КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.02.2007                                                                                           № 38/411

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого:                              Григоровича О.М.

суддів:                                          Гольцової  Л.А.

Рябухи  В.І.

при секретарі:                              Решоткіній Т.О.

За участю представників:

від позивача -Волковинський Ю.Ю. (дов. від 04.01.07);

від відповідача -Шевчук В.В. (дов. від 10.01.07 №17/8);

Антимонопольного комітету України: Бахарева О.В. (дов. від 11.12.06  №21-29/02-7715),  Соколов О.В. (дов. від 02.02.07 №21-29/02-648),

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Підприємство "Редукціон" "Вільної професійної спілки громадян-платників податків та зборів (які не байдужі до економічного розвитку країни)" - "Не байдужі"

на постанову Господарського суду м.Києва від 17.10.2006

у справі № 38/411 (Власов Ю.Л.)

за позовом                               Підприємство "Редукціон" "Вільної професійної спілки громадян-платників податків та зборів (які не байдужі до економічного розвитку країни)" - "Не байдужі"

до                                                   Спілка громадських організацій "Тендерна палата України"

третя особа відповідача

третя особа позивача

про                                                  визнання дій безпідставними та недійсними, припинення дій та зобов"язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

Підприємство “Редукціон” Вільної професійної спілки “Громадян-платників податків та зборів (які не байдужі до економічного розвитку країни)” – “Не байдужі” (далі-позивач) звернулось до Спілки громадських організацій “Тендерна палата України” (далі-відповідач) з позовом (з врахуванням уточнень позовних вимог) про визнання дій відповідача щодо поширення в інформаційно-аналітичному виданні "Офіційні висновки тендерної палати України" та на власному Інтернет - сайті  інформації у частині стосовно спеціалізованих друкованих засобів масової інформації безпідставними, тобто оприлюдненими не на підставі отриманої від відповідних органів влади інформації, а тому недійсними; припинення дій відповідача, що порушують право позивача на здійснення певного виду господарської діяльності, відновлення становища, яке існувало до порушення прав та законних інтересів позивача, шляхом зобов'язання відповідача включити до переліку спеціалізованих друкованих засобів масової інформації на власному  Інтернет - сайті  відповідача бюлетень "Інформаційний бюлетень “Редукціон".

Рішенням Господарського суду міста Києва від 17.10.06 в позові відмовлено повністю.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, позивач звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить його скасувати в зв’язку з неповним з’ясуванням обставин, що мають значення для справи, порушенням норм матеріального і процесуального права та прийняти нове рішення про задоволення позову.

Скарга мотивована тим, що висновки суду є помилковими, оскільки відповідач своїми діями обмежує права позивача на публікацію оголошень замовників з усіх процедур державних закупівель, чим порушує норми Закону України “Про закупівлю товарів, робіт і послуг за державні кошти”.

Відповідач у відзиві на апеляційну скаргу зазначає, що доводи апеляційної скарги є необґрунтованими, безпідставними, та просить залишити рішення суду без змін, а скаргу без задоволення.

Розглянувши мотиви апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, Антимонопольного комітету України, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно свідоцтва про державну реєстрацію друкованого засобу масової інформації (серія КВ №11042), виданого Державним комітетом телебачення і радіомовлення України 28.02.06, Інформаційний бюлетень "Редукціон" зареєстрований як друкований засіб масової інформації з загальнодержавною сферою розповсюдження.

31.03.06 в інформаційно-аналітичному виданні №1-3 "Офіційні висновки Тендерної палати України" відповідачем було надруковано наступне: "На сьогодні відомі такі спеціалізовані друковані засоби масової інформації, в одному з яких замовники можуть публікувати свої оголошення про заплановану закупівлю чи про проведення попередньої кваліфікації учасників, а також оголошення про результати процедур: бюлетень "Вісник державних закупівель", журнал "Світ тендерів", інші. Наразі Тендерна палата України звернулась до Міністерства юстиції України для отримання вичерпної інформації про існуючі спеціалізовані друковані засоби масової інформації із загальнодержавною сферою розповсюдження, що публікують інформацію виключно з питань державних закупівель та мають назву, яка відноситься безпосередньо саме до сфери державних закупівель. Найближчим часом ця інформація буде оприлюднена Тендерною палатою України відповідно до Закону".

Відповідач на власному Інтернет - сайті (www.tpu.net.ua) розмістив наступну інформацію: "Одночасно повідомляємо, що на сьогодні відомі такі спеціалізовані друковані засоби масової інформації, у одному з яких замовники можуть публікувати свої оголошення про заплановану закупівлю чи про проведення попередньої кваліфікації учасників, а також оголошення про результати проведення процедур: "Спеціалізований засіб масової інформації із загальнодержавною сферою розповсюдження, що публікує інформацію виключно з питань державних закупівель";  бюлетень "Вісник державних закупівель"; бюлетень "Державні закупівлі України"; інформаційно-аналітичний бюлетень "Вестник государственных тендеров Украины"; журнал "Світ тендерів";  інформаційний бюлетень "Редукціон" (відповідно до ст. 8 Закону, так як назва даного видання має відношення лише до проведення торгів із зменшенням ціни (редукціон), то у ньому може здійснюватися публікація лише оголошень про результати проведеної процедури закупівлі торгів із зменшенням ціни (редукціон)). "

Відповідно до ст.16 Цивільного кодексу України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов'язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Згідно з ст.20 Господарського кодексу України права та законні інтереси суб'єктів господарювання захищаються шляхом: визнання наявності або відсутності прав; визнання повністю або частково недійсними актів органів державної влади та органів місцевого самоврядування, актів інших суб'єктів, що суперечать законодавству, ущемлюють права та законні інтереси суб'єкта господарювання або споживачів; визнання недійсними господарських угод з підстав, передбачених законом; відновлення становища, яке існувало до порушення прав та законних інтересів суб'єктів господарювання; припинення дій, що порушують право або створюють загрозу його порушення; присудження до виконання обов'язку в натурі; відшкодування збитків; застосування штрафних санкцій; застосування оперативно-господарських санкцій; застосування адміністративно-господарських санкцій; установлення, зміни і припинення господарських правовідносин; іншими способами, передбаченими законом.

Норми як Цивільного та Господарського кодексів України, так і інших актів чинного законодавства України, не визначають такого способу захисту прав, як визнання дій особи безпідставними та недійсними.

Враховуючи вищевикладене, суд першої інстанції обґрунтовано прийшов до висновку, що позовна вимога про визнання дій відповідача щодо поширення інформації у частині, яка стосується спеціалізованих друкованих засобів масової інформації безпідставними, тобто оприлюдненими не на підставі отриманої від відповідних органів влади інформації, а тому недійсними, не відповідає передбаченим законом способам захисту порушеного права, не грунтується на нормах чинного законодавства, а тому не підлягає задоволенню.

Відповідно до ст.8 Закону України "Про закупівлю товарів, робіт і послуг за державні кошти" з метою створення оптимального конкурентного середовища діяльності засобів масової інформації у сфері закупівель оголошення про заплановану закупівлю чи про проведення попередньої кваліфікації учасників публікуються у спеціалізованому друкованому засобі масової інформації із загальнодержавною сферою розповсюдження, що публікує інформацію виключно з питань державних закупівель та має назву, яка відноситься безпосередньо саме до сфери державних закупівель (далі - спеціалізований друкований засіб масової інформації), та в інформаційному бюлетені, що видає Тендерна палата України, в інформаційних системах у мережі Інтернет. З метою забезпечення інформаційно-методичного супроводу державних закупівель згідно з вимогами статті 17-3 цього Закону Тендерна палата України на підставі отриманої інформації від відповідних органів державної влади безкоштовно оприлюднює відомості щодо спеціалізованих друкованих засобів масової інформації, міжнародних видань та інформаційних систем у мережі Інтернет, які відповідають вимогам цього Закону, іншу інформацію на власному Інтернет-сайті, доступ до якого є безкоштовним.

Позивач просить зобов'язати відповідача включити до переліку спеціалізованих друкованих засобів масової інформації на власному Інтернет - сайті відповідача бюлетень "Інформаційний бюлетень Редукціон", як такий, що відповідає вимогам Закону України "Про закупівлю товарів, робіт і послуг за державні кошти".

Відмовляючи в позові в цій частині, місцевий господарський суд виходив з наступного.

Чинне законодавство України не наділяє відповідача повноваженнями  самостійно утворювати та вести будь-який перелік спеціалізованих друкованих засобів масової інформації, що відповідають вимогам Закону України "Про закупівлю товарів, робіт і послуг за державні кошти", та включати чи виключати їх з цього переліку.

З наведених норм права вбачається, що Тендерна палата України має право лише оприлюднювати на власному Інтернет-сайті відомості про спеціалізовані друковані засоби масової інформації, які відповідають вимогам цього Закону, виключно на підставі інформації, отриманої від відповідних органів державної влади.

Колегія суддів також вважає за необхідне зазначити, як вбачається зі змісту Інтернет-сайту (www.tpu.net.ua) відповідача, інформація про позивача фактично була включена до переліку спеціалізованих друкованих засобів масової інформації, в яких замовники можуть публікувати свої оголошення про заплановану закупівлю чи про проведення попередньої кваліфікації учасників, а також оголошення про результати проведення процедур, однак ця інформація містила певні застереження.

Згідно ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що позивачем не доведено порушення його прав з боку відповідача.

Давши належну оцінку обставинам справи, суд першої інстанції мотивовано визнав позовні вимоги такими, що не підлягають задоволенню, та прийняв відповідне рішення.

Крім того, в додатковому відзиві на апеляційну скаргу відповідач повідомив апеляційний господарський суд, що на його офіційному Інтернет-сайті (www.tpu.net.ua) в переліку спеціалізованих друкованих засобів масової інформації, в яких замовники можуть публікувати свої оголошення про заплановану закупівлю чи про проведення попередньої кваліфікації учасників, а також оголошення про результати проведення процедур, інформація про позивача розміщена без будь-яких застережень. В підтвердження цього відповідачем надано висновок бюро судових експертиз від 22.01.07 №1/01БЕ.

Відповідач також заявив клопотання про стягнення з позивача на його користь витрат по проведенню експертизи відповідно до ст.44 Господарського процесуального кодексу України. Колегія суддів не знаходить підстав для задоволення клопотання, оскільки стаття 44 Господарського процесуального кодексу України передбачає, що до складу судових витрат відносяться витрати за проведення судової експертизи, призначеної господарським судом. Дана експертиза проведена відповідачем за власною ініціативою, тому сплачені за неї кошти не відносяться до складу судових витрат в розумінні ст.44 Господарського процесуального кодексу України.

Доводи, викладені в апеляційній скарзі, були розглянуті місцевим господарським судом, обґрунтовано не прийняті до уваги та не  дають підстав для скасування прийнятого у справі судового рішення.

За таких обставин рішення Господарського суду міста Києва від 17.10.06 відповідає чинному законодавству, фактичним обставинам та матеріалам справи, підстави для його скасування відсутні.

Керуючись ст.ст. 99, 101, 103, 105  Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Підприємства “Редукціон” Вільної професійної спілки “Громадян-платників податків та зборів (які не байдужі до економічного розвитку країни)” – “Не байдужі” залишити без задоволення, а рішення Господарського суду міста Києва від 17.10.06 у справі №38/411 - без змін.

2. Матеріали справи №38/411 повернути до Господарського суду міста Києва.

Головуючий суддя                                                                      Григорович О.М.

Судді                                                                                          Гольцова  Л.А.

Рябуха  В.І.

10.02.07 (відправлено)