ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"14" березня 2007 р.
Справа № 01/10-12А.

за позовом приватного багатопрофільного підприємства “Уліс”, м.Луцькдо Головної державної інспекції на автомобільному транспорті, м.Київ,

третьої особи на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору – територіального управління Головної державної інспекції на автомобільному транспорті у Волинській області, м.Луцьк

про скасування постанови про застосування фінансової санкції №100253 від 19.09.2006р.,

суддя  Якушева І. О.

Представники:

від позивача: Іванчук І.П. (дов. № 94 від 12.12.2006р.)

від відповідача: Драган П.І. (дов. № 41/2-8-4595 від 13.12.2006р.)

від третьої особи на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Драган П.І. (дов. № 41/2-8-4595 від 13.12.2006р.)

Суть спору: позивач в позовній заяві  на підставі ст.48 Закону України “Про автомобільний транспорт”, п.33 ст.9 Закону України “Про ліцензування певних видів господарської діяльності”, постанови Кабінету Міністрів України №143 від 29.01.2003р. “Про затвердження Порядку здійснення державного контролю на автомобільному транспорті загального користування”, ч.2 ст.19, ст.ст.6, 17, 18, 19, 104, 105, 106, 117 Кодексу адміністративного судочинства України просить скасувати постанову територіального управління Головної державної інспекції на автомобільному транспорті у Волинській області про застосування фінансової санкції №100253 від 19.09.2006р. №100158 від 14.06.2006р.

Представник позивача в судовому засіданні  позовні вимоги підтримала.

Відповідач у відзиві, представник відповідача в судовому засіданні позовних вимог не визнав, посилаючись на таке:

- у відповідності із ст. 6 Закону України „Про внесення змін до Закону України „Про автомобільний транспорт" від 23.02.2006р. №3492-ІУ (надалі - Закон) Верховна Рада України визначає основні напрями державної політики у сфері автомобільного транспорту, законодавчі основи її реалізації.

Загальне державне регулювання діяльності автомобільного транспорту здійснює Кабінет Міністрів України.

Центральний орган виконавчої влади з питань автомобільного транспорту забезпечує проведення державної політики на автомобільному транспорті через урядові органи державного управління на автомобільному транспорті, службу міжнародних автомобільних перевезень та місцеві органи виконавчої влади і органи місцевого самоврядування.

У складі центрального органу виконавчої влади з питань автомобільного транспорту функціонують: урядовий орган державного управління з питань регулювання діяльності автомобільного транспорту; урядовий орган державного управління з питань контролю на автомобільному транспорті, який здійснює: державний контроль за додержанням суб'єктами господарювання, які провадять діяльність у сфері автомобільного транспорту, вимог законодавства про автомобільний транспорт, норм та стандартів законодавчо регульованої сфери, що визначають організацію перевезення пасажирів і вантажів автомобільним транспортом; державний нагляд за забезпеченням суб'єктами господарювання, які провадять діяльність у сфері автомобільного   транспорту, безпеки автомобільних перевезень; державний контроль за додержанням вітчизняними та іноземними автомобільними перевізниками норм міжнародних конвенцій і договорів про міжнародне автомобільне сполучення; видачу відповідно до законодавства ліцензій на право провадження господарської діяльності щодо надання послуг з перевезення пасажирів і вантажів автомобільним транспортом та контроль ліцензійних умов; державний контроль за недопущенням надання послуг з перевезення пасажирів і вантажів автомобільними перевізниками, які не одержали відповідної ліцензії та. ліцензійних карток на транспортні засоби, що при цьому використовуються, який здійснюється на автостанціях, автобусних зупинках, у місцях посадки та висадки пасажирів, на стоянках таксі, у місцях навантаження та розвантаження вантажних автомобілів.

Державному контролю підлягають усі транспортні засоби українських та іноземних перевізників, що здійснюють автомобільні перевезення пасажирів та вантажів на території України.

Державний контроль автомобільних перевізників здійснюється шляхом проведення планових, позапланових і рейдових перевірок.

Планові перевірки здійснюються не частіше одного разу на рік. Орган державного контролю не пізніше, ніж за 10 календарних днів до початку проведення планової перевірки, письмово повідомляє про це автомобільного перевізника, якого буде перевіряти.

Позапланові перевірки здійснюються лише на підставі надходження в письмовій формі заяви (повідомлення) про порушення автомобільним перевізником вимог законодавства про автомобільний транспорт уповноваженими особами органів, яким надано право здійснення державного контролю, з метою перевірки поданих фактів та виконання припису про порушення цього законодавства.

Не частіше одного разу на квартал здійснюються рейдові перевірки дотримання автомобільними перевізниками вимог законодавчих і нормативно-правових актів щодо забезпечення безпеки пасажирських перевезень та безпеки дорожнього руху.

При проведенні позапланових і рейдових перевірок автомобільний перевізник, що буде перевірятися, стосовно терміну проведення перевірки не інформується.

Як випливає із змісту останнього абзацу даної статті Порядок здійснення державного контролю на автомобільному транспорті визначає Кабінет Міністрів України.

У відповідності до абзацу 7 статті 6 вказаного вище Закону та статті 1 постанови Кабінету Міністрів України від 08.09.2004р. №1190 Головна державна інспекція на автомобільному транспорті є урядовим органом державного управління, що діє у складі Міністерства транспорту та зв'язку і йому підпорядковується. Згідно Положення про територіальні органи Головної державної інспекції на автомобільному транспорті, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 28.12.2005р. за № 1573/11853 Територіальні органи Головної державної інспекції на автомобільному транспорті в областях, Автономній Республіці Крим, містах Києві та Севастополі є територіальними структурними підрозділами Головавтотрансінспекції.

П. 2 розділу 6 „Прикінцеві положення" Закону визначено, що до приведення законодавства України у відповідність з цим Законом закони та інші нормативно-правові акти застосовуються в частині, що не суперечить цьому Закону.

Під час проведення перевірки транспортного засобу позивача 06.09.2006р. територіальне   управління Головавтотрансінспекції у Волинській області керувалось постановою КМУ №143 від 29.01.2003 р. „Про затвердження порядку здійснення державного контролю на автомобільному транспорті загального користування" із змінами і доповненнями, внесеними постановами №1758 від 25.12.2004р. та №347 від 11.05.2005р. (надалі - Порядок). Згідно з п. 7 цього Порядку керівником органу державного контролю для проведення перевірки видається розпорядження із зазначенням дати її проведення і прізвищ посадових осіб, які будуть її проводити, та оформляється завдання на перевірку.

У відповідності до завдання на перевірку № 012098 від 06.09.2006р. посадовим особам Територіального управління Головавтотрансінспекції у Волинській області було доручено здійснити перевірку роботи транспортних засобів у м. Ковелі. Перевірка автотранспортного засобу позивача проводилася з метою встановлення: наявності у водія документів, передбачених статтями 39 та 48 Закону; наявності у документах водія відмітки про проходження ним медичного огляду та проведення огляду технічного стану автотранспортного засобу перед виїздом (що забезпечує безпеку перевезень та безпеку дорожнього руху); дотримання водієм режиму праці та відпочинку, визначеного у документах, що видаються перед виїздом (що забезпечує безпеку перевезень та безпеку дорожнього руху).

В процесі перевірки автомобіля марки “Мерседес-Бенц-310”, р.н. 09639 ВМ, під керуванням Євтушика Василя Миколайовича, дорожньої документації та пояснень водія з’ясовано, що він .здійснював перевезення вантажу по торговит точках за маршрутом «Уліс»-Турійськ-Дуліби-Ковель. Згідно із ст. 9 п. 33 Закону України "Про ліцензування певних видів господарської діяльності" надання послуг з перевезення пасажирів і вантажів автомобільним транспортом загального користування (крім надання послуг з перевезення пасажирів та їх багажу на таксі) підлягають ліцензуванню. Крім того згідно із ст. 14 Закону України "Про ліцензування певних видів господарської діяльності" до ліцензії на кожен транспортний засіб видається ліцензійна картка. В даному випадку, як вважає відповідач, здійснювались внутрішні перевезення вантажів між пунктами відправлення та призначення в межах України (ст. 47 Закону) на договірних умовах, як зазначено в договорах на поставку товару. Перевозити вантаж на договірних умовах може автомобільний перевізник, який є суб'єктом господарювання і відповідно до законодавства одержав ліцензію (ст.33 Закону). Таким перевізником, згідно Закону, може бути фізична або юридична особа, яка здійснює на комерційній основі чи за власний кошт перевезення пасажирів чи (та) вантажів транспортними засобами.

Крім цього, відповідач посилається на ст. 48 Закону та п. 2 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001р.№ 1306, згідно з якими водій повинен мати при собі реєстраційний документ на транспортний засіб, а у разі відсутності в транспортному засобі його власника - тимчасовий реєстраційний талон. Автомобіль марки “Мерседес-Бенц-310”, р.н. 09639 ВМ орендується позивачем у приватного підприємця Нікітіної Л.В., а отже у багатопрофільного підприємства «Уліс» повинен бути тимчасовий реєстраційний талон на цей транспортний засіб.

Відповідно до процедури проведення державного контролю на автомобільному транспорті  загального користування посадовими особами територіального управління Головавтотрансінспекції у Волинській області було складено акт від 06.09.2006 р., в якому, було зазначено порушення: відсутня ліцензійна картка на автомобіль, а також відсутній тимчасовий реєстраційний талон на транспортний засіб. З актом водій був ознайомлений, а також йому було роз'яснено, що розгляд акту відбудеться об 11 годині 11.09.2006 р. в м. Луцьку по вул. Зв'язківців, 1Б. Із записом в акті про виявлені порушення та про місце, дату і час розгляду справи водій погодився і ознайомився, про що свідчить його підпис.

У відповідності до п.27 Порядку у разі, коли керівник або уповноважений представник суб’єкта підприємницької діяльності заявив про своє бажання взяти участь у розгляді справи про порушення цим суб’єктом законодавства про автомобільний транспорт, справа розглядається за його участю. Позивач не заявив про своє бажання брати участь в розгляді справи.

На підставі акту та у відповідності до п.п.2,5,24,26,28,33 Порядку було складено протокол і прийнята постанова № 100253 від 19.09.2006р. про застосування до суб'єкта підприємницької діяльності фінансових санкцій в сумі, визначеній ст.60 Закону (надання послуг з перевезень пасажирів та вантажів без оформлення документів, перелік яких визначений статтями 39 та 48 Закону, - штраф у розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та, відповідно до п 33 Порядку, внесено припис. Постанова та припис були направлені позивачу і органу Державної виконавчої служби рекомендованими листами в термін, передбачений п. 28 Порядку (копія листів та реєстру рекомендованих листів додаються).

У зв’язку з необхідністю витребування додаткових пояснень та доказів по справі, розгляд справи слід відкласти.

Керуючись ст. 150 Кодексу адміністративного судочинства України, господарський суд

у х в а л и в:

1. Розгляд справи відкласти на  5.04.2007р. на 9 год. 30 хв.

2. Зобов’язати позивача подати суду:

2.1. Пояснення по справі з врахуванням заперечень відповідача;

2.2. Статут ПБП “Уліс”;

2.3. Оригінал договору № 5 оренди транспортного засобу від 1.04.2006р.;

2.4. Оригінал акту приймання-передачі автомобіля “Мерседес-Бенц-310”, р.н. 09639 ВМ в оренду;

2.5. Оригінали договорів від 12.05.2006р., 10.05.2006р., укладених ПБП “Уліс” із ТзОВ “Гілея”, ТзОВ “Сузір’я”, оригінали накладних про передачу продукції №529 від 4.09.2006р., №533 від 4.09.2006р., оригінал подорожнього листа №53 від 4-5-6, 09.2006р.

Суддя                                                             Якушева І. О.