СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М      У К Р А Ї Н И

12.04.2007
Справа №  2/95-ПН-07

Господарський суд Херсонської області у складі судді
Скобєлкіна С.В. при секретарі
Тереховій І.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом
Приватного підприємця  ОСОБА_1, м.Київ

до
Відкритого  акціонерного товариства  "Херсонрибгосп", м.Херсон

про
визнання права власності

за участю представників сторін:

від позивача: не прибув

від відповідача: Вічна І.М.,
довіреність від 11.01.2007 року № 1Д

в с т а н о в
и в:

Приватний підприємець ОСОБА_1
звернувся до суду з позовом до відкритого
акціонерного товариства (ВАТ) "Херсонрибгосп" про
визнання  права власності на рухоме
майно, яким є затоплена баржа. Позовні вимоги ґрунтуються на ствердженні
позивача про те, що  він набув право
власності на зазначене майно у зв'язку з тим, що колишній його  власник - відповідач, від спірного майна
відмовився.

У судове засідання позивач не
прибув, але надав через канцелярію суду письмове клопотання про розгляд справи
без його участі за наявними в ній доказами.

Відповідач позов визнав, про що
повідомив як у відзиві на позов,  так і
через свого представника у судовому засіданні. Відповідач  у відзиві на позов підтвердив, що доводи ПП
ОСОБА_1 щодо перебування в береговій смузі Каховського водосховища (зона, що
прилягає до земельної ділянки ВАТ "Херсонрибгосп") корпусу затопленої
баржі відповідають дійсності. ВАТ "Херсонрибгосп" тривалий час
перебуває у скрутному фінансовому становищі, що не дає змоги товариству понести
витрати на демонтаж, чи то відновлення затопленого корпусу баржі, оскільки,
насамперед, підприємство має забезпечувати фінансування необхідного обсягу
робіт, пов'язаного з вирощуванням рибної продукції, здійснює виплати по
поточним зобов'язанням, виплаті заробітної плати тощо.

Враховуючи, що і на даний час
підприємство не в змозі  виділити кошти
на проведення відповідних робіт, принаймні по підйому затопленого корпусу
баржі, відповідач покладається на розсуд суду та не заперечує проти позовних
вимог, якщо суд діде висновку щодо їх обґрунтованості.

Розглянувши матеріали справи,
дослідивши докази, заслухавши представника позивача, суд вважає, що позов
підлягає задоволенню у повному обсязі виходячи з наступного.

Як встановлено судом та вбачається
з матеріалів справи, приватний
підприємець ОСОБА_1, діяльність якого пов'язана із здійсненням
будівельних та земляних робіт, спільно з приватним підприємством "ІНАП і
К", яке є багатофункціональною компанією, одним із видів діяльності якої є
здійснення гідротехнічних робіт, у червні 2006 року здійснювали обстеження
берегової смуги Каховського водосховища на території Великолепетиського району.
Під час обстеження   нами був виявлений
напівзатоплений корпус залізобетонної баржі.

Приватний підприємець ОСОБА_1,
діяльність якого пов'язана із здійсненням будівельних та земляних робіт,
спільно з приватним підприємством "ІНАП і К", яке є
багатофункціональною компанією, одним із видів діяльності якої є здійснення
гідротехнічних робіт, у червні 2006 року здійснювали обстеження берегової смуги
Каховського водосховища на території Великолепетиського району. Під час
обстеження   нами був виявлений
напівзатоплений корпус залізобетонної баржі .

Як повідомили позивачу в Великолепетиській
сільраді корпус баржі належав відповідачу по справі, проте більш ніж десять
років знаходиться біля берегової смуги, що прилягає до виділеної ВАТ
"Херсонрибгосп" у постійне користування земельної ділянки. Баржа
відповідачем не експлуатувалася, не ремонтувалася та не охоронялася. ПП ОСОБА_1
також повідомили, що протягом останніх п'яти років виконком Великолепетиської
сільради неодноразово звертався до відповідача з вимогою демонтувати корпус
баржі або іншим чином забрати його з території чи то огородити, оскільки
траплялися непоодинокі випадки травмування на баржі дітей. Проте з боку
відповідача не було вжито жодних заходів.

Відповідно до п.п.2, 4 ст.319 ЦК
України власність зобов'язує. При здійсненні своїх прав та виконанні обов'язків
власник зобов'язаний додержуватися моральних засад суспільства.

Відповідно до ст.322 ЦК України
власник зобов'язаний утримувати майно, що йому належить.

Відповідно до п.п.1, 2 ст.347 ЦК
України особа може відмовитися від права власності на майно, заявивши про це
або вчинивши інші дії, які свідчать про її відмову від права власності.

У разі відмови від права власності
на майно, права на яке не підлягають державній реєстрації, право власності на
нього припиняється з моменту вчинення дії, яка свідчить про таку відмову.

Відповідно до ст.336 ЦК України
особа, яка заволоділа рухомою річчю, від якої власник відмовився, набуває право
власності на цю річ з моменту заволодіння нею.

Байдужість відповідача до стану, в
якому перебувала баржа; до тих трагічних наслідків, до яких призводить
перебування не охоронюваного, практично зруйнованого об'єкта, на береговій
смузі; ухилення відповідача від здійснення будь-яких робіт та понесення витрат
по утриманню баржі,  було розцінено
позивачем як відмова відповідача від права власності.

У липні 2006 року ПП ОСОБА_1 був
розроблений план заходів по підйому корпусу баржі з дна та розпочата його
реалізація на підставі договору з Приватним підприємством "ІНАП І К",
що, відповідно до ст.336 ЦК України, свідчить про фактичне заволодіння майном,
а, отже, і про виникнення у нього права власності на корпус баржі.

У зв'язку з викладеним вище, у
вересні 2006 року позивач -ПП ОСОБА_1 звернувся до позивача з листом НОМЕР_1
про надання йому, як набувачу майна, необхідної додаткової інформації щодо
затопленого корпусу баржі. Проте, листом від 10.10.2006р. відповідач відмовився
від надання додаткової інформації, посилаючись на відсутність у позивача  правових підстав для такої вимоги.

Відповідно до ст.392 ЦК
України   власник може пред'явити позов
про визнання права власності якщо це право не визнається або оспорюється іншою
особою.

Як вище зазначалося, відповідно до
ст.336 ЦК України ПП ОСОБА_1 набув право власності на корпус баржі,  затоплений в
береговій  смузі  затоки
Каховського  водосховища на
території Великолепетиського району Херсонської області,  проте це право відповідачем  не визнається, внаслідок чого він змушений
звернутися за судовим захистом.

За таких обставин суд вважає
позовні вимоги приватного підприємця
ОСОБА_1 законними та обґрунтованими, а тому такими, що підлягають
задоволенню.

Задовольняючи позов, суд стягує з
відповідача судові витати по даній справі, оскільки з вини останнього спір
доведено до судового розгляду.

На підставі викладеного,
вищезазначених правових норм та керуючись ст.ст.44, 49, 82-85 ГПК України, суд
-

в и р і ш и
в:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Визнати за
приватним підприємцем  ОСОБА_1,
(АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_2, р/р.НОМЕР_3 у Ватутінському від.ПІБ
м.Києва, МФО 322283) право власності на залізобетонний корпус баржі, затоплений
в береговій смузі затоки Каховського водосховища на території Великолепетиської
сільської ради Херсонської області.

3. Стягнути з Відритого
акціонерного товариства "Херсонрибгосп", 73025 м.Херсон, вул.Кошовий
узвіз, 3-а, , р/р.2  ХФ "Західінкомбанк" МФО 352327 на
користь  ОСОБА_1, АДРЕСА_1,
ідентифікаційний номер НОМЕР_2, р/р.НОМЕР_3 у Ватутінському від.ПІБ м.Києва,
МФО 322283 - 85,00 грн. (вісімдесят п'ять грн. 00 коп.) сплати
державного мита та 118,00 грн. (сто вісімнадцять грн. 00 коп.) витрат на
інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Наказ видати після набрання
рішенням законної сили.

4. Рішення
направити сторонам по справі.

5. Рішення господарського суду
набирає законної сили  після
закінчення десятиденного  строку з
дня його прийняття, а у разі, якщо у судовому засіданні було оголошено
лише  вступну і резолютивну частини
рішення, воно набирає законної сили
після закінчення десятиденного строку з дня підписання рішення, оформленого
відповідно до статті 84 Господарського процесуального кодексу України (вступна,
описова, мотивувальна  і резолютивна
частини).

Суддя
С.В.Скобєлкін

Дата підписання рішення

відповідно до вимог ст. 84 ГПК
України                      19.04.2007
року