ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.03.2007                                                                                 Справа № А30/250-06(А30/251-06)

Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді    Крутовських  В.І. (доповідача)

суддів:   Прокопенко А.Є.,  Дмитренко А.К.

при секретарі судового засідання: Врона С.В.

За участю представників сторін:

від відповідача: Лучіанов Д.В., довіреність №1412  від 21.05.06,  юрисконсульт;

від відповідача: Халаім А.В., довіреність №1680  від 06.12.04,  юрист;

Представник від позивача  у судове засідання не з"явився, про час та місце судового засідання повідомлений належним чином.

розглянувши матеріали апеляційної скарги закритого  акціонерного товариства комерційного банку “ПриватБанк”, м.Дніпропетровськ на постанову господарського суду Дніпропетровської області від 03.10.06р. у справі № А30/250-06 (А30/251-06)

за позовом Національного банку України в особі Управління Національного банку України в Луганській області, 91053, м.Луганськ, вул.Радянська, 83

до закритого акціонерного товариства комерційного банку “ПриватБанк”, 49094,                          м. Дніпропетровськ, вул. Набережна Перемоги, 50

про  стягнення штрафу в сумі 680грн. (340грн.+340грн.)

Постановою  господарського суду Дніпропетровської області від 03.10.06р. по справі                 №А30/250-06 (А30/251-06) суддя Євстигнєєва Н.М. позов  Національного банку України в особі Управління Національного банку України в Луганській області, м.Луганськ до закритого акціонерного товариства комерційного банку “ПриватБанк”,                           м.Дніпропетровськ, про стягнення штрафу у розмірі 680грн. задовольнила в повному обсязі. Стягнула з відповідача в доход державного бюджету України штраф у розмірі 680грн.

Закрите акціонерне товариство комерційного банку “ПриватБанк”,                           м.Дніпропетровськ,  не погодившись з постановою господарського суду, звернулося до Дніпропетровського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить постанову  суду першої інстанції скасувати, постановити нове рішення, яким  в задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі.

Національний банк України в особі Управління Національного банку України в Луганській області,  м.Луганськ у запереченні на апеляційну скаргу посилається на те, що суд ухвалив справедливе рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права. Вважає апеляційну скаргу необгрунтованою та просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову суду без змін.

Управління Національного банку України в Луганській області здійснило перевірку  закритого акціонерного товариства комерційного банку “ПриватБанк” на предмет дотримання останнім вимог валютного законодавства України при здійсненні операцій з валютними цінностями за період з 01.05.2004р. по 01.04.2006р., в ході якої були виявлені порушення п.7.10 Інструкції про порядок здійснення контролю і отримання ліцензій за експортними та лізинговими операціями в частині неподання до Національного банку України інформації в звіт за формою №531.

31 липня 2006 року начальником Управління Національного Банку України в Луганській області Луб”яницьким О.Г. були розглянуті матеріали перевірки Луганської філії Закритого акціонерного банку “Приватбанк” та встановлено порушення вимог Декрету Кабінету Міністрів України від 19.02.1993 року №15-93 “Про систему валютного регулювання і валютного контролю”, яке полягає в наступному.

Луганською філією закритого акціонерного товариства комерційного  банку “ПриватБанк” за дорученням свого клієнта –приватного підприємця Смажмо В.В. у якості попередньої оплати за товар, який поставляється за договором від 03.05.2005року №12, укладеним з ТОВ “Санто” (Росія), було перераховано на користь нерезидента 4 001 480,4 російських рублів. Дата настання 90-денного терміну завершення розрахунків за даним договором –15.12.2005року. До цього часу товару в Україну було поставлено на суму 3998638,00рос.руб.  Не надійшло товару на суму 2842,40рос.рублів.

Згідно договору від 03.05.2005року №12, укладеному між ТОВ “Санто”, м. Липецьк та ПП Смажмо В.В., Луганськ (а.с.36,т.2) на вироблення і поставку замовленої і сплаченої продукції на умовах 100% передплати, загальна вартість якої складає                                      10 000 000,00рос.рублів, Луганською філією ЗАТ КБ “ПриватБанк” було куплено за дорученням клієнта російських рублів на суму 4 001 480,40 відповідно до заявок про купівлю іноземної валюти.

Факт поставки товару підтверджується вантажно-митними деклараціями, наданими клієнтом, які були включені до реєстрів вантажно-митних декларацій, а саме: вантажно-митні декларації:

від 31.05.2005року №702000001/5/0004571 на суму 298283,00рос.руб.;

від  31.05.2005року №702000001/5/0004572 на суму 312 884,00рос.руб.;

від 06.06.2005року  №702000001/5/0004711 на суму 308 484,00рос.руб.;

від 29.06.2005року №702000001/5/0005633 на суму 616835,2рос.руб.;

від 08.08.2005року №702000001/5/0007131 на суму 616835,20рос.руб.;

від09.09.2005року №702000001/5/0008476 на суму616835,20рос.руб.;

від 24.10.2005року №702000001/5/0010094 на суму 602035,2рос.руб.;

від 24.10.2005року №702000001/5/0010095 на суму 626445,2рос.руб.

Всього на суму 3 998 638,0рос.руб.

Таким чином, різниця між відправленими на користь нерезидента російськими рублями –4 001 480 та отриманим від нього товаром у сумі 3 998 638 рос.руб., становить                            2 842,40 рос.руб.

В подальшому грошові кошти 2 842,4 рос.руб., були зараховані на розподільний рахунок клієнта відповідача з призначенням  платежу як повернення кредиторської заборгованості нерезидента за договором  №12 від 03.05.2005року на МВРУ, що не спростовано відповідачем.

Управлінням Національного банку України в Луганській області  отримано листа Державної податкової адміністрації в Луганській області від 09.06.2006 року №8312/22-016, в якому йдеться про відсутність повідомлення від уповноваженого банку, а саме, Луганської філії ЗАТ КБ “Приватбанк”, щодо порушення термінів розрахунків у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

Відповідно до форми звіту №531 ( щомісячна), яка затверджена постановою Правління Національного банку України від 19.03.2003року  №124 “Про затвердження Правил організаційної статистичної звітності, що подається до Національного банку України” звіт подається в разі наявності клієнтів банку (підрозділу, філії), які порушили законодавчо встановлені терміни розрахунків (у тому числі у валюті України) за експортними,  імпортними та лізинговими операціями і не отримали на останнє число звітного місяця відповідних індивідуальних ліцензій на перевищення законодавчо встановленого  терміну розрахунків. Звітною датою є останнє число звітного місяця.

Як вбачається з зазначеної норми обов”язок відповідача подати такий звіт виникає  у разі наявності клієнтів банку , які порушили законодавчо встановлені строки розрахунків і не отримали на останнє число звітного місяця  відповідних індивідуальних ліцензій на перевищення законодавчо встановленого терміну розрахунків.

За приховування закритим акціонерним товариством комерційний банк “ПриватБанк” встановленої Національним банком України звітності про валютні операції було винесено постанову № 11 від 30.06.2005року про притягнення закритого акціонерного товариства комерційний банк “ПриватБанк” до відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 20 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 340,00грн.,та постанову №10 від 30.06.2005року  про притягнення Закритого акціонерного товариства комерційний банк “Приватбанк” до відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 20 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 340,00грн., а всього на суму 680грн.

Правовою підставою прийняття вищевказаних постанов є стаття 16 Декрету Кабінету Міністрів України від 19.02.1993року № 15-93 “Про систему валютного регулювання і валютного контролю” і пункт 2.8 розділу 2 Положення про валютний контроль,  затвердженого постановою Правління Національного банку України від 08.02.2000року №49.

Постанови про притягнення до відповідальності за порушення валютного законодавства не були оскаржені, в установленому порядку недійсними не визнані.

Відповідно до пункту 2.8 постанови Правління Національного банку України від 08.02.2000року  №49 “Про затвердження положення про валютний контроль”, якам зареєстрована в Міністерстві юстиції України 4 квітня 2000року за №209/4430 несвоєчасне подання, приховування або перекручення встановленої Національним банком України звітності про валютні операції тягне за собою  накладення штрафу  в розмірі 20 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Штрафи зафіксовано до відповідача у відповідності з вимогами п.п.2.10, 3.2 Положення про валютний контроль, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 08.02.2000року №49 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 04.04.2000року за № 209/4430, якими передбачається застосування штрафних санкцій в кожному випадку порушення (п.2.10) та складання окремого протоколу за кожним випадком порушення, які виявлені під час однієї перевірки (п.3.2). Та як відповідач вчинив не одне порушення, а кілька випадків порушень, тому є безпідставним посилання відповідача на ст.61 Конституції України і штрафи застосовано за кілька випадків порушення згідно з вимогами законодавства.

Всі вищезазначені обставини і підтверджені докази, а також застосування діючих нормативних актів  Національного банку України було повністю досліджено господарським судом.

Таким чином, колегія суддів вважає, що  суд першої інстанції правомірно дійшов висновку про те, що факт правомірності застосування до відповідача економічних санкцій вже встановлено, а позовні вимоги обгрунтовані та підлягали задоволенню.

Керуючись ст.ст. 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

1.          Апеляційну скаргу закритого  акціонерного товариства комерційного банку “ПриватБанк”, м.Дніпропетровськ  у справі №А30/250-06 (А30/251-06) залишити без задоволення.

2.          Постанову господарського суду Дніпропетровської області від 03.10.2006р. у справі № А30/250-06 (А30/251-06)  залишити без змін.

3.          Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом одного місяця з дня складення ухвали в повному обсязі безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий                                                                                       В.І. Крутовських

Суддя                                                                                                   А.К. Дмитренко

Суддя                                                                                                   А.Є. Прокопенко