ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

21.02.07р.

Справа № 30/103-07

За позовом:  товариства з обмеженою відповідальністю "Базисконтракт", м. Кривий Ріг Дніпропетровської області

До відповідача:  відкритого акціонерного товариства „Криворізького турбінного заводу "Констар", м. Кривий Ріг Дніпропетровської області

Про: стягнення заборгованості в розмірі 2851,69 грн.

Суддя:  Євстигнеєва Н.М.

Секретар судового засідання: Ворошило О.М.

Представники:

Від позивача: Городілов С.І., довіреність №03-07 від 19.01.2007 року, представник

Від відповідача: не з’явився

СУТЬ СПОРУ:

Позивач, товариство з обмеженою відповідальністю "Базисконтракт" (м. Кривий Ріг Дніпропетровської області)  звернувся  до господарського суду із позовом, яким просить стягнути з відповідача, відкритого акціонерного товариства „Криворізького турбінного заводу "Констар" (м. Кривий Ріг Дніпропетровської області) заборгованість по оплаті виконаних робіт в сумі 12593,33 грн., пеню в сумі 9,35 грн., суму від інфляції в розмірі 2210,97 грн., три відсотки річних в сумі 631,37 грн., а всього суму в розмірі 15445,02 грн., а також витрати по сплаті держмита у сумі 154,45 грн., витрати по сплаті інформаційно-технічного забезпечення судового процесу в розмірі 118 грн.

21.02.2007 року від товариства з обмеженою відповідальністю "Базисконтракт" надійшла заява про зменшення розміру позовних вимог на суму 12593,33 грн., яка мотивована сплатою зазначеної суми відповідачем.

Також 21.02.2007 року від товариства з обмеженою відповідальністю "Базисконтракт" надійшла заява про стягнення з відкритого акціонерного товариства „Криворізького турбінного заводу "Констар" витрат по оплаті юридичних послуг по справі в сумі 1544,50 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що на виконання умов договору №63У від 30.03.2004 року позивач виконав для відповідача ремонтно-будівельні роботи в кімнаті №405 четвертого поверху інженерного корпусу відкритого акціонерного товариства „Криворізького турбінного заводу "Констар", як одну із складових робіт по ремонту будівель та споруд відповідача. Однак в порушення умов договору №63У від 30.03.2004  року відповідач своєчасно не оплатив виконані роботи, у зв’язку з чим у нього виникла заборгованість в сумі 12593,33 грн. У зв’язку з несвоєчасною оплатою виконаних робіт позивач нарахував відповідачу пеню в сумі 9,35 грн., інфляційні витрати  в сумі 2210,97 грн. та три відсотки річних в сумі 631,37 грн. Після подання позову відповідачем платіжним дорученням №5341 від 06.02.2007 року сплачено суму заборгованості в розмірі 12593,33 грн. у зв’язку з чим позивач зменшив суму позовних вимог на цю суму (заява від 21.02.2007 року).

У судове засідання, яке відбулося 21.02.2007 року представник відповідача не з’явився, про день, час, місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

У судовому засіданні оголошені вступна та резолютивна частини рішення.

Заслухавши доводи представника позивача, дослідивши матеріали справи, господарський суд, -

В С Т А Н О В И В:

30 березня 2004 року  між відповідачем, відкритим акціонерним товариством „Криворізький турбінний завод "Констар" (замовник) та позивачем, товариством з обмеженою відповідальністю "Базисконтракт" (підрядчик) укладений договір підряду  №63У.

Відповідно до п.1.1 договору підрядчик зобов’язується своїми силами виконати поточний ремонт будівель та споруд заводу, розташованого за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Окружна, 127 відповідно до проектно-кошторисної документації, а замовник зобов’язується прийняти  та оплатити виконані роботи відповідно до умов договору.

Відповідно до п.2.3 договору після узгодження та підписання сторонами локальних кошторисів з розрахунком договірної ціни та графіку виконаних робіт олстанні стають частиною договору.

Сторонами було узгоджено та підписано  локальний кошторис з розрахунком договірної ціни №1-1119 на ремонтно-будівельні роботи інженерного корпусу  на 4 поверсі кімната №405 на суму 18170 грн.

Як вбачається з матеріалів справи товариство з обмеженою відповідальністю "Базисконтракт" відповідно до договору підряду №63У від 30.03.2004 року виконав ремонтні  роботи інженерного корпусу на 4 поверсі кімната №405 на суму 17593,33 грн., що підтверджується двостороннім актом приймання –передачі підрядних робіт №1-1119 за квітень 2005 року (а.с. 12-13).

Причиною виникнення спору є несвоєчасне виконання відповідачем зобов’язань по договору підряду №63У від 30.03.2004 року в частині своєчасної та повної оплати виконаних робіт.

Враховуючи положення п.4 розділу ІХ „Прикінцеві положення” Господарського кодексу України та п.4 розділу „Прикінцеві та перехідні положення” Цивільного кодексу України, при вирішенні спору суд керується нормами Господарського кодексу України та Цивільного кодексу України.

Об’єкти господарювання повинні виконувати господарські зобов’язання  належним чином, відповідно до закону, інших правових актів, договору (п.1 ст.193 Господарського кодексу України).

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов  договору  та  вимог  цього  Кодексу, інших актів цивільного законодавства,  а за відсутності таких умов та вимог - відповідно

до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна  його  умов  не  допускається,  якщо інше  не   встановлено договором або законом (ст.525 Цивільного кодексу України).

Якщо у зобов’язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (ст.530 Цивільного кодексу України).

Відповідно до п.5.2 договору підряду замовник до початку виконання робіт  після підписання локального кошторису та графіку виконання робіт здійснює оплату 100% вартості матеріалів і 30% вартості робіт.

Кінцевий розрахунок по договору здійснюється замовником протягом 30 календарних днів після підписання акта приймання-передачі виконаних робіт (п.5.3 договору). Акт №1-1119 приймання-передачі виконаних робіт підписано у квітні 2005 року.

Таким чином строк оплати за надані послуги по договору №63У від 30.03.2004 року вважається таким, що настав, а відповідач є таким, що прострочив виконання зобов’язання.

Відповідно до акту звірки взаєморозрахунків станом на 20.10.2006 року заборгованість відкритого акціонерного товариства "Констар" перед товариством з обмеженою відповідальністю "Базисконтракт" складає 12593,33 грн.

28.09.2006 року товариство з обмеженою відповідальністю "Базисконтракт" направило відкритому акціонерному товариству "Констар" лист з вимогою погасити заборгованість в сумі 12593,33 грн., який відповідачем було отримано 02.10.2006 року, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення №1189.4 (а.с. 16).

Відкрите акціонерне товариство "Констар" 06.02.2007 року сплатило товариству з обмеженою відповідальністю "Базисконтракт" заборгованість за виконані роботи по ремонту кімнати №405 інженерного корпусу в розмірі 12593,33 грн. Однак заборгованість за виконані роботи сплачена з порушенням строків, встановлених договором.

Порушенням зобов’язання, відповідно до ст.610 Цивільного кодексу України, є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов’язання (неналежне виконання).

Відповідно до частини 1 статті 548 Цивільного кодексу України виконання зобов’язання (основного зобов’язання) забезпечується, якщо це встановлено договором або законом.

Виконання зобов’язання може забезпечуватись в тому числі й неустойкою (ч.1 ст. 546 Цивільного кодексу України). Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов’язання (ч.1 ст.549 ЦК України).

Сторони передбачили у договорі, що за порушення строків платежів замовник  сплачує підрядчику  пеню в розмірі 0,5% від суми простроченого платежу  за кожний день  прострочки, але не більше подвійної облікової ставки  НБУ, яка діє в період, за який виплачується пеня (п.9.2).

За прострочення оплати виконаних робіт позивач нарахував відповідачу пеню в сумі 9,35 грн. за період з 01.06.2005 року по 31.01.2007 року.

Відповідно до ч.6 ст. 232 Господарського кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов’язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов’язання мало бути виконано.

Позовна давність - це строк,  у  межах  якого  особа  може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу (ст. 256 Цивільного кодексу України). Перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася  або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ст.261 ч.1 ЦК України).

Враховуючи те, що позивач звернувся з вимогою про стягнення пені з пропуском скороченого строку позовної давності, зазначена вимога задоволенню не підлягає.

Відповідно до статі 625 Цивільного кодексу України боржник який прострочив виконання грошових зобов’язань  зобов’язаний заплатити суму боргу з урахуванням індексу інфляції за весь час прострочення та трьох процентів річних від простроченої суми, якщо законом або договором не встановлено інший розмір процентів.

У зв’язку з несвоєчасною оплатою відповідачем виконаних робіт позивач нарахував за період з 01.06.2005 року по 31.01.2007 року суму від інфляції в розмірі 2210,97 грн., та три відсотки річних в сумі 631,37 грн.

При розрахунку суми від інфляції та трьох відсотків річних позивачем було допущено арифметичну помилку, у зв’язку з чим позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню частково в сумі 2152,28 грн. - сума від інфляції та 630,36 грн. –три відсотки річних.

За викладеного позовні вимоги підлягають задоволенню частково, в сумі 2782,64грн. (2152,28 грн. - сума від інфляції та 630,36 грн. –три відсотки річних), в решті позовних вимог слід відмовити.

Відповідно до статті 49 Господарського процесуального кодексу України судові витрати покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених вимог. Стягненню з відповідача підлягають витрати по сплаті державного мита в розмірі 102,00грн. та 115,14грн. витрат, пов’язаних зі сплатою інформаційно-технічного забезпечення судового процесу.

Заявою від 21.02.2007 року позивач просив стягнути з відповідача витрати по оплаті юридичних послуг по справі в сумі 1544,5грн.

Витрати на оплату юридичних послуг стягненню на користь позивача не підлягають з огляду на наступне.

Відповідно до статті 44 Господарського процесуального кодексу України судові витрати   складаються   з  державного  мита,  сум,  що підлягають сплаті за проведення  судової  експертизи,  призначеної господарським судом,  витрат, пов'язаних з оглядом та дослідженням речових доказів у місці їх знаходження, оплати послуг перекладача, адвоката,  витрат  на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу та інших витрат, пов'язаних з розглядом справи.

Відповідно до статті 28 Господарського процесуального кодексу України справи юридичних осіб в господарському суді ведуть їх органи, що діють в межах повноважень наданих їм законом та установчими документами, через свого представника.

Керівники підприємств та організацій, інші особи, повноваження яких визначені законодавством або установчими документами, подають до суду документи, що посвідчують їх посадове становище.

Представниками юридичних осіб можуть бути також інші особи, повноваження яких підтверджується довіреністю від імені підприємства, організації. Довіреність видається за підписом керівника або іншої уповноваженої ним особи та посвідчується печаткою підприємства, організації.

Відповідно до частини 3 статті 48 Господарського процесуального кодексу України витрати, що підлягають сплаті за послуги адвоката, визначаються у порядку встановленому Законом України „Про адвокатуру”. Дія вказаного закону поширюється тільки на осіб, які є адвокатами.

Поняття особи, котра є адвокатом наводиться в статті 2 Закону України „Про адвокатуру”, котра зазначає, що адвокатом може бути громадянин України, який має вищу юридичну освіту, стаж роботи за спеціальністю юриста або помічника адвоката не менше двох років, склав кваліфікаційні іспити, одержав свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю та прийняв Присягу адвоката України.

Таким чином, стаття 44 Господарського процесуального кодексу України передбачає відшкодування сум в якості судових витрат, які були сплачені стороною за отримання послуг, лише адвокатам, а не будь-яким представникам (аналогічна позиція викладена в постанові Верховного суду України від 01.10.2002 року №02/188, справа 30/63).

У якості доказів, що підтверджують понесені витрати на оплату юридичних послуг позивач (довіритель) надав укладений 05.02.2007 року з незалежною аудиторською фірмою “Респект-ЛЛ” договір доручення №11, відповідно до п.1.2 якого довіритель доручає повіреному здійснити захист його порушених прав відкритим акціонерним товариством "Констар" і представництво  в господарському (апеляційному) суді України і державних органах шляхом надання консультаційних аудиторських і юридичних послуг, а також представництво довірителя у вказаних вище органах.

За послуги надані повіреним, довіритель сплачує винагороду за виконану роботу за виконану роботу в розмірі 10% від суми позову, що складає 1544,50 грн. (п.7.1 договору).

Платіжними дорученнями №1 від 19.01.2007 року та №5 від 20.02.2007 року товариством з обмеженою відповідальністю "Базисконтракт" перераховано товариству з обмеженою відповідальністю “Аудиторська фірма “Респект-ЛЛ” суму в розмірі 1544,50 грн. (775 грн. + 769,50 грн.).

У судовому засіданні 21.02.2007 року був присутнім представник позивача  Городілов С.І., який діяв на підставі довіреності №03-07 від 19.01.2007 року, виданої ТОВ „Базисконтракт”.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.ст.1,33,34,49,82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з відкритого акціонерного товариства „Криворізький турбінний завод "Констар" (50045, Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. Окружна, 127, рахунок 260091270 в КФ АППБ “Аваль”, МФО 306748, )    на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Базисконтракт" (50004, Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. Кобилянського, 219, рахунок 8001 в КФ КБ “Приватбанк”, МФО 305750, ) суму від інфляції в розмірі 2152,28 грн. та три відсотка річних в сумі 630,36 грн., витрати по сплаті державного мита в розмірі 102,00грн. та 115,14грн. витрат, пов’язаних зі сплатою інформаційно-технічного забезпечення судового процесу, про що видати наказ.

В решті позовних вимог відмовити.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання.

Суддя                                                                                                        Н.М.Євстигнеєва

(Дата підписання рішення, оформленого відповідно до вимог

статті 84 Господарського процесуального кодексу України, - 26.02.2007 року)