Харківський апеляційний господарський суд
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" січня 2007 р.                                                           Справа № 21/229-06

Колегія суддів у складі:

головуючий суддя , судді  ,

при секретарі Криворученко О.І.

за участю представників сторін:

позивача –Еременко В.В.

відповідача -  Краснікова П.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу позивача (вх. № 4415Х/1-8) на рішення господарського суду Харківської області від 18.10.06 р. по справі №21/229-06

за позовом відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від  нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у Кегичівському районі Харківської області

до Приватно-орендного сільськогосподарського підприємства «Рояківка», с. Рояківка

про стягнення 54914,85 грн.

встановила:

Позивач, Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у Кегичівському районі Харківської області, звернувся до господарського суду Харківської області з позовом до ПОСП "Рояківка" про стягнення 54371,14 грн. одноразової допомоги, виплаченої сім’ї Дворецького М.В. в зв’язку з втратою годувальника та 543,71 грн. банківських послуг.

Рішенням господарського суду Харківської області від 18.10.06р. (колегія суддів у складі: головуючий суддя Пелипенко Н.М., судді Ковальчук Л.В., Светлічний Ю.В.) у задоволенні позовних вимог відмовлено.

Позивач, Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у Кегичівському районі Харківської області, з рішенням суду першої інстанції не погодився, звернувся до Харківського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на необґрунтованість висновків суду, просить оскаржуване рішення скасувати, справу направити на новий розгляд. В засіданні представник позивача уточнив апеляційну скаргу та просить позовні вимоги задовольнити.

Відповідач, ПОСП "Рояківка", у відзиві на апеляційну скаргу зазначив, що вважає рішення господарського суду Харківської області  від 18.10.06 р. обґрунтованим та законним,   прийнятим у відповідності до норм матеріального та процесуального законів, а апеляційну скаргу безпідставною, необґрунтованою та такою, що задоволенню не підлягає. Просить рішення залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши у судовому засіданні уповноважених представників сторін, перевіривши правильність застосування господарським судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів Харківського апеляційного господарського суду встановила наступне.

07.11.04 р. механізатор ПОСП «Рояківка»Дворецький М.В. під час збирання цукрових буряків на полі № 6 ПП «Андріївка»був смертельно травмований, про що був складний акт форми Н-1 від 23.11.2004 р. Причинами нещасного випадку були: недостатній контроль за безпечним виконанням робіт при роботі коренезбиральних самохідних машин КС6-Б по договору підряду; порушення посадової інструкції бригадира тракторної бригади, пункт 2.8, затвердженої 15.01.2004 р. директором ПОСП "Рояківка", про що зазначено в акті форми Н-5 від 23.11.2004 р.

Згідно з п. 7 ст. 34 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності" № 1105 від 23.09.1999 р., у зв’язку з втратою годувальника робочими органами виконавчої дирекції ФСНВУ в Кегичівському районі призначено та проведено Дворецькій Вірі Іванівні наступні виплати: одноразова допомога в сумі 54371,14 грн. та послуги банку у розмірі 543,71 грн.

Згідно з вимогами ст. 2 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності" № 1105 від 23.09.1999 р. дія закону поширюється на осіб, які працюють на умовах трудового договору. Зазначений закон передбачає, що страховий ризик - це обставини, внаслідок яких може статися страховий випадок, а страховий випадок є нещасний випадок на виробництві або професійне захворювання, що спричинили застрахованому професійно зумовлену фізичну чи психічну травму за обставин, зазначених у ст.14 вищевказаного закону, з настанням яких виникає право застрахованої особи на отримання матеріального забезпечення або соціальних послуг.

Суб'єктами страхування від нещасного випадку є застраховані громадяни, а в окремих випадках - члени їх сімей та інші особи, страхувальники та страховик. Застрахованою - є фізична особа, на користь якої здійснюється страхування. Страхувальники -   роботодавці, а в окремих випадках - застраховані особи. Страховик - фонд соціального страхування від нещасних випадках на виробництві та професійних захворювань України.

Відповідно до вимог ст. 45 Закону № 1105  , роботодавець, як страхувальник зобов'язаний своєчасно та повністю сплачувати в установленому порядку страхові внески до фонду.

У частині 2 ст. 45  зазначеного закону наведений вичерпний перелік обов’язків роботодавця як страхувальника  перед страховиком і у цій нормі не передбачено обов’язку страхувальника відшкодовувати страховику виплачені ним страхові виплати та інші витрати на відшкодування шкоди застрахованому чи особам, які мають на це право у разі настання страхового випадку.

Таким чином, взаємовідносини сторін, якими є страховик - позивач  і страхувальник – відповідач по справі врегульовані Законом України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності" № 1105 від 23.09.1999 р. Зазначений закон не передбачає можливості пред'явлення страховиком вимог до страхувальника з приводу відшкодування фондом страхових виплат в порядку регресу.

В свою чергу, наявність між сторонами зі справи відносин за загальнообов’язковим державним соціальним страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності, відповідно до ч. 2 ст. 1  ЦК України виключає можливість застосування до них норм цього Кодексу, оскільки ці відносини не є цивільно-правовими.

З огляду на наведене, посилання позивача на ст.ст. 1166, 1172, 1191 ЦК України, є помилковими, оскільки  зазначені норми передбачають можливість задоволення вимог страховика в порядку регресу іншими, ніж страхувальник, особами.

Тому, судом першої інстанції правомірно відмовлено в задоволені позовних вимог.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що приймаючи оскаржуване рішення господарський суд Харківської області забезпечив дотримання вимог чинного законодавства і насамперед ст.ст. 33, 38, 43 Господарського процесуального кодексу України щодо всебічного, повного та об'єктивного дослідження усіх фактичних обставин справи відповідно до чинного законодавства та дав належну правову оцінку наявним у матеріалах справи доказам, тому підстави для його скасування відсутні.

Керуючись ст.ст. 33, 38, 43, 99, 101, 102, п.1. ст.103, 105  ГПК України, колегія суддів  Харківського апеляційного господарського суду, -

постановила:

Апеляційну скаргу Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у Кегичівському районі Харківської області залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Харківської області по справі №21/229-06 від 18.10.2006 р. залишити без змін.

Головуючий суддя

Судді