СЕВАСТОПОЛЬСЬКИЙ  АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ   СУД
Постанова

Іменем України

26 березня 2007 року

Справа № 20-3/353

Севастопольський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді                                                  Видашенко Т.С.,

суддів                                                                      Заплава Л.М.,

Лисенко В.А.,

за участю представників сторін:

прокурора: не з'явився;

позивача: Жукової Євгенії Юріївни, довіреність № 7 від 05.03.2007;

відповідача: Дорофєєва Дениса Анатолійовича, довіреність №9/31 від 15.01.2007;

розглянувши апеляційну скаргу Севастопольського міського територіального відділення Антимонопольного комітету України на рішення господарського суду міста Севастополя (суддя  Гоголь Ю.М.) від 09 січня 2007 року у справі №20-3/353

за позовом           Товариства з обмеженою відповідальністю "Рибоконсервний комбінат "Новий" (вул. Камишовське шосе, 55,Севастополь,99014)

до           Севастопольського міського територіального відділення Антимонопольного комітету України (вул. Леніна, 48,Севастополь,99011)

за участю Прокуратури міста Севастополя (вул. Павліченко, 1, Севастополь, 99011)

про визнання недійсним рішення

ВСТАНОВИВ:

Позивач, товариство з обмеженою відповідальністю “Рибоконсервний комбінат “Новий”, звернувся до господарського суду міста Севастополя з позовом до Севастопольського міського територіального відділення Антимонопольного комітету України про визнання недійсним рішення.

Позовні вимоги обґрунтовані відсутністю з боку позивача порушень, передбачених п. 14 статті 50 Закону України „Про захист економічної конкуренції”, що виразилися в ненаданні  інформації територіальному відділенню антимонопольного комітету України в повному обсязі, в строки, встановлені Головою територіального відділення, на тій підставі, що відповідачем не було враховано того, що позивач надав документи, згідно листа № 8/318 від 27.06.06 р., а саме копію договору з ВАТ „Севастопольський рибоконсервний завод”. Крім того, на думку позивача, рішення Севастопольського територіального відділення Антимонопольного комітету України від 22.08.06 у справі № 27/07-06 про накладення штрафу у розмірі 17 000 грн. прийнято з порушенням Закону України „Про захист економічної конкуренції” так як не було оформлено відповідно вимогам чинного законодавства, у зв’язку з чим є незаконним та підлягає визнанню недійсним з моменту прийняття.

Рішенням господарського суду міста Севастополя від 09 січня 2007 року у справі № 20-3/353 (суддя Гоголь Ю.М.) задоволений позов товариства з обмеженою відповідальністю „Рибоконсервний комбінат „Новий” до Севастопольського міського територіального відділення Антимонопольного комітету України про спонукання до виконання певних дій.

Визнано недійсним рішення адміністративної колегії Севастопольського міського територіального відділення Антимонопольного комітету України від 22 серпня 2006 року по справі № 27/07-06 про накладення штрафних санкцій у розмірі 1700,00 грн. відносно товариства з обмеженою відповідальністю „Рибоконсервний комбінат „Новий”.

Не погодившись з рішенням суду, Севастопольське міське територіальне відділення Антимонопольного комітету України звернулось до Севастопольського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, у якій просить рішення господарського суду першої інстанції скасувати.

В апеляційній скарзі відповідач посилається на статтю 17 Закону України „Про Антимонопольній комітет”, якою визначені повноваження голови територіального відділення, необхідні для виконання ним задач, пов'язаних з здійсненням контролю за дотримання законодавства, до яких відноситься право вимоги на надання інформації, необхідної для виконання задач, покладених на відділення, у тому числі шляхом проведення перевірки або витребування документів або інших носіїв інформації. Крім того, відповідач зазначив, що судом першої інстанції не було прийнято до уваги те, що вимога про надання інформації від 27.06.2006 вих. №8/318 була направлена Севастопольським міським територіальним відділенням Антимонопольного комітету України на адресу позивача на виконання доручення Прокуратури міста Севастополя від 15.06.2006 вих. №07-05-3389.

З причин зайнятості судді Латиніна О.А. в іншому судовому засіданні, на підставі розпорядження першого заступника голови Севастопольського апеляційного господарського суду від 12.03.2007, здійснено заміну судді Латиніна О.А. на суддю Голика В.С.

У судовому засіданні 12.03.2007 прокурор міста Севастополя, посилаючись на норми статті 36-1 Закону України "Про прокуратуру", статті 29 Господарського процесуального кодексу України, повідомив про вступ у справу з боку відповідача.

У судових засіданнях 12.03.2007, 26.03.2007 предстаники сторін підтримали свої вимоги та заперечення.

Позивач надав судовій колегії відзив на апеляційну скаргу, в якому з доводами апеляційної скарги не погодився, вважає рішення господарського суду міста Севастополя законним та обґрунтованим, підстав для його скасування не вбачає.

Повторно розглянувши справу в порядку статті 101 Господарського процесуального кодексу України судовою колегією встановлено наступне.

27.06.2006 головою Севастопольського територіального відділення Антимонопольного комітету України на адресу ТОВ “Рибоконсервний комбінат “Новий” була надіслана вимога за вих. № 8/318 від 27.06.06 (а.с.19) щодо надання у триденний строк від дня отримання зазначеної вимоги інформації, зокрема, копій засновницьких документів позивача, копій діючих договорів, предметом яких є дії відносно майна ВАТ „Севастопольський рибоконсервний завод”. Вказана вимога була отримана позивачем 05.07.06 (вх. № 551.

12.07.06 на адресу позивача повторно був направлений лист за вх. № 8/375 (а.с. 23) з вимогою у триденний строк від дня його отримання надати у Севастопольське територіальне відділення Антимонопольного комітету України пояснення, щодо ненадання інформації, викладеної у вимозі від 27.06.06 за вих. № 8/318.

24.07.06 на адресу Севастопольського територіального відділення Антимонопольного комітету України (вх. № 8/428 від 26.07.06) позивачем надісланий лист за вих. № 572 від 24.07.06, в якому інформація була надана не в повному обсязі, а саме до договору оренди майна № 09-12/05 від 07.12.05 не наданий акт прийому-передачі об'єкту оренди, що є невід'ємною частиною даного договору.

24.07.06 за вих. № 572 на повторну вимогу відповідача про надання інформації, позивач надіслав повторну відповідь з доданням витребуваних відповідачем документів, а саме договір оренди майна № 09-12/05 від 07.12.2005, яку відповідачем отримано 26.07.06 вх. 3 8/428.

03.08.2006 позивач отримав від відповідача завірену копію Розпорядження у справі № 27/07-06 про початок розгляду справи відносно ВАТ “Рибоконсервний комбінат “Новий”, невірно зазначивши при цьому організаційно-правову форму “Рибоконсервний комбінат “Новий”.

08.08.2006 відповідачем на адресу позивача був надісланій лист № 8/498 (а.с. 33) про направлення подання № 27/34-06 з попередніми висновками у справі № 27/07-06 стосовно позивача щодо порушення законодавства про захист економічної конкуренції.

08.08.06 відповідачем на адресу позивача була надіслана вимога № 8/590 про надання інформації, а саме копій щоквартальних звітів про фінансові результати та баланси за 2005-2006 роки.

22.08.2006 з підстав ненадання документів позивачем, Адміністративною колегією Севастопольського територіального відділення Антимонопольного комітету України винесено рішення про накладення штрафу у розмірі 17, 000 грн., у зв’язку з порушенням позивачем пункту 14 статті 50 Закону України „Про захист економічної конкуренції”, що виразилося у ненаданні позивачем інформації територіальному відділенню Антимонопольного комітету України в повному обсязі в строки, встановлені головою територіального відділення, а саме ненадання позивачем до договору, укладеному з ВАТ „Севастопольський рибоконсервний завод”, додатку, який є його невід’ємною частиною.

Проте, як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, направляючи вимоги про надання інформації, відповідач не конкретизував перелік витребуваних ним документів (копії засновницьких документів позивача, копії діючих договорів, предметом яких є дії відносно майна ВАТ „Севастопольський рибоконсервний завод”), не зазначивши при цьому про доповнення та додатки до договору, якщо такі існують.

Крім того, доказів про те, що стосовно позивача проводиться перевірка або винесено розпорядження про початок розгляду справи відповідно до статті 36 Закону України „Про захист економічної конкуренції” відповідачем надано не було, а вимогу оформлено неналежним чином - без прийняття постанови чи розпорядження.

Відповідно до пункту 5 статті 17 Закону України „Про Антимонопольний комітет України” голова територіального відділення Антимонопольного комітету України має повноваження при розгляді заяв і справ про порушення законодавства про захист економічної конкуренції, при проведенні перевірки та в інших передбачених законом випадках вимагати від суб’єктів господарювання, об’єднань, органів влади, органів місцевого самоврядування, органів адміністративно-господарського управління та контролю, їх посадових осіб і працівників, інших фізичних та юридичних осіб інформацію, в тому числі з обмеженим доступом.

Судова колегія погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що у пункті 5 статті 17 Закону України „Про Антимонопольний комітет України” мова йде не про існуючу альтернативу у відповідача вибрати для себе проміжок часу для витребування інформації, або на стадії тільки подання заяви або після винесення  розпорядження про початок  розгляду справи, а мова йде про можливість витребування  інформації лише при умові, коли вже поступила така заява і винесено у даній заяві розпорядження про початок розгляду справи.

Так, підставою для початку розгляду справи у відповідності до частини 1 статті 36 Закону України „Про захист економічної конкуренції”, є зокрема, заяви суб’єктів господарювання, громадян, об’єднань, установ, організацій про порушення їх прав внаслідок дій чи бездіяльності, визначених цим Законом як порушення законодавства про захист економічної конкуренції; поданнями органів державної влади, органів місцевого самоврядування, органів адміністративно-господарського управління та контролю про порушення законодавства про захист економічної конкуренції; власною ініціативою органів Антимонопольного комітету України.

Однак, як свідчать матеріали справи, у вимозі про надання інформації вих. № 8/318 від 27.06.06, відповідач не надав жодних доказів щодо існування будь-якої з вищевикладених обставин для початку розгляду справи.

Отже, згідно до статті 17 Закону України „Про Антимонопольний комітет України” та статті 36 Закону України „Про захист економічної конкуренції”,  лише після винесення Розпорядження за порушеною заявою виникає право у відповідача витребувати інформацію та обов’язок позивача її надати.

Відповідно до статті 35 Закону України „Про захист економічної конкуренції”, розгляд справ про порушення законодавства про захист економічної конкуренції починається з прийняттям розпорядження про початок розгляду справи та закінчується прийняттям рішення у справі.

Частиною 2 статті 35 Закону України „Про захист економічної конкуренції” передбачено, що при розгляді справи про порушення законодавства про захист економічної конкуренції органи Антимонопольного комітету України: збирають і аналізують документи, висновки експертів, пояснення осіб, іншу інформацію, що є доказом у справі, та приймають рішення у справі в межах своїх повноважень; отримують пояснення осіб, які беруть участь у справі, або будь-яких осіб за їх клопотанням чи з власної ініціативи. Дана обставина підтверджує лише факт обов’язковості існування дуже суттєвих причин для порушення відповідачем справи та у зв’язку з цим суттєвих причин для витребування інформації, оскільки заяв може бути багато, а стосовно справжнього порушення може бути у дійсності лише одна.

Крім того, відповідно до статті 17 Закону України “Про Антимонопольний комітет України” голову територіального відділення названого Комітету уповноважено, зокрема, при розгляді заяв викликати для надання пояснень під час розгляду заяв і справ про порушення законодавства про захист економічної конкуренції посадових осіб і працівників суб’єктів господарювання, об’єднань, органів влади, органів місцевого самоврядування, органів адміністративно-господарського управління та контролю, інших юридичних осіб, їх структурних підрозділів, філій, представництв, а також фізичних осіб. Проте, представники позивача для дачі яких-небудь пояснень відповідачем не викликались.

Лист Прокуратури міста Севастополя від 15.06.2006 вих. №07-05-3389 (а.с. 76), на який посилається в апеляційній скарзі відповідач, виключає можливість посилання на цей документ як на доказ, оскільки суду першої інстанції такий лист наданий не був, а заявником апеляційної скарги мотивоване клопотання про приєднання цього листа з обґрунтуванням причин неможливості їх подачі в суді першої інстанції, суду не надавалось. Отже, підстави використовувати зазначений документ, як доказ у справі у суду апеляційної інстанції відсутні.

При вказаних обставинах Севастопольський апеляційний господарський суд дійшов до висновку про повне з'ясування судом першої інстанції обставин і їх достовірності, що мають значення для справи, які місцевий господарський суд  визнав встановленими. Висновки, викладені в рішенні місцевого господарського суду, відповідають обставинам справи, порушення або неправильне застосування норм матеріального чи процесуального права не встановлені.

При таких обставинах, вимоги Севастопольського міського територіального відділення Антимонопольного комітету України, викладені в апеляційній скарзі, задоволенню не підлягають, підстави для скасування рішення місцевого господарського суду відсутні.

Керуючись статтями 101, 103 (пункт 1), 105 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Севастопольського міського територіального відділення Антимонопольного комітету України залишити без задоволення.

2. Рішення господарського суду міста Севастополя від 09 січня 2007 року у справі № 20-3/353 залишити без змін.

Головуючий суддя                                                  Т.С. Видашенко

Судді                                                                                Л.М. Заплава

В.А. Лисенко