ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"03" травня 2007 р.
Справа  № 26/91-07-1880

За позовом : Державного підприємства „Дослідне господарство ім. Суворова”

до відповідача : товариства з обмеженою відповідальністю „Виноградар”

про стягнення 258750 грн.

Суддя Никифорчук М.І.

за участю  представників :

від позивача : Поночовний О.А. за довіреністю;

від відповідача : не з*явився;

Суть спору : позивачем заявлена вимога про стягнення з відповідача сум основного боргу в розмірі 207 000 грн., штрафних санкцій в розмірі 51750 грн., всього на суму              258750 грн. за порушення умов договору  купівлі-продажу № 20/04-04-05 від 20.04.2005 р.

Представник позивача вимоги підтримує.

Представник відповідача в судове засідання не з’явився, був повідомлений належним чином про час та місце розглядання справи, відповідно до вимог ст. 64 ГПК України, причини неявки суду не повідомив, відзив на позов не надав, тому справа розглядається згідно вимог статті 75 ГПК України за наявними матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, вислухавши представника позивача, господарський суд, -

у с т а н о в и в :

Згідно укладеного між сторонами по справі 20.04.2005 р. договору купівлі-продажу               № 20/04-04-05, позивачем передано відповідачеві саженців виноградних у кількості               46000 штук на загальну суму 207 000 грн.

Факт поставки та одержання саженців підтверджується накладною № СВ-03532 від 06.05.05 р. та довіреністю серії ЯЖК № 147065 від 06.05.05 р.

Згіно п. 2.2 договору, відповідач розраховується з позивачем до 30 вересня 2005 р., але дотеперішнього часу розрахунки не здійснив. Отже основна заборгованість відповідача складає 207 000 грн.

Вказане свідчить про порушення відповідачем вимог статей 525 та 526 Цивільного кодексу України, відповідно яких одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом, та зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та  вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог -  відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно вимог частини 1 статті 625 Цивільного кодексу України, боржник не звільняється від  відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

На заявлені відповідачеві претензії, відправлені згідно поштових повідомлень від 21.07.2005 р., 27.09.2006 р., 30.09.2006 р. та 25.01.2007 р., останній не відповів.

Згідно статті 692 Цивільного кодексу України, покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Згідно частини 2 статті 231 Господарського кодексу України, У разі якщо порушено господарське зобов'язання, в якому хоча б одна сторона є суб'єктом господарювання, що  належить до державного сектора економіки, або порушення пов'язане з виконанням державного контракту, або виконання зобов'язання фінансується за рахунок Державного  бюджету України чи за рахунок державного кредиту, штрафні санкції застосовуються, якщо інше не передбачено законом чи договором, у таких розмірах : за порушення строків виконання зобов'язання стягується пеня у розмірі 0,1 відсотка  вартості товарів (робіт,  послуг),  з яких допущено прострочення виконання за кожний день прострочення, а за прострочення  понад тридцять днів  додатково  стягується штраф у розмірі семи відсотків вказаної вартості.

Відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України № 10890 від 22.06.1999 р. «Про перелік установ, організацій та підприєств, які входять до складу Української академії аграрних наук»та Статуту позивача, ДГ ім. Суворова є державним  підприємством, тобто належить до суб’єкта державного сектора економіки.

З цього випливає, що до відповідача можливо застосування вищевказаних штрафних санкцій.

Згідно частини 6 статті 232 Господарського кодексу України, нарахування штрафних  санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня,  коли зобов'язання  мало бути виконано.

Відповідно до наданого позивачем розрахунку, який господарський суд вважає правильним, оскільки він відповідає вимогам закону, відповідачеві за прострочення виконання зобов'язання нараховано штраф в сумі 51750 грн.

Вищевикладене повністю підтверджене дослідним судом матеріалами справи та не спростовано відповідачем.

Згідно вимог статті 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Аналізуючи вищевикладене, суд вважає вимоги позивача обґрунтованими, доведеними та підлягаючими задоволенню в повному обсягу.

Керуючись статями 44, 49, 82 - 84 Господарського процесуального кодексу України,  суд, -

в и р і ш и в :

Позов –задовольнити.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю „Виноградар” ( 68232, Одеська обл., Саратський район, с. Плахтіївка, вул. Андрієва, 179; код 31893131, р/р 5001 „Імексбанк”, МФО 328384 ) на користь Державного підприємства „Дослідне господарство ім. О.В.Суворова” ( 68740, Одеська обл., Болградський район, с. Оксамитне,                             вул. Суворова, 12, код 00413208, р/р 260081896, АППБ „Аваль”, МФО 328351) : основного боргу в розмірі 207 000 (двісті сім тисяч) грн., штрафних санкцій в розмірі                                 51750 (п’ятдесят одна тисяча сімсот п’ятдесят) грн., держмита в сумі 2587 (дві тисячі п’ятсот вісімдесят сім) грн.50 коп. та 118 (сто вісімнадцять) грн. витрат на ІТЗ судового процесу.

Суддя                                                                      М.І.Никифорчук