ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"23" квітня 2007 р.
Справа № 12/7612

За позовом  Державного підприємства "Красилівський агрегатний завод" м. Красилів

до Відкритого акціонерного товариства "Енергопостачальна компанія "Хмельницькобленерго" м. Хмельницький

про стягнення 97266 грн. 24 коп. в рахунок відшкодування збитків, понесених у зв'язку з утриманням технологічних електричних мереж (підставнцій), зобов'язання ВАТ ЕК "Хмельницькобленерго" укласти угоду з ДП "Красилівський агрегатний завод" про спільне використання технологічних електричних мереж

Суддя

Представники сторін:

Від позивача:      Абельчук А.В. за довіреністю від 10.01.2007р.

Від відповідача:  Лавришин В.В. - за довіреністю №84 від 03.01.2007р.

Суть спору:

Рішення приймається 23.04.2007року, оскільки в засіданні оголошувалась перерва.

Сторони в порядку ст.69 Господарського процесуального кодексу України продовжили строк вирішення спору на більш тривалий термін.

Державне підприємство "Красилівський агрегатний завод" м. Красилів звернулось з позовом до ВАТ ЕК "Хмельницькобленерго" м. Хмельницький про стягнення 97266 грн. 24 коп. в рахунок відшкодування збитків, понесених у зв'язку з утриманням технологічних електричних мереж (підставнцій), зобов'язання ВАТ ЕК "Хмельницькобленерго" укласти угоду з ДП "Красилівський агрегатний завод" про спільне використання технологічних електричних мереж.

В обгрунтування позовних вимог посилається на те, що на балансі державного підприємства „Красилівський агрегатний завод" знаходяться трансформаторні підстанції № 365 потужністю 2x400 ква і №379 потужнітю 2x250 ква, та дві кабельні електричні лінії КЛ-ІОкв довжиною 2,4 км. кожна. Трансформаторні підстанції та кабельні електричні лінії обслуговують житловий масив по вулиці Фрунзе і по вулиці Добровольського у м. Красилові. Даний житловий масив передано на баланс житлово-експлуатаційної контори м.Красилова згідно акту передачі від 01.08.2001 року. Монополістом на ринку постачання електроенергії споживачам у Хмельницькій області є ВАТ ЕК „Хмельницькобленерго", що підтверджується повідомленням територіального відділення Антимонопольного комітету України №02-21/11 3343 від 07.12.2006р. Таким чином, відповідач для постачання енергії споживачам, що проживають на житловому масиві по вул. Фрунзе і вул. Добровольського, використовує вищевказані підстанції, які перебувають на балансі ДП „КАЗ". Згідно ст.17 ч.7 Закону України „Про електроенергетику" від 16.10.1997р. підприємства, які постачають електричну енергію мережами, які не є їх власністю повинні вносити плату за користування місцевими (локальними) електричними мережами. З липня 2002 року залишається невирішеним питання про оплату за користування місцевими (локальними) електричними мережами. ВАТ ЕК „Хмельницькобленерго" користуючись своїм монопольним становищем, затягує укладення угоди про відшкодування затрат на утримання та експлуатацію електромереж житлового масиву, надсилаючи листи в яких пропонує передати електромережі в комунальну власність м.Красилова з подальшою їх безоплатною передачею у власність відповідача. З цього приводу 10.08.2005р. адміністрація заводу звернулась до територіального відділення Антимонопольного комітету України в Хмельницькій області і від якого 15.11.2005р. отримала відповідь у якій зазначено, що ВАТ ЕК „Хмельницькобленерго" зобов'язано укласти з ДП „Красилівський агрегатний завод" (основним споживачем) договір про спільне використання технологічних електричних мереж. 31.03.2006р. ДП „Красилівський агрегатний завод" знову звернувся з листом до відповідача з проханням укласти договір про спільне використання електричних мереж. Натомість 17.05.06р. отримали листа ВАТ ЕК "Хмельницькобленерго" з •пропозицією про безоплатну передачу електромереж у комунальну власність з подальшою передачею їх у власність ВАТ ЕК "Хмельницькобленерго". На протязі кожного року адміністрацією заводу здійснюються затрати на утримання підстанцій та кабельних електричних ліній. Таким чином, з липня місяця 2003 року по червень місяць 2006р. включно, згідно кошторису витрат, затрати склали 97266 грн. 24 коп.

Відповідач у відзиві на позов повідомив, що проти позову заперечує. Посилається на те, що на балансі Державного підприємства "Красилівський агрегатний завод" знаходяться трансформаторні підстанції № 365 потужністю 2x400 ква і № 379 потужністю 2x250 ква, та дві кабельні електричні лінії КЛ-10кв., до яких заживлені: котельня, дитячий садок, свердловина та житловий масив по вул. Фрунзе і вул. Добровольського у м. Красилів. Даний житловий масив передано на баланс житлово-експлуатаційної контори м. Красилова згідно акту передачі від01.08.2001року. Але відповідно до п.З „Положення про порядок передачі у комунальну власність державного житлового фонду, що перебував у повному віданні або в оперативному управлінні підприємств, установ та організацій", затвердженого Постановою КМУ від 6.11.95. №891, передбачено передачу разом з відомчим житловим фондом, зовнішніх мереж електропостачання, а також будівель, призначених для обслуговування цього фонду, в комунальну власність. Але це з невідомих причин не зробив ДП "КАЗ". В позовній заяві позивач стверджує, що він постійно несе витрати на обслуговування підстанцій та кабельних електроліній. Але ВАТ ЕК "Хмельницькобленерго" в особі Красилівського РЕМ протягом 2000-2007 систематично здійснювало обслуговування вищевказаних електричних ліній. Також ВАТ ЕК "Хмельницькобленерго" неодноразово пропонувало ДП "КАЗ" безоплатно передати об'єкти електромереж спочатку в комунальну власність, а в подальшому - у власність ВАТ ЕК "Хмельницькобленерго", але позивач на цю пропозицію не давав згоди, та, прагнучи отримувати дохід з даних об'єктів електроенергетики, неодноразово звертався з пропозицією укласти договір :ро спільне використання технологічних електричних мереж. З цього випливає, що для ДП "КАЗ" дані об'єкти електроенергетики не приносили збитків, а в майбутньому мали бути перетворені на джерело прибутку. Оскільки ДП "КАЗ " знаходиться у загальнодержавній власності, про що він сам підтверджує в позовні заяві, отже і об'єкти електроенергетики також є власністю держави, відповідно до Закону України „Про управління об'єктами державної власності". На підставі вищевказаного, плата за користування електричними мережами мала бути сплачена до державного бюджету, але ні в якому випадку не ДП „КАЗ", як стверджує позивач. Просить суд у позові відмовити.

Дослідивши матеріали справи та заслухавши доводи представників сторін, суд дійшов до слідуючих висновків.

Стосовно вимог щодо зобов'язання укладення договору суд виходить з наступного.

Згідно ст. 641 Цивільного кодексу України Пропозицію укласти договір (оферту) може зробити кожна із сторін майбутнього договору.

Пропозиція укласти договір має містити істотні умови договору і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов'язаною у разі її прийняття.

В п.1.5 Правил користування електричною енергією вказано, що у разі постачання споживачу електричної енергії в точці продажу на межі балансової належності цього споживача та власника електричних мереж, який не є постачальником електричної енергії, між споживачем та цим власником електричних мереж на основі типового договору (додаток 1) укладається договір про технічне забезпечення електропостачання споживача, а між електропередавальною організацією та цим власником електричних мереж укладається договір про спільне використання технологічних електричних мереж споживача на основі типового договору (додаток 2).

При цьому, п. 5.4 Правил зазначає, що Для укладення договору про постачання електричної енергії, договору про технічне забезпечення електропостачання або договору про спільне використання технологічних електричних мереж споживача заявник має надати відповідній організації такі документи:

1)    заяву щодо укладення відповідного договору із зазначенням роду виробничої діяльності, місцезнаходження та банківських реквізитів заявника;

2)  акти про розмежування балансової належності та експлуатаційної відповідальності сторін (у разі укладення відповідного договору щодо об'єктів, які вводяться в експлуатацію вперше);

3)  однолінійну схему електропостачання об'єкта (у разі укладення відповідного договору щодо об'єктів, які вводяться в експлуатацію вперше);

4)  відомості щодо розрахункових засобів обліку (у разі укладення відповідного договору щодо об'єктів, які вводяться в експлуатацію вперше);

5)        заявку на очікуваний обсяг споживання електричної енергії та величини споживання електричної потужності у години контролю максимального навантаження енергосистеми (за необхідності), довідку про укладені державні контракти (за наявності), відомості про    величину приєднаної потужності і категорії надійності електропостачання струмоприймачів;

6) акти екологічної, аварійної та технологічної броні споживача (за наявності);

7) копію свідоцтва про державну реєстрацію для фізичних осіб - підприємців;

8)    копію довідки про включення до Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України для юридичних осіб;

9)   копію документа, яким визначено право власності чи користування на об'єкт (приміщення) та/або земельну ділянку споживача;

10)    копію належним чином оформленої довіреності на право укладати договори особі, яка уповноважена підписувати договори;

11) копію установчих документів (статут, положення тощо);

12)    копію акта допуску про підключення електроустановки та у визначених законодавством випадках   -   акта   про   прийняття   в   експлуатацію   закінченого   будівництвом   об'єкта   (для новозбудованих та  реконструйованих електроустановок);

13)    довідку   про   перелік   територіально   відокремлених   площадок   вимірювання   (об'єктів споживача) із зазначенням величин приєднаної потужності електроустановок на цих об'єктах;

14)      паспортні дані   силових трансформаторів,    кабельних та/або повітряних ліній передачі електричної енергії (для споживачів, у яких розрахункові засоби обліку встановлені не на межі балансової належності) (у разі укладення відповідного договору щодо об'єктів, які    вводяться в експлуатацію вперше);

15)  довідку про перелік субспоживачів (у разі їх наявності), дані розрахункових засобів обліку субспоживачів   (у   разі   укладення   відповідного   договору   щодо   об'єктів,   які   вводяться   в експлуатацію вперше).

Під час розгляду справи судом було встановлено, що позивач не виконав усі вищезазначені вимоги законодавства, а саме не направив пропозицію з зазначенням істотних умов договору та перелік документів, зазначених в п.5.4. Правил.

Позивач обмежився лише листуванням з відповідачем.

Наявність Типового договору про спільне використання технічних мереж ніяким чином не позбавляє сторони обов'язку укладення договору у загальному порядку, оскільки у Типовому договорі зазначено ряд положень, які повинні визначатись сторонами.

Крім того, з позовних вимог не вбачається на яких умовах позивач просить суд зобов'язати позивач укласти договір.

Тому суд рахує, що позивач безпідставно звернувся до суду з позовом про зобов'язання відповідача укласти договір.

Стосовно вимоги про стягнення 97266 грн. 24 коп. в рахунок відшкодування збитків, понесених у зв'язку з утриманням технологічних електричних мереж.

Згідно ч.7 ст.17 Закону України "Про електроенергетику" підприємства, які постачають електричну енергію мережами, які не є їх власністю, повинні купувати електричну енергію на оптовому ринку електричної енергії України та вносити плату за користування місцевими (локальними) електричними мережами.

В п.6.29 Правил користування електричною енергією зазначено, що у разі передачі належної постачальнику електричної енергії технологічними електричними мережами споживача постачальник електричної енергії відшкодовує частину обгрунтованих витрат на утримання технологічних електричних мереж споживача, які спільно використовуються відповідно до однолінійної схеми.

Частина обґрунтованих витрат на утримання технологічних електричних мереж споживача, які відповідно до однолінійної схеми використовуються для передачі електричної енергії, що належить відповідному постачальнику електричної енергії, визначається як добуток значення загальної величини витрат на утримання цих технологічних електричних мереж на частку від ділення сумарного значення приєднаної потужності в точках віддачі електричної енергії з технологічних електричних мереж споживача до значення загальної приєднаної потужності за точками надходження електричної енергії в технологічні електричні мережі споживача.

П. 6.30 визначено, що відшкодування обґрунтованих витрат з утримання технологічних електричних мереж споживача (основного споживача) оплачується відповідно до договору про спільне використання технологічних електричних мереж і враховує фактичні обґрунтовані витрати основного споживача на утримання цих електричних мереж.

Між сторонами вказаний договір не укладено.

Крім того, позивач просить стягнути вказані витрати в повному об'ємі а не частину, як це передбачають Правила. З розрахунку позивача не вбачається які конкретно витрати ним було понесено, ним не подано належних доказів (бухгалтерської документації) понесення витрат у зазначеному ним розмірі.

Згідно ст.ЗЗ Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

З огляду на викладене, у позові слід відмовити.

У відповідності із ст. 49 ГПК України судові витрати у справі належить покласти на позивача.

Зважаючи на викладене, керуючись ст.ст. 44, 49, 82, 84 Господарського процесуального кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В:

У позові Державного підприємства "Красилівський агрегатний завод" м. Красилів до Відкритого акціонерного товариства "Енергопостачальна компанія "Хмельницькобленерго" м. Хмельницький про стягнення 97266 грн. 24 коп. в рахунок відшкодування збитків, понесених у зв'язку з утриманням технологічних електричних мереж (підставнцій), зобов'язання ВАТ ЕК "Хмельницькобленерго" укласти угоду з ДП "Красилівський агрегатний завод" про спільне використання технологічних електричних мереж відмовити.

Суддя

Віддруковано в 4 примірниках:

1. До справи;2 - Позивачу; 3 –Відповідачу; 4 –третій особі.