ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 лютого 2007 р.
№ 33/6-06

Вищий  господарський суд  України у складі колегії  суддів:

Т. Дроботової –головуючого

Н. Волковицької
Л. Рогач

за участю представників:

Позивача
Назарець О.С. дов. від 04.12.06 р.

Відповідачів
не з'явився, про час і місце слухання справи повідомлений належним чином

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу
Вишгородської районної громадської організації працездатних інвалідів

на рішення
від 06.03.2006року господарського суду Київської області

у справі
№ 33/6-06 господарського суду Київської області

за позовом
Державної податкової інспекції у Вишгородському районі

до

третя особа

про

Вишгородської районної громадської організації працездатних інвалідів

Вишгородська районна державна адміністрація

скасування (припинення ) державної реєстрації

ВСТАНОВИВ:

Державна податкова інспекція у Вишгородському районі звернулась до господарського суду Київської області з позовом до Вишгородської районної громадської організації працездатних інвалідів про скасування (припинення ) державної реєстрації.

Рішенням від 06.03.2006року господарського суду Київської області позовні вимоги задоволені в повному обсязі.

Мотивуючи рішення суд виходив з того, що відповідно до пункту 2 частини 4 статті 38 Закону України „Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців" неподання протягом року органам державної податкової служби податкових декларацій, документів фінансової звітності відповідно до закону є підставою для постановлення судового рішення щодо припинення юридичної особи, що не пов'язано з   банкрутством юридичної особи.

Вишгородська районна громадська організація працездатних інвалідів подала до Вищого господарського суду України касаційну скаргу на рішення господарського суду Київської області , в якій просить рішення у справі скасувати  та припинити провадження, мотивуючи касаційну скаргу доводами про порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права.

Заслухавши доповідь судді –доповідача та присутнього у судовому засідання представника позивача, перевіривши  наявні матеріали справи на предмет правильності юридичної оцінки обставин справи та повноти їх встановлення в рішенні, колегія суддів вважає, що касаційна скарга  підлягає задоволенню частково з таких підстав.

Приймаючи рішення за позовом органу державної податкової служби за правилами Господарського процесуального кодексу України, господарський суд першої інстанції не врахував наступне.

Відповідно статті 1 Господарського процесуального кодексу України підприємства, установи, організації, інші юридичні особи  (у тому числі іноземні), громадяни, які здійснюють  підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб’єкта підприємницької діяльності (далі –підприємства та організації), мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів, а також для вжиття передбачених цим Кодексом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

У випадках, передбачених законодавчими актами України, до господарського суду мають право звертатися державні та інші органи, громадяни, що не є суб’єктами підприємницької діяльності.

Статтею 12 Господарського процесуального кодексу України встановлено які справи підвідомчі господарським судам.

В липні 2005 року прийнято Кодекс адміністративного судочинства України, який набрав чинності з 01.09.2005 року.

Виходячи з положень пунктів 1,  7, 9 статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб’єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень є справою адміністративної юрисдикції (адміністративною справою).

Вирішення спору фізичних чи юридичних осіб із суб’єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності відповідно до підпункту 1 пункту 1статті 17 Кодексу адміністративного судочинства України віднесено до компетенції адміністративного суду.

Відповідно до підпункту 4 пункту 1 цієї ж статті до компетенції адміністративного суду віднесені спори за зверненням суб'єкта владних повноважень у випадках, встановлених законом.

Відповідно до абзаців 1, 2 пункту 6 розділу VІІ “Прикінцеві та перехідні положення” Кодексу адміністративного судочинства України до початку діяльності окружних та апеляційних адміністративних судів адміністративні справи, підвідомчі господарським судам відповідно до Господарського процесуального кодексу України 1991 року, вирішують у першій та апеляційній інстанціях відповідні місцеві та апеляційні господарські суди за правилами Кодексу адміністративного судочинства України.

Таким чином, при вирішенні спору господарському суду необхідно було встановити, до юрисдикції яких судів (господарських чи адміністративних) віднесено спір за позовом Державної податкової інспекції у Вишгородському районі, що зроблено не було.

Неповне з’ясування всіх обставин справи, які  мають значення для справи, дає підстави для скасування ухвалених у справі судових рішень та передачі справи на новий розгляд.

Оскільки передбачені процесуальним законодавством межі перегляду справи в касаційній інстанції не дають їй права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені попередніми судовими інстанціями чи відхилені ними, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати нові докази або додатково перевіряти докази, рішення та постанова у справі підлягають скасуванню з передачею справи на новий розгляд до господарського суду першої інстанції. Під  час  нового  розгляду  справи  господарському  суду необхідно  врахувати  викладене,  всебічно  і  повно  з’ясувати  і  перевірити  всі  фактичні  обставини  справи,  об’єктивно  оцінити  докази,  що  мають  юридичне  значення  для  її  розгляду  і  вирішення  спору  по  суті,  і  в  залежності  від  встановленого,  правильно  визначити  норми  матеріального  права,  що  підлягають  застосуванню  до  спірних  правовідносин,  та  прийняти  обґрунтоване  і  законне  судове  рішення.

Керуючись статтями 1117, пунктом 3 статті 1119, статтями 11110, 11111, 11112 Господарського процесуального кодексу України, пунктом 6 розділу VІІ “Прикінцеві та перехідні положення” Кодексу адміністративного судочинства України Вищий господарський суд України

П О С Т А Н О В И В :

Рішення від 06.03.2006року господарського суду Київської області у справі № 33/6-06 скасувати, а справу передати на новий розгляд до господарського суду Київської області.

Касаційну скаргу Вишгородської районної громадської організації працездатних інвалідів задовольнити частково.

Головуючий                                                                                    Т. Дроботова

Судді                                                                                                Н. Волковицька

Л.Рогач