РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" квітня 2007 р.
Справа № 15/38-724

Господарський суд Тернопільської області

у складі   судді Бучинської Г.Б.

Розглянув справу

за позовом Прокурора Теребовлянського району, вул. 22 січня, 14, м. Теребовля Тернопільської області   в інтересах держави в особі Кабінету Міністрів України в особі Відкритого акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Украгролізинг", м. Київ  в особі Тернопільської філії Національної акціонерної компанії "Украгролізинг", вул. К. Острозького, 14/601, м. Тернопіль

до Приватного підприємства "Орфей", вул. С.Стрільців, 20/20, м. Теребовля Тернопільської області

про стягнення заборгованості в сумі 20 297,05 грн.

За участю представників сторін:

прокурора: Шимків А.Р. - посвідчення № 47.

позивача: юрисконсульт Терещук Б.С. - довіреність № 16/99-06 від 27.10.2006р.

відповідача: не з’явився.

Суть справи:

Прокурор Теребовлянського району звернувся у господарський суд з позовом в інтересах держави в особі Кабінету Міністрів України в особі Відкритого акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Украгролізинг", м. Київ в особі Тернопільської філії Національної акціонерної компанії "Украгролізинг", м. Тернопіль до Приватного підприємства "Орфей", м. Теребовля про стягнення 20297,05 грн. заборгованості по сплаті лізингових платежів.

У розпочатому судовому засіданні учасникам судового процесу роз’яснено їх процесуальні права та обов’язки, передбачені ст. ст. 20, 22, 81 1 Господарського процесуального кодексу України.

За відсутністю клопотання сторони технічна фіксація судового процесу не здійснювалася.

Прокурор та представник позивача у судовому засіданні підтримали позовні вимоги повністю.

Представник відповідача у судове засідання не з'явився, відзиву на позов не представив, хоча про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином в порядку ст. 64 ГПК України, а тому справа розглядається у відповідності до ст. 75 ГПК України за наявними в ній матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши думку прокурора та доводи позивача, господарський суд встановив наступне.

Згідно вимог ст. 121 Конституції України, Закону України “Про прокуратуру”, ст. 29 Господарського процесуального кодексу України на органи прокуратури покладається представництво інтересів громадян та держави в судах у випадках, визначених Законом. Прокурор має право звернутися до господарського суду з позовом в інтересах держави або громадянина. В силу ст. ст. 20, 36-1 Закону України “Про прокуратуру” при здійсненні  прокурорського  нагляду  за  додержанням  і застосуванням  законів прокурор має право звертатись  до  суду  з заявою про захист прав і законних інтересів громадян, держави, а також підприємств та інших юридичних осіб при наявності порушень або загрози порушень економічних, політичних та інших державних інтересів внаслідок протиправних дій (бездіяльності) фізичних або юридичних осіб, що вчиняються у відносинах між ними або з державою.

29.10.2004р. між Тернопільською філією Національної акціонерної компанії "Украгролізинг" та Приватним підприємством "Орфей" укладено договір № 19-04-19/3 (прямий лізинг), відповідно до умов якого позивач, як „Лізингодавець” по договору, зобов’язується передати Лізингоодержувачу у виключне користування на визначений договором строк Предмет лізингу, що є власністю Лізингодавця та визначений у Додатку № 1 до договору прямого лізингу «Кількість, ціна і вартість Предмету лізингу»(власне майно, яке було придбане за рахунок коштів Державного бюджету України згідно Порядку використання коштів Державного бюджету України, що спрямовуються на придбання вітчизняної техніки і обладнання для агропромислового комплексу на умовах фінансового лізингу та заходи по операціях фінансового лізингу, знаходилося у користуванні Товариства з обмеженою відповідальністю «Козацьке»на умовах договору фінансового лізингу від 06.02.2003р. № 19-03-19фл і було повернуто Лізингодавцю), а відповідач, як „Лізингоодержувач” по договору, зобов’язується прийняти у строкове планове користування майно та своєчасно, в повному обсязі сплачувати лізингові платежі; черговість, розмір і строки сплати яких встановлюються графіком сплати лізингових платежів (пункти 1.1, 2.1 договору).

Факт прийому-передачі майна (зазначеного сторонами у Додатку № 1 до договору прямого лізингу), а саме однієї сівалки універсальної пунктирної пневматичної СУПН-8 (ціною 9474,44 грн.) та грунторозпушувача навісного ГРН-3,9 (ціною 9220,71 грн.) загальною вартістю 18695,15 за умовами договору від 29.10.2004р. № 19-04-19/3 (прямий лізинг), підтверджується актом приймання-передачі від 29.10.2004р., що містить підписи повноважних представників сторін та відтиски печаток юридичних осіб.

Пунктом 8.1 договору від 29.10.2004р. сторони визначили, що даний договір вступає в дію з моменту укладення і діє до повного виконання сторонами положень договору.

До виконання господарських договорів, згідно п. 1 ст. 193 Господарського кодексу України, застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом.

У відповідності до ст. 67 Господарського кодексу України відносини підприємств з іншими підприємствами, організаціями, громадянами в усіх сферах господарської діяльності здійснюються на основі договорів. Підприємства вільні у виборі предмета договору, визначенні зобов’язань, інших умов господарських взаємовідносин, що не суперечить законодавству України.

До договору лізингу застосовуються загальні положення про найм (оренду), а до відносин, пов’язаних із лізингом - загальні положення про купівлю-продаж та положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом (ст. 806 ЦК України).

Статтею 806 Цивільного кодексу України встановлено, що за договором лізингу одна сторона (лізингодавець) передає або зобов’язується передати другій стороні (лізингоодержувачеві) у користування майно, що належить лізингодавцю на праві власності і було набуте ним без попередньої домовленості із лізингоодержувачем (прямий лізинг) на певний строк і за встановлену плату (лізингові платежі).

А відтак, матеріали справи свідчать, що між позивачем та відповідачем у справі виникли зобов’язання за договором прямого лізингу, оскільки Тернопільська філія Національної акціонерної компанії "Украгролізинг" – Лізингодавець за договором –позивач у справі на момент укладення договору (29.10.2004р.) був власником предмету лізингу, що визначено п.п. 1.1., 2.1 договору, а тому законодавче обґрунтування прокуратурою та позивачем своїх позовних вимог нормами Закону України „Про фінансовий лізинг” суд вважає неправомірним та безпідставним, оскільки на правовідносини, що виникли на підставі прямого лізингу, дія Закону України „Про фінансовий лізинг” не поширюється.

Суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться (ст. 526 Цивільного кодексу України, ст. 193 Господарського кодексу України).

Згідно ст. 762 Цивільного кодексу України, ст. 286 Господарського кодексу України та п. 3.5.2 договору від 29.10.2004р., лізингоодержувач зобов’язаний своєчасно та у повному обсязі, згідно погодженого з лізингодавцем графіку, виплачувати лізингові платежі відповідно до умов договору.

Пунктом 4.1 договору передбачено, що з моменту одержання Предмету лізингу за користування ним Лізингоодержувач сплачує Лізингодавцю лізингові платежі, черговість яких кратна шести місяцям та складається із суми, що відшкодовує частину вартості Предмету лізингу та суми винагороди.

Розмір лізингових платежів та строк їх сплати встановлюються додатками №№ 1, 2 до договору «Графіками сплати лізингових платежів»(п. 4.2 договору), підписаний повноважними представниками сторін без заперечень.

Як свідчать наявні в матеріалах справи рахунки-фактури: від 24.01.2004р. №3 та №4, від 23.01.2006р. №34 та №35, від 19.07.2006р. №256 та №257, від 03.08.2006р. №311 та №312 позивач належним чином повідомляв відповідача про розміри лізингових платежів, що підлягали сплаті по договору від 29.10.2004р.

У відповіді № 2 від 11.03.2005р. на претензію № 7 (вих. № 30 від 03.03.2005р.) Приватне підприємством пояснює несплату лізингових платежів за сільськогосподарську техніку у встановлені строки об’єктивними причинами –ліквідацією аварії на підприємстві, однак повідомляє про обов’язкову їх сплату у строк до 25.03.2005р.

Крім того, у зв’язку з невиконання зобов’язання по договору від 29.10.2004р., позивач звертався 23.01.2006р. до відповідача із претензією про сплату боргу № 8 (доказом вручення відповідачу 25.01.2006р. зазначеної претензії є повідомлення про вручення поштового відправлення № 213115), яка була залишена останнім без відповіді та задоволення.

Всупереч згаданих приписів закону, положень укладеного між сторонами договору, відповідач станом на час розгляду справи в суді взятих на себе зобов’язань за договором від 29.10.2004р. № 19-04-19/3 (прямий лізинг) не виконав, у зв’язку з чим його заборгованість перед позивачем становить 20297,05 грн.

Беручи до уваги, що відповідач у судове засідання не з’явився, на день розгляду спору не надав суду будь-яких заперечень по суті заявлених позовних вимог, як і не надав суду доказів про погашення заборгованості перед позивачем, суд вважає позовні вимоги щодо стягнення з Приватного підприємства "Орфей" 20297,05 грн. заборгованості по сплаті лізингових платежів обґрунтовано заявленими, підтвердженими документально та неоспореними відповідачем.

Судові витрати, згідно ст. 49 ГПК України, покладаються на відповідача.

Враховуючи наведене, керуючись ст. ст. 526, 762, 806 Цивільного кодексу України, ст. ст. 67, 193, 284, 286 Господарського кодексу України, ст. ст. 1, 2, 12, 22, 32, 33, 43, 44 - 49, 69, 75, 82, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

В И Р І Ш И В:

1. Позов задоволити.

2. Стягнути з Приватного підприємства "Орфей", вул. Січових Стрільців, 20/20, м. Теребовля Тернопільської області (ідентифікаційний код 31092327) на користь Тернопільської філії Національної акціонерної компанії "Украгролізинг", м. Тернопіль, вул. К. Острозького, 14/601 (р/р 260013194 в ТОД АППБ „Аваль”, МФО 338501, ідентифікаційний код 25887760) 20297,05 грн. лізингових платежів.

3. Стягнути з Приватного підприємства "Орфей", вул. Січових Стрільців, 20/20, м. Теребовля Тернопільської області (ідентифікаційний код 31092327) в доход Державного бюджету України 202,97 грн. державного мита.

4. Стягнути з Приватного підприємства "Орфей", вул. Січових Стрільців, 20/20, м. Теребовля Тернопільської області (ідентифікаційний код 31092327) 118,00 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу на р/р 0002 у ГУДКУ у Тернопільській області, МФО 838012, , одержувач –УДК у м. Тернополі.

5. Рішення господарського суду набирає законної сили в десятиденний строк з дня його прийняття (підписання).

6. Накази видати стягувачам після набрання судовим рішенням законної сили.

7. На рішення господарського суду, яке не набрало законної сили, сторони мають право подати апеляційну скаргу, а прокурор апеляційне подання протягом десяти днів з дня прийняття (підписання) рішення через місцевий господарський суд.

Суддя                                                                                          Г.Б. Бучинська