СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

15 лютого 2007 р.           Справа 2/71-07

за позовом:Суб'єкта
підприємницької діяльності ОСОБА_1, м. Немирів

до:ВАТ
«Вінницямолоко» в особі структурного підрозділу «Немирівського молокозаводу»,
м. Немирів

про стягнення 8709,68 грн. по
оплаті за оренду транспортного засобу

Головуючий суддя
Мельник П.А.

При секретарі судового засідання Віннік О.В.

Представники

позивача :   ОСОБА_2

відповідача : Любарська К.Ю.

Заявлено сім позовів   суб'єкта підприємницької діяльності ОСОБА_1,
м. Немирів до ВАТ «Вінницямолоко»в особі структурного підрозділу «Немирівський
молокозавод», м. Немирів про стягнення 8709,68 грн. (по кожному позову)
заборгованості  по оплаті за оренду
транспортним засобом.

Позовні вимоги мотивовані тим, що
за договорами найму транспортних засобів від 01.01.2006р. позивач передав
відповідачу в платне користування наступні автомобілі:

-          цистерна харчова, 1977року випуску,
шасі б/н, реєстраційний номер НОМЕР_1, належить позивачу на підставі свідоцтва
про реєстрацію НОМЕР_2

-          цистерна харчова, 1991року випуску,
шасі НОМЕР_3, реєстраційний номер НОМЕР_4;

-          цистерна харчова, 1988року випуску,
шасі НОМЕР_5, реєстраційний номер НОМЕР_6, належить позивачу на підставі
свідоцтва про реєстрацію НОМЕР_7;

-          цистерна харчова, 1988року випуску,
шасі б/н, реєстраційний номер НОМЕР_8, належить позивачу на підставі свідоцтва
про реєстрацію НОМЕР_9;

-          цистерна харчова, 1986 року випуску,
шасі НОМЕР_10, реєстраційний номер НОМЕР_11 належить позивачу на підставі
свідоцтва про реєстрацію НОМЕР_12;

-          ЗІЛ 130 цистерна харчова,  1986 року випуску, шасі НОМЕР_13
реєстраційний номер НОМЕР_14 належить позивачу на підставі свідоцтва про
реєстраціюНОМЕР_15

-          цистерна харчова,  1992 року випуску, шасіНОМЕР_16,
реєстраційний номер НОМЕР_17належить позивачу на підставі свідоцтва про
реєстрацію НОМЕР_18

Відповідно до договорів від
1.01.2006 р. відповідач зобов'язується вносити щомісячно орендну плату в
розмірі 600 грн. не пізніше 15 числа кожного місяця за кожний автотранспортний
засіб. Протягом усього строку дії вказаних договорів орендна плата відповідачем
не сплачувалась.

Заборгованість нарахована позивачем
в період з 01.01.2006 р. по 15.08.2006 р. та становить 8 709,68 грн. (в. т. р.
неустойка, нарахована відповідно до ст. 758 ЦК України)  за кожен автотранспортний засіб. Загальна
сума заборгованості визначена позивачем в сумі 60 697,76 грн. (в т.р.
неустойка).

За даними позовами порушено
провадження у наступних справах: № 2/65-07, № 2/66-07, №2/67-07, №2/68-07,  № 2/69-07,
№2/70-07,  №2/71-07.

Позивач у позовних заявах просив
об'єднати зазначені позовні заяви в одну справу, мотивуючи однорідним предметом
позову, датами укладання договорів та тими ж сторонами.

Відповідно до ст. 58 ГПК України
суддя має право об'єднати кілька однорідних позовних заяв або справ, у яких
беруть участь ті ж самі сторони, в одну справу, про що зазначається в ухвалі
про порушення справи або в рішенні.

З врахуванням викладеного, суд
вважає за необхідне об'єднати в одне провадження справи № 2/65-07, № 2/66-07,
№2/67-07, №2/68-07,  № 2/69-07,  №2/70-07,
№2/71-07 та присвоїти справі № 2/71-07.

В зв'язку з невиконанням позивачем вимог ухвал
суду про порушення провадження у справі
в частині надання додаткових доказів, необхідних для розгляду справ їх
розгляд було відкладено у межах двохмісячного терміну, передбаченого ст. 69 ГПК
України.

Позивачем через канцелярію
суду  подано клопотання про проведення
почеркознавчої експертизи для підтвердження належності підпису на договорі
найму транспортного засобу від 1.01.2006 р. директору Немирівського
молокозаводу ОСОБА_8

Судом у задоволені даного
клопотання відмовлено, виходячи з того, що належність підпису ОСОБА_8 не
вирішує питання передання транспортних засобів відповідачу в оренду, а також
сторонами не оспорюється належність даного підпису ОСОБА_8

Відповідач проти позову заперечує,
просить відмовити у його задоволенні, посилаючись на те, що в договорах найму
відсутні усі істотні умови, а саме: відсутнє повне найменування особи орендаря
та прізвище особи, яка мала повноваження на його укладення. Відповідач вважає
договори неукладеними. В відзиві на позовну заяву посилається на те, що
позивачем не було передано транспортні засоби в користування за актом приймання-передачі,
як це передбачено  п. 2 договорів найму,
а саме наймодавець (позивач) зобов'язується в 10 -денний строк з моменту
підписання договору передати транспортний засіб наймачеві після підписання акту
приймання-передачі. Такий акт приймання-передачі сторонами не укладався.

Крім того, представник відповідача
пояснив, що йому не були передані оригінали документів на транспортні засоби, а
тому транспортними засобами не користувався та не оформляв тимчасовий
реєстраційний талон, що є необхідною умовою для користування транспортним
засобом.

В судовому засіданні представник
позивача позовні вимоги підтримав та просив стягнути з відповідача на його
користь по 8 709,68 грн. заборгованості по оренді за кожний автотранспортний
засіб, всього на суму 60 697,76 грн.

Розглянувши матеріали справи,
дослідивши докази, вислухавши пояснення представників сторін, суд, -

В С Т А Н О В
И В:

Відповідно до договорів найму
транспортного засобу б/н від 01.01.2006р. позивач-фізична особа суб'єкт
підприємницької діяльності ОСОБА_1передає в оренду транспортні засоби орендарю,
найменування якого у договорі відсутнє. В підтвердження передання майна
відповідачу позивач надав приймально-здавальний акт від 20 вересня 2005р., який
підписаний зі сторони відповідача механіком автотранспорту ОСОБА_3

Акт не містить посилань на договори
та/або договір від 01.01.2006 р., а доказів, які б підтверджували повноваження
ОСОБА_3 на отримання в оренду рухомого майна не надано.

Відповідно до ст. 765 ЦК України
наймодавець зобов'язаний передати наймачеві майно у користування негайно або у
строк, встановлений договором найму.

Як вбачається, зазначений акт
сторонами складено в 2005 році, ще до укладання договорів, на які посилається
позивач, тому, суд приходить до висновку про те, що майно не було передано  відповідачу в користування, як цього вимагає
ст. 765 ЦК України та п. 2 Договорів від 1.01.2006р. відповідно та на підставі
умов договорів від 1.01.2006р.

Враховуючи викладене,
приймально-здавальний акт від 20.09.2005р.
не приймається судом як належний докази передання в оренду майна
відповідачу  на підставі договорів від
1.01.2006р.

Крім того, акт підписаний не
уповноваженою від імені відповідача особою.

В судовому засіданні представник
позивача пояснив, що оригінали документів на транспортні засоби відповідачу не
передавались,  що дає підстави вважати,
що використання транспортних засобів без оригіналів документів на нього
неможливе, оскільки,  відповідно до п. 15
Правил державної реєстрації та обліку автомобілів, автобусів, затв. Постановою
КМУ від 07.09.1998р. № 1388 якщо власник транспортного засобу передав в
установленому порядку право користування і (або) розпорядження ним іншій
фізичній або юридичній особі, їм видається підрозділами ДАІ тимчасовий
реєстраційний талон на період дії документа, який підтверджує право
користування і (або) розпорядження. При цьому талон дійсний  лише за наявності свідоцтва про реєстрацію
транспортного засобу (технічного паспорта). Один екземпляр копії
документа, який підтверджує право користування і (або) розпорядження
транспортним засобом, залишається у підрозділі ДАІ. Тимчасові реєстраційні
талони Немирівським МРЕВ ДАІ на право керування названими транспортними
засобами не видавались, що підтверджується наданою відповідачем довідкою МРЕВ
ДАІ № НОМЕР_19

Відповідно до абз. «б»п.2.1. Правил
дорожнього руху, затверджених  постановою
КМУ «Про правила дорожнього руху»від 10.10.2001р. №1306 водій механічного
транспортного засобу повинен мати при собі реєстраційний документ на транспортний
засіб, а за відсутності в транспортному засобі його власника, крім того, -
тимчасовий реєстраційний талон. Позивач не надав доказів звернення до
підрозділу в ДАІ з заявою про видачу тимчасового реєстраційного талону
орендарю.

Судом також не приймається як
належний доказ використання автомобілів відповідачем акт опису та арешту майна
державного виконавця від 22.01.2007р., який наданий позивачем та згідно якого
накладено арешт на 7 транспортних засобів, з наступних підстав. Як видно з акту
опису та арешту державним виконавцем описано:

-          ГАЗ 5312 шасі № НОМЕР_20, жоден із
автомобілів, який належить позивачу не має такого номера шасі;

-          ГАЗ 3307 шасі НОМЕР_21, жоден із
автомобілів, який належить позивачу, не має такого номера шасі;

-          ЗІЛ 130 1981 р., транспортний засіб,
який належить позивачу 1986 року випуску;

-          ГАЗ 5312 шасі НОМЕР_22, жоден із
автомобілів, який належить позивачу, не має такого номера шасі;

-          ГАЗ 5312 шасі НОМЕР_23, жоден із
автомобілів, який належить позивачу, не має такого номера шасі;

-          ГАЗ 5312 шасі НОМЕР_24, жоден із
автомобілів, який належить позивачу, не має такого номера шасі.

Викладене виключає можливість
зробити достовірно висновок про те, що описані автомобілі є власністю позивача.

Невідповідність однієї із
індивідуальних ознак на автомобілях даним, наведених в свідоцтвах про
реєстрацію, є суттєвим при встановленні власника даного майна. Крім того,  знаходження будь-якого транспортного засобу в
м. Немирів не є підставою вважати, що дані транспортні засоби орендуються
певною особою, так як рухоме майно може бути залишено власником в будь-якому
місці на власний розсуд.

Відповідно до довідки, виданої
позивачу Немирівським МРЕВ ДАІ транспортні засоби, які є предметом спору,
проходили технічний огляд в 2005 році, що дає підстави для висновку, що на
момент технічного огляду індивідуальні ознаки на автомобілях, як от номери шасі
та двигунів, відповідали даним, наведеним в свідоцтвах про реєстрацію даних
транспортних засобів. Натомість державним виконавцем в акті опису та арешту
виявлено автомобілі тих же моделей, але з іншими індивідуальними ознаками, а
отже акт опису та арешту майна не стосується спірних транспортних засобів.

В документах, які підтверджують
право власності на транспортні засоби та на які посилається представник
позивача є суперечності, що не дає можливості суду достовірно вважати, що
перераховані транспортні засоби належать позивачу, а саме: в свідоцтві
НОМЕР_25зазначено, що власником ГАЗ 53 Д 1977 року випуску шасі б/н є ОСОБА_1,
а позивач у справі має інше прізвище -ОСОБА_1. Те саме стосується даних,
наведених в свідоцтві про реєстрацію НОМЕР_7 та НОМЕР_12, відповідно до яких
власником автомобілів є ОСОБА_1, а не позивач у справі. Окрім цього, на
автомобіль ГАЗ 5312 реєстраційний номер НОМЕР_4 у позивача взагалі відсутні
документи, що засвідчують право власності. Позивачем надано тимчасовий
реєстраційний талон НОМЕР_26який дійсний до 30.03.2006 р., який судом як доказ
права власності не приймається, у зв'язку з тим, що відповідно до Правил державної
реєстрації та обліку автомобілів, автобусів, затверджених Постановою КМУ від
07.09.1998р. № 1388 право власності на транспортний засіб засвідчує свідоцтво
про реєстрацію транспортного засобу.

Інші документи, надані позивачем в
підтвердження позовних вимог, а саме акт звірки від 01.11.2005р., платіжні
доручення 2004-2005 р.р. судом не беруться до уваги як належні по цій справі
докази, оскільки не мають відношення до зобов'язань, які б виникли на підставі
договорів від 1.01.2006р.

Позивачем надано доручення від
15.10.2003 р., посвідчене державним нотаріусом Немирівської державної
нотаріальної контори, відповідно до якого позивач передає право керування
транспортним засобом фізичній особі ОСОБА_4 Перебування даної особи в трудових
відносинах з Немирівським молокозаводом не підтверджує факт передання даного
транспортного засобу в оренду відповідачу, так як в цьому випадку доручення
оформлялось би на ім'я відповідача, а його працівники повинні керувати
автомобілем на підставі виданих шляхових листів. Разом з тим, даний   документ стверджує, що транспортним засобом
з реєстраційним номером НОМЕР_27користувалась інша фізична особа, а не
відповідач.

Крім цього, доручення оформлено та
видано в  2003 р., тоді як надані
позивачем договори за 2006 рік.

Виходячи з наведеного, не  приймаються судом до уваги письмові
пояснення, надані в судовому засіданні позивачем, складені ОСОБА_5 та ОСОБА_4,
так як особу, яка писала пояснення не встановлено, належність підпису цій особі
не встановлено, в поясненнях не вказано, в який період використовувались ними
автомобілі, не зазначено, чи використовувались вони ними у зв'язку з виконанням
трудових обов'язків на Немирівському молокозаводі або в інших цілях.

В письмових поясненнях, наданих
представником позивача, останній стверджує, що підписи на договорах від
01.01.2006р. належать виконуючому обов'язки директора Немирівського
молокозаводу ОСОБА_8

Відповідно до наказів про
затвердження на посаді та усунення з посади в період з 06.09.1999р. по
20.10.2005р. директором Немирівського молокозаводу був ОСОБА_6., в період з
20.10.2005р. по 25.11.205р. -ОСОБА_7, а з 25.11.2005р., згідно наказу НОМЕР_28,
виконуючим обов'язки директора призначено ОСОБА_8, а 04.04.2006р. згідно наказу
НОМЕР_29 було звільнено директора ОСОБА_6

Відповідно до п. 4 ст. 95 ЦК
керівники філій та представництв призначаються юридичною особою і діють на
підставі виданої нею довіреності. Філії та представництва не є юридичними
особами. Вони наділяються майном юридичної особи, що їх створила, і діють на
підставі затвердженого нею положення.

Відповідно до п. 3.11. статуту ВАТ
«Вінницямолоко»молокозаводи наділяються основними засобами та оборотними
коштами і мають право безкоштовно обмінювати, передавати в оренду юридичну та
фізичним особам засоби виробництва та інші матеріальні цінності,
використовувати та відчужувати їх іншими особам, укладати угоди (контракти) та
право чини (договори купівлі-продажу, страхування майна тощо). Зазначені
майнові зміни здійснюються з дозволу Правління товариства.

Відповідно до п. 4.2. Положення про
Немирівський молокозавод останній укладає договори за погодженням з ВАТ
«Вінницямолоко».

Позивач не надав доказів схвалення
Правлінням ВАТ «Вінницямолоко»договору, укладеного від імені структурного
підрозділу, а тому даний договір не створює правових наслідків для відповідача.
Крім того, в договорі відсутнє найменування особи орендаря, що є істотною
умовою договору. Судом не приймається до уваги посилання представника позивача
на ст. 638 ЦК України, так як перелік істотних умов договору, які наведені в
ній не є вичерпним, а нею встановлено, що істотними є і інші умови, визначені
законом як істотні. Виходячи із суті будь-якого правочину є необхідним
зазначення найменування сторін цього правочину та реквізитів осіб, які діють в
їх інтересах та їх повноважень. Відповідно до ст. 241 ЦК України правочин,
вчинений представником з перевищенням повноважень, створює, змінює, припиняє
цивільні права та обов'язки особи, яку він представляє, лише у разі наступного
схвалення правочину цією особою. Правочин вважається схваленим зокрема у разі,
якщо особа, яку він представляє, вчинила дії, що свідчать про прийняття його до
виконання. У зв'язку з тим, що договори, на які посилається позивач, підписані
невідомою особою, а враховуючи пояснення позивача про підписання договору в.о.
директора Немирівського молокозавода ОСОБА_8, необхідним є погодження даних
договорів правлінням юридичної особи. Доказів такого схвалення сторонами не
надано. Тому, суд приходить до висновку, що надані договори не створили
зобов'язань для відповідача.

Судом приймаються до уваги доводи
представника відповідача про те, що висновок про недосягнення згоди сторонами
усіх істотних умов договору є підставою для відмови в позові, який грунтується
на ньому. Якщо відповідно до акта цивільного законодавства або договору (п. 2
договорів від 01.01.2006р.) для укладення договору необхідні також передання
майна або вчинення іншої дії, договір є укладеним з моменту передання
відповідного майна або вчинення певної дії. При передачі автомобіля в оренду
орендодавець повинен також передати орендареві відповідну технічну документацію
на такий транспортний засіб.

На підставі викладеного,
враховуючи, що відповідач заперечує проти укладання зазначених договорів та
отримання по ним в оренду транспортних засобів, а позивачем не надано доказів,
які б підтверджували  передачу
відповідачеві в оренду транспорту на умовах та на підставі договорів, в позові
слід відмовити.

Враховуючи викладене, керуючись,
ст. 765 ЦК України,  ст.ст. 22, 33, 49,
58, 82-85, 115 ГПК України, -

В И Р І Ш И
В:

В позові відмовити

Суддя
Мельник П.А.

Повний текст рішення суду оформлено і підписано
відповідно до вимог ст.85ГПК України  19.02.07