Харківський апеляційний господарський суд
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" січня 2007 р.                                                           Справа № 52/431-06

Колегія суддів у складі:

головуючий суддя , судді  ,

при секретарі Байбак О.І.

за участю представників сторін:

позивача - не з'явився

1-го відповідача -  не з'явився

2-го та 3-го відповідачів Водолажська В.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу позивача (вх. № 4570Х/3-7) на ухвалу господарського суду Харківської області від 24.11.06 р. по справі № 52/431-06

за позовом ТОВ фірма "Контракт" , м.Харків

до 1) Державна виконавча служба у Комінтернівському районі м. Харкова

2) ДВС Харківської області

3) Департамент ДВС Міністерства юстиції України, м. Київ

про стягнення 12436,52 грн.

встановила:

У вересні 2006 р. позивач –ТОВ фірма „Контракт” звернулась до господарського суду з позовною заявою про стягнення  з 1-го відповідача - Державної виконавчої служби у Комінтернівському районі м.Харкова, 2-го відповідача - ДВС у Харківській області, м.Харків, та 3-го відповідача - Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, м.Київ 12436,52 грн.

Ухвалою господарського суду Харківської області (суддя Білоусова Я.О.) від 24.11.2006 р. позовну заяву повернуто без розгляду. Ухвалу мотивовано з тих підстав що подана позовна заява не відповідає вимогам п. п. 4, 10 ст. 63 ГПК України, оскільки позивач в установленому законом порядку не звільнений від сплати державного мита за подачу позовної заяви та сплати витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу та не надав доказів здійснення вказаних платежів.

Позивач з ухвалою господарського суду не погоджується, вважає її необгрунтованою, подав апеляційну скаргу в якій просить ухвалу скасувати та направити справу на розгляд господарського суду Харківської області. В обгрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що вказана ухвала суперечить вимогам ст. ст. 55, 129 Конституції України, ст. 86 Закону України „Про виконавче провадження”; що в ухвалах господарського суду Харківської області від 22.09.06 р. по справі № АС-52/341-06, від 02.10.06 р. по справі № 37/460-06, постанові Харківського апеляційного господарського суду від 13.11.06 р. по справі № 37/460-06, відсутні будь-які вказівки на те, що позивач порушив положення п.п. 4, 10 ст. 63 ГПК України та ін.

У відзиві на апеляційну скаргу 1-й відповідач просить суд ухвалу господарського суду залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення, посилаючись на те, що норми ст. 86 Закону України „Про виконавче провадження”, на його думку, не звільняють позивача від обов”язку сплатити державне мито та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу, з урахуванням інформаційного листа Вищого господарського суду України від 11.04.2005 р. № 01-8/344 та ін.

2-й та 3-й відповідач просять суд ухвалу господарського суду залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення, посилаючись на її законність та обгрунтованість.

1-й відповідач в судове засідання не з”явився, хоча належним чином повідомлений про час та місце розгляду апеляційної скарги, про причини неприбуття не повідомив.

Позивач в судове засідання також не з”явився, хоча належним чином повідомлений про час та місце розгляду апеляційної скарги, надав клопотання з проханням розглянути дану справу без участі його представника.

Перевіривши матеріали справи, оцінивши надані суду докази та доводи, судова колегія встановила наступне:

Як свідчать матеріали справи, у вересні 2006 р. позивач звернувся до господарського суду з позовною заявою про стягнення солідарно з 1-го, 2-го та 3-го відповідачів 12436,52 грн.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 02.10.2006 р. по справі № 37/460-06 дану позовну заяву повернуто без розгляду на підставі п. 5 ст. 63 ГПК України.

Постановою Харківського апеляційного господарського суду від 13.11.2006 р. по справі № 37/460-06 задоволено апеляційні вимоги позивача, скасовано ухвалу господарського суду від 02.10.2006 р., та передано справу на новий розгляд до господарського суду Харківської області.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 24.11.06 р. по справі № 52/431-06 (н.р. 37/460-06) подану позивачем позовну заяву та додані до неї документи повернуті позивачеві без розгляду. З матеріалів справи вбачається, що підставою для повернення господарським судом позоної заяви є недодержання позивачем вимог п. п.  4, 10 ст. 63 ГПК України, оскільки останній в установленому законом порядку не звільнений від сплати державного мита за подачу позовної заяви та сплати витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу та не надав доказів здійснення вказаних платежів.

Викладені вище висновки господарського суду, на думку колегії суддів,  повністю відповідають фактичним обставинам спору та матеріалам справи, їм  надана правильна та належна правова оцінка, в зв”язку з чим відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги і скасування прийнятої по справі ухвали з наступних підстав:

Відповідно до ст. 45, ч. 1 ст. 46 ГПК України, позовні  заяви,  заяви  про вжиття запобіжних заходів і заяви про оскарження рішень, ухвал, постанов  господарського суду оплачуються державним митом, крім випадків, встановлених законодавством. Державне  мито  сплачується чи стягується в доход державного  бюджету  України  в  порядку  і  розмірі, встановлених законодавством України.

Згідно з п. 4, 10 ГПК України позовна заява і додані до неї документи повертаються заявникові без розгляду в разі якщо останнім не надано доказів сплати державного мита та витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу у встановлених законом порядку та розмірі.

Тобто з урахуванням положень даних статей позовна заява не може прийматися господарським судом до розгляду в разі ненадання заявником позовної заяви доказів здійснення вищезгаданих платежів або документів, що свідчать про звільнення від їх сплати.

Як свідчать матеріали справи та не заперечується позивачем, ним при  зверненні до господарського суду не надавалися докази сплати державного мита та витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в установлених законом порядку та розмірі, в зв”язку з чим, з урахуванням п.п. 4, 10 ст. 63 ГПК України відсутні підстави для прийняття позовної заяви до провадження.

При цьому, не можуть прийматися судом до уваги доводи заявника позовної заяви про те, що він відповідно до ст. 86 Закону України „Про державну виконавчу службу” звільнений від сплати державного мита, оскільки під юридичними особами, які зобов'язані провадити стягнення коштів з боржника, слід розуміти органи та установи, зазначені у частині 1 статті 9 цього Закону (податкові органи, установи банків, кредитно-фінансові установи, а також інші органи, установи, організації, що виконують судові рішення на вимогу чи за дорученням державного виконавця).

Тобто, органи державної виконавчої служби не є тими юридичними особами, про яких йдеться у частині 1 статті 86 Закону, в зв”язку з чим, в разі подання позову про відшкодування збитків, заподіяних державним виконавцем юридичним особам при здійсненні виконавчого провадження (тобто збитків, на стягненні яких наполягає позивач в  позовній заяві), сплата державного мита повинна здійснюватися на загальних підставах.

Крім того, заявник позову жодним чином не обгрунтував несплати витрат на інформаційно-технічного забезпечення судового процесу, що відповідно до п. 10 ст. 63 ГПК України в будь-якому випадку може бути підставою для повернення позовної заяви без розгляду.

Таким чином, висновки, викладені в ухвалі господарського суду відповідають вимогам чинного законодавства та фактичним обставинам справи, а мотиви заявника скарги, з яких вони оспорюються не можуть бути підставою для її скасування.

Керуючись ст. ст. 101, 102, п. 1 ст. 103, ст. ст. 105, 106  ГПК України, судова колегія -

постановила:

Ухвалу господарського суду Харківської області від 24.11.2006 р. по справі № 52/431-06 залишити без змін, а апеляційну скаргу –без задоволення.

Головуючий суддя

Судді