ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 квітня 2007 р.
№ 2/471

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого, судді
суддів
Кота О.В.,
Владимиренко С.В.,
Шевчук С.Р.

розглянувши касаційну скаргу
Державного госпрозрахункового науково-дослідного конструкторського центру "Вектор" при Інституті проблем матеріалознавства ім. І.М. Францевича

на рішення господарського суду м.Києва від 10 жовтня 2006 року та
постанову Київського апеляційного господарського суду від 19 грудня 2006 року
у справі                                       № 2/471

за позовом
Інституту проблем матеріалознавства ім. І.М. Францевича Національної Академії Наук України (далі –Інститут)

До
Державного госпрозрахункового науково-дослідного конструкторського центру "Вектор" при Інституті проблем матеріалознавства ім. І.М. Францевича Національної Академії Наук України (далі - Центр)

Про
Про усунення перешкод по користуванню майном

за участю представників:

позивача: Муратов О.В.;

відповідача: Нерус М.А.;

встановив:

Рішенням господарського суду м. Києва (суддя Домнічева І.О.) від 10 жовтня 2006 року у справі № 2/471 позов задоволено; зобов’язано Центр звільнити незаконно займані приміщення Інституту площею 188 кв. м., розташовані по вул. Крижижанівського, 3 в м. Києві; стягнуто судові витрати.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 19 грудня 2006 року (судді Губенко Н.М., Барицька Т.Л., Ропій Л.М.) рішення господарського суду м. Києва від 10 жовтня 2006 року залишено без змін.

Центр звернувся до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою, в якій просить скасувати рішення місцевого та постанову апеляційного господарських судів, оскільки ними при винесенні оскаржуваних судових актів порушено норми матеріального та процесуального права.

Заслухавши пояснення представників сторін, перевіривши повноту встановлення господарськими судами обставин справи та правильність застосування норм матеріального та процесуального права, колегія суддів прийшла до висновку, що касаційна скарга  підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як встановлено господарськими судами,  15 листопада 1999 року між Інститутом та Центром на підставі постанови Бюро Президії Національної Академії наук України № 160 від 24 травня 1996 року укладено договір про передачу Інститутом у користування Центру виробничих та допоміжних приміщень.

Відповідно до акту прийому-передачі від 16 листопада 1999 року позивач передав, а відповідач прийняв у безстрокове користування виробничі та допоміжні приміщення загальною площею 188 кв. м. за адресою: м. Київ, вул. Крижижанівського, 3.

Згідно п. 2.1 договору відповідач зобов’язався сплачувати Інституту витрати пов’язані з експлуатацією приміщень; вартість окремих послуг, у тому числі комунальних та інші витрати за надані Інститутом послуги на договірних засадах.

Господарськими судами задоволено вимоги позивача, виходячи з припинення дії Договору на підставі протоколу № 7 від 2 липня 2002 року засідання вченої Ради Інституту.

Проте, вирішуючи спір по суті, господарські суди всупереч ст. 1 Господарського процесуального кодексу України не дали належної правової оцінки вимогам позивача, не встановили, яке право або охоронювані інтереси Інституту порушені Центром, що займає приміщення площею 188 кв.м., не дали оцінку діям позивача щодо припинення в односторонньому порядку Договору.

В порушення ст. 38 ГПК України не витребували у сторін докази, що підтверджують чи спростовують факти заборгованості Центру. Крім того, господарськими судами не досліджувалась природа самої заборгованості.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, Центр створений Постановою бюро Президії Національної академії наук України від № 160 від 24 травня 1996 року з метою концентрації зусиль на створенні конкурентноспроможних на світовому ринку технологій та обладнання.

Відповідно до ст. 9 Закону України “Про основи державної політики у сфері науки і науково-технічної діяльності” (в редакції Закону від 13.12.1991 р. N 1977-XII) держава безкоштовно надає Академії наук України та Українській академії аграрних наук у довічне користування основні та обігові фонди, що використовуються для діяльності, передбаченої їх статутами.

Положеннями ст. 2 Закону України “Про особливості правового режиму діяльності Національної академії наук України, галузевих академій наук та статусу їх майнового комплексу”, яка визначає правовий режим майнового комплексу Національної академії наук України та майнового комплексу галузевих академій наук, передбачено, що об'єкти майнового комплексу Національної академії наук України та об'єкти майнового комплексу галузевих академій наук належать відповідно Національній академії наук України та галузевим академіям наук на праві господарського відання і передаються ними організаціям, що віднесені до відання Національної академії наук України та до відання галузевих академій наук, на праві оперативного управління з урахуванням особливостей, встановлених цим Законом.

У зв’язку з чим, суду необхідно було дослідити, до якої категорії майна відносяться приміщення, яке займає Центр і кому належить право оперативного управління спірного майна.

Проте, господарськими судами вказані обставини не досліджувались.

Крім того, господарські суди не встановили, чи зачіпають спірні правовідносини права та обов'язки Національної академії наук України та не вирішили питання щодо необхідності залучення її до участі у справі.

Допущені порушення норм процесуального права, що призвели до неповного з’ясування обставин справи, не можуть бути усунуті судом касаційної інстанції з огляду на встановлені ст. ст. 1115, 1117 ГПК України межі перегляду справи в суді касаційної інстанції та повноваження останнього.

У зв’язку з чим, касаційна інстанція позбавлена можливості зробити висновок про те, що судом дана правильна юридична оцінка спірним правовідносинам та зроблений відповідаючий чинним нормам матеріального права висновок щодо предмету позову, прав і обов’язків сторін.

Враховуючи наведене, прийняте у справі судове рішення підлягає скасуванню, а справа –передачі на новий розгляд до суду першої інстанції.

При новому розгляді справи суду необхідно повно і всебічно дослідити всі обставини справи та вирішити спір відповідно до вимог чинного законодавства.

Керуючись ст.ст. 1115, 1117, 1119-11111 ГПК України, Вищий господарський суд України

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу державного госпрозрахункового науково-дослідного конструкторського центру "Вектор" при Інституті проблем матеріалознавства ім. І.М. Францевича задовольнити.

Рішення господарського суду міста Києва від 10 жовтня 2006 року та постанову Київського апеляційного господарського суду від 19 грудня 2006 року у справі № 2/471 скасувати, а справу передати на новий розгляд до господарського суду міста Києва в іншому складі суду.

Головуючий суддя                                                                       О. Кот

судді                                                                      С. Владимиренко

С. Шевчук