ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
АВТОНОМНОЇ РЕСПУБЛІКИ КРИМ
ПОСТАНОВА

Іменем України

13.02.2007
Справа №2-16/16515-2006А

За позовом – Малого підприємства «Детріт» (юридична адреса, 96520, Сакський район, с. Сизівка, вул. Титова, б. 23 А; фактична адреса: м. Саки, вул. Полтавська, 3, ОКПО 05454645, п/р 8891 в КФ АКБ  «Укрсоцбанк», МФО 324010, тел.. 8(06563)23605)

До відповідача  Сакської Об’єднаної державної податкової інспекції  (96500, м. Саки, вул. Курортна, 4, ОКПО 23192031, п/р 0313 у відділенні державного казначейства м. Євпаторії, тел.. 8(06563) 31110)

Про  відміну податкових повідомлень – рішень

Суддя В.А.Омельченко

Секретар судового засідання  Хлебнікова Н.С.

ПРЕДСТАВНИКИ:

22.01.2007 року

від позивача –   Полякова М.В., представник, дов. № 25 від 03.10.2006 року

від відповідача –  Корницька В.М., гол. держ. под. інспектор, дов. № 675/9/10-0 від 15.08.2006 р

13.02.2007 року

від позивача –   Полякова М.В., представник, дов. № 25 від 03.10.2006 року

від відповідача –  Абсеметов З.Н., зав. юр. сектором, дов. №1/9/10-00 від 09.01.2007 року

Суть спору -  Позивач  Мале підприємство «Детріт»  звернувся до господарського суду  з позовною заявою в порядку адміністративного судочинства  до відповідача Сакської Об’єднаної державної податкової інспекції про  визнання недійсним та відміну податкових повідомлень – рішень № /0 від 01.03.2006 року, № /1 від 07.04.2006 року , № /2 від 06.06.2006 року винесених на підставі акту невиїзної документальної перевірки податкових декларацій по сплаті за користування надрами для добування  корисних копалин за період з II кварталу 2003 року по I півріччя 2004 року.

Позовні вимоги мотивовані тим, що понижуючий коефіцієнт 0,3 до  базового  нормативу плати за користування надрами,  передбачений Постановою Кабінету Міністрів № 427 від 31.03.2003 року застосувався  ним протягом перевіряємого періоду правомірно, оскільки він видобуває камінь будівельний.

В судовому засіданні, що відбулось 20.11.2006 року  позивач  уточнив позовні вимоги та просить суд  відмінити податкові  повідомлення – рішення № /0 від 01.03.2006 року, №/1 від 07.04.2006 року, №/2 від 06.06.2006 року  винесені на підставі акту невиїзної документальної перевірки  податкових декларацій по оплаті за користування надрами для добування корисних копалин за період з II  кварталу  2003 року по  I  півріччя 2004 року

Відповідач проти задоволення позову заперечує, при цьому вказує, що згідно з виданою  Державним комітетом  України по геології та використанню надр  МП «Детріт»  ліцензією  від 05.07.1999 року  позивач здійснює добування корисної копалини – каменя стінового, до якого застосування понижуючого коефіцієнта не передбачено законодавством.

В ході розгляду справи була оголошена перерва судового засідання в порядку ст. 150 КАС України, після закінчення якої  провадження по справі було  продовжено.

Після  вияснення  усіх обставин справи, та перевірення доказів, суд перейшов до судових дебатів, які почалися в судовому засіданні, що відбулося 13.02.2007 року.

Після закінчення дебатів  сторін, суд  віддалявся  для  ухвалення рішення по даній справі до нарадчої кімнати.

Розглянувши  матеріали справи та дослідивши  письмові докази, а також заслухавши  представників сторін, суд, -

В С Т А Н О В И В :

У лютому 2006 року Сакськім відділенням Євпаторійською об'єднаною податковою інспекцією проведена невиїзна документальна перевірка податкових декларацій по оплаті за користування надрами для видобування корисних копалин за період з II кварталу 2003г. по I півріччя 2004г. малого підприємства «Детріт», про що складений Акт.

В ході проведення перевірки правильності застосування понижуючого коефіцієнта 0,3 до базового нормативу плати за користування надрами для видобування каменя будівельного (передбаченого Постановою  Кабінету Міністрів України №427 від 31.03.2003року. «Про застосування коефіцієнта до базового нормативу плати за користування надрами для видобування каменя будівельного») перевіряючими встановлено заниження суми податкового зобов'язання по оплаті за користування надрами в розмірі 149124,00 грн. за період з II кварталу 2003г. по I півріччя 2004р., оскільки,  на думку відповідача МП «Детріт» допущена методологічна помилка по застосуванню понижуючого коефіцієнта 0,3 до базового нормативу.

За наслідками вищезгаданої перевірки Сакськім відділенням Євпаторійської об'єднаної податкової інспекції складений акт № 149 від 01 березня 2006г, який покладений  в основу податкового повідомлення-рішення № /0 від 01 березня 2006г. визначаючого суму податкового зобов'язання у розмірі 149124,00 грн. і застосування  штрафних санкцій у розмірі 7456,20грн.

МП «Детріт» вказане податкове повідомлення-рішення в порядку адміністративного оскарження 10 березня 2006 року оскаржило до Євпаторійської ОДПІ. Рішенням про результати розгляду скарги №2887/10/15-3 від 29 березня 2006року. скарга залишена без задоволена, а 07 квітня 2006року. винесене повторне податкове повідомлення-рішення № /1 з визначенням вищезгаданої суми податкового зобов'язання.

Не погодившись з вказаними податковими повідомленнями-рішеннями позивачем подана скарга до ДПА  в Автономній Республіки Крим № 81 від 07 квітня 2006року однак, при її розгляді ДПА в АРК рішенням №1258/10/25-007 від 06 червня 2006року скарга залишена без задоволення, а податкові повідомлення-рішення /0 від 01 березня 2006року та  № /1 від 07 квітня 2006р. без змін, і винесено повторне податкове повідомлення-рішення №/2 від 06 червня 2006р.

Не погодившись з вказаними податковими повідомленнями-рішеннями МП «Детріт» звернувся зі скаргою до Державної податкової адміністрації України, яка рішенням про результати розгляду повторної скарги №9009/6/25-0215 від 16 серпня 2006р. залишена без задоволення.

Суд вважає, що позовні вимоги  МП «Детріт» обґрунтовані та підлягають задоволенню з наступних підстав.

Так, в основу податкових повідомлень-рішень відповідача покладений висновок про те, що МП «Детріт» видобуває камінь пиляний, до базового нормативу плати за який застосування понижуючого коефіцієнта не передбачено і обґрунтовують даний висновок листом Державного комітету природних ресурсів України від 23 липня 2004р. № 06/306-1355 про те, що камінь Сакського родовища відноситься при оподаткуванні до статті «Камінь пиляний».

Проте, відповідно до п.2 Статуту МП «Детріт», зареєстрованого Сакською райдержадміністрацією 22 серпня 2005р. № 2000022 предметом діяльності позивача є видобування і виробництво будівельного каменя.

Відповідно до Довідки «Про включення до єдиного  державного  реєстру підприємств і організацій України» № 05.3.06-19/2060, виданої головним управлінням статистики в АР Крим, вид діяльності МП «Детріт» відповідно до КВЕД – «Видобування каменя для будівництва» (14.11.0). Для виконання статутних задач МП «Детріт» має ліцензію на користування надрами для видобутку корисних копалин №1919 від 05 липня 1999р., згідно якої дається дозвіл на здобич вапняків, придатних для використовування каменя стінового, піску карбонатного і  щебеню.

Відповідно до Постанови КМУ № 427 від 31.03.2003г. «Про застосування коефіцієнта до базового нормативу плати за користування надрами для видобування каменя будівельного» на період з 01 квітня 2003р. по 01 січня 2005р. до базового нормативу плати за користування надрами для видобування каменю  будівельного, затвердженого Постановою КМУ  від 12.09.1997 року № 1014  застосовується  коефіцієнт 0,3.

Відповідно до п.3.8 Інструкції із застосування Класифікації запасів і ресурсів корисних  копалин державного фонду  надр до родовищ будівельного й облицювального каменю, затвердженої Наказом ДКЗ України № 199 від 16.12.2002г. і зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 30.01.2003р. за №78/7399, будівельний камінь – це гірські породи, фізико-механічні властивості яких відповідають вимогам відповідних державних стандартів і технічні властивості яких застосовуються в будівництві без зміни їх хімічного складу.

Мале підприємство «Детріт» виробляє камінь будівельний –ракушняк, що використовується тільки в будівництві для кладки стін, перегородок і інших конструкцій будівель і споруд без якої-небудь додаткової обробки, без зміни його хімічного складу, вказаний камінь відповідає  Держстандарту 4001-84 «Каміння стінове з гірських порід».

На продукцію, яку виробляє  позивач, є Сертифікат відповідності, в якому  визначено, що продукція  – камінь стіновий з гірських порід IP Держстандарт 4001-84 відповідає вимогам держстандарту 4001-84 і має код Державного класифікатора продукції і послуг 14.11.1. в Державному класифікаторі продукції і послуг ДК 016-97, затвердженому Наказом Держстандарту України 30.12.1997 № 822 код 14.11.1.,  відповідає каменю будівельному (тоді як природному пиляному каменю відповідає код 45.25.50.200).

Вироблюваний позивачем камінь-ракушняк є в Переліку продукції, який підлягає обов'язковій сертифікації в Україні, затвердженому Наказом Держстандарту України від 27.11.1997року  №268 приведений під номером 32.16 (камінь стіновий  з гірських порід) в розділі 32 Будівельні матеріали.           Також згідно переліку корисних копалин загальнодержавного та місцевого значення, затвердженого Постановою   КМУ від 12.12.1994р. №827, вапняк, який використовується для виробництва стінового  каміння відноситься до будівельних матеріалів, що підтверджується довідкою №07/306-1510 від 13.06.2003р. Державного науково-виробничого підприємства «Геоїнформ України».               Згідно до експертного висновку №78-О/04-13 від 11.10.2005р. Торгово-промислової Палати Криму, каменю-ракушняку, який  виробляє позивач, привласнений код УКТ ВЕД – екаусин і інші види вапняків для будівництва.

Крім того, відповідач доводи про неправомірність використовування позивачем коефіцієнта 0,3 обґрунтовує тим, що на 2004 роки базові нормативи плати за користування надрами встановлені Законом України «Про державний бюджет на 2004 рік», тоді як застосування коефіцієнта 0,3 передбачено до нормативів, встановлених  Постановою КМУ №1014 від 12.09.1997р..

Згідно ч.2 ст. 7 Закону України «Про систему оподаткування» зміна податкових ставок і механізм стягування податків і зборів не може вводиться Законом України «Про Державний бюджет на відповідний рік».

Відповідно до ст. 30 Кодексу України «Про надра» №132/94-ВР від 27.07.1994р. нормативи плати за користування надрами і порядок її справляння встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Базові нормативи плати за користування надрами для видобування корисних копалин встановлені в додатку до Постанови КМУ №1014 від 12.09.1997р.

Згідно п. 6 Порядку справляння плати за користування надрами для видобування корисних копалин  нормативи плати за користування надрами встановлюються для кожного виду корисної копалини як базові з подальшою їх диференціацією залежно від геологічних особливостей і умов експлуатації родовищ.

Базові і диференційовані нормативи плати за користування надрами для видобування корисних копалин можуть переглядатися  у разі зміни умов господарювання (оподаткування, кон'юнктура ринку, інфляція) та в наслідок вичерпання запасів надр. Перегляд вказаних нормативів і коефіцієнтів до них здійснюється Кабінетом Міністрів України за поданням  Мінприроди, Мінекономіки і Мінфіну.

Отже, позивач застосовував понижуючий коефіцієнт 0,3 до базового нормативу плати за користування надрами для видобування каменя будівельного, передбаченого додатком №9 до Закону України «Про державний бюджет на 2004 рік», який складав 2,00 грн. за одиницю погашених запасів, тоді як Постановою КМУ від 12.09.1997р. №1014, яке не втратило силу, і дія якого не припинена передбачений базовий норматив 0,34 грн., а значить, в періоді, що перевіряється, податкове зобов'язання завищено.

Не може вважатися доказом обґрунтованості висновків відповідача про неправомірність застосування коефіцієнта 0,3 лист Державного науково-виробничого підприємства Державний інформаційний  геологічний фонд  України «Геоінформ України»» № 06/306-1057 від 06.06.2006р., оскільки листи не є нормативно-правовими актами, а носять виключно роз'яснювальний і рекомендаційний характер.

Крім того, чинне законодавство України не наділяє Державне  науково-виробниче підприємство Державний інформаційний геологічний фонд України «Геоінформ України»» повноваженнями по наданню рекомендацій і роз'яснень з питань оподаткування.

Такої ж думки про правильність застосування понижуючого коефіцієнта 0,3 дотримується і Вищий адміністративний суд України по  справі  № 2-16/1232-2005.

Таким чином, Мале підприємство «Детріт» видобуває   камінь будівельний і застосування впродовж  перевіряємого періоду коефіцієнта 0,3, ґрунтується на нормах чинного законодавства, в свою чергу донарахування відповідачем плати за користування надрами і застосування штрафних санкцій є неправомірним.

Судові витрати,  понесені позивачем, підлягають стягненню на його користь у розмірі 3 грн. 40 коп. з Державного бюджету України на підставі ч. 1 ст. 94 КАС України.

Вступна та резолютивна частина  постанови оголошені в судовому засіданні  -13.02.2007 р.

Постанова складена в повному обсязі відповідно до ст. 160 КАС України –20.12.2007 р.

На підставі вищевикладеного та керуючись ч.1 ст. 94, ст.150, ч.ч. 1-3 ст. 160, 162, 167  КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

1.          Позов задовольнити

2.          Відмінити податкові повідомлення – рішення № /0 від 01.03.2006 року, №/1 від 07.04.2006 року, №/2 від 06.06.2006 року  винесені на підставі акту невиїзної документальної перевірки  податкових декларацій по оплаті за користування надрами для добування корисних копалин за період з II  кварталу  2003 року по  I  півріччя 2004 року

3.          Стягнути з Державного бюджету України ( рахунок № 0002 в банку платника : Управління державного казначейства в АР Крим, Держбюджет, м. Сімферополь, МФО 824026, ОКПО 22301854) на користь Малого підприємства «Детріт» (юридична адреса, 96520, Сакський район, с. Сизівка, вул. Титова, б. 23 А; фактична адреса: м. Саки, вул. Полтавська, 3, ОКПО 05454645, п/р 8891 в КФ АКБ  «Укрсоцбанк», МФО 324010, тел.. 8(06563)23605) 03,40 грн. державного мита.

Постанова  може бути оскаржена  до Севастопольського апеляційного господарського суду через  господарський суд АР Крим шляхом  подачі заяви  про апеляційне оскарження постанови в  десятиденний строк з дня складання постанови  в повному обсязі, з  подальшим поданням апеляційної скарги на постанову протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження та в порядку передбаченому ч.5 ст. 186 КАС України.

Постанова  набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, у разі не подання відповідної заяви ( ст. 254 КАС України)

Суддя Господарського суду

Автономної Республіки Крим                                        Омельченко В.А.