ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

19 лютого 2007 р.

№ 8/90

Вищий
господарський суд України у складі колегії суддів:

Карабаня В.Я. -головуючого,

Ковтонюк Л.В.,

Чабана В.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні матеріали касаційної

скарги

Товариства з обмеженою
відповідальністю Фірми “Ніка” ЛТД, м.Лубни, Полтавської області.

на

постанову Київського міжобласного
апеляційного господарського суду від 25.10.2006р.

у справі

господарського суду Полтавської
області №8/90

за позовом

Товариства з обмеженою
відповідальністю Фірми “Ніка” ЛТД

до

Суб'єкта підприємницької
діяльності -фізичної особи ОСОБА_1, м. Комсомольськ, Полтавської області

про

стягнення 3 620,60грн.

за участю представників сторін:

від
позивача -не з'явилися;

від
відповідача -не з'явилися;

УСТАНОВИВ:

У березні 2006р. Товариство з
обмеженою відповідальністю Фірма “Ніка” звернулися до господарського суду
Полтавської області з позовною заявою, якою просили стягнути з Суб'єкта
підприємницької діяльності -фізичної особи ОСОБА_1 3 461,60грн.  Позовні вимоги обґрунтовували тим, що відповідно
до претензії відповідача НОМЕР_1 про погашення кредиторської заборгованості за
оренду нежитлового приміщення, яке ТОВ Фірма “Ніка” орендували у Лубенської
міжгосподарської пересувної механізованої шляхової колони -13, бухгалтером
позивача перераховано зазначену суму на рахунок відповідача. Проте, таке
перерахування безпідставне, оскільки згідно договору купівлі -продажу частини
сукупних валових активів підприємства за результатами відкритих торгів від
21.08.2003р., ОСОБА_1 набула право грошової вимоги -дебіторську заборгованість
Лубенської МПМШК -13 лише після 25.08.2003р.

16.05.2006р. рішенням
господарського суду Полтавської області (суддя Плеханова Л.Б.) позовні
вимоги  задоволено, присуджено до
стягнення з Суб'єкта підприємницької діяльності -фізичної особи ОСОБА_1 на
користь Товариства з обмеженою відповідальністю Фірми “Ніка” ЛТД 3 620,60грн.,
мотивуючи їх законністю та обґрунтованістю.

25.10.2006р. постановою Київського
міжобласного апеляційного господарського суду (судді Андрейцева Г.М. -
головуючий, Фаловська І.М., Агрикова О.В.) рішення місцевого суду від
16.05.2006р. скасовано та ухвалено нове, яким у задоволенні позову відмовлено.
Апеляційна інстанція виходила з того, що відповідно умов договору від
23.12.2002р., укладеного між Лубенською МПМШК -13(довіритель)  та СПД - фізичною особою ОСОБА_1 (повірений),
останньому доручалось представляти інтереси довірителя при стягненні
дебіторської заборгованості на суму 11 370,96грн. згідно додатку -акту
приймання-передачі документів, що підтверджували заборгованість
підприємств-боржників, серед яких значилась і ТОВ Фірма “Ніка”, борг якої
становив 3 461,60грн. Із  наданого
відповідачем Звіту про хід виконання доручення за договором від 23.12.2002р.
вбачалось, що з боржника Лубенської МПМШК-13 - ТОВ Фірма “Ніка” стягнута
заборгованість у зазначеній сумі. Тому, суд першої інстанції не вірно
дійшов  висновку, що кошти у сумі 3
461,60грн. безпідставно перераховані позивачем відповідачу.

У касаційній скарзі ТОВ Фірма
“Ніка” просили скасувати постанову апеляційної інстанції та залишити в силі
рішення першої інстанції, посилаючись на неповно встановлені апеляційним судом
фактичні обставини справи, що призвело до неправильного застосування норм
матеріального права.

Проаналізувавши касаційну скаргу на
предмет її обґрунтованості у сукупності з іншими матеріалами справи, колегія
суддів визнає касаційну скаргу необґрунтованою та такою, що не підлягає
задоволенню.

При ухваленні постанови судом
апеляційної інстанцій правильно встановлено фактичні обставини справи на основі
всебічного, повного та безпосереднього дослідження наявних у матеріалах справи
доказах. Правильно застосовані норми матеріального та процесуального права. Суд
обґрунтовано дійшов висновку, що
перераховані позивачем кошти в сумі 3 461,60грн. були заборгованістю
перед Лубенською МПМШК- 13 за оренду нежитлового приміщення, право на стягнення
якої СПД - фізична особа ОСОБА_1 набула на підставі договору доручення від
23.12.2002р., а не на підставі договору купівлі -продажу від 21.08.2003р.

Викладені ТОВ Фірма “Ніка”  у касаційній скарзі доводи не заслуговують на
увагу, оскільки були проаналізовані та мотивовано відхилені судом апеляційної
інстанції, та не можуть бути підставою для скасування оскаржуваної постанови.

Керуючись статтями 1115,
1117, 1119, 11111 Господарського
процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю Фірми “Ніка” ЛТД залишити без задоволення, а
постанову Київського міжобласного апеляційного господарського суду від
25.10.2006р. у справі господарського суду Полтавської області №8/90 - без змін.

Головуючий суддя

В.Я. Карабань

Суддя

Л.В. Ковтонюк

Суддя

В.В. Чабан