ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.01.07 р.                                                                                 Справа № 29/247а

12 год.50 хвилин, м. Донецьк, вул.Артема157, нарадча кімната         Господарський суд Донецької області у складі  головуючого судді  Гаврищук Т.Г. при секретарі судового засідання Пашко О.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом –Приватного підприємства “Рудиком” м. Слов’янськ

до відповідача – Слов’янської об’єднаної державної податкової інспекції м. Слов’янськ

про визнання недійсним податкового повідомлення-рішення від 11.08.2004р. №03360 та зняття  арешту з майна

за участю представників сторін:

від позивача – Ляпін Е.А.  (за довір.)

від відповідача – Винник О.Ю. – ст. держподатковий інспектор (за довір.)

Позивач, Приватне підприємство “Рудиком”, звернувся до господарського суду Донецької області з позовом до Слов’янської об’єднаної державної податкової інспекції  про визнання протиправним та недійсним повідомлення-рішення від 11.08.2004р. №03360 та зняття  арешту з майна.

Додатковою завою від 30.01.2007р. позивач змінив позовні вимоги і просить визнати недійсним податкове повідомлення-рішення від 11.08.2004р. №03360 та зняти  арешт з майна.

В обгрунтування позову позивач посилається на ті обставини, що повідомлення-рішення прийнято відповідачем на недостовірних  висновках перевіряючих. Позивач зазначив, що постановою Слов”янського міськрайонного суду по справі №3-5479-04 від 10.09.2004р. по обвинуваченню директора Лукоянова Олега Рудольфовича в здійсненні правопорушення, передбаченого ст..155-1 КпАП України, за порушення п.1,2 ст.3 Закону України “Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг”, встановлено відсутність події та складу правопорушення.

Крім того, позивач зазначив, що у відповідності до п.6.1 ст.6 Закону України “Про порядок погашення зобов‘язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами” податкові повідомлення використовуються тільки у випадку донарахування податкового зобов”язання .

Відповідач надав відзив, у якому проти позову заперечує і вважає, що рішення прийняте у відповідності до норм чинного законодавства по факту порушень, встановлених актом перевірки №001077-332/23-312 від 10.08.2004р. Відповідач зазначив , що постановою Слов”янського міськрайонного суду по справі №3-5479-04 від 10.09.2004р.  адміністративна справа у відношенні Лукоянова Олега Рудольфовича провадженням припинена у зв”язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення. Однак, з постанови вбачається, що судом факт правопорушень встановлений, але висновок суду не відповідає установчій частині постанови.Відповідач також зазначив, що  позивачем пропущений річний строк звернення до адміністративного суду, передбачений ч.2 ст..99 Кодексу адміністративного судочинства України, що за приписами ст.100 цього Кодексу є підставою для відмови у задоволенні адміністративного позову.

У судовому засіданні досліджені надані сторонами письмові докази, що знаходяться в матеріалах справи

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, та дослідивши письмові докази, суд встановив:

Позивач є юридичною особою, включений до ЄДРПОУ за №24821641 та взятий на податковий облік у Слов”янській об’єднаній державній податковій інспекції.

Згідно до п.2 ст.99 Кодексу адміністративного судочинства України для  звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється річний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

В обґрунтування наявності причин пропущення наведеного строку позивач посилається на ті обставини, що спірні правовідношення виникли 11.08.04р.  до вступу в силу Кодексу адміністративного судочинства України, на момент виникнення яких застосовувався строк позовної давності 3 роки.           Крім того, позивач зазначив, що оскільки Слов”янським міськрайонним судом було встановлено відсутність порушення вимог  Закону України “Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг”, то він вважав, що рішення про застосування штрафних санкцій є недійсним.

За правилами п.2 ст.100 Кодексу адміністративного судочинства України якщо суд визнає причину пропущення строку звернення до суду поважною, адміністративна справа розглядається і вирішується в порядку, встановленому цим Кодексом.

Суд визнає причини пропущення позивачем строку звернення до суду поважними, тому розглядає справу в порядку, встановленому Кодексом адміністративного судочинства України.

Відповідачем була проведена перевірка майстерні-боксу, розташованої за адресою: м.Слов”янськ, вул..Свободи,23, що належить позивачеві, щодо контролю за здійсненням розрахункових операцій у сфері готівкового та безготівкового обігу , за результатами якої складений акт  №001077-332/23-312 від 10.08.2004р. та прийнято податкове повідомлення-рішення від 11.08.2004р. №03360, яким до позивача згідно з п.1,2 ст.3 , п.1 ст.17 Закону України “Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг” застосовані  штрафні (фінансові) санкції в розмірі 4100грн.00 коп.

За приписами п.1,2 ст.3 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг” суб'єкти підприємницької діяльності, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі при  продажу товарів у сфері торгівлі, зобов'язані проводити  розрахункові  операції  на  повну  суму покупки (надання послуги) через зареєстровані, опломбовані у встановленому порядку та переведені у фіскальний режим роботи реєстратори розрахункових операцій з роздрукуванням відповідних розрахункових документів, що підтверджують виконання розрахункових операцій.

Порушення  наведених  вимог  тягне  за  собою  застосування, за рішенням відповідних  органів  державної  податкової  служби  України,  фінансових  санкцій у п”ятикратному  розмірі  вартості проданих товарів (наданих послуг), на які виявлено невідповідність ( п.1 ст.17 цього Закону).

В акті перевірки зазначено, що позивачем в порушення п.1,2 ст.3 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг” здійснена реалізація автомагнитоли  “Рioneer” DEH-1600R в кількості 1 шт. за ціною 820 грн. без застосування реєстратора розрахункових операцій, без видачі касового чеку.

З акту вбачається, що перевірка була здійснена в присутності директора Лукоянова Олега Рудольфовича.

Позивач вважає, що викладені в акті висновки є недостовірними , оскільки він не порушував встановлений порядок розрахунків, що підтверджується постановою Слов”янського міськрайонного суду по справі №3-5479-04 від 10.09.2004р. .

Слов”янським міськрайонним судом  Донецької області було розглянуто адміністративну справу №3-5479-04 відносно Лукоянова Олега Рудольфовича  по ст..155-1 ч.1 КпАП України, за здійснення ним порушення п.1,2 ст.3 Закону України “Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг” .

Статтею 155-1  Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачена відповідальність за порушення встановленого законом порядку проведення розрахунків у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг .

Постановою суду від 10.09.2004р.( яка набрала законної сили 10.09.2004р.) провадження в адміністративній справі відносно Лукоянова Олега Рудольфовича  було припинено згідно до п.1 ст.247  Кодексу України про адміністративні правопорушення у зв’язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Тобто, наведеною постановою суду було встановлено відсутність факту порушення  п.1,2 ст.3 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг”. За таких обставин, суд вважає, що відсутні підстави для застосування штрафних санкцій.

У спірному податковому повідомленні-рішенні відповідач визначив суму штрафних санкцій у вигляді податкових зобов‘язань, в зв‘язку з чим встановлені граничні строки сплати відповідно до ст.5 Закону України “Про порядок погашення зобов‘язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами” та вказано, що в разі несплати в визначений строк податкового зобов‘язання, податковим органом будуть вжиті заходи з погашення податкового боргу.

Закон України “Про порядок погашення зобов‘язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами” не передбачає застосування штрафних санкцій за порушення платником податків  вимог Закону України  “Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг”.

В преамбулі Закону України №2181-ІІІ від 21.12.2000 р. зазначено, що цей Закон є спеціальним законом з питань оподаткування,  який установлює порядок погашення зобов'язань юридичних або фізичних осіб перед бюджетами та державними цільовими фондами з податків і зборів (обов'язкових платежів), включаючи збір на обов'язкове державне пенсійне страхування та внески на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, нарахування і сплати пені та штрафних санкцій, що застосовуються до платників податків контролюючими органами.

Згідно до ст.2 Закону України “Про систему оподаткування” під податком і збором (обов'язковим платежем) до бюджетів та до державних цільових фондів розуміється обов'язковий внесок до бюджету відповідного рівня або державного цільового фонду, здійснюваний платниками у порядку і на умовах, що визначаються законами України про оподаткування.

Вичерпний перелік податків і зборів (обов'язкових платежів) визначений у статтях 14 та 15 наведеного Закону, серед яких штраф за порушення  Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі громадського харчування та послуг” не зазначений.

Крім того, відповідачем застосована форма “Р” податкового повідомлення-рішення, яка Порядком направлення органами державної податкової служби України податкових повідомлень платникам податків,  затв. наказом ДПАУ від 21.06.2001р. №254( в редакції, чинної на дату прийняття оспореного податкового повідомлення-рішення) передбачена при донарахуванні податкового зобов’язання.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку про те, що відповідач не довів правомірність винесення у відношенні позивача податкового повідомлення-рішення, яким застосовані штрафні санкції за порушення вимог Закону України “Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг”.

За таких обставин, вимоги позивача про визнання недійсним податкового повідомлення-рішення від 11.08.2004р. №03360 підлягають задоволенню.

Позивачем заявлені вимоги про зняття  арешту з майна.

З Витягу із Державного реєстру обтяжень рухомого майна про податкові застави №10966956, наданого Першою Слов”янською нотаріальною конторою 23.01.07р.,  вбачається, що інформація в реєстрі обтяжень майна відносно ПП “Рудиком” відсутня.

Доказів знаходження майна під арештом позивач не надав. За таких обставин, вимоги позивача в цій частині задоволенню не підлягають.

З урахуванням вищевикладеного, вимоги позивача підлягають частковому задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст..ст..2,4 Закону України “Про систему оподаткування” та ст.ст.17-20,69-72,77,86,94,100,158-163,167,185,186,254, п.6,7 розділу V11 Прикінцевих та перехідних положень  Кодексу адміністративного судочинства України, господарський суд,

ПОСТАНОВИВ :

Позов Приватного підприємства “Рудиком” до Слов’янської об’єднаної державної податкової інспекції  про визнання недійсним податкового повідомлення-рішення від 11.08.2004р. №03360 та зняття арешту з майна задовольнити частково.

Визнати недійсним податкове повідомлення-рішення Слов’янської об’єднаної державної податкової інспекції від 11.08.2004р. №03360.

У задоволенні іншої частини вимог відмовити.

Присудити Приватному підприємству “Рудиком”  (84100, м.Слов”янськ, вул..Свободи,23, , р/рахунок №5001 в Краматорській філії КБ “Приватбанк” м.Краматорська)  з Державного бюджету України судовий збір  в розмірі 01грн.70 коп.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо таку заяву не було подано. Якщо заяву про апеляційне оскарження буде подано, але апеляційна скарга не була подана у зазначений строк, постанова суду набирає законної сили після закінчення цього строку. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не буде скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку .Про апеляційне оскарження постанови суду спочатку подається заява. Заява про апеляційне оскарження та апеляційна скарга подаються до адміністративного суду апеляційної інстанції через господарський суд Донецької області. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції. Заява про апеляційне оскарження постанови суду подається протягом десяти днів з дня її проголошення. Апеляційна скарга на постанову суду подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження. Апеляційна   скарга  може  бути  подана  без  попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

У судовому засіданні проголошено вступну та резолютивну частини постанови.

Суддя                                                                                                Гаврищук Т.Г.

Постанова в повному обсязі виготовлена 05.02.2007р.

Надрук. 3 примір.

1 суду

2 сторонам