ЛУГАНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД
м. Луганськ, вул. Коцюбинського, 2
___________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

Іменем України

19.03.2007  року                                                            Справа № 18/508

Луганський апеляційний господарський суд колегією суддів у складі :

головуючого судді                     Якушенко Р.Є.

суддів                               Іноземцевої Л.В.

Лазненко Л.Л.

Склад судової колегії призначено розпорядженням голови Луганського апеляційного господарського суду від 21.02.2007.

при секретарі

судового засідання          Черніковій Я.В.

за участю представників сторін

від позивача                              Ванченко І.В., дов. № б/н б/д

від відповідача                    Шидловська О.А., дов. №1-3/3д-100 від 29.12.2006

прокурор                              Смирнов О.О., посв. №959 від 01.04.02

Розглянувши

апеляційну скаргу                    Державного підприємства „Ровенькиантрацит”,

м. Ровеньки

на рішення

господарського суду           Луганської області

від                                         30.01.2007

у справі                               № 18/508 (суддя –Корнієнко В.В.)

за позовом           Стаханово-Алчевського міжрайонного природоохоронного прокурора в інтересах держави в особі Городищенської селищної ради, с. Городище Перевальського району Луганської області

до відповідача                     Державного підприємства „Ровенькиантрацит”,

м. Ровеньки

про                                        стягнення 709171 грн. 80 коп.

Рішенням господарського суду Луганської області від 30.01.07 у справі №18/508 (суддя Корнієнко В.В.) задоволено позов Стаханово-Алчевського міжрайонного природоохоронного прокурора в інтересах держави в особі Городищенської селищної ради Перевальського району Луганської області до Державного підприємства «Ровенькиантрацит», стягнуто з відповідача суму втрат сільськогосподарського виробництва у розмірі 705972 грн. 21 коп., державне мито в сумі 7059 грн. 72 коп. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в сумі 117 грн. 53 коп.

Рішення господарського суду з посиланням на норми статей 207, 209 Земельного кодексу України, 257, 261 Цивільного кодексу України мотивоване обґрунтованістю заявлених вимог.

Місцевий господарський суд дійшов висновку, що сільськогосподарські угіддя були вилучені для потреб, не пов’язаних із сільськогосподарським виробництвом, а тому втрати сільськогосподарських угідь відповідно до частини 2 статті 207 Земельного кодексу України підлягають відшкодуванню.

Враховуючи те, що позивач дізнався про порушення свого права лише після складання акту від 18.12.2005, яким визначено розмір втрат та встановлено обов’язок відповідача відшкодувати ці витрати на користь позивача, строк позовної давності не порушено.

Державне підприємство «Ровенькиантрацит», відповідач у справі, не погодилося з прийнятим  господарським судом рішенням  від 30.01.07 у справі №18/508 та подало апеляційну скаргу, в якій просить скасувати його як таке, що не відповідає нормам матеріального та процесуального права.

Обґрунтовуючи доводи апеляційної скарги відповідач вказав, що строк позовної давності по відшкодуванню втрат сільськогосподарського виробництва, затверджених рішенням Луганської обласної ради 23 скликання № 3/14 від 03.09.98 сплинув, а тому положення статті 209 Земельного кодексу України, що набрав чинності з 01.01.02, не застосовуються.

Прокурор подав відзив на апеляційну скаргу, в якому проти доводів скаржника заперечує, вважає рішення господарського суду Луганської області від 30.01.07 у справі №18/508 законним та обґрунтованим, прийнятим на підставі повного та всебічного розгляду всіх обставин справи.

Місцевий господарський суд дійшов правомірного висновку, що строк позовної давності не пропущено, оскільки прокурор довідався про порушення права позивача лише після проведеної перевірки, а позивач після складання акту від 18.12.05, яким визначено розмір втрат та встановлено обов’язок відповідача відшкодувати втрати на користь позивача.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, судова колегія Луганського апеляційного господарського суду

ВСТАНОВИЛА:

Державне підприємство «Ровенькиантрацит»(ДП «Ровенькиантрацит), згідно наказу Міністерства палива та енергетики України від 31.03.03 № 158 створене в результаті реорганізації Державної холдінгової компанії (ДХК) «Ровенькиантрацит» та державних відкритих акціонерних товариств –дочірніх підприємств ДХК шляхом  їх злиття за переліком, серед яких значився ДВАТ ЦЗФ «Комендантська»і є відокремленим підрозділом ДП «Ровенькиантрацит»(а.с. 6-16).

Рішенням 3 сесії 23 скликання Луганської обласної ради від 03.09.1998  №3/14 „Про надання та вилучення земельних ділянок ДВАТ ЦЗФ „Комендантська ДХК „Ровенькиантрацит” під будівництво плоского породного відвалу” надана земельна ділянка загальною площею 40.8 га із землекористування агрофірми „Інтерагро” Городищенської селищної ради Перевальського району, у тому числі для першої черги 18.8 га (покращених пасовищ) і у другій черзі 22,0 га (покращених пасовищ 17.1 га, пасовищ 4.9 га) під будівництво плоского породного відвалу у постійне користування. Цим рішенням у першій черзі затверджені втрати сільськогосподарського та лісогосподарського виробництва, під будівництво плоского породного відвалу підприємства у сумі 1 500 000 грн., з яких 500 000 грн. у вигляді виключення направлено обласному Фонду підтримки індивідуального житлового будівництва на селі на возвратній основі з послідуючим використанням за цільовим призначенням, для другої черги будівництва плоского породного відвалу підприємства у сумі 1475234 грн.

Пунктом 3 зобов’язано обласну державну адміністрацію забезпечити  виконання цього рішення (а.с. 19).

Згідно статті 90 Земельного кодексу України в редакції станом на 03.09.98 та п. 4 „Порядку визначення втрат сільськогосподарського і лісогосподарського виробництва, які підлягають відшкодуванню”, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №1279 від 17.11.1997 визначені втрати повинні були бути відшкодовані Луганській обласній раді протягом 2-х місяців після затвердження проекту відведення земельної ділянки, тобто 03.11.98.

Однак, вказані витрати не були відшкодовані у повному обсязі.

15.12.2005 за дорученням прокуратури Луганської області комісією (у складі представників обласного та районного управлінь земельних ресурсів, селищного голови та інш.) була проведена перевірка дотримання земельного законодавства відокремленим підрозділом ЦЗФ “Комендантська”ДП “Ровенькиантрацит”.

В ході перевірки було встановлено, що державним підприємством “Ровенькиантрацит”, як правонаступником ДВАТ ЦЗФ “Комендантська”ДХК “Ровенькиантрацит”, не відшкодовані втрати сільськогосподарського призначення в сумі 1181953 грн., про що складено акт (а.с. 69-70).

За результатами перевірки 18.12.2005 постійно діючою оціночною комісією Перевальської районної державної адміністрації був складений новий акт визначення втрат власника землі (сільськогосподарського призначення) з урахуванням положень Земельного кодексу України (в редакції, яка набрала чинності з 01.01.2001).

Згідно вказаному акту, який затверджений розпорядженням голови Перевальської районної державної адміністрації від 30.12.2005 № 774, відповідач повинен був перерахувати втрати сільськогосподарського призначення в загальній сумі 1181953 грн. наступним чином:

Луганській обласній раді –295488,55 грн.;

Перевальскій районній раді –177292,92 грн.;

Городищенській селищній раді –709171,80 грн.

Зазначений акт був направлений заінтересованим особам (а.с. 72).

Відповідач в повному обсязі втрати сільськогосподарського виробництва позивача не відшкодував, що і стало підставою для звернення прокурора з позовом до господарського суду в інтересах Городищенської селищної ради Перевальського району Луганської області про стягнення з  відповідача 709171 грн. 80 коп.

Під час  розгляду місцевим господарським судом справи Городищенською селищною радою були надані виписки надходження коштів на казначейський рахунок, згідно яких відповідачем було здійснено часткове погашення суми втрат сільськогосподарського виробництва (а.с. 31, 32) –платіжним дорученням №292 від 20.09.06 на суму 1081 грн. 57 коп. та платіжним дорученням №295 від 27.09.06 на суму 2118 грн. 02 коп., у зв’язку з чим прокурор та позивач  зменшили позовні вимоги на суму 3199 грн. 59 коп.

Сума заявлених вимог складає  705972 грн. 21 коп.

Відповідач проти суми несплачених ним втрат сільськогосподарських угідь не заперечував, але ж вказав, що відсутні підстави для задоволення позову через  пропуск строку позовної давності (а.с. 42).

Прокурор, позивач подали клопотання про поновлення строку позовної  давності (а.с. 64, 74).

Рішенням господарського суду Луганської області від 30.012007 у справі №18/508 позов задоволено в сумі 705972 грн. 21 коп.

Перевіривши матеріали справи, юридичну оцінку місцевим господарським судом обставин справи та повноту їх встановлення, апеляційний господарський суд дійшов висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з огляду на наступне.

Згідно ч. 2 ст. 207 Земельного кодексу України відшкодуванню підлягають втрати  сільськогосподарських угідь (ріллі, багаторічних насаджень, перелогів, сінокосів, пасовищ), лісових земель та чагарників як основного засобу виробництва в сільському і лісовому господарстві внаслідок вилучення (викупу) їх для потреб, не пов'язаних із сільськогосподарським і лісогосподарським виробництвом.

Відповідно до ст. 209 Земельного кодексу України втрати сільськогосподарського виробництва, зумовлені вилученням сільськогосподарських угідь, підлягають відшкодуванню і зараховуються на спеціальні рахунки відповідних місцевих рад у таких розмірах:

обласним радам - 25 відсотків;

районним радам - 15 відсотків;

міським, сільським, селищним радам - 60 відсотків.

Матеріали справи свідчать, що рішенням Луганської обласної ради від 03.09.98 № 3/14 у агрофірми „Інтерагро” була вилучена земельна ділянка сільськогосподарського призначення  площею 40,91га та надана у постійне користування ДВАТ ЦЗФ «Комендантська»ДХК «Ровенькиантрацит», правонаступником якого є відповідач у даній справі, загальна сума втрат сільськогосподарських угідь склала 2975234 грн.

Вказаним рішенням також було змінено цільове призначення земельної ділянки –з земель сільськогосподарського призначення на землі промисловості, земельна ділянка надана під будівництво та обслуговування породного відвалу.

Перевіркою проведеною 15.12.2005 встановлено, що ВП ЦЗФ „Комендантська” сплачено 1793281 грн. втрат сільськогосподарського виробництва (а.с. 69-70), сума невідшкодованих втрат сільськогосподарських угідь згідно акту, затвердженому розпорядження голови Перевальської районної державної адміністрації від 30.12.2005 складає 1181953 грн.,  в тому числі 709171 грн. 80 коп. –Городищенській селищній раді Перевальського району Луганської області.

Відповідач платіжними дорученнями №292 від 20.09.06 на суму 1081 грн. 57 коп. та платіжним дорученням №295 від 27.09.06 на суму 2118 грн. 02 коп. перерахував 3199 грн. 59 коп. грошових коштів в рахунок відшкодування втрат сільськогосподарських угідь.

Отже, втрати сільськогосподарських угідь в сумі 705972 грн. 21 коп., як правомірно зазначив місцевий господарський суд підлягають відшкодуванню.

Судова колегія погоджується з висновками місцевого господарського суду що строк позовної давності не порушено з наступних підстав.

Статтею 257 Цивільного кодексу України встановлена загальна позовна давність тривалістю у  три роки.

Відповідно до ч. 1 ст. 261 Цивільного кодексу України перебіг строку позовної давності починається від дня, коли особа дізналася, або могла дізнатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Матеріали справи свідчать, що позивач довідався про те, що втрати сільськогосподарського виробництва не відшкодовані тільки після складання акту від 18.12.2005. Отже прокурор звернувся з позовом в межах встановленого ст. 257 Цивільного кодексу України строку позовної давності.

Доводи апеляційної скарги, що позивач пропустив строк позовної давності, оскільки розмір втрат було визначено постійно діючою комісією Перевальської районної державної адміністрації 19.03.1998 судовою колегією відхиляються, оскільки згідно зі ст. 90 Земельного кодексу України, що був чинним на 19.03.1998, вказані втрати відшкодовувалися Уряду Автономної Республіки Крим, обласним, Київській і Севастопольській міським радам.

Після перевірки дотримання земельного законодавства ЦЗФ „Комендентська”, що є відокремленим підрозділом відповідача у справі, було переоформлено вартість втрат сільськогосподарського виробництва згідно ст. 90 Земельного кодексу України, чинної на дату проведення перевірки –15.12.2005.

Розпорядженням голови Перевальської районної державної адміністрації від 30.12.2005 №774 затверджено акт визначення втрат землекористувачів, власників землі, пов”язаних із вилученням і наданням земельних ділянок для державних і суспільних потреб із земель сільськогосподарського виробництва від 18.12.05 та зобов”язано ВП ЦЗФ „Комендантська” відшкодувати втрати в сумі 1181953 грн. у двомісячний термін.

Зазначене розпорядження відповідачем не оскаржено.

Спір, що виник між сторонами є майновим, пов”язаним із земельними відносинами і згідно ст. 12 Господарського процесуального кодексу України підвідомчий господарським судам.

За таких обставин місцевим господарським судом правомірно задоволено позов прокурора.

В судовому засіданні за згодою представників сторін оголошено лише вступну та резолютивну частини постанови.

Керуючись статтями 99, 101, п. 1 ст. 103, ст. 105 Господарського процесуального кодексу України, Луганський апеляційний  господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Державного підприємства „Ровенькиантрацит” на рішення господарського суду Луганської області від 30.01.2007 у справі № 18/508 залишити без задоволення.

2. Рішення господарського суду Луганської області від 30.01.2007 у справ №18/508 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанова може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого господарського суду України у місячний строк через апеляційний господарський суд.

Головуючий суддя                                                             Р.Є. Якушенко

Суддя                                                                                 Л.В. Іноземцева

Суддя                                                                                Л.Л. Лазненко