КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

І М Е Н Е М   У К Р А Ї Н И

25.04.07 р.          № 11/603-А

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого:          Мартюк А.І.

суддів:

при секретарі:

За участю представників:

від позивача - Поліщук О.Ю., дов. № 2006/88-Б від 11.12.2006р.                                        Бужор А.М., дов. № 2006/86-Б від 10.11.2006р.

відповідача:                        Куцький С.С., дов. № 4445/9/10-209 від 06.04.2007р.

Лугинець І.І., дов. № 16/9/10-209 від 08.01.2007р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Державна податкова інспекція у Печерському районі м.Києва

на постанову Господарського суду м.Києва від 15.01.2007

у справі № 11/603-А

за позовом           Дочірнє підприємство "Баржова компанія"

до           Державна податкова інспекція у Печерському районі м.Києва

про          визнання недійсним податкового повідомлення-рішення

ВСТАНОВИВ:

Постановою Господарського суду міста Києва від 15.01.2007р. у справі № 11/603-А позов задоволено повністю. Визнано недійсним податкове повідомлення-рішення ДПІ у Печерському районі м. Києва від 19.10.2006р. № /0.

Не погоджуючись із зазначеною постановою, Державна податкова інспекція у Печерському районі м. Києва звернулась до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати постанову Господарського суду міста Києва від 15.01.2007р. у справі № 11/603-А та прийняти нову постанову, якою в позові відмовити.

Дочірнє підприємство “Баржова компанія” надало заперечення на апеляційну скаргу, в якому просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову Господарського суду міста Києва від 15.01.2007р. у справі № 11/603-А залишити без змін.

Представник відповідача в судовому засіданні апеляційної інстанції апеляційну скаргу підтримав, просить її задовольнити.

Представник позивача в судовому засіданні проти апеляційної скарги заперечує та вважає, що постанова є законною та обґрунтованою, а тому просить суд постанову місцевого суду залишити в силі.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія встановила наступне.

Державною податковою інспекцією у Печерському районі м. Києва було проведено перевірку Дочірнього підприємства «Баржова компанія», за результатами якої складено акт “Про результати виїзної позапланової перевірки ДП «Баржова компанія» () з питання достовірності нарахування суми бюджетного відшкодування ПДВ на розрахунковий рахунок за період травень-червень 2006 року" від 10.10.2006 № 469/23-10/24929143 (далі - акт перевірки).

На підставі зазначеного акта перевірки ДПІ у Печерському районі м. Києва було прийнято податкове повідомлення-рішення від 19.10.2006 № /0, яким згідно з пп. 7.7.2, 7.7.7 п. 7.7. ст. 7 Закону України „Про податок на додану вартість", п. 9 ч. 6 ст. 11-1 Закону України „Про державну податкову службу в Україні" виявлено відсутність у Дочірнього підприємства “Баржова компанія» права на отримання бюджетного відшкодування у сумі, заявленій у податковій декларації за червень 2006 року, в зв'язку з чим позивачу відмовлено у надані бюджетного відшкодування з податку на додану вартість у розмірі 1166446,00 грн. за червень 2006 року.

За результатами перевірки встановлено, що позивачем в порушення пп. 7.7.2 п. 7.7. ст. 7 Закону України "Про податок на додану вартість" заявлено до відшкодування за червень 2006 року суму ПДВ у розмірі 1.166.446,00 грн., яка була сформована позивачем у квітні 2006 року, а не у попередньому періоді (тобто в травні 2006 року). Також в акті перевірки зазначено, що згідно з пп. 7.7.2 п. 7.2 ст. 7 Закону України "Про податок на додану вартість" бюджетному відшкодуванню за червень 2006 року підлягає сума податку, фактично сплачена ДП "Баржова компанія" у травні 2006 року за товари (роботи, послуги), що надавались позивачу у попередньому періоді (тобто також у травні 2006 року).

Сума ПДВ в розмірі 1166446,00 грн., сформована у квітні 2006 року, згідно з висновками відповідача підлягає включенню до складу податкового кредиту наступного податкового періоду (р. 26 декларації за червень 2006 року та підлягає перенесенню в р. 23.2 податкової декларації наступного звітного періоду).

Згідно з укладеними контрактами між ДП "Баржова компанія" та "Каргилл Интернешнл С.А." № СVS44927 від 09.03.2006, № СVS45850 від 30.03.2006, АSТОН АGRO-INDUSTRIAL АG № СVS 45270 від 17.03.2006, TOEPFER HAMBURG № СVS46744 від 20.04.2006 ДП "Баржова компанія" експортувало згідно специфікацій олію соняшникову нерафіновану наливом в кількості 40560,0 т фактурною вартістю 106.182.935,31 грн., пшеницю 4-го та 5-го класу в кількості 57204,637 т фактурною вартістю 36.832.357,69 грн. наступним нерезидентам ВІЖОЕ НАКВЕИ8ОЕ8ЕІХ8СНАРЇ МВН (Німеччина). ШІЛ8 ВКЕУРШ 8.А (Франція), Саг§Ш Іігіегпаїіопаї 8/А. Оепеа (Швейцарія).

Також було укладено контракти між ДП "Баржова компанія" та "Каргилл Интернешнл С.А." № СVS44927 від 09.03.2006, № СVS 45850 від 30.03.2006, № СVS 47255 від 04.05.2006, № СVS 47372 GОР 536200 від 10.05.2006, № СУ846697 GOР 530900 від 20.04.2006; АSТОН АGRO-INDUSTRIAL АG № СVS 45270 від 17.03.2006, BUNGE HANDELSGESELLSCHAFT MBH HAMBURG № СVS 46744 від 20.04.2006, № СVS 46803 від 21.04.2006, № СVS 47428 від 11.05.2006, згідно з якими ДП "Баржова компанія" в травні 2006 року експортувало згідно зі специфікаціями олію соняшникову нерафіновану, кукурудзу українського походження, пшеницю продовольчу 4 класу.

Позивачем у липні 2006 року було подано відповідачу податкову декларацію з ПДВ за червень 2006 року, в якому визначило до бюджетного відшкодування суму у розмірі 27.762.507,00 грн., що складається з податкового кредиту, сформованого у квітні 2006 року (1.116.446.00 грн.) та у травні 2006 року (26.596.061,00 грн.).

Як вбачається з матеріалів справи, за придбаними товарами позивач в квітні 2006 року сформував свій податковий кредит (1.116.446,00 грн.) по першій події (отримання товарів). Суми такого кредиту ввійшли до складу від'ємного значення з ПДВ за квітень 2006 року.

В травні 2006 року позивач здійснив оплату отриманих товарів, в т.ч. сплатив ПДВ у розмірі 1.116.446,00 грн. Крім того, також у травні 2006 року позивач здійснив оплату товарів, отриманих безпосередньо в травні 2006 року, в т.ч. ПДВ у розмірі 26.596.061,00 грн. Перерахування зазначених коштів, в т. ч. ПДВ, в повному обсязі підтверджується платіжними дорученнями.

На стор. 20 акта перевірки зазначається, що відповідно до листа ДПА України від 08.06.2006 р. № 10937/7/16-1917-26 при заповненні рядка 3 „Розрахунку суми бюджетного відшкодування" у нього включаються суми податку на додану вартість по тих товарах (послугах), податковий кредит по яких виник в одному податковому періоді з оплатою.

Рядок № 3 форми Розрахунку суми бюджетного відшкодування, затвердженого як Додаток № 3 до Податкової декларації з ПДВ (наказ ДПА України № 166 від 30.05.1997), називається «(1) Сума податкового кредиту попереднього податкового періоду, фактично сплачена отримувачем товарів (послуг) (2) у попередньому податковому періоді постачальникам таких товарів (послуг)».

Абзацом «а» пп. 7.7.2 п. 7.7 ст. 7 Закону України «Про податок на додану вартість» встановлено, що бюджетному відшкодуванню підлягає частина від'ємного значення, яка дорівнює сумі податку, фактично сплаченій у попередньому податковому періоді.

В назві рядка № 3 Розрахунку зазначається, що відшкодуванню підлягає не фактично сплачена сума ПДВ, з якої утворилось від'ємне значення (котре в поточному періоді може утворитись за рахунок від'ємних значень декількох попередніх періодів), а лише податковий кредит попереднього податкового періоду, фактично сплачений у попередньому податковому періоді.

Відповідно до пп. 7.7.1 п. 7.1 ст. 7 Закону України «Про податок на додану вартість» сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов'язання звітного податкового періоду та сумою податкового кредиту такого звітного податкового періоду. При від'ємному значенні така сума враховується у зменшення суми податкового боргу з цього податку, що виник за попередні податкові періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до закону), а при його відсутності - зараховується до складу податкового кредиту наступного податкового періоду.

Згідно з пп. 7.7.1 п. 7.1 ст. 7 Закону України «Про податок на додану вартість» якщо у наступному податковому періоді сума, розрахована згідно з підпунктом 7.7.1 цього пункту, має від'ємне значення, то:

а) бюджетному відшкодуванню підлягає частина такого від'ємного значення, яка дорівнює сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів (послуг) у попередньому податковому періоді постачальникам таких товарів (послуг):

б) залишок від'ємного значення після бюджетного відшкодування включається до складу податкового кредиту наступного податкового періоду.

При цьому Закон України «Про податок на додану вартість” не обмежує термін «попередній період» лише тим періодом, який безпосередньо передує звітному періоду. А тому будь-який період, який передує звітному, є попереднім по відношенню до звітного періоду.

Таким чином, з наведених положень Закону вбачається, що платник податків має право на бюджетне відшкодування стосовно тієї суми ПДВ, яку він фактично сплатив у попередньому податковому періоді. Це, зокрема, узгоджується і з визначенням «бюджетного відшкодування», наведеним в п. 1.8 ст. 1 Закону України «Про податок на додану вартість», відповідно до якого бюджетне відшкодування - це сума, що підлягає поверненню платнику податку з бюджету у зв'язку з надмірною сплатою податку у випадках, визначених цим Законом.

Судом встановлено, що позивач придбав та фактично отримав товари в квітні 2006 року.

Відповідно, за придбаними товарами позивач в квітні 2006 року сформував свій податковий кредит по першій події (отримання товарів). Суми такого кредиту ввійшли до складу від'ємного значення з ПДВ за квітень 2006 року.

Відповідно до ч. 3 пп. 7.7.1 п. 7.7 ст. 7 Закону України «Про податок на додану вартість» така сума від"ємного значення зараховується до складу податкового кредиту наступного податкового періоду (тобто до травня 2006 року).

В травні 2006 року позивач здійснив оплату отриманих товарів, в т.ч. сплатив ПДВ.

Крім того, також у травні 2006 року позивач здійснив оплату товарів, отриманих безпосередньо в травні 2006 року, в т.ч. ПДВ.

Таким чином, сплачена позивачем сума вартості товарів (в т.ч. ПДВ) в травні 2006 року, включила в себе:

- вартість товарів (в т.ч. ПДВ) за квітень 2006 року;

- вартість товарів (в т.ч. ПДВ) за травень 2006 року.

Як підтверджено матеріалами справи, позивач діяв відповідно до зазначених норм, а саме, у наступному податковому періоді (тобто червні 2006 року) позивач включив в суму бюджетного відшкодування лише фактично сплачений ним ПДВ у попередньому податковому періоді (тобто в травні 2006 року).

Відповідно до пп. 4.4.1 п. 4.4. ст. 4 Закону України "Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами і державними цільовими фондами", згідно з яким у разі, коли норма закону чи іншого нормативно-правового акта виданого на підставі закону, або коли норми різних законів чи різних нормативно-правових актів припускають неоднозначне (множинне) трактування прав та обов'язків платників податків або контролюючих органів, внаслідок чого є можливість прийняти рішення на користь як платника податків, так і контролюючого органу, рішення приймається на користь платника податків.

Згідно п.п. 7.7.5 вказаного Закону протягом 30 днів, наступних за днем отримання податкової декларації, податковий орган проводить документальну невиїзну перевірку (камеральну) заявлених у ній даних. За наявності достатніх підстав вважати, що розрахунок суми бюджетного відшкодування було зроблено з порушенням норм податкового законодавства, податковий орган має право протягом такого ж строку провести позапланову виїзну перевірку (документальну) платника для визначення достовірності нарахування такої бюджетного відшкодування.

Зазначена норма Закону встановлює спосіб, у який податковий орган має діяти, а саме: (1) спочатку здійснити невиїзну (камеральну) перевірку податкової декларації, і лише після цього, якщо податковий орган прийде до висновку, що є достатні підстави вважати, що має місце порушення податкового законодавства податковий орган має право (2) проводити позапланову виїзну перевірку. Тобто відповідно до зазначеної норми позаплановій виїзній перевірці має обов'язково передувати невиїзна (камеральна) перевірка.

Порядок оформлення результатів невиїзних документальних, виїзних планових та позапланових перевірок з питань дотримання податкового, валютного та іншого законодавства затверджений наказом ДПА України від 10 серпня 2005 року № 327 (надалі - Порядок № 327).

Відповідно до п. 4.4, 4.5.4.6 Порядку № 327 у разі незгоди посадових осіб із висновками перевірки чи фактами та даними, викладеними в акті перевірки, суб'єкт господарювання має право протягом трьох робочих днів від дня отримання примірника акта перевірки подати до органу державної податкової служби заперечення до акта перевірки. Акт невиїзної документальної, виїзної планової чи позапланової перевірок в день його підписання реєструється в єдиному журналі реєстрації актів. Після реєстрації акта перевірки (у той же день) один його примірник (з відповідними додатками) передається керівнику або уповноваженій особі суб'єкта господарювання, про що на останній сторінці обох примірників акта робиться відповідна відмітка за підписом особи, яка одержала акт. із зазначенням посади. прізвища та ініціалів, а також дати одержання акта.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач не проводив невиїзну (камеральну) перевірку податкової декларації позивача за червень 2006 року, не складав та не передавав позивачу примірник акта невиїзної (камеральної) перевірки. Відповідач не діяв у спосіб встановлений пп. 7.7.5 згаданого Закону та Порядком № 327.

Таким чином, вказана норма Закону відводить податковому органу 60 днів на проведення двох податкових перевірок (невиїзної та виїзної) з моменту отримання податкової декларації.

Позивач подав відповідачу податкову декларації за червень 2006 року, яку відповідач отримав 11.07.2006. Тобто відлік встановленого Законом строку для проведення перевірки позивача почався саме з 12.07.2006. Отже, 60 днів для проведення обох перевірок закінчилися 12.09.2006.

Однак, перевірка позивача була розпочата (20.09.2006) та закінчена (03.10.2006) поза межами строків, встановлених Законом для здійснення перевірки позивача.

Таким чином, відповідач не діяв у спосіб встановлений законом, оскільки не здійснив камеральної перевірки податкової декларації позивача за червень 2006 року, не склав акт такої перевірки, а також неправомірно здійснив позапланову виїзну перевірку позивача, оскільки це було зроблено поза межами строків, встановлених законом.

Виходячи з наведеного, колегія Київського апеляційного господарського суду дійшла висновку, що апеляційна скарга Державної податкової інспекції у Печерському районі м. Києва задоволенню не підлягає, а постанова Господарського суду міста Києва від 15.01.2007р. у справі № 11/603-А не підлягає скасуванню.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 198, п.4 ст. 202, 205, 207, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, ч. 6, 7 Прикінцевих та перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України, суд –

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Печерському районім. Києва залишити без задоволення, постанову Господарського суду міста Києва від 15.01.2007р. № 11/603-А залишити без змін.

2. Матеріали справи № 11/603-А повернути до Господарського суду міста Києва.

3. Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до касаційного суду протягом місяця у встановленому законом порядку.

Головуючий суддя

Судді