ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________
__________________________________________________________________________________
м.Житомир, майдан Путятинський, 3/65  тел.(8-0412)
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"30" січня 2007 р.
Справа № 19/260-НА

Житомирський апеляційний
господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого   судді

суддів:

при секретарі                                                                      ,

представники сторін в судове
засідання не з'явились

розглянувши апеляційну скаргу
Летичівської селищної ради, смт.Летичів Хмельницької області

на постанову господарського суду
Хмельницької  області

від "06" вересня 2006 р.
у справі № 19/260-НА (суддя Розізнана І.В.)

за позовом Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1 смт.Летичів Хмельницької області

до Летичівської селищної ради,
смт.Летичів Летичівського району Хмельницької області

про скасування рішення Летичівської
селищної ради НОМЕР_1 в частині скасування рішень Летичівської селищної ради
НОМЕР_2 та НОМЕР_3 про надання підприємцю ОСОБА_1 дозволу на розробку проекту
землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,40га по АДРЕСА_1 для
будівництва,

ВСТАНОВИВ:

Постановою
господарського суду Хмельницької області від 06.09.2006р. у справі №19/260-Н
позов Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Летичівської селищної ради про
скасування рішення Летичівської селищної ради НОМЕР_1 в частині скасування
рішень Летичівської селищної ради НОМЕР_2 та НОМЕР_3 про надання підприємцю
ОСОБА_1 дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної
ділянки площею 0,40га по АДРЕСА_1 для будівництва, задоволено та скасовано
рішення Летичівської селищної ради НОМЕР_1 в частині скасування п.4
рішення            10 сесії Летичівської
селищної ради НОМЕР_2. та скасування п.4 рішення              15 сесії Летичівської селищної
ради НОМЕР_3. щодо надання дозволу ОСОБА_1 на розробку проекту землеустрою щодо
відведення земельної ділянки.

Не погоджуючись
з постановою суду першої інстанції, відповідач звернувся до суду з апеляційною
скаргою, в якій просить дану постанову скасувати з наведених у скарзі підстав
та прийняти нову, якою відмовити в задоволенні позовних вимог позивача.

Мотивуючи
апеляційну скаргу, відповідач зазначає наступне:

- прийняттю
рішення НОМЕР_1 передували засідання Постійної комісії з питань
землекористування будівництва та архітектури Летичівської селищної ради про
необхідність скасування п.4 рішення 10 сесії Летичівської селищної ради НОМЕР_2
та скасування п.4 рішення 15 сесії Летичівської селищної ради НОМЕР_3. щодо
надання дозволу ОСОБА_1 на розробку проекту землеустрою щодо відведення
земельної ділянки, а також враховувались ті факти, що позивач самовільно та безпідставно
розпочала будівельні роботи на земельній ділянці по АДРЕСА_1, яка не оформлена
відповідно до чинного законодавства, та без дозволів на будівництво відповідних
служб;

- твердження
суду першої інстанції про те, що Летичівська селищна рада прийняла оскаржуване
рішення з перевищенням повноважень, є безпідставним, оскільки дане рішення було
прийняте у відповідності до п.34 ч.1 ст.26 Закону України "Про місцеве
самоврядування в Україні", яким передбачено, що виключною компетенцією
сільських, селищних, міських рад є вирішення відповідно до закону питань
регулювання земельних відносин. Конституція України також визнає за
територіальною громадою та органами місцевого самоврядування право самостійно
вирішувати питання місцевого значення в межах Конституції та законів України,
що цілком узгоджується з положеннями пункту 2 статті 4 Європейської хартії
місцевого самоврядування, відповідно до якого місцева влада в межах закону має
повне право вирішувати будь-яке питання, що не вилучено з сфери її компетенції.

Позивач у
письмових запереченнях від 23.11.2006р. на апеляційну скаргу (а.с.74-75) з
доводами відповідача, викладеними в апеляційній скарзі, не погоджується,
стверджуючи, що порушення нею будівельних, технічних і санітарних норм були
вчинені після прийняття рішень про надання згоди на розробку проекту
відведення, а тому не могли бути підставою для скасування таких рішень.

Позивач чи його
повноважний представник, а також представник відповідача в судове засідання не
з'явились. Про причини нез'явлення в судове засідання позивача або його
представника суд апеляційної інстанції не повідомлено.

Відповідач
факсимільним зв'язком передав клопотання за НОМЕР_4 про відкладення розгляду
апеляційної скарги в зв'язку з неможливістю забезпечення явки повноважного
представника, спричиненою несприятливими погодними умовами та технічними
несправностями транспорту.

Як передбачено
ч.4 ст.196 Кодексу адміністративного судочинства України, неприбуття у судове
засідання сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином
повідомлених про дату, час і місце апеляційного розгляду, не перешкоджає
судовому розгляду справи. Суд апеляційної інстанції може відкласти розгляд
справи, якщо він визнав обов'язковою участь у судовому засіданні осіб, які
беруть участь у справі, а вони не прибули.

Враховуючи
положення ч.4 ст.196 Кодексу адміністративного судочинства України, зважаючи на
ту обставину, що про дату, час і місце розгляду апеляційної скарги сторони було
повідомлено належним чином, про що свідчать отримані 10.11.2006р. позивачем та
представником відповідача повідомлення про вручення поштового відправлення
(а.с.72,73), колегія суддів визнала можливим здійснювати судовий розгляд справи
без участі позивача або його повноважного представника, а також без участі
представника відповідача.

Судова колегія,
розглянувши та обговоривши доводи відповідача, зазначені в апеляційній скарзі,
перевіривши матеріали справи, повноту їх встановлення, дослідивши правильність
застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального
права  при прийнятті оскарженої
постанови, дійшла висновку про те, що апеляційна скарга, подана відповідачем,
не підлягає задоволенню з наступних підстав.

15.04.2004р.
Летичівська селищна рада прийняла рішення за НОМЕР_2 "Про надання дозволу
на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки приватним
підприємцям", яким підприємцю ОСОБА_1 було надано дозвіл на розробку
проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для будівництва магазину
в АДРЕСА_1.

13.12.2004р.
підприємець ОСОБА_1 звернулась до селищного голови із заявою (а.с.19), де
просила прийняти додаткове рішення про надання дозволу на розробку проекту
відведення земельної ділянки під будівництво магазину, посилаючись на те, що в
попередньому рішенні від 15.04.2004р. не було вказано розмір земельної ділянки.

Рішенням
Летичівської селищної ради НОМЕР_3. "Про надання дозволу на розробку
проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок приватним
підприємцям" ОСОБА_1 було дозволено розробку проекту землеустрою щодо
відведення земельної ділянки площею 0,04га для будівництва магазину АДРЕСА_1.

15.06.2006р.
відбулося засідання комісії з питань землекористування, будівництва та
архітектури Летичівської селищної ради, на якому, зокрема, обговорювалося
питання про необхідність скасування вищезазначених рішень селищної ради
НОМЕР_2. та НОМЕР_3. в частині надання підприємцеві ОСОБА_1 дозволу на розробку
проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,04га по
АДРЕСА_1.

Позитивне
вирішення даного питання, розглядуваного комісією, знайшло відображення в
протоколі НОМЕР_5 (а.с.25-27).

14.07.2006р.
Летичівська селищна рада, за результатами розгляду протоколу засідання комісії
з питань землекористування будівництва і архітектури селищної ради про
необхідність впорядкування земельних відносин щодо користування земельною
ділянкою по АДРЕСА_1, а також на виконання рішення Летичівського районного суду
від жовтня-місяця 2003 року, яким скасовано рішення Летичівської селищної
ради              НОМЕР_6 про надання
земельної ділянки несільськогосподарського призначення підприємцю ОСОБА_1 під
будівництво магазину, прийняла рішення за НОМЕР_1 (а.с.44) про скасування
рішення 3 сесії Летичівської селищної ради НОМЕР_6, п.4 рішення 10 сесії
селищної ради НОМЕР_2., п.4 рішення
15 сесії селищної ради НОМЕР_3., п.6 рішення 17 сесії селищної ради
НОМЕР_7.

За твердженням
Летичівської селищної ради (а.с.45-47), підприємець                ОСОБА_1 безпідставно та
самовільно, без дозволу відповідних служб на будівництво, розпочала будівельні
роботи на земельній ділянці по АДРЕСА_1, про що підприємцю було вручено припис
про припинення самовільно розпочатого будівництва та оштрафовано на 170грн. за
постановою інспекції Державного архітектурно-будівельного контролю Хмельницької
області НОМЕР_8.

Як зазначає
Летичівська селищна рада, розпочавши неправомірні будівельні роботи,
підприємець також порушила і правила благоустрою селища, утворивши в центрі
міста сміттєзвалище.

Частиною 2
ст.19 Конституції України та ч.3 ст.24 Закону України "Про місцеве самоврядування
в Україні" передбачено, що органи місцевого самоврядування, їх посадові
особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України

Невідповідність
актів органів та посадових осіб місцевого самоврядування Конституції або
законам України, як встановлено ч.10 ст.59 Закону України "Про місцеве
самоврядування в Україні", є підставою для визнання їх незаконними в
судовому порядку.

Стаття 104
Кодексу адміністративного судочинства України наділяє особу, яка вважає, що
порушено її права, свободи чи інтереси у сфері публічно-правових відносин,
правом на звернення до адміністративного суду з позовом.

27.07.2006р.
суб'єкт підприємницької діяльності ОСОБА_1 звернулась в господарський суд
Хмельницької області з адміністративним позовом до Летичівської селищної ради
про визнання нечинним, як таким, що суперечить вимогам діючого законодавства і
порушує права позивача, рішення селищної ради НОМЕР_1 в частині скасування
рішень селищної ради 10 сесії НОМЕР_2. та 15 сесії НОМЕР_3. про надання
підприємцеві дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної
ділянки площею 0,04га по АДРЕСА_1 для будівництва магазину.

Обґрунтовуючи
заявлені вимоги, позивач, зокрема, зазначає, що за змістом ст.25 Закону України
"Про місцеве самоврядування в Україні" від 21.05.1997р.                    №280/97-ВР селищні ради
вправі приймати не будь-які рішення чи їх переглядати і скасовувати, а лише
вирішувати ті питання, які прямо віднесені Конституцією України та законами
України.

Відповідач же,
за твердженням підприємця, прийняв рішення НОМЕР_1 з перевищенням компетенції,
визначеної статті 25, а також                                пункту 15 ч.1
ст.26 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", який
відносить до виключної компетенції сільських, селищних, міських рад питання про
скасування актів виконавчих органів ради, які не відповідають Конституції чи
законам України, іншим актам законодавства, рішенням відповідної ради,
прийнятим у межах її повноважень.

Крім того, як
стверджує позивач, селищною радою в оскарженому рішенні не наведено жодних
правових підстав для скасування перелічених у ньому рішень, що свідчить про
незаконність та необґрунтованість такого рішення і підставою для визнання його
незаконним в судовому порядку відповідно до ст.59 Закону України "Про
місцеве самоврядування в Україні".

Заявою від
06.09.2006р. (а.с.50) позивач уточнила позовні вимоги та просила скасувати
рішення Летичівської селищної ради НОМЕР_1 в частині скасування рішень селищної
ради 10 сесії НОМЕР_2. та 15 сесії НОМЕР_3. про надання підприємцеві дозволу на
розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,04га по
АДРЕСА_1 для будівництва магазину.

Суд першої
інстанції, проаналізувавши зібрані по справі докази та давши їм належну правову
оцінку, дійшов вірного висновку про задоволення позову Суб'єкта  підприємницької діяльності ОСОБА_1,
скасувавши рішення Летичівської селищної ради НОМЕР_1 в частині скасування
рішення 10 сесії Летичівської селищної ради НОМЕР_2. та 15 сесії Летичівської
селищної ради НОМЕР_3. щодо надання підприємцю ОСОБА_1 дозволу на розробку
проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

Однак, судова
колегія не погоджується з обґрунтуванням судом першої інстанції такого
висновку.

Зокрема, як
зазначив суд, ст.26 Закону України "Про місцеве самоврядування в
Україні" не передбачає повноважень сільської, селищної, міської ради щодо
скасування прийнятих ними рішень.

Однак, вказаний
Закон не забороняє радам скасовувати власні рішення, які не відповідають
вимогам закону.

Таким чином,
Летичівська селищна рада могла б скасувати власне рішення з мотивів його
невідповідності Конституції України, законам України та іншим актам
законодавства.

Проте,
Летичівською селищною радою, всупереч вимогам ст.71 Кодексу адміністративного
судочинства України,  не доведено, що
прийняті нею рішення 10 сесії НОМЕР_2 та 15 сесії НОМЕР_3 щодо надання
підприємцю ОСОБА_1 дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної
ділянки, суперечать вимогам чинного законодавства.

За порушення
земельного законодавства, відповідно до ч.1 ст.211 Земельного кодексу України
від 25.10.2001р. №2768-III, громадяни та юридичні особи несуть цивільну,
адміністративну або кримінальну відповідальність відповідно до законодавства .

Відповідальність
за правопорушення у сфері містобудування, перелік та визначення  правопорушень, порядок розгляду правопорушень
визначаються згідно із Законом України "Про відповідальність підприємств,
установ, організацій за правопорушення у сфері містобудування", Цивільним
кодексом України, Кодексом України про адміністративні правопорушення.

Таким чином,
недотримання позивачем вимог земельного законодавства та нормативно-правових
актів про містобудування не є підставою для скасування відповідачем власних
рішень від 15.04.2004р. та 14.12.2004р., прийнятих в межах компетенції,
визначеної Земельним кодексом України, Закону України від 22.05.2003р. №858-IV
"Про землеустрій" та Закону України "Про місцеве самоврядування
в Україні".

Доводи,
наведені в апеляційній скарзі, є безпідставними, такими, що не ґрунтуються на
чинному законодавстві та спростовуються матеріалами справи.

За таких
обставин, постанову господарського суду Хмельницької області від 06.098.2006р.
у даній справі слід залишити без змін, а подану відповідачем апеляційну скаргу
з вимогою її скасування - без задоволення.

Керуючись
ст.ст. ст.ст.195, 198, 200, 205, 206, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, Житомирський апеляційний господарський суд

УХВАЛИВ:

1. Апеляційну
скаргу Летичівської селищної ради, смт.Летичів Хмельницької області залишити
без задоволення, а постанову господарського суду Хмельницької області від 06
вересня 2006 року у справі №12/260-НА  -
без змін.

2. Ухвала суду
апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення.

3. Касаційну
скаргу може бути подано протягом одного місяця безпосередньо до
адміністративного суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя

судді:

Віддрук в 4 прим.:

1 - до справи

2 - позивачу

3 - відповідачу

4 -в наряд.