ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

"22" лютого 2007 р.                                                                              Справа № 410/19-06

Розглянувши матеріали справи за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Тантра», м. Харків

до  Відкритого акціонерного товариства «Стиролбіотех», м. Обухів

про стягнення 15591,35  грн.

суддя Т.П. Карпечкін

від позивача – Ніколаєвский Д.С. (дов. №  92 від 25.07.2007 року)

від відповідача – Желепа В.І. (дов. № 12-юр/866 від 08.06.2006 року)

обставини справи:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Тантра»(далі - позивач) звернулося до господарського суду Київської області з позовною заявою до Відкритого акціонерного товариства «Стиролбіотех» (далі - відповідач) про стягнення збитків в сумі 14091,35 грн. за помилкове зазначення своїх залізничних реквізитів.

Також позивач просить стягнути з відповідача збитки у вигляді витрат, пов’язаних із оплатою за надання юридичних послуг в розмірі 1500 грн., які включив до розрахунку ціни позову.

Ухвалою про порушення провадження у справі від 25.12.2006 року її розгляд призначено на 29.01.2007 року.

У зв'язку з нез’явленням в судове засідання 29.01.2007 р. представника відповідача розгляд справи було відкладено на 15.02.2007 року.

В судовому засіданні, яке відбулось 15.02.2007 р. з метою витребування необхідних документів, господарський суд оголошував перерву до 22.02.2007 року.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на порушення відповідачем умов договору поставки № 03-2006 від 07.12.2005 року, а саме відповідач невірно зазначив код вантажоодержувача у заявці,  що призвело до виникнення у позивача збитків. Позивач просить стягнути збитки в сумі 14091,35 грн. за неправильне зазначення коду в заявці та збитки які виникли у в’язку з звернення позивача за юридичною допомогою в сумі  1500 грн.

29.01.2007 року відповідач надав суду відзив на позов в якому просить у задоволенні позову відмовити повністю, в зв’язку з тим, що штраф за неправильно зазначені відомості про код та адресу одержувача стягується з відправника, а не з одержувача товару. Крім того відповідач просить відмовити в задоволенні позову оскільки позивачем не надано до суду заявки відповідача з помилковим кодом вантажоодержувача.

В судовому засіданні 22.02.2007 року оголошено вступну та резолютивну частину рішення після закінчення розгляду справи в порядку ч. 2 ст. 85 Господарського процесуального кодексу України.

Дослідивши матеріали справи та заслухавши пояснення представників сторін, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

07.12.2005 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Тантра»(далі - продавець) та Відкритим акціонерним товариством «Стиролбіотех»(далі - покупець) укладено договір № 03-2006 (ділі - договір). За умов договору продавець зобов’язується поставити в 2006 році, а покупець прийняти та оплатити кислоту соляну  синтетичну (марки А) ГОСТ 857-95. Поставка продукції проводиться у відповідності з графіком відвантаження, вказаному в письмовій заявці покупця, з зазначенням повних реквізитів вантажоодержувача (п. 2.3. договору). У разі зазначення помилкових чи неповних  реквізитів в заявці покупця, останній сплачує штраф, покладений на продавця  «Укрзалізницею»відповідно до ст. 24,          ст. 118, ст. 122 Статуту залізниць України (п. 6.2. договору).

Позивач у судовому засіданні стверджує, що відповідачем було порушено п. 2.3. договору, що призвело до виникнення збитків в сумі 14091,35 грн.

В обґрунтування розміру збитків позивач посилається на те, що між позивачем та ПП «Дніпрохімтек»  26.01.2006 року був укладений договір купівлі-продажу № 66/05, відповідно до якого ПП «Дніпрохімтек»зобов’язалося виготовити та продати позивачу кислоту соляну синтетичну (марки А).

28.12.2005 року між ПП «Дніпрохімтех»та ВАТ «ДніпроАЗОТ»був укладений договір поставки № 134435 згідно з яким поставка кислоти соляної синтетичної здійснювалася залізничними цистернами, які є власністю ВАТ «ДніпроАЗОТ».

ВАТ «ДніпроАЗОТ»26.01.2006 року відвантажив на адресу відповідача кислоту соляну синтетичну по залізничній накладній № 47779970.

Державним територіально-галузевим об’єднанням «Південно-західна залізниця»31.01.2006 року було складено акт загальної форми № 32, в якому вказано, що в накладній          №  47779970 не вірно вказано код утримувача. За даними накладної  1801, в дійсності 1353.

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області по справі № 28/270-06 від 03.08.2006 року з ВАТ  «ДніпроАЗОТ» було стягнуто  на користь Державного територіально-галузевого об’єднання «Південно-західна залізниця»13835,35 грн. штрафу за невірно вказаний код отримувача в залізничній накладній  № 47779970, державного мита 138,35 грн. та 118  витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

13.09.2006 року ВАТ  «ДніпроАЗОТ» направило на адресу ПП «Дніпрохімтек»претензію № 016/44-3 про відшкодування збитків в розмірі 14091,35 грн. спричинених неправильним зазначенням коду вантажоодержувача, яка була задоволена повністю.

ПП «Дніпрохімтек» в свою чергу також направило на адресу позивача претензію про відшкодування збитків в розмірі 14091,35 грн. ТОВ «Тантра»задовольнило зазначену претензію та платіжними дорученнями № 239 від 27.10.2006 року та № 272 від  23.11.2006 року перерахувало  ПП «Дніпрохімтек» 14091,35 грн.

Відповідно до ст. 224 ГК України учасник в господарських відносин, який порушив господарське зобов'язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані збитки суб'єкту, права або інтереси якого порушено.

Під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані доходи, які управлена сторона одержала б в разі неналежного виконання зобов'язань або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.

Відповідно до ч. 2 ст. 22 ЦК України збитками є:

1) втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки);

2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Відповідно до ч. 2 ст. 217 ГК України відшкодування збитків є господарською санкцією.

Відповідно до ч. 1 ст. 218 ГК України підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинене ним правопорушення у сфері господарювання.

Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, й відшкодування збитків.

Згідно ст. 623 ЦК України розмір збитків, завданих порушенням зобов'язання, доказується кредитором. Таким чином, юридичною підставою для усіх видів цивільно-правової чи господарсько-правової відповідальності є наявність певних умов, що у своїй сукупності утворюють склад цивільного (господарського) правопорушення. Необхідними умовами цивільно-правової та господарсько-правової відповідальності за загальним правилом є: протиправність поведінки особи; шкода як результат протиправної поведінки; причинний зв'язок між протиправною поведінкою і шкодою; вина особи, що заподіяла шкоду.

Судом оглянуті оригінали документів залучених до матеріалів справи.

При вирішенні спору судом враховано, що п. 6.2. договору передбачено, що у разі зазначення помилкових чи неповних  реквізитів в заявці ВАТ «Стиролбіотех», останній повинен сплатити штраф, покладений на продавця  «Укрзалізницею».

В усних поясненнях представник відповідача пояснив, що штраф передбачений умовами договору має бути сплачений лише у разі помилкового чи неповного зазначення реквізитів вантажоодержувача в заявці  ВАТ «Стиролбіотех». Заявка передбачена п. 6.2. договору позивачем до суду не надана.

Представник позивача не спростував зазначене та не надав до суду оригіналу заявки з зазначенням повних реквізитів вантажоодержувача.

Також позивач не надав до суду доказів які підтверджують покладення на ТОВ «Тантра»штрафу відповідно до  ст. 122 Статуту залізниць України.

Таким чином позивачем не доведено завдання йому збитків неналежним виконанням відповідачем зобов'язань за договором.

Враховуючи вищевикладене суд вважає правомірним та обґрунтованим відмовити в позові Товариству з обмеженою відповідальністю «Тантра».

Також позивач просить стягнути з відповідача збитки які виникли у в’язку з звернення позивача за юридичною допомогою в сумі 1500 грн.

З урахуванням наведеного суд вважає за потрібне зазначити наступне.

Оплата послуг адвоката входить до складу судових витрат згідно ст. 44 Господарського процесуального кодексу України. Відповідно до ч. 3 ст. 48 Господарського процесуального кодексу України витрати, що підлягають сплаті за послуги адвоката, визначаються у порядку встановленому Законом України „Про адвокатуру”, дія якого поширюється тільки на осіб, які є адвокатами. Таким чином стаття 44 Господарського процесуального кодексу України передбачає відшкодування сум як судових витрат, які були сплачені стороною за отримання послуг, лише адвокатам, а не будь-яким представникам.

В матеріалах справи наявний договір про надання юридичних послуг та платіжне доручення № 278 від 11.12.2006 року про сплату юридичних послуг та довіреність № 92 від 25.01.2007 року на представника, які не містять підтвердження, що послуги позивачу надавались особою яка є адвокатом.

Враховуючи зазначене, суд вважає правомірним відмовити в задоволенні позовних вимог в цій частині.

Судові витрати відповідно до ст. ст. 44, 49 ГПК України покладаються на позивача.

Керуючись ст. ст. 44, 49, 75, 82-85 ГПК України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

1.   В позові Товариства з обмеженою відповідальністю «Тантра»відмовити повністю.

Дане рішення господарського суду Київської області набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його належного оформлення і підписання та може бути оскаржено в апеляційному або касаційному порядку.

Суддя