СУД
СУД
П О С Т А Н О В А

Іменем України

13.04.07                                                                                 Справа № 18/121пн-ад.

Суддя Корнієнко В.В., розглянувши матеріали справи за позовом державної податкової інспекції у м. Сєвєродонецьк, м. Сєвєродонецьк Луганської області

до  Сєвєродонецького міського відділу УМВС України в Луганській області, м. Сєвєродонецьк Луганської області

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача –

Сєвєродонецька міська рада, м. Сєвєродонецьк Луганської області

про спонукання взяти на зберігання знахідку

при секретарі Герасименко Р.В.

за участю представників:

від позивача:               Соболь О.Ю. за дов. від 26.03.2007;

від відповідача:          Сайко О.І. за довю від 26.03.2007;

Хицинський Д.В. за дов. від 26.03.2007;

від 3-ї особи:                    Шарнікова І.І. за дов. від 27.07.2005.

Суть спору: позивачем на підставі ч. 3 ст. 338 Цивільного кодексу України заявлено вимогу про спонукання відповідача взяти на зберігання знахідку –автомобіль GMC (державний номер Н 651016) та автомобіль Фольксваген Пасат (державний номер UHL 17-21) з подальшою їх реалізацією та направленням коштів у власність територіальної громади.

Позивач обґрунтовує свої вимоги тим, що в ході оперативно-розшукових заходів він виявив вказані автомобілі на автостоянці та вилучив їх. Кому належать вказані автомобілі позивач встановити не зміг, тому вважає їх своєю знахідкою.

Відповідач проти позову заперечує посилаючись на те, що вказані автомобілі не є знахідкою позивача, так як вони були поставлені невідомими особами на автостоянку, а не загублені ними.

Третя особа відзив на позовну заяву не подала (проти позову не заперечує).

Розглянувши матеріали справи, вислухавши представників сторін та 3-ї особи, суд

В С Т А Н О В И В:

Позивач в позовній заяві вказав, що:

-          05.09.2003 співробітниками податкової міліції ДПІ у м. Сєвєродонецьку в ході оперативно-розшукових заходів, на стоянці, яка належить ПП «Стамп»було виявлено та вилучено розукомплектований автомобіль Фольксваген Пасат (державний номер UHL 17-21).

-          09.09.2003 під час проведення оперативних заходів співробітники податкової міліції на тій же автостоянці виявили та вилучили ще один розукомплектований автомобіль (GMC, державний номер Н 651016).

До теперішнього часу власники цих автомобілів позивачем не встановлені.

Позивач зазначив, що він знайшов ці автомобілі на автостоянці, і тому, вони є його знахідкою, і відповідно, вони повинні бути прийняті на зберігання міліцією і продані, як передбачено ч. 3 ст. 338 ЦК України.

Однак, міліція (відповідач) відмовляється приймати вказану його знахідку (автомобілі) на зберігання, що на думку позивача є незаконним.

На підставі вказаного позивач заявив вимоги про спонукання відповідача взяти на зберігання знахідку –автомобіль GMC (державний номер Н 651016) та автомобіль Фольксваген Пасат (державний номер UHL 17-21) з подальшою їх реалізацією та направленням коштів у власність територіальної громади.

Відповідач проти позову заперечує посилаючись на те, що вказані автомобілі не є знахідкою позивача, так як вони були поставлені невідомими особами на автостоянку, а не загублені ними.

Третя особа відзив на позовну заяву суду не подала (проти позову не заперечує).

Дослідивши матеріали справи, вислухавши представників сторін та 3-ї особи, суд дійшов висновку, що позов не підлягає задоволенню за таких підстав:

Згідно ч. 1 ст. 337 Цивільного кодексу України особа, яка знайшла загублену річ, зобов'язана негайно повідомити про це особу, яка її загубила, або власника речі і повернути знайдену річ цій особі.

Таким чином, виходячи із здорового глузду та з положень ч. 1 ст. 337 ЦК України знахідка це загублена ким-то річ.

Разом з цим, позивач не подав суду доказів та взагалі не вказав, чому він вважає вилучені ним автомобілі загубленими.

Із службової записки від 12.11.2003, яка складена начальником Сєвєродонецького міського відділу податкової міліції на ім’я заступника начальника ДПІ в м. Сєвєродонецьку (яка подана суду позивачем) витікає, що вказані автомобілі були поставлені на автостоянку якими то фізичними особами, а потім були вилучені працівниками податкової міліції до прийняття рішення відповідно до закону.

Таким чином, вказана службова записка свідчить про те, що вказані автомобілі ніхто не губив, так як вони були свідомо поставлені фізичними особами на автостоянку.

13.11.2003 працівниками податкової міліції вказані автомобілі були прийняті на облік до прийняття рішення відповідним органом про визнання майна безхазяйним, що підтверджується поданими суду позивачем актами від 13.11.2003 № 01 та № 2.

В ході розгляду справи господарським судом встановлено, що позивач в 2005 році звертався до Сєвєродонецького міського суду з позовом про визнання права власності на вказані автомобілі за державою в його особі, в зв’язку з тим, що вони є безхазяйними.

Рішенням Сєвєродонецького міського суду від 20.04.2005 в позові позивачу було відмовлено в зв’язку з не закінченням строку набувної давності.

Таким чином, подані позивачем матеріали свідчать про те, що вказані автомобілі не були загублені.

Якщо автомобілі не були загублені, то вони не можуть вважатися знахідкою.

За таких обставин, в позові слід відмовити на необґрунтованістю та безпідставністю вимог.

В зв’язку з тим, що позивач не сплачував державне мито, так як він звільнений від його сплати, а також в зв’язку з ненаданням сторонами суду свідчень та доказів наявності у них витрат, пов’язаних з розглядом справи, питання про розподіл судових витрат не вирішується.

На підставі викладеного, керуючись, ст. ст. 158-163, 257, 263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

П О С Т А Н О В И В:

1.          В позові відмовити.

13 квітня 2007 р. було оголошено лише вступну та резолютивну частину постанови. Постанова, оформлена відповідно до ст. 163 КАСУ, підписана 18 квітня 2007 р.

Дана постанова набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо таку заяву не було подано.

Сторонами по справі протягом десяти днів з 18 квітня 2007 р. може бути подана заява про апеляційне оскарження даної постанови до Луганського апеляційного господарського суду через господарський суд Луганської області.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається  протягом  двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається  у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя                                                                                                              В.В. Корнієнко