (послуг), але не вище
рівня  звичайних цін, у разі якщо
договірна ціна на такі товари (послуги) відрізняється більше ніж на 20
відсотків від звичайної ціни на такі товари (послуги), та складається із сум
податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою
пунктом 6.1 статті 6 та статтею 8-1 цього Закону, протягом такого звітного
періоду у зв'язку з: придбанням або
виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх
подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах  господарської діяльності платника податку;
придбанням (будівництвом,   спорудженням)
основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних
активів та незавершених капітальних інвестицій в   необоротні капітальні активи), у тому числі
при їх імпорті, з метою подальшого використання у виробництві та/або поставці
товарів (послуг) для  оподатковуваних
операцій у межах господарської діяльності платника податку.

Право на нарахування податкового
кредиту виникає незалежно від того, чи
такі товари (послуги) та основні фонди почали використовуватися в   оподатковуваних операціях у межах господарської
діяльності платника  податку протягом
звітного податкового періоду, а також від того, чи  здійснював платник податку оподатковувані
операції протягом такого звітного податкового періоду. Якщо у подальшому такі
товари (послуги) починають використовуватися в операціях, які не є об'єктом
оподаткування згідно зі статтею 3 цього Закону або звільняються від
оподаткування згідно зі статтею 5 цього Закону, чи основні фонди переводяться
до складу невиробничих фондів, то з метою оподаткування такі товари (послуги),
основні фонди вважаються проданими за їх звичайною ціною у податковому періоді,
на який припадає початок такого використання або переведення, але не нижче ціни
їх придбання (виготовлення, будівництва, спорудження).

Державна податкова інспекція у м.
Кіровограді вважає, що використання фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 товарно-матеріальних
цінностей не для ведення господарської діяльності, знаходження
товарно-матеріальних цінностей за місцем його проживання, не підтвердження
використання автотранспортних засобів для ведення господарської діяльності,
відсутність підстав для роздрібної діяльності автотранспортними засобами є
підставою для висновку про завищення податкового кредиту за перевіряємий період
та заниження податкових зобов'язань з податку на додану вартість.

Господарський суд вважає, що
вказані висновки Державної податкової інспекції у м. Кіровограді суперечать
вимогам Закону України «Про податок на додану вартість».

Датою виникнення права платника
податку на податковий кредит вважається дата здійснення першої з подій: або
дата списання коштів з  банківського
рахунку платника податку в оплату товарів (робіт, послуг), дата виписки
відповідного рахунку (товарного чека) - в разі розрахунків з використанням
кредитних дебетових карток або комерційних чеків; або дата  отримання податкової накладної, що засвідчує
факт придбання платником податку товарів (робіт, послуг) (п.п. 7.5.1 п. 7.5 ст.
7 Закону України «Про податок на додану вартість»).

Державна податкова інспекція у  м. Кіровограді перевіряла суми заявлені до
бюджетного відшкодування податку на додану вартість за січень, лютий, березень,
квітень, травень, червень, липень 2006 року. За результатами перевірок складено
акти НОМЕР_11 від 23.03.2006 року, НОМЕР_12 від 10.05.2006 року, НОМЕР_13 від
10.05.2006 року, НОМЕР_14 від 16.06.2006 року, НОМЕР_15 від 12.07.2006 року,
НОМЕР_16 від 25.07.2006 року, НОМЕР_17 від 11.09.2006 року. За результатами
перевірок виявлено завищення бюджетного відшкодування та  винесено відповідні податкові
повідомлення-рішення НОМЕР_18 від 06.04.2006 року, НОМЕР_19 від 06.07.2006
року, НОМЕР_20 від 20.06.2006 року, НОМЕР_21 від 17.07.2006 року. Проведено
відшкодування на розрахунковий рахунок з бюджету надмірно сплаченого податку на
додану вартість на загальну суму 33403,00 грн.

Державна податкова інспекція у м.
Кіровограді підтвердила суми бюджетного відшкодування з податку на додану
вартість за листопад 2005 року - 1487,00 грн., січень 2006 року - 784,00 грн.,
лютий 2006 року - 24523,00 грн., березень 2006 року - 26951,00 грн., квітень
2006 року - 608,00 грн., травень 2006 року - 1704,00 грн., червень 2006 року -
6646,00 грн., липень 2006 року - 746,00 грн.

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1
подав до господарського суду копії актів перевірок, копії договорів, податкових
накладних, платіжних документів, декларацій з податку на додану вартість які підтверджують
право позивача на податковий кредит у відповідних звітних періодах.

Визначення господарської діяльності
надане п. 1.32. Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств".
Господарська діяльність - будь-яка діяльність особи, направлена на отримання
доходу в грошовій, матеріальній або нематеріальній формі, у разі коли
безпосередня участь такої особи в організації такої діяльності є регулярною,
постійною та суттєвою. Під безпосередньою участю слід розуміти зазначену
діяльність особи через свої постійні представництва, філіали, відділення, інші
відокремлені підрозділи, а також через довірену особу, агента або будь - яку
іншу особу, яка діє від імені та на користь першої особи.

Підприємництво - це самостійна,
ініціативна, систематична, на власний
ризик господарська діяльність, що здійснюється суб'єктами господарювання
(підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та
одержання прибутку (ст. 42 Господарського кодексу України).

Отримання позивачем збитку від
кожної конкретної господарської операції не означає, що операція не є
господарською оскільки позивач здійснює господарську діяльність на власний
ризик. Діяльність позивача направлена на отримання прибутку, але не завжди
підприємництво приносить прибутки.

Крім того, господарський суд вважає
за необхідне зазначити наступне. Державна податкова інспекція у м. Кіровограді
в порушення ч. 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України не
доказала правомірність висновку, що придбані фізичною особою-підприємцем
ОСОБА_1 товарно-матеріальні цінності використовуються в особистому господарстві
гр. ОСОБА_1 та не будуть використовуватися в оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності позивача.

Позивач надав господарському суду
докази використання транспортних засобів у господарській діяльності. Податковим
органом при розгляді скарг позивача були враховані лише документи які по датах
складання включаються до перевіряємому періоді. Висновок про не використання
транспортних засобів в господарській діяльності не може бути обмежений
конкретним строком. Має значення фактичне використання позивачем вказаних
транспортних засобів для підприємництва.

Розпоряджаючись транспортними
засобами позивач реалізовував своє право власника, яке не потребує додаткового
дозволу.

Закон України «Про податок на
додану вартість» визначає тільки один випадок не включення до складу
податкового кредиту витрат по сплаті податку-відсутність податкової накладної.
Інших підстав для не включення до складу податкового кредиту витрат по сплаті
податку згаданим Законом не передбачена.

Податкові накладні виписані і
надані позивачеві відповідно до вимог п.п. 7.2.1, 7.2.3 п. 7.2, п.п. 7.3.1 п.
7.3 ст. 7 Закону України «Про податок на додану вартість».

Враховуючи задоволення позову з
Державного бюджету України на користь позивача необхідно стягнути 3,40 грн.
судового збору.

Керуючись ст. ст. 71, 160, 163, 167
Кодексу адміністративного судочинства України , господарський суд, -

П О С Т А Н
О В И В :

1.     Позов задовольнити повністю.

2. Скасувати податкове
повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у м. Кіровограді НОМЕР_1
від 13.12.2006 року.

3. Скасувати податкове
повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у м. Кіровограді НОМЕР_2
від 13.12.2006 року.

4.
Стягнути  з Державного бюджету
України (рахунок № 0002, УДК у м. Кіровограді, банк ГУДКУ у
Кіровоградській області, МФО 823016, ідентифікаційний код 24145329) на користь
фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (АДРЕСА_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_22,
п/р НОМЕР_23 ФВАТ "Держексімбанк України",  м. Кіровоград, МФО 323389) , - витрати по
сплаті судового збору в сумі 3,40 грн.

5.    Після набрання судовим рішенням законної
сили, за заявою стягувача, буде виданий виконавчий лист.

6.
Постанова суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення
строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо таку заяву не було подано.
Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження , але апеляційна скарга не
була подана у строк, встановлений Кодексом адміністративного судочинства
України, постанова суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення
цього строку. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не
скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.
Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, то вважається, що постанова
суду не набрала законної сили. Заява про апеляційне оскарження та апеляційна
скарга подаються до Дніпропетровського апеляційного господарського суду через
господарський суд Кіровоградської області. Заява про апеляційне оскарження
постанови суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її
проголошення, а в разі складання постанови у повному обсязі відповідно до
статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України з дня складання в
повному обсязі. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається
протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження, і копія
апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду
апеляційної інстанції.

Суддя

О.М.Баранець