ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

26 квітня 2007 р.

№ 9/267

Вищий
господарський суд  України у
складі колегії  суддів:

головуючого

Грейц К.В.,

суддів :

Бакуліної С.В.,  Глос О.І.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні матеріали касаційної скарги

Акціонерного товариства закритого
типу ( далі -АТЗТ) “Мушкетівська автобаза”

на постанову

від 16.01.2007 року Львівського
апеляційного  господарського суду

у справі

№ 9/267

господарського суду

Чернівецької області

за позовом

Товариства з обмеженою
відповідальністю “Галсофт-сервіс”

до

1.          Суб'єкта підприємницької діяльності
-фізичної особи ОСОБА_1; 2.
АТЗТ “Мушкетівська автобаза”

третя особа, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача-2:                          Закрите
акціонерне товариство “Українська
акціонерна
страхова компанія “Аска”

про

стягнення 422 066,31 грн.

в судовому засіданні взяли
участь  представники :

від позивача:

Бичкова О.С. (довіреність
№25-04/2007/К/ВГСУ від 23.04.2007р.)

від відповідача-1: від
відповідача-2: третя особа:

не з'явились Азарова Г.В.
(довіреність від 22.01.2007р. № 01/47) не з'явились

В С Т А Н О В
И В:

Рішенням Господарського суду
Чернівецької області (суддя Чорногуз М.Г.) від 12.07.2006 року, залишеним без
змін постановою Львівського апеляційного господарського суду (головуючий суддя
-Кузь В.Л., судді -Юркевич М.В., Городечна М.І.) від 16.01.2007 року, у справі
№ 9/267 позов задоволено; стягнуто з АТЗТ “Мушкетівська автобаза” на користь
ТОВ “Галсофт-сервіс” збитки в сумі 414 789,30 грн., відшкодування державного
мита в сумі 4 147,89 грн. та 118,00 грн. відшкодування витрат по
інформаційно-технічному забезпеченню судового процесу.

В касаційній скарзі та в уточненні
вимог по касаційній скарзі АТЗТ “Мушкетівська автобаза” просить скасувати
ухвалені по справі судові акти повністю та відмовити позивачеві в задоволенні
позовних вимог, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального
права, а саме: ст.924 ЦК України, п.2 ст.17 Конвенції про договір міжнародного
дорожнього перевезення вантажів від 19.05.1956 року, ст.ст.43, 82, 84 ГПК
України.

У відзиві-запереченні на касаційну
скаргу ТОВ “Галсофт-сервіс” повністю заперечує викладені в ній доводи.

Заслухавши пояснення по касаційній
скарзі представника відповідача-2, який підтримав викладені в ній доводи,
заперечення на касаційну скаргу представника позивача, перевіривши повноту
встановлення обставин справи та правильність їх юридичної оцінки в постанові
апеляційного господарського суду, колегія суддів Вищого господарського суду
України приходить до висновку, що касаційна скарга підлягає частковому
задоволенню з наступних підстав.

Позивач звернувся до суду з позовом
про стягнення з відповідача СПД -фізичної особи ОСОБА_1 суми заподіяних збитків
у розмірі 422 066, 31 грн. АТЗТ “Мушкетівська автобаза” була залучена ним до
справи в якості третьої особи. Позов був обґрунтований порушенням відповідачем,
СПД -фізичною особою ОСОБА_1, господарського зобов'язання за договором
транспортної експедиції НОМЕР_1 від 20.01.2005 року, яке полягало у пошкодженні
вантажу, перевезення якого зобов'язався організувати експедитор.

10.01.2006 року позивачем подано
клопотання про заміну відповідача, СПД -фізичної особи ОСОБА_1, на АТЗТ
“Мушкетівська автобаза” та про залучення до участі у справі в якості третьої
особи, яка не заявляє самостійних вимог, на стороні відповідача ЗАТ “Українська
акціонерна страхова компанія” (т.1 а.с.116-117).

11.01.2006 року представником
позивача подано клопотання в якому зазначено, що позов пред'явлено до
відповідачів: АТЗТ “Мушкетівська автобаза” та СПД -фізичної особи ОСОБА_1 за
участі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог, на стороні
відповідача ЗАТ “Українська акціонерна страхова компанія” (т.1 а.с.120).

Ухвалою Господарського суду
Чернівецької області від 11.01.2006 року залучено до участі у справі в якості
відповідача АТЗТ “Мушкетівська автобаза” та в якості третьої особи, яка не
заявляє самостійних вимог, на стороні відповідача ЗАТ “Українська акціонерна
страхова компанія”.

Таким чином остаточні позовні
вимоги були пред'явлені позивачем до двох відповідачів, один з яких перебував з
ним у договірних стосунках, а інший не перебував але був перевізником належного
йому вантажу.

Касаційна інстанція відмічає, що
підстав та предмету позову позивач протягом розгляду справи не змінював.
Враховуючи, що з СПД -фізичною особою ОСОБА_1 позивач перебував у договірних
стосунках, то первісний предмет позову правомірно був ним визначений як договірні
збитки. Разом з тим після притягнення до участі у справі в якості відповідача
АТЗТ “Мушкетівська автобаза” позивач не уточнював предмету позову, хоча
законодавство, яким він обґрунтовував позов, передбачає стягнення з особи шкоди
у разі пошкодження вантажу (ст.314 ГК України., ст.23 Конвенції “Про договір
міжнародного дорожнього перевезення вантажів” від 19.05.1956 року).

Стягуючи на користь позивача 414
789, 30 грн. збитків, заподіяних повною втратою вантажу під час його
перевезення , попередні судові інстанції при цьому виходили з приписів статті
924 ЦК України, статті 23 Конвенції “Про договір міжнародного дорожнього
перевезення вантажів” від 19.05.1956 року, якими унормована відповідальність
перевізника за договором транспортного перевезення. Проте, наведеною нормою
передбачені правові наслідки повної втрати прийнятого до перевезення вантажу
такі як відшкодування шкоди.

Оскільки позивачем остаточно
пред'явлено позов до двох відповідачів не як солідарних боржників, то суду слід
було уточнити у позивача які вимоги до кожного з них ( по предмету та по
правових підставах) ним пред'явлено. Наслідком того, що суд не відібрав
уточнень позовних вимог до кожного з відповідачів стало те, що розглянувши
спір, суд зазначив про вирішення спору лише в частині вимог до АТЗТ
“Мушкетівська автобаза” і не зазначив яким чином він вирішив спір в частині
вимог до відповідача СПД -фізичної особи ОСОБА_1 За наведених обставин суд
касаційної інстанції позбавлений можливості прийняти рішення в частині позовних
вимог до відповідача СПД -фізичної особи ОСОБА_1

Відповідно до роз'яснень Пленуму
Верховного Суду України, викладених у пункті 1 Постанови від 29.12.1976 № 11
“Про судове рішення”, рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі
вимоги процесуального законодавства і всебічно перевіривши всі обставини
справи, вирішив справу у відповідності з нормами матеріального права, що
підлягають застосуванню до даних правовідносин.

Приписами статті 1117 Господарського
процесуального кодексу України, касаційній інстанції не надано право встановлювати
чи вважати доведеними обставини справи, які не були встановлені місцевим та
апеляційним господарськими судами, здійснювати заміну відповідача чи
залучати  до участі у справі інших
учасників спору.

З огляду на викладене, судові
рішення  не можна вважати законними і
обґрунтованими, тому вони підлягають скасуванню з передачею справи на новий
розгляд до господарського суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 1115,
1117, 1118, п. 3 ч. 1 ст. 1119, ч.1 ст. 11110,
ст. 11111 Господарського процесуального кодексу України , Вищий
господарський суд України, -

П О С Т А Н О
В И В:

Касаційну скаргу АТЗТ “Мушкетівська
автобаза” від 29.01.2007 року

№ 01/59 на постанову Львівського
апеляційного господарського суду від 16.01.2007 року у справі № 9/267 задовольнити
частково.

Постанову Львівського апеляційного
господарського суду від 16.01.2007 року та рішення Господарського суду
Чернівецької області від 12.07.2006 року у справі № 9/267 - скасувати.

Справу № 9/267 направити до
Господарського суду Чернівецької області на новий розгляд.

Головуючий-суддя

К.Грейц

С у д д і

С.Бакуліна
О.Глос