Господарський суд
Житомирської області
————————————————————————————————————————
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Від "03" квітня 2007 р.
Справа № 5/795-НМ

Господарський суд Житомирської області у складі:

Головуючого судді

судді Брагіної Я.В.

судді

за участю представників сторін

від позивача Чішман С.А., довір. №202 від 18.01.06р.

від відповідача не з'явився (був присутній у судовому засіданні 30.01.07р. Пенделяк Ю.І., довір. від 29.09.05р.)

Розглянув справу за позовом Закритого акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" в особі філії "Житомирське регіональне управління Закритого акціонерного товариства комерційного банку "ПриватБанк"(м.Житомир)

до Приватного підприємства Фірма "Олфарм" (смт.Іршанськ, Володарськ-Волинського району)

про примусове звільнення приміщення та стягнення 5235,44 грн.

та за зустрічним позовом Приватного підприємства фірми "Олфарм" (смт. Іршанськ,  Володарськ - Волинського району)

до Закритого акціонерного товариства Комерційного банку "Приватбанк" в особі філії "Житомирське регіональне управління" ЗАТ КБ "ПриватБанк" (м. Житомир)

про визнання договору оренди від 01.07.04р. недійсним

Справа розглядається у більш тривалий термін у відповідності  до ч. 4 ст. 69 ГПК України.

Позивач звернувся до господарського суду Житомирської області з позовом про стягнення з відповідача заборгованості по орендній платі в сумі 3365,64грн. та неустойки в сумі  1869,80грн. і звільнення  відповідачем орендованого приміщення.

25.12.06р. до господарського суду відповідач надіслав зустрічну позовну заяву про визнання спірного договору недійсним (а.с.139-142), яка ухвалою господарського суду від 25.12.06р. була прийнята для спільного розгляду з первісним позовом (а.с.163).

Представник позивача за первісним позовом у судовому засіданні позовні вимоги підтримав, проти зустрічного позову заперечував.  Пояснив, що між сторонами був укладений договір оренди 01.07.04р., строк дії якого закінчився 31.12.04р. Але, оскільки сторони не заперечували проти продовження дії договору, то він був продовжений на той же строк. Після закінчення строку дії договору  відповідач не звільнив спірне приміщення. Крім того, зазначив, що укладаючи спірний договір, сторони ніяким чином не порушували вимог діючого законодавства, так як домовилися щодо всіх істотних умов спірного договору. Підстав для визнання його недійсним не має. Оскільки позивач не бажав продовжувати орендні відносини, то орендні платежі були повернуті відповідачеві. Крім того, просив відхилити клопотання  відповідача про відкладення розгляду справи, оскільки справа розглядається поза межами встановленого строку розгляду спорів відповідно до ст.69 ГПК України. Вважає, що відповідач міг направити іншого представника до суду. Заперечував проти відкладення розгляду справи та продовження строку для розгляду справи.

Представник відповідача за первісним позовом в засіданні суду 30.01.07р. заперечував проти первісного позову, підтримав зустрічний позов , пояснив, що  кошти повернуті позивачем за первісним позовом перерахував знову позивачеві. Договір вважає недійсним, так як  на оренду спірного майна був укладений договір між  відповідачем і Управлінням праці та соціального захисту населення Володарсько- Волинського району. Спірний договір укладався під психологічним тиском відповідача на керівництво позивача за зустрічним позовом. Тому відповідач вимушений був укладати новий договір оренди з позивачем за первісним позовом.

У судові засідання 20.02.07р. та 03.04.07р.  не з'явився, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений вчасно належним чином, надіслав клопотання про відкладення розгляду справи, в зв'язку із зайнятістю на лабораторно-екзаменаційній сесії.

Суд відхиляє надіслане клопотання представника відповідача за первісним позовом щодо відкладення розгляду справи, оскільки строк вирішення спору закінчився. Представник позивача за первісним позовом більше не погоджується на продовження вирішення спору та відкладення розгляду справи. Відповідно до ст.28 ГПК України, справи юридичних осіб в господарському суді ведуть їх органи, що діють у межах повноважень, наданих їм законодавством та установчими документами, через свого представника.

Представниками юридичних осіб можуть бути також інші особи, повноваження яких підтверджується довіреністю від імені підприємства, організації.

Тому справа розглядається за наявними у ній матеріалами у відповідності до ст. 75 ГПК України.

Заслухавши пояснення  представника позивача та 30.01.07р. представника відповідача, дослідивши матеріали справи, господарський суд,-

ВСТАНОВИВ:

01 липня 2004 року між сторонами був укладений договір оренди, згідно якого позивач передав у оренду строком до 31.12.04р. відповідачеві приміщення загальною площею 74,2 кв.м., яке знаходиться на першому поверсі будинку №26 в смт. Володарськ-Волинський, вул. Леніна,  Житомирської області ( а.с.9-10).

Орендна плата встановлена в розмірі 2,10грн. за 1 м.кв. за місяць без ПДВ. Нарахування ПДВ на суму орендної плати здійснюється у порядку, визначеному законодавством та сплачується орендарем в безготівковому порядку не пізніше 25 числа кожного поточного місяця шляхом переказу коштів на поточний рахунок орендодавця  на підставі п.п. п.5.1,5.2 договору.

Дія зазначеного договору припиняється, в зв'язку із закінченням терміну його дії. Якщо жодна сторона в термін за 30 днів до закінчення цього договору не заявить про намір його розірвати, дія договору вважається продовженою на тих же умовах і на той же термін (п.7.4 договору від 01.07.04р.).

У разі припинення договору, орендар зобов'язувався повернути орендоване майно протягом десяти днів з моменту закінчення терміну дії договору оренди на підставі акту приймання -передачі  (п.7.5 договору).

Матеріалами справи підтверджується, що за 30 днів до закінчення дії спірного договору не було заяв  від сторін, в тому числі і від орендодавця щодо припинення дії договору. Тому строк дії договору був поновлений на той же самий строк, тобто до 30 червня 2005 року.

Оскільки відповідач продовжував користуватися  спірним майном і на протязі місяця після 30 червня 2005 року не було заперечень від  позивача (наймодаця), то у відповідності до ст.764 ЦК України, договір був поновлений на строк , який був раніше встановлений, тобто до 31.12.2005р.

Отже договір від 01.07.04р. поновлювався на новий строк двічі.

23 листопада 2005 року  позивач надіслав  відповідачеві вимогу про  повернення  спірного майна  протягом 10 календарних днів, оскільки орендодавець не має наміру продовжувати договір оренди (а.с.11-12).

Проте, відповідач після закінчення дії договору орендоване майно не повернув.

Відповідно до ст.763 ЦК України, договір найму укладається на строк, встановлений договором.

А  якщо наймач не виконує обов'язку щодо повернення речі, наймодавець має право вимагати від наймача сплати неустойки у розмірі подвійної плати за користування річчю за час прострочення на підставі ст.786 ЦК України, сума якої складає  1869,80грн.  відповідно до розрахунку наданого позивачем (а.с.7).

Слід зазначити, що напротязі 2005 року відповідач за первісним позовом сплачував орендні платежі,  що підтверджується платіжними дорученнями (а.с.94,95, 97,99,100,101,103,105,107,109,111,113,115,117,119,121,123,125,127), але позивач за первісним позовом помилково повертав отримані кошти, про що свідчать меморіальні ордери та платіжні доручення (а.с. 93,96,98,100,102,104,106,108,110,112114,116,118,120,122,124,126), про що й не заперечував представник відповідача за первісним позовом.

Тому суд приходить до висновку про задоволення позову в частині стягнення орендної плати за період з 01 січня 2005 року по 31 грудня 2006 року в сумі 2243,76грн. виходячи з такого розрахунку:  186,98грн. - орендна плата в місяць помножити на 12 місяців.

Проте, відмовляє в частині стягнення орендної плати в сумі 1121,88грн. (3365,64грн. - 2243,76грн.), оскільки позивач заявив позов у частині стягнення орендної плати в сумі 3365,64грн., включивши  в розрахунок боргу орендні платежі за період з 01 січня 2006р. по червень 2006 року після закінчення дії договору, тобто після 31.12.05р. За період з січня по травень 2006р. суд задовільнив позов в частині стягнення неустойки за користування річчю після припинення дії договору, про що зазначив вище.

Згідно ст.759 ЦК України, за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

За користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму (ст.762 Цк України).

Враховуючи викладене, господарський суд задовільняє позов частині стягнення орендної плати в сумі 2243,76грн. і відмовляє у задоволенні позову в частині стягнення орендної плати в сумі 1121,88грн.

Згідно ст.ст.525,526 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином  відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог,що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання не допускається.

Таким чином, на підставі вище викладеного, господарський суд приходить до висновку, що первісні позовні вимоги в частині стягнення орендної плати в сумі 2243,76грн., неустойки у розмірі подвійної плати за користування річчю після припинення дії договору в сумі 1869,80грн. та звільнення орендованого приміщення обгрунтовані, підтверджуються  належними доказами, які знаходяться в матеріалах справи,  підлягають задоволенню, а в решті позову відмовляє.

Крім того, суд відмовляє в задоволенні зустрічного позову враховуючи наступне.

01.07.04р. між сторонами був укладений договір оренди спірного майна, про що суд зазначав вище.

З урахуванням ст.626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Відповідно до ст.6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуваннням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв, ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ст.627 ЦК України).

Договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору (ст.638 ЦК України).

У спірному договору сторони погодили всі  істотні умови, зокрема: визначили умови про предмет договору,  вартість орендної плати (ціну), строк дії договору та інші умови.

Слід зазначити, що договір підписаний повноважними представниками  сторін, їхні підписи посвідчені печатками.

Враховуючи викладене, суд не приймає до уваги доводи позивача за зустрічним позовом, про те, що між позивачем за зустрічним позовом та Управлінням праці і соціального захисту населення Володарськ-Волинської райдержадміністрації був укладений договір оренди спірного майна від 01.03.02р., який на думку позивача за зустрічним позовом, діяв на час укладення спірного договору 01.07.04р..

Як вбачається з п.3.1 договору від 01.03.02р. строк його дії закінчився  ще 14.03.04р., тобто до укладення спірного договору (а.с.147).

Слід зазначити, що  позивач за первісним позовом повідомив позивача за зустрічним позовом 29.03.04р. про припинення дії  договору оренди від 01.03.02р., в зв'язку з чим просив звільнити спірне приміщення,  що підтверджується листом позивача за №14 від  29.03.04р. (а.с.152), який долучений до зустрічної позовної заяви і про отримання якого не заперечував представник позивача за зустрічним позовом в судовому засіданні 30.01.07р.

Отже, оскільки позивач  за первісним позовом заперечував проти продовження дії договору оренди від 01.03.02р. протягам одного місяця після закінчення його дії, то договір не вважається поновленим  на строк, на який був укладений  відповідно до  вимог ст.764 ЦК України.

Тому згідно ст.785 ЦК України, у разі припинення договору найму наймач зобов'язаний був негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі.

Не приймає суд до уваги і доводи позивача за зустрічним позовом  в частині психологічного  тиску на керівництво останнього, оскільки доказів в підтвердження своїх доводів позивач за зустрічним позовом не надав. Суд розцінює лист позивача за первісним позовом за №14 від 29.03.04 року як правомірну вимогу про звільнення орендованого приміщення, оскільки  договір від 01.03.02р., на який посилається  позивач за зустрічним позовом закінчив свою дію 14.03.04р.

Відповідно до ст.33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається  як на підставу своїх вимог і заперечень

Відповідач за первісним позовом  позов щодо підстав та предмету не оспорив, доказів про  повернення   орендованого майна та про перерахування повернутих коштів позивачем за первісним позовом до суду не надав. Викладені в зустрічному позові обставини не довів.

Враховуючи викладене, господарський суд приходить до висновку, про задоволення  первісних  позовних вимог частково, а саме: в частині стягнення орендної плати в сумі 2243,76грн., неустойки у розмірі подвійної плати за користування річчю після припинення дії договору в сумі 1869,80грн. та звільнення орендованого приміщення, а в решті позову відмовляє та відмовляє в зустрічному позові за безпідставністю.

Витрати по сплаті державного мита та за інформаційно-технічне забезпечення судового процесу покладаються на відповідача за первісним позовом пропорційно сумі задоволених вимог, оскільки він спонукав позивача звернутись з позовом до суду.

Керуючись ст.ст.525,526,626,627,638,759,762,763,764,785,786 ЦК України, ст.ст. 33,34,43,44,49,75, 82-85 ГПК України, господарський суд,

ВИРІШИВ:

1.Первісний позов задовільнити частково.

2.Стягнути з Приватного підприємства фірма "Олфарм", 12110 смт. Іршанськ, вул. Шевченка,2,  Володорсько-Волинського району, Житомирської області, р/р 260012990 в АППБ "Аваль", МФО 311528, код 31279975,

-на користь Закритого акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" в особі філії "Житомирське регіональне управління" Закритого акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк", 10029, м. Житомир, вул. Шелушкова, 96, р/р 1501 в Житомирському РУ Приватбанку, МФО 311744, код 26192037:

- 2243,76 - боргу по орендній платі,

- 1869,80грн.  неустойки,

- 165,14грн. - витрат, пов'язаних із сплатою державного мита,

- 94,63грн. за інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

3.Приватне підприємство фірма "Олфарм", 12110 смт. Іршанськ, вул. Шевченка,2,  Володорсько-Волинського району, Житомирської області,  код 31279975 звільнити  приміщення, що знаходиться за адресою: смт. Володарськ-Волинський, вул. Леніна, 26, Житомирської області (на першому поверсі) , загальною площею 74,2 кв.м. Закритому акціонерному товариству комерційний банк "Приватбанк" в особі філії "Житомирське регіональне управління" Закритого акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк", 10029, м. Житомир, вул. Шелушкова, 96,  код 26192037.

4. В решті первісного позову відмовити.

5. В зустрічному позові відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення  десятиденного строку з дня підписання мотивованого рішення суду у відповідності до ст.84 ГПК України.

Суддя
Брагіна Я.В.

Дата підписання мотивованого рішення: 10 квітня 2004 року.

Віддрукувати:

1 - в справу

2 - поз.

3-відп.