СУД
СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № .

Суддя Н.М.Зюбанова, розглянувши матеріали справи за позовом

Товариства з обмеженою відповідальністю “Компанія Центрум", м. Харків

до  Товариства з обмеженою відповідальністю ”Імені Мічуріна”,  с. Рай городка Сватівського району Луганської області

про стягнення  51867 грн. 00 коп.

в присутності представників  сторін:

від позивача –  Володченко Я.П.,  дов. від 09.01.07 б/н;

від відповідача – Пірч О.А., дов. від 10.01.07 б/н;

в с т а н о в и в :

Суть спору:  про стягнення 30510 грн. 00 коп. боргу за одержаний відповідачем товар, 21357 грн. 00 коп. штрафу за прострочення сплати товару.

Заява позивача про збільшення позовних вимог за листом від 13.04.07 № 275 до 72792 грн. 85 коп. не приймається судом до розгляду, оскільки позивачем не надано доказів сплати державного мита зі збільшеної суми позову.

Відповідач у відзиві на позовну заяву за листом від 26.03.07 № 26 проти позову заперечує з посиланням на те, що п. 7.1 договору від 04.05.06 № 47, яким встановлено відповідальність за несвоєчасну оплату товару у вигляді 70% вартості останнього, є недійсним на підставі ч. 1 ст. 203 ЦК України, оскільки протирічить ст. 4 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов"язань" з огляду на те, що розмір штрафу має обмежуватись подвійною обліковою ставкою НБУ. Також відповідач посилається на те, що розділом 7 договору для нього встановлено несправедливі умови відповідальності, при цьому ним заявлено клопотання про зменшення розміру штрафних санкцій у відповідності до ст. 233 ГК України.

Дослідивши обставини справи, надані  матеріали, вислухавши представників сторін, суд  дійшов до наступного.

Так, між  Товариством з обмеженою відповідальністю "Центрум" /позивачем/ та Товариством з обмеженою відповідальністю "Імені Мічуріна" /відповідачем/ було укладено договір купівлі-продажу  від 04.05.06  № 47,  за умовами якого позивач прийняв на себе зобов"язання передати у власність відповідача товар на загальну суму 59494 грн. 50 коп., що передбачено п. 1.1 договору, а відповідач мав  оплатити його в період з 04.05.06 по 10.05.06 у сумі 28984 грн. 50 коп. та решту боргу до 01.10.06 у відповідності до  п. 4.2  договору.

Належне виконання позивачем своїх зобов"язань за договором від 04.05.06  № 47 підтверджено матеріалами справи, зокрема видатковими накладним від 05.05.06 № К-0000108 на суму 28984 грн. 50 коп., № К-00000109 на суму 30510 грн. 00 коп. та його одержання відповідачем на підставі довіреності серії ЯЛЗ № 928985 від 05.05.06 підтверджено матеріалами справи та не заперечується відповідачем.

Але, як було встановлено при розгляді справи, відповідачем не було здійснено повну оплату товару у встановлені договором строки, тому утворилась заборгованість на суму 30510 грн. 00 коп. та позивач звернувся до суду.

Таким чином матеріалами справи підтверджено неналежне невиконання відповідачем зобов”язання по сплаті боргу за товар.

Згідно зі ст. ст. 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов’язання не допускається, зобов’язання має виконуватись належним чином, зокрема, відповідно до умов договору.

Крім цього, позивачем заявлені вимоги про стягнення штрафу у сумі 21357 грн. 00 коп., оскільки відповідальність за несвоєчасне виконання грошового зобов"язання передбачена сторонами п. 7.1 договору у вигляді штрафу у розмірі 70% від вартості товару.

Як вбачається з відзиву на позовну заяву, у ньому йдеться про застосування судом до спірних відносин  ст. 233 ГК України, якою передбачено, що у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому має бути взято до уваги: ступінь виконання зобов''язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов'язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу. Якщо порушення зобов'язання не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин, суд може з урахуванням інтересів боржника зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій.

Виходячи з обставин справи, вказаної норми закону, суд дійшов висновку про можливість зменшення обґрунтовано заявленого позивачем штрафу до 5000 грн. 00 коп., який також підлягає стягненню.

Заперечення відповідача з посиланням на недійсність п. 7.1 договору, відхиляються з огляду на відповідність укладеного договору положенням чинного законодавства щодо відповідальності суб"єктів господарювання та їх вільного волевиявлення при укладанні договорів.

Заява позивача про вжиття заходів забезпечення позову у вигляді накладення арешту на майно та грошові кошти відповідача відхиляється судом, оскільки позивачем не доведено, що невжиття таких заходів може ускладнити або зробити неможливим виконання рішення, що на час його виконання майно чи грошові кошти відповідача можуть зникнути, зменшитися за кількістю.

За таких обставин позов підлягає повному задоволенню у частині боргу та частковому щодо штрафу у сумі 5000 грн. 00 коп.  з віднесенням на відповідача судових витрат відповідно до ст. 49 ГПК України.  У решті штрафу слід відмовити.

На підставі викладеного, ст. ст. 525, 526 ЦК України, ст. 233 ГК України, керуючись ст. ст. 49, 82, 84, 85 ГПК України,   суд

в и р і ш и в :

1.          Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з  Товариства з обмеженою відповідальністю “Імені Мічуріна”, с. Рай городка Сватівського району Луганської області, на користь Товариства з обмеженою відповідальністю “Компанія Центрум”,  м. Харків, вул. Рибалко, 40, - 30510 грн. 00 коп. боргу,  5000 грн. 00 коп. штрафу, 518  грн. 70 коп. витрат по держмиту та 118 грн. 00 коп. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу, видати на виконання наказ позивачу після набрання рішенням законної сили.

3. У решті штрафу відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його

підписання, оформленого відповідно до ст. 84 ГПК України.

Дата підписання рішення –18.04.07.

Суддя                                                                      Н.М.Зюбанова