ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________
__________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"08" травня 2007 р.                                                          Справа №  16/41-н

м. Житомир

Житомирський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого   судді                                                  Майора Г.І.

суддів:                                                                       Горшкової Н.Ф.

Філіпової Т.Л.

при секретарі                                                            Чайці О.С. ,

за участю представників сторін:

від позивача: не з'явився,

від відповідача: Дмитрієва А.Л., довіреність №1016/9/10 від 07.05.2007 року,

розглянувши апеляційну скаргу Спеціалізованого ремонтно-будівельного підприємства "Хмельницькліфт",м. Хмельницький

на рішення господарського суду Хмельницької  області

від "30" березня 2005 р. у справі №  16/41-н (суддя Магера В.В.)

за позовом Спеціалізованого ремонтно-будівельного підприємства "Хмельницькліфт", м. Хмельницький

до Державної податкової інспекції у м. Хмельницькому, м. Хмельницький

про визнання недійсними податкових повідомлень-рішень №/0/7056,№/0/7057, №/0/7058 від 02.12.2004 року,-

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Хмельницької області від 30.03.2005 року у справі №16/41-н відмовлено у позові Хмельницького спеціалізованого ремонтно-будівельного підприємства "Хмельницькліфт" про визнання недійсними податкових повідомлень-рішень Державної податкової інспекції у м.Хмельницькому №/0/7056 від 02.12.2004 року, №/0/7057 від 02.12.2004 року, №3/0/7058 від 02.12.2004 року (а.с.48-50).

Не погоджуючись із прийнятим рішенням, Хмельницьке спеціалізоване ремонтно-будівельне підприємство "Хмельницькліфт" звернулося до суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати вищевказане рішення та прийняти нове з підстав, викладених у скарзі (а.с.83-84).

Посилається на те, що всупереч вимогам п.2 Указу Президента України "Про деякі заходи з дерегулювання підприємницької діяльності", не був письмово попереджений про проведення перевірки за 10 днів, а вважати дану перевірку позаплановою, не можна через відсутність передбачених в п.3 Указу вичерпних обставин проведення таких перевірок.

Зазначає, що застосування до нього штрафних санкцій здійснено з порушенням ст.17 Закону України “Про порядок погашення зобов’язань платників  податків перед бюджетами та державними цільовими фондами”, відповідно до яких штрафні санкції нараховуються в процентному відношенні  від погашеної суми  податкового боргу, а не від узгодженої суми податкового зобов’язання, як зазначив відповідач в акті перевірки.

В судове засідання представник позивача не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи.

Відповідно до ст.196 КАС України неприбуття в судове засідання сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату, час і місце апеляційного розгляду не перешкоджає судовому розгляду справи. Відповідач повідомлений про дату, час і місце засідання, про що свідчить повідомлення про вручення йому повістки (а.с.119).

Представник позивача не заперечив проти розгляду апеляційної скарги за відсутності представника позивача.

З врахуванням викладеного колегія суддів вважає за можливе розглянути апеляційну скаргу за відсутності представника позивача, оскільки неявка представників не перешкоджає повному та всебічному розгляду апеляційної скарги за наявними в матеріалах справи документами.

Відповідач - Державна податкова інспекція у м. Хмельницькому та його представник в судовому засіданні заперечили проти доводів апеляційної скарги.

Посилається на те, що відповідно до п.1 ст.11 Закону України “Про державну податкову службу в Україні” право податкового органу здійснювати документальні невиїзні перевірки платника (на підставі поданих податкових декларацій, звітів та інших документів, пов'язаних з нарахуванням і сплатою податків та зборів (обов'язкових платежів) незалежно від способу їх подачі).

Вважає, що за порушення граничного строку сплати позивачем узгодженої суми податкового зобов'язання по ПДВ, ДПІ в м. Хмельницькому правомірно застосовано до нього штрафні санкції та винесені податкові повідомлення-рішення №/0/7056, №/0/7057, №/0/7058 від 02.12.2004 року на загальну суму 38371,35 грн.

Просить апеляційну скаргу Хмельницького спеціалізованого ремонтно-будівельного підприємства “Хмельницькліфт”  залишити без задоволення, а рішення господарського суду Хмельницької області - без змін.

Заслухавши пояснення представника відповідача, дослідивши доводи апеляційної скарги, розглянувши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає виходячи з наступного.

30 листопада 2004 року працівниками ДПІ в м.Хмельницькому проведено камеральну перевірку своєчасності сплати Хмельницьким спеціалізованим ремонтно-будівельним підприємством “Хмельницькліфт” узгодженої суми податкового зобов’язання по податку на додану вартість, за наслідками якої складено акт            №642/15-2/14157320 від 30.11.2004р. (а.с.9-10).

Перевіркою встановлено порушення позивачем термінів сплати узгодженої суми податкового зобов’язання по ПДВ та застосовано штрафні санкції, відповідно до п.п.17.1.7 п.17.1 ст.17 Закону України “Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами” №2181 від 21.12.00р.

На підставі зазначеного акту 02.12.2004р. відповідачем прийняті відповідні податкові повідомлення-рішення:

- №/0/7056, яким позивачу нараховано штрафні санкції в сумі 8120,23 грн., тобто, в розмірі 10% погашеної суми податкового боргу в зв’язку із затримкою платежу строком до 30 календарних днів;

- №/0/7057, яким позивачу нараховано штрафні санкції в сумі           21604,58 грн., тобто, в розмірі 20% погашеної суми податкового боргу в зв’язку із затримкою платежу строком від 31 до 90  календарних днів;

- №/0/7058, яким позивачу нараховано штрафні санкції в сумі 8646,54 грн. тобто, в розмірі 50% погашеної суми податкового боргу в зв’язку із затримкою платежу строком понад  90  календарних днів;

Таким чином, загальна сума, застосованих до позивача штрафних санкцій становить 38 371,35 грн.

Позивач із прийнятими податковими повідомленнями-рішеннями не погоджується, вказуючи, що ним повністю виконуються графіки погашення заборгованості.

24.03.2005 року ДПІ в м.Хмельницькому подано лист (вх. №01-05/3586 від 24.03.05р.), в якому відповідач повідомляє, що між ним та позивачем жодні графіки погашення заборгованості по сплаті ПДВ за 2004р. не затверджувалися та неузгоджувалися.

Відповідно до  ст.ст.1, 2 Закону України “Про податок на додану вартість”,  Хмельницьке спеціалізоване ремонтно-будівельне підприємство “Хмельницькліфт” є платником податку на додану вартість, оскільки п. 2.1.ст.2 даного Закону є особою, обсяг оподатковуваних операцій  з поставки товарів (робіт, послуг) якої протягом будь-якого періоду з останніх дванадцяти календарних місяців перевищував 3600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тому зобов’язаний вчасно та в повному обсязі сплачувати податкові зобов’язання по даному податку.

Частиною 2 статті 19 Конституції України, передбачено, що органи державної влади та органи  місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України.

Так, згідно п.п.2.2.1 п.2.1 ст.2 Закону України “Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами” №2181 від 21.12.00р., контролюючі  органи  мають право здійснювати перевірки своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати лише стосовно тих податків і зборів (обов'язкових платежів), які віднесені до їх компетенції. Даними повноваженнями наділені і податкові органи, при здійсненні  заходів з погашення податкового боргу.(п.п.2.3.1 ст.2)

Крім того, п.1 ст.11 Закону України “Про державну податкову службу в Україні” передбачає право податкового органу  здійснювати  документальні невиїзні перевірки платника (на підставі поданих податкових декларацій, звітів та інших документів, пов'язаних з нарахуванням і сплатою податків та зборів (обов'язкових платежів) незалежно від способу їх подачі).

В п.12 Інструкції про порядок застосування штрафних санкцій органами державної податкової служби, затвердженої наказом Державної податкової адміністрації України від 17.03.01р. №110, зазначено  що факти порушення податкового законодавства  оформляються актом  перевірки. При цьому, вказане порушення може бути встановлено не тільки документальною, а й камеральною перевіркою.

Відповідно до п.п.4.4.2.ст.4 Закону України “Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами” №2181 від 21.12.00р., “...камеральною    вважається    перевірка,    яка    проводиться контролюючим органом виключно на підставі даних, зазначених у податкових деклараціях, без проведення будь-яких інших видів перевірок платника податків. Не нарахування штрафних санкцій документальною перевіркою не виключає можливість їх донарахування іншою камеральною перевіркою..”

Крім  того, згідно п.2.5 Інструкції від 17.03.01р. №110 , податкове повідомлення-рішення - це рішення керівника податкового органу щодо виявленого завищення бюджетного відшкодування, а також обов’язку платника податків крім іншого сплатити суми штрафних санкцій за порушення граничних строків сплати узгодженої суми податкового зобов’язання.

Отже, оскільки перевірка від 30.11.2004р. носила камеральний характер, то  проведення даної перевірки та прийняття за її результатами оспорюваних податкових повідомлень-рішень №/0/7056, №/0/7057, №/0/7058 від 02.12.04р. здійснено відповідно до вищевказаного законодавства, тому судом не приймаються до уваги твердження позивача про незаконність проведення вказаної перевірки та обґрунтування цього факту ст.1 Указу Президента України “Про деякі заходи з дерегулювання підприємницької діяльності”.

Вказаною камеральною перевіркою встановлено порушення позивачем  граничних строків сплати  узгодженої суми податкового зобов’язання по ПДВ, в зв’язку з чим до нього застосовано фінансові санкції.

Відповідно до п.5.3.1 п.5.3 ст.5 Закону України “Про порядок погашення зобов’язань платників  податків перед бюджетами та державними цільовими фондами” платник податків зобов’язаний самостійно сплатити суму податкового зобов’язання,  зазначену ним в податковій декларації, протягом десяти календарних днів, наступних за  останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого п.п.4.1.4 п.4.1 ст.4 даного Закону для подання податкової декларації.

Згідно даного підпункту, податкові декларації подаються за базовий  податковий (звітний) період, що дорівнює:

- календарному місяцю (в тому числі при сплаті місячних авансових внесків), - протягом 20 календарних днів, наступних за останнім днем звітного (податкового) місяця;

- календарного кварталу або календарному півріччю ( в тому числі при сплаті квартальних або авансових внесків) - протягом 40 календарних днів, наступних за останнім календарним днем звітного (податкового) кварталу.

Податковий орган має право самостійно визначити суму податкового зобов’язання платника податків у випадках, визначених цим Законом, не пізніше закінчення 1095 дня, наступного за останнім днем граничного строку подання декларації, а у разі коли така декларація була подана пізніше, - за днем її фактичного подання. Якщо протягом зазначеного строку податковий орган не визначає суму податкових зобов’язань, платник податків вважається вільним від такого податкового зобов’язання, а спір стосовно такої декларації не підлягає розгляду в адміністративному чи судовому порядку.

Однак, в разі коли платник податків не сплачує узгоджену суму податкового зобов’язання протягом граничних строків, встановлених даним Законом, то, відповідно до п.п.17.1.7 п.17.1 ст.17 Закону такий платник податків зобов’язаний сплатити штраф у таких розмірах:

- при затримці до 30 календарних днів, наступних за останнім днем граничного строку сплати узгодженої суми податкового зобов'язання, - у розмірі десяти відсотків погашеної суми податкового боргу;

- при затримці від 31 до 90 календарних днів включно, наступних за  останнім днем граничного строку сплати узгодженої суми податкового зобов'язання, - у розмірі двадцяти відсотків погашеної суми податкового боргу;

- при затримці, що є більшою 90 календарних днів, наступних за останнім днем граничного строку сплати узгодженої суми податкового зобов'язання, - у розмірі п'ятдесяти відсотків погашеної суми податкового боргу.

Таким чином, за  порушення граничного строку сплати  позивачем  узгодженої суми податкового зобов’язання по ПДВ, відповідачем застосовано до нього вищезазначені штрафні санкції, та винесено оспорювані податкові повідомлення-рішення №/0/7056, №/0/7057, №/0/7058 від 02.12.04р. на загальну суму 38 371,35 грн.

Судом приймається до уваги, що за несвоєчасну сплату позивачем податкового зобов’язання по ПДВ, до нього були застосовані фінансові санкції, у межах та розмірах встановлених ст.17 Закону України “Про порядок погашення зобов’язань платників  податків перед бюджетами та державними цільовими фондами” (в редакції Закону чинній на час прийняття оспорюваних податкових повідомлень-рішень).

Тому посилання позивача на те, що відповідачем не дотриманий встановлений законом порядок застосування штрафних санкцій (в процентному відношенні від погашеної суми податкового зобов'язання, а не від узгодженої суми податкового зобов'язання як про це зазначено в акті перевірки) є помилковим.

Відсутність коштів у підприємства не є підставою звільнення від застосування до нього штрафних санкцій за несвоєчасну сплату узгоджених податкових зобов'язань.

Доводи особи, яка подала апеляційну скаргу спростовуються вищевказаним, матеріалами справи та не грунтуються на вимогах чинного законодавства.

В судовому рішенні господарського суду Хмельницької області від 30.03.2005 року помилково зазначено номер неіснуючого повідомлення-рішення №3/0/7058 від 02.12.2004 року, однак предметом оскарження є такі податкові повідомлення-рішення ДПІ у м. Хмельницькому №/0/7056 від 02.12.2004р., №/0/7057 від 02.12.2004р., №/0/7058 від 02.12.2004р.

З огляду на викладене, судова колегія дійшла до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, а рішення господарського суду Хмельницької області від 30.03.2005 року у справі №16/41-н підлягає зміні в частині номера податкового повідомлення-рішення.

Керуючись ст.ст. 160,195,196,198,202,205,207,212,254, п.п.6-7 Прикінцевих те перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України, Житомирський апеляційний господарський суд,-

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Спеціалізованого ремонтно-будівельного підприємства "Хмельницькліфт", м.Хмельницький залишити без задоволення.

2. Постанову господарського суду Хмельницької області від 30 березня 2005 року у справі №16/41-н змінити, виклавши її резолютивну частину в такій редакції:

"В позові Хмельницького спеціалізованого ремонтно-будівельного підприємства “Хмельницькліфт”, м. Хмельницький до  Державної податкової інспекції в м. Хмельницькому, м. Хмельницький  про визнання недійсними податкових повідомлень-рішень №/0/7056, №/0/7057, №/0/7058 від 02.12.04р. відмовити."

3. Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення.

Касаційну скаргу може бути подано безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом одного місяця з дня складення постанови в повному обсязі.

4. Справу №16/41-н повернути до господарського суду Хмельницької області.

Головуючий   суддя                                                              Майор Г.І.

судді:

Горшкова Н.Ф.

Філіпова Т.Л.

Віддрук. 4 прим.

1 - до справи

2,3 - сторонам

4 - в наряд