ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"19" березня 2007 р.
Справа  № 27/379-06-12051

За позовом
відкритого акціонерного товариства „Азот”

До відповідача
державного підприємства Одеська залізниця в особі Шевченківської дирекції залізничних перевезень

Про стягнення 10621,20 грн.

Суддя Семенюк Г.В.

Представники:

Від позивача
Ахмістов А.М., довіреність № 103-20 від 03.01.2006 року;

Від відповідача
Кіташевський Д.А., довіреність № 429 від 13.11.2006 року;

Суть спору:
Позивач звернувся до господарського суду з позовною заявою про стягнення 10621,20 грн.

Позивач наполягає на своїх позовних вимогах.

У судових засіданнях від 18.12.2006 року та від 19.02.2006 року Відповідач надав до суду відзиви на позов, у яких із посиланням на ст. 24 Статуту залізниць України та п. 2.5 розділу 2 Тарифного керівництва № 1, просить суд відмовити позивачу в задоволені позову.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні, матеріали, додані до позовної заяви, всебічно і повно з'ясувавши всі  обставини справи та заслухавши представників позивача та відповідача, суд, встановив.

Між ВАТ "Азот"  та Одеською залізницею в особі Шевченківської дирекції залізничних перевезень був укладений договір № 855-412 від 15.08.2004 року про організацію перевезень вантажів і проведення розрахунків за перевезення вантажів та надані залізницею додаткові послуги.

Згідно з п. 3.2 Договору " У міру виконання перевезень та надання послуг Залізниця списує відповідні суми (провізну плату, додаткові збори, штрафи) з особового рахунку Вантажовласника на підставі перевізних документів, накопичувальних карток, відомостей плати за користування, вагонами контейнерами, тощо.

16.09.2006 року при відправці ВАТ "Азот" маршруту рідких азотних добрив - карбамідоаміачної суміші (КАС), працівниками станції Черкаси була виявлена помилка в оформлені маршрутного перевізного документу (неправильне написання   вантажопідйомності однієї цистерни). Маршрут було затримано до усунення помилки. У відповідності до п. 129 Статуту залізниць, затвердженого постановою КМУ № 457 від 06.04.1998 року, час затримки було зафіксовано в акті загальної форми № 1175 від 16.09.2006 року. При цьому в акті зазначено, що час затримки склав 2 години 45 хвилин.

Враховуючи вищевикладені обставини, залізничною станцією Черкаси була складена накопичувальна картка № 1609287, в якій нарахована плата за зберігання 2635 т. вантажу, що містив вищенаведений маршрут, за 1 добу в сумі 10013,00 грн. (без ПДВ). Згідно переліку технологічного центру обробки перевізних документів № 2009 від 20.09.2006 року вказана сума була списана з особового рахунку ВAT "Азот".

13.10.2006 року ВАТ "Азот" пред'явило претензію Управлінню Одеської залізниці з направленням копії Шевченківській дирекції залізничних перевезень з вимогою повернення безпідставно утриманої суми.

23.10.2006 року Позивачем отримана відповідь на претензію від Шевченківській дирекції залізничних перевезень за № 86-ДНМ-2 від 19.10.2006 року в якій в задоволені претензійні вимог відмовлено, з вказівкою на п. 2.5 розділу 2 Збірника тарифів на перевезення вантажів залізничним транспортом України (тарифне керівництва №1), затвердженого наказом Міністерства транспорту України від 15 листопада 1999 року N 551.

Відповідно до п. 9 „Правил зберігання вантажів (статті 12, 46 Статуту)»затверджених Наказом Міністерства транспорту України № 644 від 21.11.2000 року та зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 24 листопада 2000 року за № 866/5087, - за зберігання на місцях загального користування та на коліях станції відправлення вантажів, завантажених у вагони (контейнери), які простоюють в очікуванні оформлення перевезення (у т.ч. під митним оформленням та з інших причин, не залежних від залізниці), збір сплачується з моменту ввезення вантажу на станцію до моменту закінчення затримки. Факт затримки вантажу засвідчується актом загальної форми.

Згідно з п. 2.5 розділу 2 «Збірника тарифів на перевезення вантажів залізничним транспортом України»(Тарифне керівництво № 1) затвердженого Наказом Міністерства транспорту 15.11.99  № 551 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 1 грудня 1999 року за № 828/4121, - при нарахуванні зборів за зберігання вантажів неповна доба округляється у всіх випадках до повної.

Посилання позивача у позові на те, що пункт п. 2.5 розділу 2 Збірника тарифів не може бути застосований до вказаних правовідносин, оскільки регламентує стягнення Збору за зберігання вантажів, що прибули на станцію призначення, а станція Черкаси для зазначеного маршруту рідких азотних добрив є станцією відправлення є безпідставним, оскільки не враховує п. 2.4 розділу 2 «Збірника тарифів на перевезення вантажів залізничним транспортом України»(Тарифне керівництво № 1) затвердженого Наказом Міністерства транспорту 15.11.99  № 551 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 1 грудня 1999 року за № 828/4121. Так саме:

1. Підрозділ 2 розділу 2 «Збірника тарифів на перевезення вантажів залізничним транспортом України»- „Збір за зберігання вантажів»не містить в собі посилань, що він застосовується лише до правовідносин зі зберігання вантажів після їх доставки на станцію призначення;

2. Згідно п. 2.4 розділу 2 «Збірника тарифів на перевезення вантажів залізничним транспортом України»(Тарифне керівництво № 1) затвердженого Наказом Міністерства транспорту 15.11.99  № 551 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 1 грудня 1999 року за № 828/4121, - Якщо вантаж для відправлення завозиться на місця загального користування частинами і в день пред'явлення перевізних документів не був зданий повністю, то збір за зберігання визначається в розмірі 1,5 грн. за добу з однієї тонни за загальну масу відправки. Збір у таких випадках справляється за час від пред'явлення перевізних документів до видачі відправнику квитанції про прийняття вантажу до перевезення.

Таким чином, станцією Черкаси цілком обґрунтовано була складена накопичувальна картка № 1609287, в якій нарахована плата за зберігання 2635 т. вантажу, що містив вищенаведений маршрут, за 1 добу в сумі 10013,00 грн. (без ПДВ).

Згідно з абзацом п'ятим п. 2.6 "Правил розрахунків за перевезення вантажів (ст. 62 Статуту)", затверджених Наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 р. № 644, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 24 листопада 2000 року за № 864/5085, - у випадках, визначених чинним законодавством, на суми платежів і зборів, що підлягають сплаті, залізниця нараховує податок на додану вартість, який списується з особового рахунку платника.

Тобто, станцією Черкаси цілком обґрунтовано з особового рахунку Позивача, крім списаної плати за зберігання вантажу, була списана сума податку на додану вартість.

Враховуючи вищевикладене, позов відкритого акціонерного товариства „Азот” до державного підприємства Одеська залізниця в особі Шевченківської дирекції залізничних перевезень, з підстав зазначених в позовній заяві, - задоволенню не підлягає.

Витрати по сплаті держмита та на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу віднести за рахунок Позивача, згідно ст. 44,49 ГПК України.

Керуючись ст.ст. 44-49, 82-85 ГПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

1.
В задоволені позову відмовити в повному обсязі.

Рішення господарського суду набирає законної сили у порядку передбаченому ст. 85 ГПК України.

Суддя                                                                                       Семенюк Г.В.