суд
______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Від "28" березня 2007 р.
Справа № 12/2258

Господарський суд Житомирської області у складі:

Головуючого судді

судді Сікорська Н.А.

судді

за участю представників сторін

від позивача (первісного): не з'явився.

від відповідача (первісного): ОСОБА_1 - прив. підприємець,
ОСОБА_2 - дов. від 12.10.06р.

Розглянув справу за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю "Агрофірма Славутич" (с.Білорецьке Веселівського
району Запорізької області)

до Приватного підприємця ОСОБА_1 (м.Житомир)

про стягнення 33283,01 грн.

У відповідності до ч.4 ст.69 ГПК України, справа розглядається у
більш тривалий строк, ніж передбачено ч.1 цієї статті.

Позивачем пред'явлено позов про стягнення на його користь з
відповідача
33283,01 грн. В процесі вирішення спору позивач за первісним позовом
неодноразово збільшував позовні вимоги. Згідно останньої заяви, яка надійшла до
господарського суду 26.03.07 (а.с.37-40) первісний позивач просить стягнути з
ПП ОСОБА_1 35558,49грн., з яких 30000,00 грн. отриманої передплати за
договором, 2380,54 грн. штрафу, 4926,58 грн. сплачених позивачем процентів за
договором кредитної лінії, 687,95 грн. 3% річних, 2490,00 грн. інфляційних та
судових витрат (в тому числі 1800,00 грн. витрат на правову допомогу).

Згідно ст. 60 ГПК України, 27.11.06р. відповідачем було подано
зустрічний позов (а.с. 114-119).

30.01.07р. на адресу господарського суду Житомирської області
надійшла заява про збільшення розміру позовних вимог, згідно  якої позивач за зустрічним позовом просить
розірвати, укладений між сторонами договір №НОМЕР_1. та стягнути з первісного
позивача на користь ПП ОСОБА_1  20315,72
грн., у тому числі 609,60 грн. - вартість неоплачених  запасних частин, 17700,40 грн. -збитків,
1499,63  інфляційних нарахувань, 506,09
3% річних та судових витрат (в тому числі 1000,00 грн. вират на оплату послуг
адвоката) (а.с.1-4, том2).

26.03.07р. на адресу господарського суду надійшов відзив на заяву
про збільшення суми позовних вимог за зустрічним позовом, згідно якого
представник первісного позивача просить у зустрічному позові відмовити
(а.с.41-45).

Представники первісного відповідача зустрічний позов підтримали та
просять його задовольнити. Проти первісного позову заперечують.

Первісний позивач свого представника в засідання суду 28.03.07р.
не направив. 27.03.07р.  черговий раз
надіслав телеграму з клопотанням про відкладення розгляду справи у зв'язку із
знаходженням на лікарняному представника ОСОБА_3. (а.с.41).

Проти зустрічного позову та заяви про збільшення позовних вимог за
зустрічним позовом заперечує (а.с.16-20, 41-45).

Як вбачається з матеріалів справи, первісний позивач четвертий раз
поспіль не направляє в судові засідання свого повноважного представника,
незважаючи на  роз'яснення суду про
можливість представлення інтересів підприємства безпосередньо керівником. Однак
суд не вбачає необхідності для чергового відкладення розгляду справи, а тому
спір вирішується за наявними у справі матеріалами.

Дослідивши наявні у справі матеріали,  господарський суд

ВСТАНОВИВ:

Між Товариством з обмеженою відповідальністю "Агрофірма
"Славутич" (первісний позивач) та Приватним підприємцем ОСОБА_1
(первісний відповідач) . укладено договір НОМЕР_1 на надання послуг по капітальному
ремонту (а.с.16-18, том1).

Відповідно до п. 1.1 договору, первісний відповідач зобов'язався
провести роботи з капітального ремонту зерноочисного комплексу УЗК-50, а
первісний позивач - оплатити вказані роботи.

За даними первісного позивача, ним достроково було перераховано
первісному відповідачу 30000,00 грн. в рахунок оплати обумовлених договором
робіт, що підтверджується платіжним дорученням № НОМЕР_2. (а.с.22, том1).

В порушення п.1.2. договору первісний відповідач не виконав
зазначені роботи до 01.05.06р., що на думку первісного позивача є істотним
порушенням договору та підставою для його розірвання.

У відповідності до ч.2 ст.849 ЦК України, якщо підрядник своєчасно
не розпочав роботу або виконує її настільки повільно, що закінчення її у строк
стає явно неможливим, замовник має право відмовитися від договору підряду та
вимагати відшкодування збитків.

Згідно зазначених норм,
31.05.06р. первісному відповідачу було направлено лист № НОМЕР_3.
(а.с.24,25, том1),  яким первісний
позивач відмовився від договору та вимагав повернення сплачених коштів в сумі
30000,00 грн..

Вказаний лист було залишено без відповіді та задоволення.

В звязку з цим, у відповідності до ст. 625 ЦК України первісниму
відповідачу на суму основного боргу нараховано 687,95 грн. 3% річних та 2490,00
грн. інфляційних.

Згідно п. 4.3 договору, за
невиконання робіт первісному відповідачу нараховано штраф в сумі 2380,54
грн. та у відповідності до ч.1 ст. 623 ЦК України - 4926,58 грн. збитків
(сплачених первісним позивачем процентів за договором кредитної лінії).

Первісний відповідач проти позовних вимог заперечує. У відзивах на
позовну заяву та заяву про збільшення позовних вимог (а.с.88-90, 107-113)
стверджує, що позовні вимоги первісного позивача є безпідставними. Стверджує,
що кошти в сумі         30000,00 грн.
перераховані йому первісним позивачем в рахунок оплати запчастин, які він
поставив ТОВ "Агрофірма "Славутич" на  суму 30609,60 грн.  і не являються передоплатою за договором
НОМЕР_1.

Зазначив, що передоплата підрядних робіт договором НОМЕР_1  не передбачалась, а вартість запчастин
частково було оплачено на наступний день після їх поставки первісному позивачу.
При цьому 609,60 грн. їх вартості залишилися несплаченими.

Факт поставки первісний відповідач підтвердив рахунком №НОМЕР_4.
на суму 30609,60, видатковою накладною №НОМЕР_5, податковою накладною
№НОМЕР_5., довіреністю позивача НОМЕР_6 (а.с.65-67, том1).

Згідно зустрічних позовних вимог (а.с.114-119, том1, 1-4,
том2)  первісний відповідач вважає, що
надавши довіреність на отримання товарно-матеріальних цінностей та отримавши
за  нею товар згідно накладної №НОМЕР_5
на суму 30609,60 грн.,  первісний позивач
діяв як покупець і в порядку ст. 692 ЦК України повинен був цей товар оплатити
14.04.06.

Оскільки  первісний позивач
оплатив товар частково в сумі 30000,00 грн., його борг становить 609,60 грн.

Як вказав первісний відповідач, враховуючи специфіку робіт,
виконання робіт за договором було
доручено досвідченому фахівцю ОСОБА_4, який 02.06.06 із бригадою в
складі 4 чоловік прибув за місцезнаходженням об'єкта первісного позивача та
виконав певний перелік робіт на суму 4010,00 грн., що підтверджується довідкою
ОСОБА_4

На думку первісного відповідача, оскільки  роботи виконані ОСОБА_4.  на виконання умов договору  НОМЕР_1, первісний позивач повинен
відшкодувати вартість цих робіт ПП ОСОБА_1

Крім того заявник за зустрічним позовом наголосив, що згідно  додатку № 2 до договору, вартість монтажних
робіт складає 17700,40 грн., то сума 13690,40 грн. є упущеною вигодою
первісного відповідача (17700,40 грн. - 4010,00 грн.) і  підлягає сплаті на користь ПП ОСОБА_1

Таким чином, на думку первісного
відповідача, борг ТзОВ "Агрофірма "Славутич" перед ним
становить 18310,00 грн.

В порядку ст. 625 ЦК України, на вказану суму  останньому нараховано інфляційні  в сумі
1499,63  грн. та  506,09 3% річних (а.с. 7 т.2).

Первісний позивач  проти
зустрічних позовних вимог заперечує (а.с.16-20, 41-45, том2).

Зазначив, що кошти в сумі 30000,00 грн. було перераховано за
послуги по ремонту зерноочисного комплексу згідно договору та на підставі
рахунку №НОМЕР_7, а не №НОМЕР_4. Заперечує виконання первісним відповідачем
будь-яких робіт на виконання спірного договору.

За приписами ст. 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Оцінивши в сукупності
матеріали справи, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні
первісного позову та часткове задоволення зустрічних позовних позовних вимог на
підставі слідуючого.

Відповідно до ст. 509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення,
в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони
(кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу,
сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право
вимагати від боржника виконання його обов'язку.
Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу,
зокрема з договорів та інших правочинів.

Згідно ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше
сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та
обов'язків.

Як вбачається з розділу 1 Договору по наданню послуг з
капітального ремонту №НОМЕР_1., для його виконання  первісний відповідач (підрядник) зобов'язався
за завданням замовника виконати роботи з капітального ремонту зерноочисного
комплексу УЗК -50 з використанням запасних частин і комплектуючих підрядника з
подальшим надання паспортів на вироби та гарантії при введенні в експлуатацію.

Виходячи з положень ст. 875 ЦК України 11.04.06р. сторонами
укладено договір будівельного підряду.

Договір будівельного підряду укладається на проведення нового
будівництва,    капітального ремонту,
реконструкції (технічного переоснащення) підприємств, будівель (зокрема
житлових будинків), споруд, виконання монтажних, пусконалагоджувальних та інших
робіт, нерозривно пов'язаних з місцезнаходженням об'єкта.

Згідно ч.ч. 1, 4 ст. 879 ЦК України, матеріально-технічне
забезпечення будівництва покладається на
підрядника,  якщо  інше
не встановлено договором будівельного підряду.

Оплата  робіт  провадиться
після   прийняття   замовником збудованого   об'єкта
(виконаних   робіт),  якщо
інший  порядок розрахунків не
встановлений за погодженням сторін.

У відповідності до ч.4 ст.882 ЦК України, передання робіт  підрядником
і  прийняття  їх
замовником оформляється
актом,  підписаним  обома сторонами.

Згідно п.2.2 договору НОМЕР_1, оплата наданих послуг проводиться
протягом 6-ти банківських днів з моменту підписання акта виконаних робіт.

Наказом Державного комітету статистики України та Державного
комітету України з будівництва та архітектури
від 21.06.2002р № 237/7 "Про затвердження типових форм первинних
документів з обліку на будівництві” затверджено типові форми первинних
облікових документів на будівництві № КБ-2а та № КБ-3.

З огляду на викладене, факт виконання робіт повинен бути
підтверджений Актом приймання виконаних підрядних робіт та Довідкою про
вартість виконаних підрядних робіт. Оскільки, в порядку ст. 879 ЦК України та
розділу 1 договору НОМЕР_1, роботи повинні виконуватись із матеріалів
підрядника (первісного відповідача), то їх вартість мала бути включена до
вартості наданих, згідно договору послуг та значитися в акті приймання
виконаних підрядних робіт та, в порядку ч. 4 ст. 879 ЦК України та п.2.2
договору, оплачена після підписання актів виконаних робіт.

Акт приймання виконаних робіт є документом первинного
бухгалтерського обліку, з допомогою якого фіксується господарська операція по
виконанню підрядних робіт (ст.ст. 1,9 Закону України "Про бухгалтерський
облік і фінансову звітність в Україні" ).

Всупереч цьому,  матеріали
справи не містять будь-яких актів, що вказували б на повне чи часткове
виконання сторонами зобов'язань за договором
капітального ремонту та їх оплату.

Навпаки, сторонами надано документи, які вказують, що між
позивачем та відповідачем виникли правовідносини щодо купівлі-продажу запасних
частин.

Відповідно до ст.ст.  655,
656 ЦК України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає
або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні
(покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і
сплатити за нього певну грошову суму.

Предметом договору купівлі-продажу може бути товар, який є у
продавця на момент укладення договору або буде створений (придбаний, набутий)
продавцем у майбутньому.

Відповідно до ч. 1 ст. 692 ЦК України, покупець зобов'язаний
оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів
на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений
інший строк оплати товару.

Як вбачається з матеріалів справи, 28.03.06 первісному позивачу
був виставлений рахунок НОМЕР_7 (а.с.43 т.1),
посилання на який містить платіжне доручення №НОМЕР_2. (а.с.7), згідно
якого, за твердженнями первісного позивача, ним було здійснено передоплату
підрядних робіт за договором №НОМЕР_1. Довіренність  НОМЕР_6 (а.с.65, том1), видана представнику
первісного позивача на отримання від первісного відповідача запасних частин на
суму 30610,00 грн., додатково
підтверджує існування між сторонами відносин поставки.

Відповідно до Інструкції про порядок реєстрації виданих,
повернутих і використаних довіреностей на одержання цінностей, затвердженої
наказом Міністерства фінансів України від 16.05.96 № 99, сировина, паливо,
матеріали, запчастини та інші товарно-матеріальні цінності відпускаються
покупцям тільки за довіреністю одержувачів.

Згідно п. 15 Інструкції, відповідальність за своєчасне та повне
оприбуткування одержаних за виданими довіреностями цінностей покладається на
посадових осіб, яким надано право підписувати довіреності.

Таким чином, отримані запасні частини, оскільки вони отримані за
довіреністю, повинні бути оприбутковані на підприємстві первісного позивача.

Суд не може погодитися з доводами первісного позивача стосовно
здійснення ним передоплати по договору підряду також з тих підстав, що рахунок
на оплату був виставлений ще до укладення
договору.

Напис "за послуги по ремонту зерноочисного комплексу",
зазначений в графі "призначення платежу" платіжного доручення НОМЕР_2
(а.с.22, том1), суд теж не розцінює як доказ перерахування первісним позивачем
передоплати по договору підряду, оскільки саме для ремонту зерноочисного
комплексу і було придбано перераховані, в рахунку НОМЕР_7 запчастини та передбачалося
здійснити, зазначені в ньому роботи.

За вказаних обставин суд вважає, що первісний позивач безпідставно
посилається на невиконання первісним відповідачем зобов'язань по договору
підряду та просить стягнути 30000,00 грн. передоплати за його виконання, а тому
в їх задоволенні слід відмовити.

Враховуючи зазначене, не може бути задоволена і решта позовних
вимог ТОВ "Агрофірма"Славутич", оскільки вони випливають із  правовідносин
договору підряду.

З наданої до матеріалів справи копії платіжного доручення (а.с.22,
том1) вбачається, що первісний позивач в повному обсязі не здійснив
розрахунки  за  переданий йому товар. Оскільки, згідно
накладної № НОМЕР_5 (а.с.67 т.1) та довіреності від 13.04.06р. було отримано
запасні частини на суму 30609,60 грн., а оплачено 30000,00 грн., заборгованість
ТОВ "Агрофірма "Славутич" перед первісним відповідачем складає
609,60 грн.

Первісний позивач не заперечує факт отримання від ПП ОСОБА_1
запасних частин, про що зазначено, в наданій до суду довідці (а.с.51, том2).

Оскільки первісний позивач не виконав  покладеного на нього обов'язку в порядку ст.
692 ЦК України, щодо проведення розрахунків за отримані запчастини в повному
обсязі, позовні вимоги ПП ОСОБА_1 в частині стягнення неоплаченої вартості
поставлених запасних частин є обгрунтованими і такими, що підлягають
задоволенню.

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив
виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити
суму боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних
від простроченої  суми, якщо  інший
розмір процентів не встановлений договором або законом.

На підставі ст. 625 ЦК України відповідачу нараховано інфляційні
на суму      1499,63 грн. та 3% річних на
суму 506,09 грн.

З огляду на викладене, позивачем невірно зроблені розрахунки 3%
річних та інфляційних, оскільки їх нарахування слід здійснювати лише на суму
грошового зобов'язання, яким є сума 609,60 грн.

Згідно, зробленого судом розрахунку, інфляційні за період з
14.04.07р. по 21.06.07р. складають 1,21 грн., 3% річних 3,46 грн. В стягненні
8639,16 грн. пені, 5858,21 грн. інфляційних та 1294,70 грн. 3% річних слід
відмовити, тому що їх заявлено до стягнення безпідставно.

Враховуючи, що  первісний
позивач 24.05.06 відмовився від договору підряду в порядку ст. 849 ЦК України,
вимоги первісного відповідача щодо розірвання договору, стягнення  4010,00 грн. та 13690,40 грн. упущеної вигоди
є безпідставними.  Факт перебування у
первісного позивача бригади на чолі ОСОБА_4 суд не розцінює як належний доказ
виконання первісним відповідачем договору підряду. До того ж матеріали справи
не вказують, що між ПП ОСОБА_1 та ОСОБА_4. існували  будь-які договірні відносини. Пояснення
ОСОБА_4 (а.с.97 т.1) судом не розцінюється як належний доказ.

Враховуючи викладене, позовні вимоги ПП ОСОБА_1. задовольняються
частково в сумі 609,60 грн. основного боргу, 1,21 грн. інфляційних та 3,46 грн.
3% річних. В задоволенні решти позовних вимог суд відмовляє.

Крім того, позивач просить стягнути з відповідача витрати по
оплаті адвокатських послуг, розмір яких визначено згідно р. 4 договору про
надання юридичних послуг від 12.10.06р. в розмірі 1000,00 грн. (а.с.128-129).
Їх оплату проведено у відповідності до платіжної квитанції (а.с.125). Право на
зайняття адвокатською діяльністю
ОСОБА_2 , яка здійснювала представництво первісного відповідача в суді,
згідно договору від 12.10.06р., підтверджено свідоцтвом на зайняття
адвокатською діяльністю. (а.с.34).

Суд вважає правомірним стягнення з позивача адвокатських послуг,
оскільки їх пред'явлення до стягнення з відповідача за зустрічним позовом не
суперечить вимогам чинного законодавства, факт надання та оплати
підтверджується належними доказами, копії яких долучено до матеріалів справи.

Судові витрати за зустрічним позовом покладаються на первісного
позивача пропорційно розміру обгрунтовано заявлених позовних вимог.

Оскільки позов ТОВ "Агрофірма "Славутич" заявлений
необгрунтовано, в його задоволенні суд відмовляє.

Судові витрати за первісним позовом покладаються на ТОВ
"Агрофірма "Славутич".

На підставі ст.ст. 11, 509, 526, 530 Цивільного кодексу України,
керуючись ст. 22, 33, 49, 69,75, 82-85, господарський суд

ВИРІШИВ:

1.
В задоволенні первісного позову відмовити.

2.
Зустрічний позов задовольнити частково.

3.
Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрофірма
"Славутич", Запорізька обл., Веселівський р-н., с. Білоріцьке, пров.
Молодіжний, 1А, код 30896126

на
користь Приватного підприємця ОСОБА_1, м. Житомир,АДРЕСА_1, код НОМЕР_8

-
609,00 грн. основного боргу;

-
1,21 грн. інфляційних;

-
3,46 грн. 3% річних;

-
6,14 грн. -  витрат зі сплати державного
мита;

-
2,51 грн. - витрат зі сплати послуг за інформаційно-технічне забезпечення
судового процесу.

-
21,31 грн. - витрати на послуги адвоката.

4.
В решті зустрічних позовних вимог відмовити.

Рішення
господарського суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку
з дня підписання мотивованого рішення.

Суддя
Сікорська Н.А.

Дата підписання:
06 квітня 2007 року.

Віддрукувати:

1 - в справу

2,3 -сторонам