ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

23.03.07                                                                                           Справа  № 2/1381-27/375

Львівський апеляційний господарський суд  у складі колегії:

головуючого-судді                                   Мурської Х.В.

суддів                                                         Давид Л.Л.

Кордюк Г.Т.

розглянувши апеляційну скаргу Відділення Державного казначейства у Городоцькому районі Львівської області, м. Городок

на рішення Господарського суду Львівської області від 06.06.2005 року

у справі № 2/1381-27/375, суддя Судова-Хомюк Н.М.,

за позовом Управління Державного казначейства у Городоцькому районі Головного управління Державного казначейства України у Львівській області, м. Городок

до Відповідача 1 –Відкритого акціонерного товариства «Городоцьке хлібоприймальне підприємство», м. Городок,

до Відповідача 2 –ССГ «Україна»(СТОВ «Україна», с. Родатичі,

до Відповідача 3 –ССГ ім. Л.Українки (ВСК ім. Л. Українки), с. Березень,

до Відповідача 4 –ССГ «Нива»(ПА «Нива»), с. Речичани,

до Відповідача 5 –ССГ ім. Шевченка (ПОАП «Гошани»), с. Градівка,

до Відповідача 6 –Кооператив «Цунів»(ЗАТ «Цунів», с. Цунів,

до Відповідача 7 –ФГ «Мрія», с. Зашковичі,

до Відповідача 8 –ДНЕЦ В. Любінь, смт. Любінь,

до Відповідача 9 –ТОВ «Добряни», с. Добряни,

до Відповідача 10 –ССГ «Нове життя»(ПАПА «Нове життя», с. Тучани,

до Відповідача 11 – ССГ «Дністер»(СТОВ «Дністер»), с. Монастирець,

до Відповідача 12 – ССГ «Зашковичі»(ПАПА «Зашковичі»), с. Зашковичі,

до Відповідача 13 –ССГ «Порічне»(АППА «Порічне»), с. Порічне,

до Відповідача 14 –ССГ «Городоцька»(ПА «Городоцька»), м. Городок,

до Відповідача 15 –ВГ «Дроздовичі»( АППА «Дроздовичі»), с. Дроздовичі,

до Відповідача 16 –ТОВ «Агрофірма «Карпати», с. Доброгостів,

до Відповідача 17 – ВАТ «Птахофабрика «Пустомитівська», м. Пустомити,

до Відповідача 18 – ПА «Волинь»,с. П’яте,

до Відповідача 19 – ТОВ «Стенятинське», с. Стенятин,

до Відповідача 20 –ССГ «Колос»,с. Давидовичі,

до Відповідача 21 – КДП «Діброва», м. Комарно,

про стягнення заборгованості по бюджетній позичці в розмірі 480 500 грн. 00 коп.

за участю представників

від Позивача: Ожибко П.І., Мисяк Л.М. –представники;

від Відповідача 1: Спільник Т.В., Пристава М.М. –представники;

від Відповідачів 2 –21 : не з’явились.

21 березня 2007 року, за згодою представників сторін, в судовому засіданні оголошувалась перерва до 23.03.2007 року.

23 березня 2007 року судове засідання оголошено продовженим.

26 листопада 2004 року Відділення Державного казначейства у Городоцькому районі Львівської області звернулося до Господарського суду Львівської області з позовом до ВАТ «Городоцьке хлібоприймальне підприємство» про стягнення заборгованості по бюджетній позичці в розмірі  480 500 грн., наданій в 1995-1997 роках.

Причиною звернення до місцевого господарського суду з позовом, як вбачається з матеріалів справи, було те, що протягом 1995-1997 років ВАТ «Городоцьке хлібоприймальне підприємство»отримувало безпроцентну  бюджетну позичку в сумі 6 277 800,00 грн., яку повернуло частково в сумі 5 797 300,00 грн., залишок заборгованості за обліковими даними ВДК у Городоцькому районі становить 480 500,00 грн., в тому числі заборгованість по бюджетній позичці за 1995 рік становить 26 700,00 грн., за 1996 рік –57 400,00 грн. та за 1997 рік –396 400,00 грн.

Місцевий господарський суд, приймаючи оскаржуване рішення про часткове задоволення позовних вимог, та відмовляючи в задоволенні позовних вимог в частині стягнення 295 010,13 грн., зіслався на положення Закону України від 18.01.2001 року «Про врегулювання заборгованості за бюджетними позичками, наданими державним та іншим сільськогосподарським підприємствам усіх форм власності і господарювання через обслуговуючі, заготівельні і переробні підприємства, та реструктуризацію заборгованості зі сплати податків і зборів (обов’язкових платежів) переробних підприємств агропромислового комплексу», відповідно до ст. 2 якого підлягала реструктуризації на 8 років з виплатою щороку рівними частинами, а починаючи з 01.01.2004 року решта заборгованості державних та інших сільськогосподарських підприємств усіх форм власності і господарювання, не врегульовані відповідно до статті 1 цього Закону, а також обслуговуючих, заготівельних та переробних підприємств, з якими такі сільськогосподарські підприємства уклали угоди на закупівлю зерна до державних ресурсів за державним замовленням (контрактом). Станом на 1 січня 2000 року за отримані ними в 1994-1999 роках бюджетні позички, включаючи грошові аванси та натуральні насіннєві і фуражні позички, зерно державних ресурсів та державних резервів, використане для придбання матеріально-технічних ресурсів.

Водночас, в частині задоволення позовних вимог дійшов висновку про те, що сільськогосподарські товаровиробники, які отримали грошові кошти та розрахунки за товаро-матеріальні цінності, і які не провели розрахунки за отримане, повинні відповідати перед позивачем за повернення державної позики, а не заготівельне підприємство, яким є ВАТ «Городоцьке хлібоприймальне підприємство», до якого заявлено позовні вимоги. Тому місцевий господарський суд поклав відповідальність на ці сільськогосподарські підприємства, а саме: Сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю «Україна», Приватну агрофірму «Нива»,   Закрите акціонерне товариство «Цунів»,  Сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю «Добряни»,  Приватне агропромислове підприємство «Агрофірма «Нове життя»,   Сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю «Дністер», Приватне агропромислове підприємство «Агрофірма «Зашковичі»,   Приватне агропромислове підприємство «Агрофірма «Порічне», Приватну агрофірму «Городоцька», Приватне агропромислове підприємство «Агрофірма «Дроздовичі», Виробничий сільськогосподарський кооператив імені Лесі Українки, Приватне орендно-аграрне підприємство «Пошани»,  Науково-експериментальний центр «Великий Любіть»та Фермерське господарство «Мрія».

Проте, колегія суддів вважає, що такий висновок місцевого господарського суду не відповідає фактичним обставинам справи, а рішення прийняте без дослідження всіх обставин справи з порушенням норм матеріального і процесуального права з огляду на наступне.

Так, як на підставу обґрунтування своїх вимог, що підтверджують факт наявності такого боргу, ВДК у Городоцькому районі посилається на подану йому ВАТ «Городоцьке хлібоприймальне підприємство» звітність за встановленою формою, а саме Звіт про повернення бюджетної позички, наданої заготівельним і переробним підприємствам і організаціям для фінансування держконтракту 1995 року на зерно по ВАТ «Городоцьке хлібоприймальне підприємство»станом на 01.01.2004 року (а.с.6, т.1), Довідку про надання та повернення наданої на закупівлю зерна, елітного і сортового насіння за державним замовленням 1996 року по ВАТ «Городоцьке хлібоприймальне підприємство»станом на 01.01.2004 року (а.с.7 т.1) та Довідку про надання та повернення наданої на закупівлю продовольчого зерна і сортового насіння за державним замовленням 1997 року по ВАТ «Городоцьке хлібоприймальне підприємство»станом на 01.01.2004 року (а.с.8,9 т.1).

В 1995-1997 роках закупівля зерна і сортового насіння у сільгоспвиробників для державних контрактів та замовлень проводилася за рахунок наданих державою державних позичок.

Зазначені правовідносини врегульовані постановою Кабінету Міністрів України «Про стан підготовки до збиральних робіт і формування державного контракту на закупівлю зерна у 1995 році»від 31.05.1995 року № 370, постановою Кабінету Міністрів України «Про задоволення державних потреб у сільськогосподарській продукції на 1996 рік»від  12.03.1996 року № 323, постановою Кабінету Міністрів України «Про задоволення державних потреб у зерні в 1997 році»від 04.02.1997 року № 124.

З метою виконання вказаних постанов були затверджені відповідні Порядки, а саме:

-  спільним наказом Міністерства фінансів України, Міністерства економіки України, Міністерства сільського господарства і продовольства України від 12.07.1995 року №119/109/193, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 14.09.1995 року за №334/870, затверджено Порядок   надання і повернення бюджетної позички для фінансування державного контракту 1995 року на поставку до державних ресурсів зерна, сортового і гібридного насіння зернових культур;

- спільним наказом Міністерства фінансів України та Міністерства сільського господарства і продовольства України від 11.04.1996 року №72/113, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 04.06.1996 року за №265/1290, затверджено Порядок   надання і повернення бюджетної позички на закупівлю продовольчого зерна, елітного і сортового насіння за державним замовленням 1996 року;

- спільним наказом Міністерства сільського господарства і продовольства України, Міністерства фінансів України та Державної акціонерної компанії «Хліб України»від 04.03.1997 року №70/54/18, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 06.06.1997 року за №212/2016, затверджено Порядок   надання бюджетної позички на закупівлю продовольчого зерна і сортового насіння за державним замовленням 1997 року.

Відповідно до вищенаведених Порядків, безвідсоткова бюджетна позичка надавалася фінансовим органом (рай (міськ) фінвідділом в 1995 році, відділенням Державного казначейства в 1996-1997 роках за трьохсторонніми угодами, укладеними цими органами з заготівельним (переробним) підприємством та сільгосптоваровиробником. Державним замовником на поставку продовольчого зерна  до державних ресурсів був Мінсільгосппрод і ДАК «Хліб України», заготівельні і переробні підприємства якого мали укладати з товаровиробниками (виконавцями державного замовлення) державний контракт на закупівлю зерна. При цьому надання бюджетної позичка рай (міськ) фінвідділами чи органами державного казначейства здійснювалося або шляхом авансування оплати витрат сільгосптоваровиробників  на закупівлю паливно-мастильних матеріалів, насіння, міндобрив, засобів захисту рослин, запчастин,  сільгосптехніки, витрат на капремонт техніки, та погашення установам банків заборгованості по кредитах, тощо на підставі поданих товаровиробниками документів ( рахунків-факту, товаротранспортних накладних та інших) або шляхом надання позички у вигляді матеріально-технічних ресурсів, в тому числі зерно- і кормозбиральних комбайнів. Фіноргани забезпечували облік укладених контрактів та надання авансів в розрізі товаровиробників та заготівельних організацій, а останні забезпечували окремий облік зерна, прийнятого від товаровиробників і проводили остаточні розрахунки з ними за поставлене зерно після відшкодування товаровиробниками суми авансу.

Контроль за виконанням держконтракту (держзамовлення) покладався на Мінсільгосппрод, ДАК «Хліб України»і заготівельні організації, а за наданням та поверненням державних позичок –на Мінфін, фінансові органи, органи держказначейства.

Відповідальність перед фінорганами за підсумками проведеними ними документальних перевірок несли товаровиробники (за недопоставку зерна на суму отриманого авансу) та заготівельні організації (за неповернення бюджетних позичок).

Як встановлено місцевим господарським судом, ВАТ «Городоцьке хлібоприймальне підприємство»було заготівельним підприємством та здійснювало облік грошових коштів, отриманих сільськогосподарськими товаровиробниками у вигляді авансів та облік зерна, отриманого від останніх на виконання держконтракту.

В процесі розгляду справи місцевий господарський суд ухвалою від 14.04.2005 року (а.с.61 т.1) за власною ініціативою залучив до участі у справі в якості відповідачів сільськогосподарські підприємства, які фактично були отримувачами таких позичок. При цьому, саме на них поклав відповідальність за несвоєчасне повернення їх, звільнивши від відповідальності ВАТ «Городоцьке хлібоприймальне підприємство»як особу, яка не має відповідати за виконання державного контракту.

Проте, такий висновок суду не ґрунтується на вказаних вище нормах, врегульованих зазначеними Порядками, адже саме заготівельне підприємство несе відповідальність за неповернення бюджетних позичок, при цьому сільгоспвиробники, на яких судом першої інстанції покладено відповідальність, фактично таку відповідальність несуть перед заготівельним підприємством.

Крім того, відповідно до вимог ст. 24 ГПК України, на яку суд першої інстанції посилався як на підставу залучення інших Відповідачів, може залучити інших відповідачів, які повинні відповідати за позовом, виключно за згодою позивача.

Проте, такої згоди Позивач не надавав.

Тому залучення до участі у справі сільськогосподарських товаровиробників в якості Відповідачів є помилковим.

Однак, враховуючи, що вирішення спору у даній справі може вплинути на права та обов’язки вказаних підприємств, оскільки останні, як зазначено вище, є відповідальними перед ВАТ «Городоцьке хлібоприймальне підприємство», суд апеляційної інстанції дійшов висновку про заміну процесуального статусу таких Відповідачів на Треті особи у справі з врахуванням інформації, наданої на вимогу Львівського апеляційного господарського суду Головним управлінням статистики у Львівській області від 07.03.2007 року № 20-09/623, відповідно до якої на момент прийняття оскаржуваного рішення були вилучені з ЄДРПОУ  НЕЦ «Великий Любінь», ФГ «Мрія»,   та ПАФ «Волинь», а тому останніх слід виключити з числа учасників судового процесу.

У відповідності до вимог ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування.

Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Закон України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» встановлює обов’язковість ведення бухгалтерського обліку та поширюється на всіх юридичних осіб, створених відповідно до законодавства України, незалежно від їх організаційно-правових форм і форм власності,  які зобов’язані вести бухгалтерський облік та подавати фінансову звітність згідно з законодавством.

Статтею 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні»  встановлено, що підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Вказаними документами визначені обов’язкові реквізити первинних документів для надання їм юридичної сили.

Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо — безпосередньо після її закінчення.

Згідно ст. 9 вищевказаного Закону, первинні документи (на паперових і машинозчитуваних носіях інформації) для надання їм юридичної сили і доказовості повинні мати такі обов’язкові реквізити: назва підприємства, установи, від імені яких складений документ, назва документа (форми), код форми, дата і місце складання, зміст господарської операції та її вимірники (у натуральному і вартісному виразі), посади, прізвища і підписи осіб, відповідальних за дозвіл та здійснення господарської операції і складання первинного документа, особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Первинні документи складаються на бланках типових форм, затверджених Міністерством статистики України, а також на бланках спеціалізованих форм, затверджених міністерствами і відомствами України.

Документування господарських операцій може здійснюватись з використанням виготовлених самостійно бланків, які повинні обов’язково містити реквізити типових або спеціалізованих форм.

Бухгалтерський облік є обов’язковим видом обліку, який ведеться підприємством. Фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, грунтуються на даних бухгалтерського обліку (п.2 ст. 3 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні»).

Подані Позивчем докази в підтвердження наявності заборгованості Відповідача, а саме: Звіт про повернення бюджетної позички, наданої заготівельним і переробним підприємствам і організаціям для фінансування держконтракту 1995 року на зерно по ВАТ «Городоцьке хлібоприймальне підприємство»станом на 01.01.2004 року (а.с.6, т.1), Довідка про надання та повернення наданої на закупівлю зерна, елітного і сортового насіння за державним замовленням 1996 року по ВАТ «Городоцьке хлібоприймальне підприємство»станом на 01.01.2004 року (а.с.7 т.1) та Довідка про надання та повернення наданої на закупівлю продовольчого зерна і сортового насіння за державним замовленням 1997 року по ВАТ «Городоцьке хлібоприймальне підприємство»станом на 01.01.2004 року (а.с.8,9 т.1) не можуть слугувати належними та допустимими доказами у справі, оскільки містять лише інформацію про отримання державних позичок, їх повернення та зарахування, однак не підтверджені жодними облікованими первинними документами.

Ухвалою Львівського апеляційного господарського суду від 14.02.2007 року Позивача зобов’язано подати суду для огляду в судовому засіданні оригінали первинних бухгалтерських чи банківських документів, які б слугували підтвердженням факту перерахування Відповідачеві 1  спірної суми бюджетної позички;  конкретизований розрахунок суми позову окремо по роках з посиланням на укладені трьохсторонні договори;  оригінали трьохсторонніх угод, укладених з заготівельним підприємством та товаровиробниками, які є Відповідачами у справі, а також належним чином засвідчені копії даних документів для долучення до матеріалів справи.

На виконання вимог ухвали суду Позивачем подано оригінали накладних та довіреностей на отримання  сільгосптоваровиробниками від ХПП зерна і сортового насіння (пшениці), чотирьохсторонні Договори про забезпечення сільськогосподарських товаровиробників нафтопродуктами в рахунок фінансування закупівлі сільськогосподарської продукції за державним замовленням 1997 року та трьохсторонні Договори про надання бюджетної позички для авансування закупівлі продовольчого зерна за державним замовленням на 1997 рік, які оглянуто в судовому засіданні. Проте, Позивачем не подано доказів фактичного перерахування Відповідачу та отримання ним бюджетних позичок за рахунок державного бюджету в 1995-1997 роках, що унеможливлює задоволення позову про стягнення заборгованості за такими позичками, в зв’язку із чим суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що у задоволенні позову слід відмовити, оскільки Позивач не довів самого факту перерахування Відповідачу та отримання ним державних позичок в 1995-1997 роках.

З огляду на викладене, апеляційну скаргу слід задоволити частково, рішення Господарського суду Львівської області від 31.05-06.06.2005 року у справі № 2/1381-27/375 -  скасувати та прийняти нове рішення, яким в позові відмовити.

Враховуючи вищенаведене та керуючись п. 6, 7 Прикінцевих та перехідних положень КАС України та ст. ст. 52, 195, 96, 198, 200, 205, 206, 209 Кодексу адміністративного судочинства України, -

Львівський апеляційний господарський суд, П О С Т А Н О В И В :

1.          Виключити з числа учасників судового процесу НЕЦ «Великий Любіть», ФГ «Мрія»та ПАФ «Волинь».

2.          Змінити процесуальний статус Відповідачів у справі: Сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю «Україна», Приватну агрофірму «Нива»,   Закрите акціонерне товариство «Цунів»,  Сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю «Добряни»,  Приватне агропромислове підприємство «Агрофірма «Нове життя»,   Сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю «Дністер», Приватне агропромислове підприємство «Агрофірма «Зашковичі»,   Приватне агропромислове підприємство «Агрофірма «Порічне», Приватну агрофірму «Городоцька», Приватне агропромислове підприємство «Агрофірма «Дроздовичі», Виробничий сільськогосподарський кооператив імені Лесі Українки, Приватне орендно-аграрне підприємство «Пошани»,   Сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю «Гора», Агрофірма «Карпати», Товариство з обмеженою відповідальністю «Стенятинське», Приватне агропромислове підприємство -Агрофірма «Колос», Відкрите акціонерне товариство Птахофабрика «Пустомитівська»на Третіх осіб у справі, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні Відповідача.

3.          Апеляційну скаргу задоволити частково.

4.          Рішення Господарського суду Львівської області від 31.05-06.06.2005 року у справі №                               2/1381-27/375 скасувати. Прийняти нову постанову. В адміністративному позові відмовити.

5.          Постанова набирає чинності з моменту її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку.

6.          Матеріали справи № 2/1381-27/375 повернути місцевому господарському суду.

Головуючий-суддя                                                                       Мурська Х.В.

Суддя                                                                                              Давид Л.Л.

Суддя                                                                                              Кордюк Г.Т.