ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" березня 2007 р.
Справа № 6/208-4956

10 год. 57 хв.

м. Тернопіль

Господарський суд Тернопільської області

у складі

при секретарі судового засідання

Розглянув справу

за позовом  Товариства з обмеженою відповідальністю "Ровекс" вул. Подільська, 38а,Тернопіль,46001

до   Тернопільської об`єднаної державної податкової інспекції вул. Білецька, 1,Тернопіль,46003

про скасування податкових повідомлень-рішень

За участю представників сторін:

позивача: Колодій С.Б., Дручак О.М.

відповідача:

Суть справи:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Ровекс" звернулось в господарський суд Тернопільської області з позовом до Тернопільської об`єднаної державної податкової інспекції про скасування податкових повідомлень-рішень від 06 грудня 2006 року №/0/82606 в частині визначення податкового зобов’язання по податку на додану вартість в розмірі 41232,60 грн. у т.ч. 27488,40 грн. основного платежу  та 13744,20 грн. штрафних (фінансових) санкцій, №/0/82604 про застосування штрафних (фінансових) санкцій в розмірі 4420 грн. за порушення порядку застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг.

Свої вимоги, підтримані в судовому засіданні його представниками, позивач мотивував невідповідністю оспорюваних рішень фактичним обставинам та нормам закону.

У запереченнях на позов та згідно з даними у попередніх засіданнях поясненнями представника податкової служби, відповідач позову не визнав, посилаючись на законність та обґрунтованість винесених рішень.

Судове засідання призначене вперше на 17 січня 2007 року  було відкладено на 09 лютого 2007 року, 21 лютого 2007 року та 07 березня 2007 року, а пізніше оголошено перерву до 12 березня 2007 року.

Учасникам судового процесу роз'яснено належні їм права та обов'язки, передбачені ст.ст. 49, 51, 130 КАС України.

За відсутності відповідного клопотання аудіозапис судового засідання не здійснювався.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, у т.ч. дані у попередніх судових засіданнях, суд встановив:

З 28 вересня  по 09 листопада 2006 року, посадовими особами податкової інспекції проведено планову перевірку ТОВ «Ровекс»з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого  законодавства за період з 01 липня 2005 року по 30 червня 2006 року.

За результатами перевірки, 29 листопада 2006 року складено Акт № 19176/23-422/30690822, в якому, серед іншого, податковим органом зроблено висновок про порушення товариством вимог п.п.7.2.3 п.7.2, п.п.7.4.1., 7.4.3, 7.4.5, .п.7.4 ст.7 Закону України “Про податок на додану вартість” від 03.04.1997р. №168/97-ВР (далі Закон №168/97-ВР) а саме: зайвому віднесенні до складу податкового кредиту за червень 2006 року 27488,40 грн. ПДВ по податковій накладній №49 від 30 червня 2006 року виписаній ТОВ «Еверест»та встановлено порушення позивачем п.1 ст.3 Закону України “Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг” №265/95-ВР від 06.07.1995р. (далі –Закон №265/95-ВР), яке полягало в проведенні розрахункових операцій через опломбовані з порушенням встановленого порядку 13–ть реєстраторів розрахункових операцій (9-ть типу Datecs FP –3530 Т, 2-а типу MINI 500.02 МЕ, 1-н типу Datecs МР –500Т –03, 1-н типу ЕРА 101.10 ).

Як вбачається з матеріалів перевірки та наданих сторонами доказів, на підставі договору, відповідно до акту приймання виконаних робіт за червень 2006 року, ТОВ «Еверест»здійснило благоустрій прилеглої території по вул. Миру, 7, у м. Тернополі, на загальну суму 164930,40 грн., у т.ч. 27488,40 грн. податку на додану вартість. За наслідками господарської операції позивач, який є платником ПДВ, отримав податкову накладну №49 від 30 червня 2006 року.

Сума податку на додану вартість по зазначеній податковій накладній позивачем включена до податкового кредиту за червень 2006 року.

Оплата вартості виконаних робіт з врахуванням податку на додану вартість ТОВ «Ровекс»проведена повністю в червні-липні 2006 року, що підтверджується актом перевірки,  представленими додатково платіжними дорученнями і незаперечно відповідачем.

Відносячи 27488,40 грн. ПДВ до сум податкового кредиту позивачем, на думку працівників податкової служби, порушено вище перелічені вимоги Закону №168/97-ВР, які полягали:

- відсутності на балансі ТОВ «Еверест»будь-яких основних засобів, в тому числі спеціальних для виконання робіт по облаштуванню земельних ділянок та благоустрою території;

- відсутності поставки послуг, з огляду на те, що ТОВ «Еверест» не виступав їх власником (ст. 14 акту перевірки);

- у не включенні ТОВ «Еверест»суми ПДВ до свого податкового зобов’язання (ст. 15 акту перевірки);

У зв’язку з наведеним, податковим органом вказано на невиконання, виписаною ТОВ «Еверест»податковою накладною її законодавчо встановленої функції.

Щодо порушення порядку застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, то відповідно до Акту №19176/23-422/30690822, пояснень представника відповідача, позивачем недотримано п.51 Порядку технічного обслуговування та ремонту реєстраторів розрахункових операцій, затв. постановою Кабінету Міністрів України від 12.05.2004р. №601 (далі –Порядок №601), за яким центр сервісного обслуговування повинен щороку проводити перевірку реєстраторів, які перебувають в нього на технічному обслуговуванні, на відповідність програмній та конструкторсько –технологічній документації виробника, якщо такі реєстратори протягом року не підлягали ремонту. Строк проведення таких перевірок погоджується з користувачами. За результатами перевірки користувачеві видається довідка про опломбування.

Товариством проводились розрахункові операції через  реєстратори розрахункових операцій, опломбування яких проведено в 2001-2004р.р., щорічна перевірка таких реєстраторів та відповідне опломбування в 2005 році не проведено (стор.20 Акта №18228/23-04/302496963 ).

06 грудня 2006 року на підставі акту перевірки відповідно до підпункту „б” підпункту 4.2.2 пункту 4.2 статті 4 та підпункту 17.1.3 пункту 17.1 статті 17 Закону України „Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами" (далі - Закон №2181) контролюючим органом прийнято податкове повідомлення-рішення №/0/82606, яким позивачу визначено суми податкового зобов’язання по податку на додану вартість в розмірі 49376,41 грн. у т.ч. 32917,61 грн. основного платежу  та 16458,80 грн. штрафних (фінансових) санкцій, та рішення №/0/82604 про застосування штрафних (фінансових) санкцій передбачених п.2 ст.17 Закону №265/95-ВР у розмірі 4 420 грн.

Рішення відповідача №/0/82606 в частині нарахування  41232,60 грн. ПДВ, у т.ч. 27488,40 грн. основного платежу  та 13744,20 грн. штрафних (фінансових) санкцій торкається господарської операції по виконаних ТОВ «Еверест»на користь ТОВ «Ровекс»роботах. У цій частині дане рішення і оспорюється позивачем в судовому порядку. Рішення №/0/82604 про застосування штрафних (фінансових) санкцій в розмірі 4420 грн. за порушення порядку застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг позивач просить скасувати повністю.

З’ясовано також, що сервісне обслуговування вищезгаданих РРО здійснює ПМП “Іріда” на підставі укладених із позивачем угод, копії яких надано суду.

Оцінивши зібрані у справі докази, суд прийшов до висновку про необхідність задоволення позовних вимог.

Відповідно до змісту пункту 4 частини 3 статті 129 Конституції України, ст.ст.11,70,71 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), кожна сторона повинна довести належними і допустимими доказами ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

При цьому, згідно з ч.2 ст.71 КАС України та приналежно до даного спору, обов’язок доведення обставин, які стали підставою для прийняття рішень суб’єктом владних повноважень, покладається на відповідний податковий орган.

Однак, всупереч приписів згаданих норм Конституції та КАС України, обґрунтованості винесення рішень від 06 грудня 2006 року №/0/82606 №/0/82604 відповідачем не підтверджено.

Так, відповідно до положень п. 1.7 ст.1 Закону №168/97-ВР податковий кредит - сума, на яку платник податку має право зменшити податкове зобов'язання звітного періоду, визначена згідно з цим Законом.

Згідно із змістом п.п.7.4.1. п.7.4. ст.7 Закону №168/97-ВР, в редакції чинній на час здійснення оспорюваних операцій, податковий кредит звітного періоду складається із сум податків,  нарахованих  (сплачених)  платником податку за ставкою, встановленою  пунктом  6.1  статті  6 та статтею 8-1 цього Закону, протягом такого звітного періоду у зв'язку з: придбанням або  виготовленням  товарів  (у  тому числі при їх імпорті)  та  послуг  з  метою  їх   подальшого   використання   в оподатковуваних   операціях   у   межах  господарської  діяльності платника податку;

Тобто, до складу податкового кредиту звітного періоду відносяться суми податку, сплачені в ціні прийнятих робіт (послуг), у разі їх подальшого використання у своїй господарській діяльності.

Як зазначалось вище, позивач сплатив 27488,40 грн. ПДВ включених в ціну виконаних робіт. При цьому, податковим органом не ставиться під сумнів їх подальше використання у господарській діяльності.

Підпункт 7.5.1. статті 7 Закону №168/97-ВР передбачає, що датою виникнення права платника податку на податковий кредит вважається:

дата здійснення першої з подій:

- або дата списання коштів з банківського рахунку платника податку в оплату товарів (робіт, послуг), дата виписки відповідного рахунку (товарного чека) - в разі розрахунків з використанням кредитних дебетових карток або комерційних чеків;

- або дата отримання податкової накладної, що засвідчує факт придбання платником податку товарів (робіт, послуг).

Від-так, отримавши податкову накладну, відповідно до п.п. 7.5.1., 7.4.5 ст. 7 Закону №168/97-ВР, позивач набув права на включення 27488,40 грн. ПДВ до свого податкового кредиту.

Порушень вимог п.п. 7.2.1. ст. 7 Закону №168/97-ВР щодо змісту податкової накладної № 49 від 30 червня  2006 року відповідачем не встановлено.

За таких обставин, дії позивача по формуванню податкового кредиту в червні 2006 року відповідають вимогам названих норм Закону.

При цьому, Законом №168/97-ВР не передбачено такої умови для віднесення платником до податкового кредиту відповідних сум податків, як сплата цих сум постачальником послуг (в даному випадку ТОВ «Еверест») до бюджету. Тому безпідставним є посилання відповідача в Акті перевірки на цю обставину, як на порушення закону зі сторони позивача.

Крім того, згідно представленої податкової декларації з податку на додану вартість за червень 2006 року ТОВ «Еверест»у податковому зобов’язанні(колонка Б рядка 1, 5, 9 декларації)., відображено у т.ч. спірну суму. Вказане підтверджується і реєстром податкових накладних виданих контрагентом позивача за червень 2006 року.

Згідно з положеннями ч.2 ст.61 Конституції України (щодо індивідуального характеру юридичної відповідальності), ст.7 Закону №168/97-ВР право платника податків на податковий кредит не ставиться в залежність від правопорушень зі сторони його контрагента, яким приналежно до даної справи є ТОВ «Еверест».

Верховний суд України у постанові від 18 квітня 2006 року зазначив, що якщо контрагент не виконав свого зобов’язання по сплаті податку до бюджету, то це тягне відповідальність та негативні наслідки саме щодо цієї особи. Зазначена обставина не є підставою для позбавлення платника податку права на податковий кредит у разі, якщо останній виконав усі передбачені законом умови та має всі документальні підтвердження розміру свого податкового кредиту.

В судовому порядку господарське зобов’язання між ТОВ «Ровекс»та ТОВ «Еверест», що стали підставою для включення в податковий кредит наступного звітного періоду 27488,40 грн. недійсним не визнавалось.

З огляду на вищевикладене, правомірність визначення позивачу податковими повідомленням –рішенням від 06 грудня 2006 року №/0/82606 податкового зобов’язання в частині нарахування 41232,60 грн. у т.ч. 27488,40 грн. основного платежу  та 13744,20 грн. штрафних (фінансових) санкцій відповідачем належним чином не доведено. А тому вимоги позивача підлягають задоволенню.

Суб'єкти підприємницької діяльності, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, відповідно до положень п.1 ст.3 Закону №265/95-ВР, зобов'язані проводити розрахункові операції на повну суму покупки (надання послуги) через зареєстровані, опломбовані у встановленому порядку та переведені у фіскальний режим роботи реєстратори розрахункових операцій.

У разі застосування при здійсненні розрахункових операцій непереведеного у фіскальний режим роботи, незареєстрованого, неопломбованого або опломбованого з порушенням встановленого порядку реєстратора розрахункових операцій, до суб'єктів підприємницької діяльності, які здійснюють розрахункові операції за товари (послуги), за рішенням відповідних органів державної податкової служби України застосовуються фінансові санкції у розмірі, визначеному п.2 ст.17 Закону №265/95-ВР.

Згідно з  приписами ст. 7 Закону №265/95-ВР порядок реєстрації, опломбування та застосування реєстраторів розрахункових операцій, що застосовуються для реєстрації розрахункових операцій за товари (послуги), встановлюється Державною податковою адміністрацією України.

На виконання згаданої норми Закону №265/95-ВР, наказом Державної податкової адміністрації України від 1 грудня 2000 р. N 614, зар. в Мінюсті за N 107/5298 від 5 лютого 2001р., затверджено Порядок реєстрації, опломбування та застосування реєстраторів розрахункових операцій за товари (послуги) ( далі - Порядок N 614 ).

У відповідності до  п.3.1 названого Порядку, опломбування реєстратора центром сервісного обслуговування (ЦСО) здійснюється:

- перед реєстрацією РРО;

- після його ремонту;

- при заміні засобу контролю;

- при прийнятті на сервісне обслуговування РРО, який раніше обслуговувався в іншому ЦСО;

- за рішенням органу ДПС.

За пунктом 3.1 Порядку N 614, у випадку перевірки відповідності конструкції та програмного забезпечення реєстратора до документації виробника (далі - перевірка відповідності РРО) опломбування може здійснюватися уповноваженим представником як органу державної податкової служби (ДПС), так і центром сервісного обслуговування (ЦСО).

При опломбуванні РРО складається довідка про опломбування реєстратора розрахункових операцій (п.3.2 Порядку N 614).

Наступне розпломбування РРО з вилученням попередньої довідки про опломбування та складанням нової довідки здійснюється ДПС або ЦСО за наявності самостійних підстав (п.3.4 Порядку N 614) .

Зокрема - розпломбування РРО  для перевірки  його відповідності, проводиться органом державної податкової служби, а не ЦСО (п.3.4 Порядку N 614 ).

Відповідно до п.51 Порядку технічного обслуговування та ремонту реєстраторів розрахункових операцій затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 травня 2004 р. N 601 (далі Порядок №601), на порушення якого посилається відповідач, довідка про опломбування повинна видаватись за результатами щорічної перевірки відповідності РРО.

За змістом п.3.4 Порядку N 614 та п.51 Порядку №601 такій перевірці та видачі довідки повинно передувати розпломбування, здійснене органом державної податкової служби.

Встановлено, що на час податкової перевірки ТОВ “Ровекс” реєстратори розрахункових операцій були опломбовані. Порушення цілісності пломб перевіркою не виявлено.

Розпломбування органом ДПС, належних позивачу РРО для перевірки їх відповідності в 2005 році не проводилось. А відтак можливості виконати приписи п.51 Порядку №601 у позивача та сервісного центру протягом цього року не було.

Про відсутність порушень п.1 ст.3 Закону №265/95-ВР саме зі сторони позивача свідчить і те, що згідно з вимогами п.4 ст.3 цього Закону та п.15 Порядку №601 технічне обслуговування РРО сервісним центром повинне здійснюватися без порушення пломб, якщо інше не передбачено експлуатаційними документами.

Технічне обслуговування реєстраторів розрахункових операцій з порушенням пломб не передбачено представленими позивачем в судовому засіданні експлуатаційними документами на РРО типу Datecs FP –3530 Т,  MINI 500.02 МЕ, Datecs МР –500Т –03, ЕРА 101.10 та не рекомендується виробником.

Зазначене підтверджується і поясненнями, даними в засіданні представником позивача - Дручаком О.М., який одночасно є директором ПМП “Іріда”, що здійснює сервісне обслуговування РРО ТОВ “Ровекс”.

Відповідальність користувача РРО (ТОВ “Ровекс”) за порушення вимог щодо технічного обслуговування та ремонту реєстраторів розрахункових операцій передбачена лише у випадку застосування реєстратора, опломбованого засобами контролю центру сервісного обслуговування, з яким користувач не уклав договір про технічне обслуговування та ремонт такого реєстратора (п.55 Порядку №601).

Всупереч приписів перелічених норм, належних та допустимих доказів, які б підтверджували правомірність дій контролюючого органу у спірних правовідносинах суду не представлено, факт невиконання позивачем вимог  Закону зібраними у справі доказами не підтверджується, а відтак позовні вимоги, як обґрунтовані та належним чином доведені, слід задовольнити в повному обсязі.

Відповідно до ст.ст. 87,89,94 КАС України, понесені ним судові витрати відшкодовуються позивачу.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст.2,3,7-17,70,71,87,89,94,158-163,167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд –

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити.

1.Визнати нечинними податкове повідомлення-рішення Тернопільської ОДПІ №/0/82606 від 06 грудня 2006 року в частині визначення Товариству з обмеженою відповідальністю "Ровекс" (вул. Подільська, 38а, м. Тернопіль, код 30690822)  податкового зобов’язання по податку на додану вартість в розмірі 41232,60 грн. у т.ч. 27488,40 грн. основного платежу, 13744,20 грн. штрафних (фінансових) санкцій та рішення Тернопільської ОДПІ №/0/82604 від 06 грудня 2006 року про застосування до Товариства з обмеженою відповідальністю "Ровекс" (вул. Подільська, 38а, м. Тернопіль, код 30690822) штрафних (фінансових) санкцій в розмірі 4420 грн. за порушення порядку застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг.

2. Стягнути з Державного бюджету України -

- на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Ровекс" (вул. Подільська, 38а, м. Тернопіль, код 30690822) –3,40 грн., сплаченого  державного мита.

3. У відповідності до п.1 ст.8 Декрету Кабінету Міністрів України “Про державне мито” від 21.01.1993р. № 384 державне мито в сумі 81,60 грн., сплачене згідно з платіжним дорученням №1149 від 13 грудня 2006р., підлягає поверненню Товариству з обмеженою відповідальністю "Ровекс" (вул. Подільська, 38а, м. Тернопіль, код 30690822)  як зайво сплачене.

Постанова  суду першої інстанції  набирає законної сили після  закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження. На постанову суду сторони мають право подати заяву про апеляційне її оскарження протягом десяти днів з дня складення постанови в повному обсязі _____________ 2007 року до адміністративного суду апеляційної інстанції, а протягом 20 днів після подання заяви подати апеляційну скаргу.

Суддя