ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.02.07 р.                                                                             Справа № 41/294а

м. Донецьк

Суддя господарського суду Донецької області   С.А. Гончаров                              ____

при секретарі судового засідання Возневій Н.В.

розглянув у відкритому судовому засіданні господарського суду справу

за позовом:           Корпорації "Індустріальний спілка Донбасу”, м. Донецьк

до відповідача :             Спеціалізованої державної податкової інспекції по роботі з великими

платниками податків у м. Донецьку

про           визнання недійсним податкового повідомлення-рішення

№/0/24739/10/15-16-23/5 від 06.09.06р.

СУТЬ СПОРУ:

Позивач, Корпорація "Індустріальний спілка Донбасу",  звернувся до господарського суду Донецької області з позовом до відповідача, Спеціалізованої державної податкової інспекції по роботі з великими платниками податків у м. Донецьку, про визнання недійсним податкового повідомлення-рішення №/0/24739/10/15-16-23/5 від 06.09.06р.

Ухвалою по справі від 21.09.06р. було відкрито провадження в адміністративній справі №41/294а та провадження по справі відбувалось за правилами Кодексу адміністративного судочинства України.

Ухвалами від 10.10.06р., 13.11.06р., 27.11.06р. провадження у справі зупинялось, ухвалами від 09.11.06р., 27.11.06р., 05.02.07р. провадження у справі поновлювалось.

Відповідно до обставин, викладених у позовній заяві, позивач обґрунтовує свої вимоги тим, що податкове повідомлення-рішення прийняте з порушеннями чинного законодавства України.

Зокрема, позивач вказує, що посилання на п. 1.8 ст. 1 Закону України "Про податок на додану вартість" у спірному повідомленні-рішенні є безпідставними, оскільки така правова норма дає загальне розуміння поняття "бюджетне відшкодування" та є відсильною нормою, через те, що вона не встановлює порядок визначення суми бюджетного відшкодування, а відсилає до інших норм цього Закону. Позивач вважає, що вказаним Законом не передбачений обов’язок покупця товару - платника ПДВ сплачувати нарахований йому продавцем у складі ціни товару податок на додану вартість до державного бюджету, таким чином доводи податкової інспекції, що платник податку - покупець зобов’язаний доводити надмірну сплату ПДВ саме до державного бюджету з конкретної господарської операції не відповідають встановленому законодавчо механізму сплати цього податку.

Також позивач вважає неправомірними посилання у акті перевірки, на підставі якого прийняте спірне податкове повідомлення-рішення, про порушення п.п 7.4.1 п. 7.4 ст. 7 закону України "Про податок на додану вартість", оскільки у даному пункті йдеться про сплату (нарахування) податку покупцем у складі ціни у зв’язку з придбанням товарів, а не про сплату податку до бюджету продавцем товару. Згідно із положеннями Закону України "Про податок на додану вартість", на думку позивача, сума ПДВ, включена до ціни товару, є податковим зобов’язанням продавця, та  саме продавець товару несе обов’язок по сплаті податку до бюджету.

Відповідно, позивач вважає, що ніяких додаткових підстав, окрім визначених у Законі України "Про податок на додану вартість" для отримання бюджетного відшкодування не вимагається. З огляду на викладене, позивач вважає, що суми податкового кредиту за січень 2005р. сформовані ним належним чином, згідно із податковими накладними, а отже прийняття спірного податкового повідомлення-рішення про зменшення суми бюджетного відшкодування за січень 2005р. є безпідставним та неправомірним. Окрім того, позивач наполягає, що ПП "Час", яке за даними відповідача не сплатило податок до Державного бюджету, не є постачальником Корпорації "ІСД", позивач не мав договірних стосунків із цим підприємством.

Відповідач проти позовних вимог заперечує, посилаючись на п. 1.8 ст. 1, пп. 7.4.1 п. 7.4. , п.п 7.7.5 п. 7.7. ст. 7 Закону України "Про податок на додану вартість". На його думку, із системного аналізу таких норм вбачається, що встановлено прямий взаємозв’язок між сплатою, надходженням до бюджету податку на додану вартість та його відшкодуванням за рахунок коштів, що були сплачені у вигляді податку.

Відповідач вважає, що висновок про те, що відшкодуванню підлягають лише суми, які були сплачені до бюджету, випливає із самої суті податку, його основної функції - формування доходів Державного бюджету України, а також поняття платника податку як особи, яка згідно із вказаним Законом зобов’язана здійснювати утримання та внесення до бюджету податку, що сплачується покупцем.

Відповідач вказує, що ненадходження ПДВ до бюджету у даному випадку є наслідком того, що ПП "Час", яке задіяне в ланцюгу постачання та яке повинно було сплатити відповідну суму податку до Держбюджету, у січні 2005р. податкові зобов’язання у декларації з ПДВ не відображало. З червня 2004р. ПП "Час" до податкового органу не звітує. Рішенням Перевальського районного суду Луганської області від 27.01.06р. установчі документи ПП "Час" визнані недійсними, згідно із вироком Алчевського міського суду Луганської області винесено вирок за ст. 212 КК України у відношенні посадової особи ПП "Час". Наведені обставини, на думку відповідача, підтверджують факт ненадходження податку на додану вартість до Держбюджету та свідчать про безпідставність бюджетного відшкодування позивачу ПДВ по операціям з придбання продукції, в ланцюгу постачання якої задіяне ПП "Час".

У судовому засіданні судом досліджені надані сторонами документи: податкове повідомлення-рішення №/0/24739/10/15-16-23/5 від 06.09.06р., акт від 23.08.06р. №140/15-16-23/5-24068988, договір №ДІС/4-49псту від 01.04.04р., податкова накладна від 31.01.05р. №183/01, витяг із книги обліку придбань, податкова декларація з ПДВ за січень 2005р., розрахунок коригування сум ПДВ, розрахунок експортного відшкодування, копія постанови від 27.01.06р., копія вироку від 01.03.2005р., рахунки-фактури, акти передачі, реєстри до рахунків, листи, посвідчення, квитанції про приймання вантажу, запити, повідомлення, довідки.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін та дослідивши надані сторонами докази суд встановив:

Корпорацією "Індустріальна спілка Донбасу" 21.02.05р. надана до ДПІ у Ворошиловському районі м. Донецька декларація з ПДВ за січень 2005р., згідно із якою сума ПДВ, яка підлягає відшкодуванню з бюджету становить 90425318 грн., податковий кредит за відповідний період становить 212007313 грн.

Фахівцями Спеціалізованої державної податкової інспекції по роботі з великими платниками податків у м. Донецьку проведено документальну виїзну позапланову перевірку з питань достовірності заявлених до відшкодування сум податку на додану вартість позивачем по декларації за січень 2005р. у зв’язку із отриманням матеріалів зустрічної перевірки ПП "Час", за результатами якої складено акт №140/15-16-23/5-24068988 від 23.08.06р. (далі - "акт перевірки").

Актом перевірки встановлено порушення позивачем п. 1.8 ст. 1, п.п 7.4.1 п. 7.4. ст. 7  Закону України "Про податок на додану вартість", а саме завищення заявленої суми бюджетного відшкодування у декларації за січень 2005р. на суму 49333,76 грн. На підставі висновків акту перевірки керівником відповідача прийняте податкове повідомлення-рішення №/0/24739/10/15-16-23/5 від 06.09.06р., яким позивачу зменшено суму бюджетного відшкодування з податку на додану вартість за січень 2005р. на суму 49334 грн.

Відповідач у поясненнях та згідно із актом перевірки пояснив, що порушення встановлено ним наступним чином.

Правомірність відшкодування сум ПДВ з бюджету по декларації за січень 2005р. перевірена у ході позапланової тематичної перевірки фахівцями ДПІ у Ворошиловському районі м. Донецька, довідка перевірки від 15.03.05р. №438/23-2-212-1/24068988. За результатами перевірки порушень не встановлено. У ході перевірки з метою підтвердження правомірності формування податкового кредиту було направлено 11 запитів на проведення зустрічних перевірок підприємств-постачальників позивача, сума ПДВ у вартості постачань яких перевищила 50 тис. грн. на загальну суму ПДВ 211722144 грн.

У ході проведення позапланової виїзної перевірки щодо правомірності відшкодування сум ПДВ з бюджету фахівцями Ворошиловської ДПІ м. Донецька був направлений запит №9157/7/15-16-23/5 від 09.03.05р. на проведення зустрічної перевірки постачальника позивача ТОВ "Донецький індустріальний союз" за січень 2005р. на суму 19047617,38грн. За результатами зустрічної перевірки згідно довідки від 10.03.05р. №412/23-212-2 було встановлено, що ТОВ "Донецька індустріальна спілка" є посередником реалізованої продукції. Продукція була придбана у 17 постачальників.

На постачальників ТОВ "ДІС" були направлені запити на проведення зустрічних перевірок. Одним з постачальників цього підприємства є ТОВ "Союз-Перспектива" на суму ПДВ 147280грн. На проведення зустрічної перевірки ТОВ "Союз-Перспектива" з питання підтвердження взаємовідносин з позивачем ДПІ були направлені запити. 11.07.05р. була проведена зустрічна перевірка ТОВ "Союз-Перспектива", що підтверджується довідкою перевірки №668/23-214-4/32862188. За результатами зустрічної перевірки було встановлено, що ТОВ "Союз-Перспектива" є посередником реалізованої продукції, продукція була придбана у 4 постачальників. На постачальників ТОВ "Союз-Перспектива" були направлені запити на проведення зустрічних перевірок. Одним із постачальників підприємства є ПП "Укртехнологія" на суму ПДВ 49333,76 грн. На проведення зустрічної перевірки ПП "Укртехнологія" з питання підтвердження взаємовідносин з ТОВ "Союз-Перспектива" було направлено запити. З даних матеріалів вбачається, що ПП „Укртехнологія” є посередником реалізованої продукції, продукція була придбана у ПП „Час” по податковій накладній на суму 1130383,33 грн., у т.ч. ПДВ 188397,22 грн.

На зустрічну перевірку ПП „Час” з питань взаємовідносин з ПП „Укртехнологія” було направлено запит та отримано відповідь Алчевської ОДПІ про те, що ПП „Час” з червня 2004р. до податкового органу не звітує. Слідчим відділом МГВПМ Алчевської ОДПІ 27.01.05р. було порушено карну справу стосовно посадових осіб ПП „Час”, матеріали справи було передано до суду 31.01.05р., 01.03.05р. Алчевським міським судом Луганської області було винесено вирок стосовно посадової особи ПП „Час”. Рішенням Місцевого Перевальського  районного суду Луганської області від 27.01.06р. запис про державну реєстрацію, установчі та податкові документи ПП „Час” були визнані недійсними.

У зв”язку з таким, відповідач робить висновок про порушення позивачем п. 1.8 ст. 1, п.п 7.4.1 п. 7.4 ст. 7 Закону України „Про податок на додану вартість”, яке виникло через віднесення позивачем до складу податкового кредиту за січень 2005р. ПДВ у сумі 49333,76 грн. Відповідач вказує у акті перевірки, що за змістом Закону України „Про податок на додану вартість”, право відшкодування ПДВ виникає лише при фактичній надмірній сплаті податку на додану вартість. Відповідач у акті перевірки зазначив, що у даному випадку ненадходження  ПДВ до бюджету є наслідком того, що один із постачальників Корпорації „ІСД” (ПП „Час”), який повинен був нарахувати та сплатити відповідну суму до Державного бюджету, у січні 2005р. податок до бюджету не нарахував та не сплатив.

Такі висновки відповідача не узгоджуються з вимогами законодавства та спростовуються матеріалами справи з огляду на наступне.

Відповідно до п.п. 7.4.1 п. 7.4 ст. 7 Закону України „Про ПДВ” податковий кредит звітного періоду складається із сум податків, сплачених (нарахованих) платником податку у звітному періоді у зв'язку з придбанням товарів (робіт, послуг), вартість яких відноситься до складу валових витрат виробництва (обігу) та основних фондів чи нематеріальних активів, що підлягають амортизації.

Правомірність формування позивачем податкового кредиту у декларації з ПДВ за січень 2005р. згідно із п.п 7.4.1 п. 7.4 ст. 7 Закону України „Про ПДВ” – у частині внесення до податкового кредиту періоду податку, сплаченого (нарахованого) у зв”язку з придбанням продукції позивачем у ТОВ „Донецька Індустріальна Спілка” – доводиться матеріалами справи, зокрема, належним чином укладеним договором № ДИС/4-49псту від 01.04.2004р., та документами, складеними між позивачем та ТОВ „Донецька Індустріальна Спілка” на його виконання в тому числі актом передачі вугільного концентрату, квитанціями про приймання вантажу, рахунками-фактурами, листами, посвідченнями, податковими накладними, отриманими позивачем та належним чином відображеними у книзі придбання. Крім того, отримання та належний облік позивачем податкових накладних щодо спірних операцій з придбання вугільного концентрату випливає з акту перевірки та підтверджений позивачем.

Згідно із п. 1.8 ст. 1 Закону України „Про податок на додану вартість” (у редакції, яка діяла у час складення та подання платником податку декларації) (далі – Закон України „Про ПДВ”) бюджетне відшкодування - це сума, що підлягає поверненню платнику податку з бюджету у зв'язку з надмірною сплатою податку у випадках, визначених цим Законом.

Згідно з п.п.7.7.1 ст.7 Закону України  “Про податок на додану вартість” (що був чинними в період подання декларації) у разі, коли  за результатами звітного періоду  сума, визначена  як різниця між загальною сумою податкових зобов’язань, що виникли у зв’язку з будь-яким продажем товарів (робіт, послуг) протягом звітного періоду  та сумою податкового кредиту  звітного періоду має від’ємне значення, така  сума підлягає відшкодуванню  платнику податку з Державного бюджету  України  протягом місяця наступного після подачі декларації.

Згідно з Законом України „Про ПДВ”, яким визначено ставки та механізм справляння податку на додану вартість, обов’язок щодо визначення об’єкта оподаткування, нарахування податку та його утримання у покупця товарів або послуг, правильність обчислення та декларування податку, видачу податкових накладних покладено на платника податку – продавця товару.

Обов’язок сплатити нарахований продавцем ПДВ у складі ціни товару або послуг та отримати належним чином оформлену податкову накладну, у підтвердження сплати податку, законом покладений на платника податку – покупця.

Закон України „Про податок на додану вартість” не містить у собі норми, яка б покладала відповідальність на платника податку – покупця товару (послуг) за правильність визначення платником податку – продавцем об’єктів оподаткування, правильність відображення їх у податкового обліку та інше.

Із змісту пункту 1.8 ст. 1 Закону України „Про ПДВ” вбачається, що „бюджетне відшкодування” – це сума, що підлягає поверненню платнику податку з бюджету у зв’язку з надмірною сплатою у випадках, визначених цим Законом. Нормами Закону України „Про податок на додану вартість” не передбачений обов’язок покупця товару – платника податку сплачувати нарахований йому продавцем у складі ціни товару ПДВ безпосередньо до державного бюджету, тому доводи податкового органу щодо обов’язку платника податку – покупця товару доводити надмірну сплату ПДВ саме до державного бюджету, а також про залежність права платника податку – покупця на податковий кредит від перевірки всіх постачальників по всьому ланцюгу, є такими, що не відповідають встановленому законодавчо механізму справляння цього виду податку.

Таким чином, відповідно до п. 1.8 ст. 1 , п.п 7.7.1 п. 7.7 ст. 7 Закону України „Про ПДВ” сумою, що підлягає поверненню платнику податку з бюджету, у зв’язку з надмірною сплатою є саме від’ємне значення за результатами звітного періоду. Від’ємне значення ПДВ є коштами платника податку, які він сплатив продавцям товару відповідно до вимог Закону України „Про ПДВ”. Цим законом встановлені умови та гарантії повернення цих коштів у вигляді обов’язку держави на підставі декларації здійснити повернення коштів за результатами звітного періоду.

Право на відшкодування від’ємної різниці є матеріальним правом позивача, отже зменшення бюджетного відшкодування ПДВ порушує його право власності, захист якого гарантовано першим реченням частини першої статті першої Першого протоколу до Європейської конвенції з прав людини та основних свобод, яка набрала чинності для України 11.09.1997р. та у відповідності до ст. 9 Конституції України є частиною національного законодавства.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, зменшення відповідачем суми бюджетного відшкодування за січень 2005р. на 49334 грн. на підставі п. 1.8 ст. 1, п.п 7.4.1 п. 7.4. ст. 7 Закону України „Про податок на додану вартість” у зв’язку із можливою несплатою до бюджету податку на додану вартість Приватним підприємством „Час”, є неправомірним та необґрунтованим, а податкове повідомлення-рішення №/0/24739/10/15-16-23/5 від 06.09.06р. є таким, що не відповідає нормам Закону України „Про ПДВ”.

Окрім того, при огляді матеріалів справи судом встановлено наступне.

Згідно із довідкою ДПІ у Ворошиловському районі м. Донецька від 10.03.05р. №412/23-212-2 від 10.03.05р. податковим органом повідомляється, що ТОВ „ДІС” відвантажено Корпорації „ІСД” вугільну продукцію та надано послуги по податковим накладним на загальну суму ПДВ 19047617,38 грн. ДПІ вказує, що зазначена продукція придбана у 17 постачальників, серед яких є ТОВ „Союз-Перспектива”. У вказаного підприємства придбана продукція на суму ПДВ 147280 грн. за податковою накладною від 31.01.05р.

Відповідно до довідки №668/23-214-4/32862188 від 11.07.05р. про результати позапланової перевірки ТОВ „Союз-Перспектива” з питань взаємовідносин з ТОВ „ДІС” підтверджується реалізація 31.01.05р. вугільного концентрату м. Ж на суму ПДВ 147280 грн. Також встановлено, що постачальниками вугільного концентрату для ТОВ „Союз-Перспектива” є 6 підприємств, серед яких є ПП „Укртехнологія”.

Таким чином, відповідачем безпідставно та необґрунтовано робиться висновок, що ТОВ „Донецька Індустріальна Спілка” 31.01.05р. була поставлена саме продукція, отримана ТОВ „Союз-Перспектива” від ПП „Укртехнологія”, а не від інших постачальників, вказаних у довідці. Товариству з обмеженою відповідальністю „ДІС” могла бути поставлена продукція, яка надійшла від 5 інших постачальників, оскільки вугільний концентрат неможливо індивідуалізувати, та він має виключно родові ознаки.. Тобто, податковим органом наведені обставини достовірно не встановлені та належними і допустимими доказами беззаперечно не доведені.

Таким чином, наданими суду матеріалами зустрічних перевірок ніяким чином не доводиться, що сума ПДВ 49333,76 грн., яка на думку податкового органу не була сплачена ПП „Час” до бюджету, взагалі включена позивачем до податкового кредиту січня 2005 року та відображена у податковій декларації за січень 2005р.

Посилання відповідача, в якості обставин, що обґрунтовують правомірність висновків про порушення позивачем законодавства та правомірність прийняття спірного податкового повідомлення-рішення, на вирок Алчевського міського суду Луганської області від 01.03.05р. та Постанову місцевого Перевальського  районного суду Луганської області від 27.01.06р. суд до уваги не приймає з огляду на те, що ні наведеним вироком, ні постановою не встановлені обставини, які б стосувались придбання або продажу ПП „Час” вугільного концентрату, що в подальшому був проданий ПП “Укртехнологія”.

З наведених постанов та вироку не вбачається, що такі обставини були предметом дослідження по відповідним судовим справам та в ході їх дослідження було встановлено виникнення у ПП „Час” податкових зобов’язань з ПДВ, що підлягали сплаті до бюджету. Між тим, наведений вище законодавчо встановлений механізм виникнення податкових зобов’язань з ПДВ, що підлягають сплаті до бюджету не визначає за єдину підставу їх виникнення виключно операції з продажу, а навпаки, як зазначалось, встановлює, що податок сплачується покупцем в ціні товару продавцю такого товару.

У даному випадку податковим органом взагалі не з’ясовано яким чином ПП „Час” був придбаний вугільний концентрат та чи сплачувався ним ПДВ в ціні товару його постачальнику. Доказів, що така сплата ПП „Час” не проводилась відповідачем до матеріалів справи не долучено.

Таким чином, твердження позивача про несплату ПП „Час” до бюджету податку на додану вартість, який пов’язаний з операціями продажу вугільного концентрату ПП “Укртехнологія” є лише припущенням, яке не доведено належними та допустимими доказами.

Враховуючи викладене, позовні вимоги Корпорації "Індустріальний спілка Донбасу"  до  Спеціалізованої державної податкової інспекції по роботі з великими платниками податків у м. Донецьку про визнання недійсним податкового повідомлення-рішення №/0/24739/10/15-16-23/5 від 06.09.06р. підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст.. 19, 57 Конституції України,  ст. 1,7 Закону України ”Про податок на додану вартість”, ст.ст. 9, 17-20, 69-72, 86, 158-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Позовні вимоги Корпорації "Індустріальна спілка Донбасу" до  Спеціалізованої державної податкової інспекції по роботі з великими платниками податків у м. Донецьку про визнання недійсним податкового повідомлення-рішення №/0/24739/10/15-16-23/5 від 06.09.06р. – задовольнити.

Визнати недійсним податкове повідомлення-рішення №/0/24739/10/15-16-23/5 від 06.09.06р., прийняте Спеціалізованою державною податковою інспекцією по роботі з великими платниками податків у м. Донецьку.

Присудити Корпорації "Індустріальна спілка Донбасу" з Державного бюджету України витрати із сплати судового збору в сумі 3,40 грн.

Постанова набирає законної сили після закінчення десятиденного строку на подання заяви про апеляційне оскарження, якщо таку заяву не було подано.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання через суд першої інстанції заяви про апеляційне оскарження протягом десяти днів з дня складання постанови в повному обсязі. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя                                                                                              Гончаров С.А.