СУД
СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.01.07                                                                                 Справа № 3/572

Суддя Доманська М.Л., розглянувши матеріали справи за позовом

Спільного підприємства "Исцелитель", м. Донецьк

до ДП "Донбасантрацит", м. Красний Луч Луганської області

про витребування майна на суму 34 645 грн. 00 коп.

за участю представників сторін:

від позивача –Серой І.В. (дов. від 01.12.06),

від відповідача – Савін С.М. (дов. від 05.12.06 № 1-7/2802),

в с т а н о в и в:

Суть спору: заявлено вимогу витребувати у відповідача на користь позивача бульдозер Т-130 на суму 34645 грн. 00 коп.

Представниками сторін подано клопотання про відмову від здійснення технічної фіксації судового процесу, яке судом розглянуто та підлягає до задоволення.

Запереченням на позовну заяву від 06.12.06 № 1-7/2803, зданим до суду 07.12.06, доповненнями до відзиву, зданими до суду 25.12.06 та 111.01.07, відповідач проти позову заперечує , посилаючись на наступне:

-          строк зберігання бульдозеру Т-130 за договором від 03.08.04 сплинув 31.12.04 та додаткова угода від 31.12.04 № 2 до цього договору щодо його пролонгації на невизначений термін є неправомірною, оскільки у змісті договору (додатках) не обумовлено, з якими саме індивідуальними ознаками передається майно на зберігання;

-          відповідач не представив доказів наявності права власності (іншого речового права) на це майно, на відповідний договір купівлі-продажу № 12/07 позивач не може посилатись, оскільки не провів перереєстрацію бульдозера органами Держнаглядохоронпраці, яка необхідна при зміні власника технологічного технічного засобу;

-          бульдозер Т-130 інв.№ 4252, який був переданий позивачем ДВАТ шахті «Княгинівська» ДП ДХК «Донбасантрацит»за договором відповідального зберігання від 03.08.04 № 308, оприбуткований як надлишки на балансі основних засобів ВП "Шахта "Княгинівська" ДП "Донбасантрацит" відповідно до акту ревізії виробничої та фінансової діяльності ДВАТ "Шата "Княгинівська" ДП ДХК "Донбасантрацит" від 15.03.05, проведеної КРО Мінпаливенерго,  акту приймання-передачі (внутрішнього переміщення) основних засобів від 01.04.05 та наказу по підприємству від 01.04.05 № 135 про оприбуткування основних засобів - бульдозера Т-130.

Позивач у поясненнях від 05.12.06 № 12 та від 18.12.06 № 13 наполягає на задоволені позову, посилаючись на те, що строк дії договору зберігання від 03.08.04 був пролонгований за  додатковою угодою від 31.12.04 № 2 та чинне законодавство не передбачає відмовлення від повернення й оприбуткування основних засобів, як надлишків, після закінчення строку дії договору зберігання; на момент придбання позивачем бульдозеру Т-130 діяв порядок реєстрації, затверджений Наказом від 31.03.94 № 26, відповідно до якого бульдозери не підлягали реєстрації та обліку органами Держнаглядохоронпраці, бульдозер не експлуатувався і придбався для подальшого продажу; відповідач не може бути правомірним власником бульдозера Т-130, знає про який саме бульдозер йдеться у позові, тому що не заперечує факт передачи майна на збереження і присвоєння йому інвентарного номеру 4252.

Заявою від 18.12.06 № 14 позивач уточнив позовні вимоги та просить суд зобов'язати відповідача повернути позивачеві незаконно утримане майно в робочому стані, у натуральному виді, у стані не гірше, ніж на момент одержання, а саме бульдозер Т-130 у кількості 1 штука. Заявою від 05.01.07 № 1 позивач в порядку ст.22 ГПК України знов уточнив позовні вимоги та просить суд зобов'язати відповідача повернути позивачеві незаконно утримане майно, а саме бульдозер Т-130 у кількості 1 штука на суму 34645 грн. 00 коп..

Дослідивши обставини справи, додатково надані  матеріали, вислухавши представників сторін,  суд прийшов до наступного.

Заявою від 18.12.06 № 14 та заявою від 05.01.07 № 1 позивач уточнив позовні вимоги. Вказані заяви прийняті судом як заяви про зміну предмету позову в порядку ст.22 ГПК України. Позовними вимогами слід вважати вимогу про зобов'язання відповідача повернути позивачеві незаконно утримане майно, а саме бульдозер Т-130 у кількості 1 штука на суму 34645 грн. 00 коп..

Між позивачем у справі  та ДВАТ шахта «Княгинівська»ДП ДХК «Донбасантрацит»(правонаступником якого є відповідач у справі) укладено договір зберігання  від 03.08.04 № 3/08 (а.с.8-9), за умовами  якого “Поклажодавець” (позивач у справі) передав згідно з Актом прийняття-передачи, а “Зберігач” (ДВАТ шахта «Княгинівська»ДП ДХК «Донбасантрацит») –прийняв на себе та зобов»язався зберігати майно у кількості, зазначеній в Акті прийняття-передачи, та умовах цього договору. Угодою від 31.12.04 до договору зберігання  від 03.08.04 № 3/08 (а.с.12) сторони цього договору пролонгували строк його дії до пред»явлення    “Поклажедавцем” вимоги про повернення майна.

Згідно з Актом прийняття-передачи від 04.08.04 (а.с.11) позивач передав, а ДВАТ шахта «Княгинівська»ДП ДХК «Донбасантрацит»прийняло на зберігання бульдозери Т-130 у кількості 2 одиниць за ціною 34645 грн. (за одиницю) на загальну суму 69290 грн..

Згідно з Актом прийняття-передачи від  09.08.04 (а.с.61) ДВАТ шахта «Княгинівська»ДП ДХК «Донбасантрацит»передало, а позивач у справі прийняв зі зберігання бульдозер Т-130 у кількості 1 одиниця на суму 34645 грн.

Відповідно до ч.2 ст. 530 ЦК України,  якщо строк виконання боржником  обов’язку не встановлений або визначений моментом пред’явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов’язок у семиденний строк від дня пред’явлення вимоги, якщо обов’язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст.ст. 530,938,953 ЦК України позивачем на адресу відповідача надіслана вимога від 13.09.06 № 8 щодо повернення у семиденний термін майна –бульдозера Т-130 у кількості 1 одиниці, переданого за договором  зберігання  від 03.08.04 № 3/08.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач у справі не виконав сві          й обов’язок за договором зберігання від 03.08.04 № 3/08 та відповідний бульдозер не повернув позивачеві, у відповіді на вказану вимогу від 13.09.06 № 8 (а.с.14) відповідач повідомив про неможливість повернення бульдозера, оскільки останній оприбуткований та введений у основні засоби з інвентарним номером 4252 у березні 2005.

У зв’язку з чим позивач звернувся до суду з даним позовом, за яким просить зобов'язати відповідача повернути позивачеві незаконно утримане майно, а саме бульдозер Т-130 у кількості 1 штука на суму 34645 грн. 00 коп..

Відповідач проти позову заперечує з підстав, викладених у відзиві та доповненнях до відзиву.

Оцінивши доводи сторін та обставини справи у їх сукупності, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення з огляду на наступне.

Зобов’язання сторін ґрунтуються на умовах договору зберігання від 03.08.04 № 3/08 та угоди від 31.12.04 до цього договору.

Відповідно до ст.629 ЦК України договір є обов’язковим для виконання сторонами. Так, як  вбачається з матеріалів справи, та згідно з Актом прийняття-передачи від  09.08.04 (а.с.61) ДВАТ шахта «Княгинівська»ДП ДХК «Донбасантрацит»передало, а позивач у справі прийняв зі зберігання бульдозер Т-130 у кількості 1 одиниця на суму 34645 грн., та ще один бульдозер Т-130 після цього залишився на зберіганні за вищевказаним договором.

Угодою від 31.12.04 до договору зберігання  від 03.08.04 № 3/08 сторони цього договору пролонгували строк його дії до пред’явлення “Поклажодавцем” вимоги про повернення майна.

Позивач відповідно до норм чинного законодавства та умов договору пред’явив вимогу про повернення майна – бульдозера Т-130 у кількості 1 одиниці, переданого за договором  зберігання  від 03.08.04 № 3/08, та відповідач, як «Зберігач»зобов’язаний був повернути відповідне майно позивачеві, як «Поклажедавцю», але не виконав свого обов’язку, посилаючись на те, що  відповідно до акту ревізії виробничої та фінансової діяльності ДВАТ "Шата "Княгинівська" ДП ДХК "Донбасантрацит" від 15.03.05, проведеної КРО Мінпаливенерго,  акту приймання-передачі (внутрішнього переміщення) основних засобів від 01.04.05 та наказу по підприємству від 01.04.05 № 135 відповідний бульдозер Т-130 оприбуткований та введений у основні засоби з інвентарним номером 4252.

Як вбачається з матеріалів справи, контрольно-ревізійним департаментом Мінпаливенерго України проведена ревізія виробничої і фінансово-господарської діяльності ДВАТ «Шахта Княгинівська»за 2004 рік, про що складений акт від 15.03.05, витяг з якого наданий відповідачем до матеріалів справи (а.с.44-45). У акті зазначено, крім іншого, що у результаті інвентаризації виявлений бульдозер Т-130 у кількості 1 одиниці, відповідно до договору  зберігання  від 03.08.04 № 3/08, термін дії якого минув 31.12.04 і який не пролонгований, вартість об’єкта збереження 34645 грн.; установлено надлишки бульдозера в сумі 34645 грн.. Згідно з вказаним актом ревізії за наказом від 01.04.05 № 135 (а.с.42) по шахті відповідача бульдозер Т-130 у кількості 1 одиниці взятий до обліку у підзвітність та за актом приймання-передачі (внутрішнього переміщення) основних засобів  (а.с.43) вказаному бульдозеру присвоєний інвентарний номер 4252.

Враховуючи наявність вищевказаної угоди від 31.12.04 до договору зберігання  від 03.08.04 № 3/08, якою пролонгований строк дії цього договору до пред’явлення “Поклажодавцем” (позивачем у справі) вимоги про повернення майна, на час проведення ревізії та складання акту від 15.03.05 висновки відносно того,  що 31.12.04 закінчився строк дії договору зберігання  від 03.08.04 № 3/08 та віднесення відповідного бульдозеру Т-130 до надлишків у сумі 34645 грн., є необґрунтованим та неправомірним.

Факт прийняття на зберігання та неповернення на вимогу позивача  відповідного бульдозеру Т-130, якому присвоєний інвентарний номер 4252, відповідач не заперечує, та просить відмовити у позові, посилаючись на недоведеність права власності позивача на цей технологічний транспортний засіб. При цьому з аналізу норм чинного законодавства вбачається, що Поклажодавець за договором зберігання не обов’язкова має бути власником майна, яке передається на зберігання.

Враховуючи вищевикладене, заперечення відповідача за відзивом та доповненнями до відзиву відхиляються судом за необґрунтованістю.

Відповідно до ст. 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Керуючись ст. 43 ГПК України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

За таких обставин, позов підлягає до задоволення повністю.

Відповідно до ст.ст.44,49 ГПК України судові витрати покладаються на відповідача.

На підставі викладеного,  керуючись ст.ст.33,43,44, 49, 82, 84, 85 ГПК України,  суд

в и р і ш и в :

1.Позов задовольнити повністю.

2. Зобов’язати ДП "Донбасантрацит", Луганська область, м. Красний Луч, вул. Косіора,10, код 32446546,

повернути Спільному підприємству "Исцелитель", м. Донецьк, вул..Горького,23/1, код 23178404,  незаконно утримане майно, а саме бульдозер Т-130 у кількості 1 штука на суму 34645 грн. 00 коп..

3. Стягнути з ДП "Донбасантрацит", Луганська область, м. Красний Луч, вул..Косіора,10, код 32446546, на користь Спільного підприємства "Ісцелитель", м. Донецьк, вул..Горького,23/1, код 23178404,  витрати по державному миту –346 грн. 45 коп. та 118 грн. 00 коп. - витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу, видати наказ позивачу після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його

підписання, оформленого відповідно до ст. 84 ГПК України.

Дата підписання рішення –12.01.07.

Суддя                                                                                                       М.Л.Доманська