ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
м.Донецьк, вул.Артема, 157, тел.381-88-46
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

15.03.07 р.
Справа № 16/4

Суддя господарського суду Донецької
області В.В. Манжур

При
секретарі      Москаленко  О.О. ,
розглянувши  матеріали  справи

за позовом  Суб'єкта підприємницької діяльності ОСОБА_1
м. Красний Лиман

до відповідача Відкрите акціонерне
товариство “Краматорський завод важкого верстатобудування” м. Краматорськ

про стягнення 7766 грн. 86 коп.

За участю:

Представників сторін :

від позивача:            ОСОБА_2
по дор.

від  відповідача :              Байрак Р.В. по дор.

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою
господарського суду Донецької
області 04.01.2007р. порушено
провадження  по  справі за
позовом Суб'єкта підприємницької діяльності ОСОБА_1 м. Красний Лиман до
Відкритого акціонерного товариства “Краматорський завод важкого
верстатобудування” м. Краматорськ  про
стягнення 7766 грн. 86 коп ,  з яких   :    7
239 грн . 99  коп - заборгованості ,   373
грн.   93  коп - неустойки , 66 грн 07  коп. - 3 %
річних  , 86 грн. 87  коп. -
індексу  інфляції  .

Представників   сторін
було ознайомлено з правами та обов'язками у відповідності із ст.22
Господарського процесуального кодексу України.

У судовому засіданні не було надано
клопотання фіксацію судового процесу
технічними засобами, з приводу чого фіксацію не було здійснено.  Крім цього, роз'яснено  вимоги ст.811 Господарського процесуального
кодексу України, тому складено протокол, який
долучено до матеріалів справи.

У відповідності до п.п.2, 3, 4
частини ст.129 Конституції України, основними засадами  судочинства є рівність усіх учасників судового
процесу перед законом та судом, забезпечення
доведеності вини, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду
своїх доказів і у доведенні  перед судом
їх переконливості.

Згідно ст.42 Господарського
процесуального кодексу України - правосуддя у господарських судах здійснюється
на засадах рівності всіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Відповідно до ст.43 Господарського
процесуального кодексу України - судочинство у господарських судах здійснюється
на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі,
обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами.

Ст.33 Господарського процесуального
кодексу України зазначає - кожна сторона повинна довести ті обставини, на які
вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

В обґрунтування своїх вимог позивач
посилається на не виконання відповідачем умов договору   на
санітарне  очищення   НОМЕР_1.

Згідно   ч.4. ст. 22
ГПК  України  -
позивач  вправі  до
прийняття   рішення   по
справі  змінити  підставу
або  предмет  позову , збільшити розмір  позовних
вимог та  умови дотримання
встановленого  порядку досудового
врегулювання спору  у  випадках , передбачених ст. 5  цього
Кодексу   в  цій
частині ,  відмовитись від  позову або
зменшити розмір  позовних  вимог.

Позивачем   до   в
порядку  ст. 22  ГПК було надано  уточнення
до  позову                       б/н від 27.04.2006р.,
згідно  якого   він
уточнює  позовні  вимоги
, а саме  збільшує  позовні
вимоги     в  частині
стягнення  штрафних  санкцій, які     складають : неустойка (  пеня ) -
507 грн.55   коп., 3 % річних -   90
грн. 05  коп. ,  86
грн. 87  коп.  -
індекс  інфляції    (
уточнення   б/н  від
13.02.2007р.)  .

Представник  відповідача
позовні  вимоги визнає , але  просить
зменшити    розмір  стягнення
штрафних  санкцій  в
зв`язку  з  важким
матеріальни  станом   підприємства (  відзив
б/н   від  15.03.2007р.)
.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши пояснення представників сторін, господарський суд встановив:

Між позивачем та відповідачем було
укладено договір   НОМЕР_1    на
саночистку  .

Згідно  з
умовами  договору    позивач
(  виконавець )    виконує
роботи    по  санітарной
очистці    бази  відпочинку “
Берізка”   ,  а
замовник  (  відповідач )
сплатити    виконавцю   грошові
кошти   за    фактично
виконані  роботи   згідно калькуляції   :
жидкі   відходи   1 м куб -
23  грн., слив  - 5 грн. 10
коп. ,  не  пізніше
10  числа    на
підставі    виставлених  рахунків
(  п.п. 1.1., 2.1. , 3.1.  договору )
.

Факт надання послуг  підтверджується  квітанціями
про  виконані  роботи
за період з  червня  2006
року   по  серпень
2006 року  , то б то  позивачем
(  виконавцем )  було
виконано   робіт   за зазначений  період
всього на  суму   14 893
грн.

Відповідачем    зобов`язання по договору були   виконані
частково , а саме :  здійснена   проплата
в сумі   7 653  грн.
01  коп. , що підтверджується
виписками  банку.

В наслідок несвоєчасної оплати
наданих послуг з боку відповідача виник борг за надані послуги у сумі   7 239
грн. 99  коп.

Позивачем на адресу відповідача
було направлено претензію НОМЕР_2, якою
позивач    вимагає  останнього
сплатити  борг    та
пеню.  Зазначена  претензія
зі  сторони    відповідач
була  залишена  без
відповіді та  задоволення  .

Відповідач не представив суду
доказів перерахування боргу у сумі 7 239
грн. 99  коп. , в зв'язку з чим
господарський суд робить висновок, що борг не погашений до теперішнього часу.

Також  ,
позивач  просить  стягнути з
відповідача  за  порушення
вимог  договору ( п. 4.2.. )    неустойку
( пеню ) в  розмірі    507 грн.55
коп  ( уточнення б/н від 13.02.2007р.),  розрахунок
якої  є  не
обґрунтованим  та   таким
, що  не підлягає  задоволенню
. То б то  позивачем  не
було  надано  суду
пояснення  щодо  збільшення
нарахування  неустойки  -
не  було  надано
пояснення  щодо   періоду
нарахування  .

З огляду  на
зазначене  суд   не
приймає  уточнений  та
збільшений  розрахунок   штрафної
санкції -  неустойки ,   на
підставі чого    задовольняє  первинні
позовні  вимоги, вказані при  подачі
позову  ,     стягнення неустойки в  розмері
373 грн. 93 коп.

Згідно зі ст. 549 ЦК  України
неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник
повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання (  за умовами
передбаченими договором).

Пеня   ( штраф )
є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно
виконаного зобов'язання  за  кожен
день прострочення.

Відповідно до ст.625 ЦК України,
боржник, що прострочив виконання грошового зобов'язання  на
вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням
встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних  від простроченої суми, якщо інший розмір
процентів не встановлений договором або законом.

Позивач   просить
стягнути  з  відповідача
3 % річних -   90  грн. 05
коп. ,  86  грн. 87
коп.  -    індекс
інфляції    (  уточнення
б/н  від   13.02.2007р.) , розрахунки  яких
суд також  не  приймає
до  уваги   з-за
необґрунтовано  заявленого  періоду
стягнення , на  підставі чого    задовольняє
первинні  позовні  вимоги, вказані при  подачі
позову  ,     стягнення     66 грн 07
коп. - 3 %  річних  , 86 грн. 87
коп. -  індексу  інфляції
.

Представник  відповідача
позовні  вимоги визнає , але  просить
зменшити    розмір  стягнення
штрафних  санкцій  в
зв`язку  з  важким
матеріальни  станом   підприємства (  заява
б/н   від  15.03.2007р.)
.

На підставі   ч.3
ст. 83  ГПК  України
Господарський  суд   має
право  , приймаючи  рішення , зменшити   у
виняткових  випадках   розмір
неустойки
(  штрафу, пені )   , яка
підлягає  стягненню   зі
сторони , що порушила
зобов`язаня.

З
огляду  на  зазначене
суд  не задовольняє  заяву
відповідача щодо  зменшення
розміру  стягнення   штрафних
санкцій  , оскільки  в
зазначеній  заяві  не
вказані  суттєві  причини
щодо  зменшення  штрафних
санкцій  , а  саме  :  не
доведено   важкий  матеріальний
стан  підприємства   з
приводу  чого   можливе
ускладнення  виконання  рішення
суду.

Відповідно до ст.526  ЦК України зобов`язання   повинні
виконуватися  належним чином
відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідач   суму
основного  боргу  та штрафних санкцій не  оспорив .

Позовні вимоги обгрунтовані та
підлягають   задоволенню .

Відповідно  до ст. 49
ГПК  України  Господарський
суд  судові  витрати
покладає, у  спорах  при задоволенні позовних вимог на відповідача
по справі.

Керуючись ст.ст.4-2, 4-3, 22, 33, 36,
43, 49, 77, 83, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, ст.ст.
525, 526, 549 Цивільного кодексу України, Прикінцевими положеннями Цивільного
кодексу України, ст.193 Господарського кодексу України господарський  суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги Суб'єкта
підприємницької діяльності ОСОБА_1 м. Красний Лиман до Відкритого акціонерного
товариства “Краматорський завод важкого верстатобудування” м. Краматорськ   задовольнити
частково     .

Стягнути з Відкритого акціонерного
товариства “Краматорський завод важкого верстатобудування” м. Краматорськ    на користь Суб'єкта підприємницької
діяльності ОСОБА_1 м. Красний Лиман
-    7 239 грн . 99  коп - заборгованості ,   373
грн.   93  коп - неустойки , 66 грн 07  коп. - 3 %
річних  , 86 грн. 87  коп. -
індексу  інфляції  102
грн. - витрати по сплаті державного мита;  118
грн. - витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

В
частині   збільшення  позовних вимог   (
штрафні  санкції )    відмовити
.

Видати наказ після набуття рішенням
законної сили.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення десятиденного строку з дня його прийняття (підписання).

Суддя
Манжур В.В.