СУД
СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.04.07                                                                                 Справа № 14/71

Суддя Лісовицький Є.А., розглянувши матеріали справи  за позовом  Товариства з обмеженою відповідальністю “Мікрофарм”, м. Харків

до Приватного підприємства “Дельта 2002”, м. Луганськ

про стягнення пені  12323 грн. 84 коп., розірвання договору та стягнення передплати 79140 грн.

при секретарі судового засідання Андрущенко Г.М.

в присутності представників сторін:

від позивача –Сиротенко С.Є., дов. № 127 від 15.05.06.

від відповідача – Рубан І.В., дов. б/н від 06.03.07

Сторонами подано клопотання про відмову від здійснення технічної фіксації судового процесу, яке задовольняється судом.

Суть справи: позивачем  заявлено вимоги про штрафу у зв’язку з простроченням в поставці товару за договором від 22.02.06. №20/02 у розмірі 12323,84 грн.

Заявою від 23.02.07 позивач змінив предмет свого позову шляхом висунення додатково позовних вимог про розірвання договору  від 22.02.06. №20/02 у зв’язку з не поставкою продукції відповідачем, стягнення з відповідача суми попередньої оплати, сплаченої на виконання договору від 22.02.06. №20/02, у розмірі 79140,00 грн. та залишив позовну вимогу про стягнення штрафу у зв’язку з простроченням в поставці товару за договором від 22.02.06. №20/02 у розмірі 12323,84 грн.

Відповідач заперечує проти позову з мотивів, викладених у відзиві.

Зазначає, що Відносини між Позивачем та Відповідачем виникли «22»лютого 2006 року на підставі Договору № 20/02.

Підпунктом 1.1. Договору та Додатком № 1 до Договору був визначений предмет Договору - постачання Хладону-11  в кількості 12 тон на умовах, визначених у Договорі.

Відповідно до п. 2.1. Договору всі умови постачання Товару за кількістю, якістю, строкам визначені в Додатку № 1 до Договору.

Додатком № 1 до Договору передбачено, що постачання Товару на склад покупця, Позивача у справі, здійснюється за рахунок продавця, Відповідача у справі, протягом 15 (п'ятнадцяти) днів з дня надходження коштів на розрахунковий рахунок продавця.

На виконання умов Договору щодо постачання Хладону-11, 20.02.2006 року Відповідачем з російським ТОВ «Фірма «МеталлХимСнаб»був укладений договір № 4 на постачання Хладону-11 в кількості 12 тон.

В свою чергу ТОВ «Фірма «МеталлХимСнаб»на виконання умов договору № 4 від 20.02.2006 року закупило Хладон-11 в повному обсязі та отримало всі необхідні ліцензії та спеціальні дозволи для імпорту Хладону-11 в Україну, але в зв'язку зі зміною в Російської Федерації правил експорту Хладону-11 відповідно до міжнародних домовленостей (Монреальський протокол), отримані ТОВ «Фірма «МеталлХимСнаб»дозволи і ліцензії втратили силу. За таких обставин, постачання Хладону-11 на територію України стало неможливим, тобто виникли обставини непереборної сили. Про виникнення таких обставин ТОВ «Фірма «МеталлХимСнаб»повідомило Відповідача листом від 21.06.2006 року № 47.

Розділом 9 Договору сторони домовилися, що в разі виникнення обставин, перешкоджаючих виконанню сторонами своїх обов'язків за даним Договором, а саме: пожару, вплив стихії, війни, воєнні дії будь-якого характеру, блокади, заборона експорту або імпорту або інших, незалежних від сторін обставин, строк дії даного Договору продовжується на період дії обставин непереборної сили. Сторона, для якої виникла неможливість виконання своїх зобов'язань згідно даного Договору, зобов'язується невідкладно (не пізніше 10 днів) повідомити другу сторону відносно початку та припинення дії обставин непереборної сили, що перешкоджають виконанню контрактних зобов'язань.

У виконання умов Договору Відповідачем до Позивача був направлений лист від 30.06.2006 року № 77 з повідомленням про виникнення обставин непереборної сили.

Для підтвердження виникнення та продовження дії до теперішнього часу обставин, що перешкоджають виконанню Відповідачем своїх зобов'язань за Договором, останнім надано до суду Свідоцтво Луганської регіональної торгово-промислової палати про настання форс-мажорних обставин від 14.03.2007 року № 46.

Тому відповідач вважає, що підстав для стягнення штрафу у сумі 12323,84 грн. не існує.

Щодо позовних вимог Позивача про стягнення з Відповідача суми попередньої оплати, сплаченої на виконання договору № 20/02 від 22.02.2006 р., в розмірі 79140,00 грн., що були заявлені Позивачем в заяві про доповнення позовних вимог у порядку ст. 22 ГПК України, відповідач вважає, що такі вимоги взагалі не повинні розглядатися господарським судом.

Судом приймається зміна предмету позову, викладена у заяві від 23.02.07 з наступних підстав.

Відповідно до ч. 4 ст. 22 ГПК України позивач вправі до прийняття рішення по справі змінити підставу або предмет позову, збільшити розмір позовних вимог за умови дотримання встановленого порядку досудового врегулювання спору у випадках, передбачених статтею 5 цього Кодексу в цій частині, відмовитись від позову або зменшити розмір позовних вимог.

З викладеного вбачається, що чинним господарським процесуальним законодавством України передбачено право позивача на зміну предмету позову.

Така зміна предмету позову можлива лише без зміни підстав позову. Діюче законодавство не висуває вимог щодо заміни предмету позову на інші вимоги.

Підстави позову залишились незмінними –невиконання договору від 22.02.06. №20/02. Отже позиву вправі змінити предмет позову шляхом висунення додаткових вимог.

Тому судом розглядається позов з урахуванням зміни предмета позову згідно заяви від 23.02.07.

Розглянувши матеріали справи, вислухавши представників сторін суд, -

В С Т А Н О В И В:

Сторонами у справі укладений договір № 20/02 від 22.02.06.

Згідно даного договору та додатку до нього № 1 відповідач зобов'язувався поставити позивачу товар - Хладон-11 у загальній кількості 12 тон на загальну суму 840000,00 грн. разом з ПДВ партіями по 4 тони - 4 тони у квітні 2006 р., 4 тони - у липні 2006 р., 4 тони - у грудні 2006 року протягом 15 днів з дня надходження грошових коштів на р/р відповідача згідно графіку оплати: Платіж №1 - 20000 грн. до 01 березня 2006 року; сплата за кожну партію товару здійснюється наступним чином: перша партія товару 65% - 172000 грн. за 15 днів до поставки, 35% - 88000 грн. протягом трьох календарних днів з моменту поставки товару; друга партія товару 65% - 182000 грн. за 15 днів до поставки, 35% - 98000 грн. протягом трьох календарних днів з моменту поставки товару; третя партія товару 65% - 182000 грн. за 15 днів до поставки, 35% - 98000 грн. протягом трьох календарних днів з моменту поставки товару.

На виконання умов укладеного договору платіжним дорученням №7891 від 22.02.06 р. ТОВ «Мікрофарм»перерахувало на банківський рахунок ПП «Дельта 2002»20000,00 грн., а також у цілях поставки першої партії товару платіжним дорученням №160 від 21.04.06 р. -179140,00 грн.

Разом з тим, всупереч умовам укладеного договору, у передбачений договором строк та по сьогоднішній день ПП «Дельта 2002»товар не поставило.

Листом від 30.06.2006 р. вих. №77 ПП «Дельта 2002»факт порушення договору визнало й повідомило, що непоставка товару має місце через складнощі отримання дозволів на ввезення товару з Росії. Але договором №20/02 від 22.02.2006 р. не передбачувалося, що товар повинен бути ввезений з Росії, а також не передбачалося, що продавець зобов'язаний ввозити товар Хладон-11 особисто.

Без внесення змін або розірвання договору Продавець ПП «Дельта 2002»перерахував ТОВ «Мікрофарм»платіжним дорученням №840 від 31.07.06 р. 50000,00 грн., платіжним дорученням №845 від 07.08.06 р. 50000,00 грн., платіжним дорученням №993 від 17.11.06 р. 10000,00 грн., платіжним дорученням №1027 від 01.12.06 р. 3000,00 грн., платіжним дорученням №1039 від 11.12.06 р. 2000,00 грн., платіжним дорученням № 66 від 08.02.07 300 грн., платіжним дорученням № 71 від 16.02.07 –2000 грн. разом 120000,00 грн.

Позивач звернувся з позовом про розірвання договору  від 22.02.06. №20/02 у зв’язку з не поставкою продукції відповідачем, стягнення з відповідача суми попередньої оплати, сплаченої на виконання договору від 22.02.06. №20/02, у розмірі 79140,00 грн. та стягнення штрафу у зв’язку з простроченням в поставці товару за договором від 22.02.06. №20/02 у розмірі 12323,84 грн.

Оцінивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст. 193 ГК України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідач зазначає, що у зв'язку з виконанням договору №20/02 від 22.02.2006 р. у нього виникли обставини непереборної сили, оскільки «в зв'язку зі зміною в Російській Федерації правил експорту Хладону -11 відповідно до міжнародних домовленостей (Монреальський протокол), отримані ТОВ «Фірма МеталлХимСнаб»дозволи і ліцензії втратили силу... За таких обставин постачання Хладону-11 на територію України стало неможливим...При виникненні таких обставин ТОВ «Фірма МеталлХимСнаб»повідомило відповідача листом від 21.06.2006 р. №47».

При цьому сам відповідач посилається на розділ 9 договору №20/02 від 22.02.2006 р. та ст. 218 Господарського кодексу України, а також факт направлення позивачу листа від 30.06.2006 р. №77 «з повідомленням про виникнення обставин непереборної сили».

Але в договорі не передбачалося, що відповідач на виконання договору №20/02 зобов'язується поставити позивачу Хладон-11 російського виробництва або з Росії, і це не було принциповою умовою укладення та виконання цього договору. Не обумовлювалося також цим договором також і те, що продавець зобов'язаний ввозити товар Хладон-11 особисто або за допомогою посередника ТОВ «Фірма МеталлХимСнаб»чи з будь-якою іншою назвою.

У листі від 30.06.2006 р. №77 відповідач посилався на зовсім інші причини не виконання договору ніж ті, що вказані у Свідоцтві про настання форс-мажорних обставин №46 від 14 березня 2007 року.

Так, у цьому листі відповідачем було зазначено, що у зв’язку з введенням нових правил відносно отримання дозволу на експорт в Україну дія старого дозволу призупинена.

Згідно частини 2 ст. 218 ГК України учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов'язання чи порушення правил здійснення господарської діяльності, якщо не доведе, що ним вжито усіх залежних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення. У разі якщо інше не передбачено законом або договором, суб'єкт господарювання за порушення господарського зобов'язання несе господарсько-правову відповідальність, якщо не доведе, що належне виконання зобов'язання виявилося неможливим внаслідок дії непереборної сили, тобто надзвичайних і невідворотних обставин за даних умов здійснення господарської діяльності. Не вважаються такими обставинами, зокрема, порушення зобов'язань контрагентами правопорушника, відсутність на ринку потрібних для виконання зобов'язання товарів, відсутність у боржника необхідних коштів.

Зазначена стаття передбачає лише одну підставу (якщо інше не передбачено законом або договором) для звільнення учасника господарських відносин від відповідальності за невиконання або неналежне виконання господарського зобов'язання - наявності обставин непереборної сили, тобто надзвичайних і невідворотних обставин за даних умов здійснення господарської діяльності (відповідальність на засадах ризику).

При цьому в силу презумпції відповідальності (не презумпції вини) доказування вжиття усіх залежних від учасника заходів для недопущення господарського правопорушення та спростування передбаченої законом презумпції є процесуальним обов'язком сторони, яка порушила зобов'язання, і не входить до предмету доказування позивача, так як вважається існуючим в силу зазначення у законі.

Обставини, на які посилається відповідач у відзиві не спростовують презумпцію відповідальності відповідача і не доводять факт настання обставин непереборної сили у вигляді неможливості належного виконання договору №20/02 від 22.02.2006 р., так як: відповідачем не надано доказів вжиття будь-яких заходів для недопущення порушення договірних обов'язків, оскільки Хладон-11 не обов'язково повинен був бути ввезений з території Російської Федерації.

Крім того, відповідач намагається виконати своє зобовязання за допомогою суб'єкта, ліцензія та дозвіл якого був зупинений.

Обставини, на які посилається відповідач, не є надзвичайними - зазначене Свідоцтво   про настання форс-мажорних обставин №46 від 14 березня 2007 року має   посилання   на   лист   державного   органу,   датований 24.09.2004р., тобто який вже півтора роки існував на день укладення договору №20/02 від 22.02.2006 р. З урахуванням Постанови Уряду Російської Федерації від 08.05.1996 р. №563 та Постанови Уряду Російської Федерації від 09.12.1999 р. №1368, особливий порядок експорту Хладону-11 діє з 01 березня 2000 р.

Таким чином, посилання відповідача щодо настання форс-мажорних обставин є безпідставними.

Відповідач не виконав взяте на себе зобов’язання –не поставив товар у визначений договором строк, після отримання передплати.

Враховуючи, що прострочення у поставці товару за першою партією товару становить більше 9 місяців, це становить істотне порушення договору №20/02 від 22 лютого 2006 р. з боку ПП «Дельта 2002», внаслідок прострочення поставка товару за договором №20/02 від 22 лютого 2006 р. втратила для ТОВ «Мікрофарм»інтерес.

Приймаючи до уваги невиконання ПП «Дельта 2002»своїх обов'язків за договором №20/02 від 22 лютого 2006р. листом від 15.01.2007 р., позивач запропонував відповідачу розірвати зазначений договір та сплатити суму передплати.

Листом від 09.02.2007 р. №34 у відповідь на лист від 15.01.2007 р. відповідач повідомив, що ним докладаються зусилля для виконання договору по поставці Хладону -11, а також що заборгованість буде погашена якнайшвидше. Однак відповіді на пропозицію щодо розірвання договору відповідач не надав. З урахуванням змісту відповіді від 09.02.2007 р. слідує, що жодних можливостей виконати договір від 22.02.2006 р. в натурі у відповідача не існує.

Згідно ч. 2 ст. 693 ЦК України якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

Відповідно до ч. 2 ст. 651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Згідно п. 6.2. договору №20/02 від 22 лютого 2006 р. продавець сплачує Покупцю штраф в розмірі облікової ставки НБУ від суми непоставленого товару за кожен день прострочення.

Даний вид неустойки є фактично не штрафом, а пенею

Враховуючи, що сума непоставленого товару складає 280000,00 грн., днем надходження коштів на рахунок ПП «Дельта 2002»за платежем від 21.04.06 р. на суму 179140,00 грн. є 21.04.06 р., а закінчення 15-денного строку поставки припадає на 06 травня 2006 року, розмір відповідальності Продавця згідно п. 6.2. договору №20/02 від 22.02.06 р., з урахуванням вимог частини шостої статті 232 Господарського кодексу України та ставки НБУ протягом строку прострочення (з 07.05.06-09.06.06 - 9,5%; з 10.06.06-07.11.06 - 8,5%), складає:

Сума непоставленого товару
Величина
відповідальності з
урахуванням облікової
ставки НБУ в день
Строк прострочення

280000,00 грн х
9,5%/365днЛ00% х
34 дн.             =
(07.05.06-09.06.06)
2477,81 грн.

280000,00 грн х
8,5%/365дн./100% х
151 дн.             =
(10.06.06-07.11.06)
9846,03 грн.

РАЗОМ
12323,84 грн.

280000,00 грн. х 9.5% х 34 дн. = 2477,81 грн. 365дн. х 100%

280000,00 грн. х 8.5% х 151 дн. = 9846,03 грн. 365дн. х 100%

Таким чином, позовні вимоги ґрунтуються на вимогах закону і підлягають задоволенню.

Відповідно до ст.49 ГПК України судові витрати покладаються на відповідача.

З урахуванням викладеного, керуючись ст.ст.82, 84, 85 ГПК України суд, -

В И Р І Ш И В:

1.          Позов задовольнити.

2.          Розірвати  договір від 22.02.06. №20/02 укладений Товариством з обмеженою відповідальністю “Мікрофарм” та Приватним підприємством “Дельта 2002”.

3.          Стягнути з Приватного підприємства “Дельта 2002”, м.Луганськ, кварт.Шевченка, 38 «Б», ідентифікаційний код 31910539 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю “Мікрофарм”, м. Харків, вул.Шевченка, 20, ідентифікаційний код 21257625 пеню 12323 грн. 84 коп., передплату 79140 грн., витрати на сплачене держмито 999 грн. 64 коп. та на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу 118 грн. Наказ видати.

У судовому засіданні 16.04.07 було оголошено лише вступну і резолютивну частину рішення. Дане рішення набирає законної сили після  закінчення  10-ти денного строку з дня його  підписання.

Дата підписання рішення 19 квітня 2007 р.

Суддя                                                                              Є.А.Лісовицький