ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

02.04.2007
Справа № А25/414-06

Дніпропетровський апеляційний
господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого
Головка В.Г.  (доповідач),

суддів
Чохи Л.В., Стрелець Т.Г.

при секретарі:  Ролдугіній Н.В.

за участю представників сторін:

від
позивача -ОСОБА_1, підприємець

від відповідача -не з'явився, про
час та місце розгляду справи повідомлений

від 3-ї особи -Карамишев Д.В.,
довіреність від 3.01.2006

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю
"Новомосковське" на постанову господарського суду Дніпропетровської
області від  21.12.2006р.  у справі № А25/414-06

за позовом
суб'єкта підприємницької діяльності ОСОБА_1, м.Подгороднє Дніпропетровської
області

до Новомоськовської
міської ради, м.Новомосковськ Дніпропетровської області

третя особа без
самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - товариство з
обмеженою відповідальністю "Новомосковське", м.Новомосковськ
Дніпропетровської області

про  скасування рішення  міської ради

ВСТАНОВИВ:

Постановою господарського суду
Дніпропетровської області від
21.12.2006р.  у справі №
А25/414-06 (суддя Чередко А.Є.) позовні вимоги суб'єкта підприємницької
діяльності ОСОБА_1 до Новомоськовської міської ради депутатів за участю третьої
особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - товариства
з обмеженою відповідальністю "Новомосковське" про скасування рішення
міської ради задоволені.

Не погодившись з зазначеною
постановою суду, третя особа звернулась до Дніпропетровського апеляційного
господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить судове рішення
скасувати як винесене з порушенням норм матеріального та процесуального права,
при неповному з'ясуванні обставин, що мають значення для справи, посилаючись на
наступне:

- судом не враховано, що строк дії
договору оренди НОМЕР_1, щодо оренди спірної земельної ділянки підприємцем
ОСОБА_2 закінчився 20.09.2005р., а рішення про надання земельної ділянки третій
особі НОМЕР_2 було прийнято 28.11.2005р., при цьому спірна земельна ділянка в
оренді не перебувала, тобто Новомосковська міська рада відповідно до своїх
повноважень, визначених ст.26 ЗУ „Про місцеве самоврядування” та ст.12
Земельного кодексу України, мала всі правові підстави розпоряджатись земельною
ділянкою;

- суд помилково дійшов до висновку,
що підставою для користування позивачем земельною ділянкою є придбання
металевого кіоску згідно з договором купівлі-продажу від 06.09.2005р., оскільки
відповідно до положень цивільного законодавства кіоск є рухомою річчю, отже не
є капітальною спорудою (ст.181 ЦК). Крім того, ст.120 Земельного кодексу
передбачено, що при переході права власності нерухомим майном до іншої особи
право власності (користування)  земельної
ділянки до цієї особи не переходить та вимагає оформлення окремої
цивільно-правової угоди, таким чином фактичне володіння позивачем кіоском не
надає жодних правових підстав володіти і користуватися спірною земельною
ділянкою;

- суд керувався однією конкретною
нормою (ч.6 ст.16 Закону України „Про оренду землі”), не аналізуючи вимоги  чинного законодавства в цілому: ст.123, 124
Земельного кодексу України, якими визначено порядок передачі земельної ділянки
в оренду, ст.16 ЗУ „Про оренду землі”, ст.19 Конституції України;

- висновок СЕС м.Новомосковська №3
від 17.01.2005р., на який посилається позивач, не може бути врахований судом як
доказ здійснення заходів щодо отримання земельної ділянки в користування,
оскільки він був виданий попередньому власнику кіоску тощо.

Відповідач надав пояснення по
апеляційній скарзі, в яких просить постанову господарського суду скасувати та
постановити нове судове рішення, яким у задоволення позовних вимог суб'єкта
підприємницької діяльності ОСОБА_1 відмовити.

Позивач відзив на апеляційну скаргу
не надав, його представник у судовому засіданні просив апеляційну скаргу
залишити без задоволення, а постанову суду -без змін.

Вислухавши пояснення представників
сторін, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги і відзиву на
неї, суд дійшов до висновку, що апеляційна
скарга підлягає задоволенню.

Приймаючи оскаржувану постанову, суд
неповністю з'ясував всі обставини справи щодо повноважень органу місцевого
самоврядування в сфері земельних правовідносин, що відповідно до ст.202 Кодексу
адміністративного судочинства України є підставою для скасування судового рішення.

Згідно ст.198 Кодексу
адміністративного судочинства України за наслідками розгляду апеляційної скарги
на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право
скасувати її та прийняти нову постанову суду.

Із матеріалів справи вбачається, що між
Новомосковською міською радою  та
підприємцем ОСОБА_2 16.07.2003р. було укладено договір оренди НОМЕР_1 земельної
ділянки площею 0,0009га по АДРЕСА_1.

Відповідно до додаткової угоди від
20.09.2004р. строк дії договору оренди земельної ділянки НОМЕР_1 з підприємцем
ОСОБА_2, на якому знаходився кіоск з продажу побутових товарів, закінчився
20.09.2005р. (а.с.7).

За декілька днів до закінчення дії цього
договору металевий кіоск, який знаходився на орендованій земельній ділянці, був
відчужений ОСОБА_2 підприємцю ОСОБА_1
Договір купівлі-продажу виконано в простій письмовій формі (а.с.9) без
переоформлення договору оренди земельної ділянки.

За ч.1 ст.83 Земельного кодексу України землі,
які належать на праві власності територіальним громадам сіл, селищ, міст, є
комунальною власністю.

Згідно ч.4 ст.373 Цивільного кодексу України
власник земельної ділянки має право використовувати її на свій розсуд
відповідно до її цільового призначення.

На сесії Новомосковської міської ради
28.11.2005р. було прийнято рішення НОМЕР_2 про надання юридичним та фізичним
особам земельних ділянок, у тому числі товариству з обмеженою відповідальністю
“Новомосковське” площею 0,0019га в районі АДРЕСА_1 (а.с.30).

На підставі цього рішення між
міською радою та ТОВ “Новомосковське” 8.02.2006р. укладено договір оренди
земельної ділянки НОМЕР_3 строком на 5 років, яка передана в користування
відповідно до визначених меж (а.с.22-28).

Позивач вважає, що рішення НОМЕР_2
від 28.11.2005р.  про надання земельної
ділянки ТОВ «Новомосковське»зачіпає його інтереси як власника кіоску, тому
просить визнати зазначене рішення міської ради протиправним і скасувати його.

Відповідно до ч.2 ст.377 Цивільного
кодексу України якщо житловий будинок, будівля або споруда розміщені на
земельній ділянці, наданій у користування, то у разі їх відчуження до набувача
переходить право користування тією частиною земельної ділянки, на якій вони
розміщені, та частиною ділянки, яка необхідна для їх обслуговування.

За ч.5 ст.120 Земельного кодексу
України при переході права власності на будівлю або споруду до громадян або
юридичних осіб, які не можуть мати у власності земельні ділянки, до них
переходить право користування земельною ділянкою, на якій розташована будівля
чи споруда.

Торговельний кіоск не відноситься до
житлового будинку або іншої капітальної споруди, оскільки знаходяться на
спірній земельній ділянці без улаштування фундаменту, тобто є малою
архітектурною формою, що підтвердив представник позивача в судовому засіданні.

Отже висновок суду, що до позивача
перейшло право користування земельною ділянкою, на якій знаходиться  придбаний кіоск, є помилковим.

Позивач посилається на те, що перед
прийняттям міською радою оскаржуваного рішення, він звертався з заявою щодо
оформлення правовстановлюючого документа на землю по вул.Радянській,30, яка не
прийнята до уваги.

Враховуючи, що торгівельний кіоск, який
належать позивачеві, є малою архітектурною формою і не відносяться до нерухомих
об'єктів, міська рада, виходячи зі своїх повноважень та прийнятих рішень,
правомірно відмовила  в задоволенні
клопотань позивача. Це відповідає вимогам ч.3 ст.83 Земельного кодексу України.

Крім того, у відповідності зі ст.26
Закону України “Про місцеве самоврядування в Україні”, ст.12, 122 Земельного
кодексу України до повноважень міських рад у галузі земельних відносин
належить: розпорядження землями територіальних громад, надання земельних
ділянок у користування із земель комунальної власності. Міська рада як суб'єкт
права комунальної власності на землю має право володіння, користування і
розпорядження землями комунальної власності.

Таким чином, вирішення питання про
передачу земельних ділянок у власність чи користування або надання земельної
ділянки в оренду віднесено до виключної компетенції ради, яка як власник землі
здійснює розпорядження землею на свій розсуд в інтересах територіальної
громади.

Відповідно до ст.59 Закону
України  “Про місцеве самоврядування в
Україні” рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі
рішень.

Згідно з ч.3 ст.2 КАС України, у
справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на
підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це
повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що
мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо
(неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманні принципу
рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8)
пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими
несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на
досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на
участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протяг розумного
строку.

Зважаючи на вказані положення чинного
законодавства України, а також на те, що рішення Новомосковської   міської
ради   НОМЕР_2   від
28.11.2005р.   прийнято   в
межах   її компетенції та з дотриманням
вищенаведених засад, підстав для задоволення позовних вимог не вбачається.

Враховуючи викладене, рішення
господарського суду від 16.05.2006 року у справі №А25/37 слід скасувати, а в
задоволенні позову -відмовити.

Судові витрати у справі покладаються
на позивача відповідно до ст.94 Кодексу адміністративного судочинства України.

Стягнути з позивача на користь
скаржника судові витрати за перегляд справи в апеляційному порядку в сумі
1,7грн., сплачені відповідно до п.2 ст.3 Прикінцевих та перехідних положень КАС
України. З заявою про повернення надмірно сплаченого державного мита квитанцією
НОМЕР_4. в сумі (3,4-1,7) 1,7грн. за перегляд справи в апеляційному порядку
скаржник до суду не звертався.

Керуючись  ст. 198, 202, 205, 207, 254  Кодексу адміністративного судочинства України,
суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу товариства з
обмеженою відповідальністю "Новомосковське" задовольнити.

Постанову господарського суду
Дніпропетровської  області від  21.12.2006р.  у справі №А25/414-06  скасувати.

В позові суб'єкта підприємницької
діяльності ОСОБА_1 до Новомосковської міської ради відмовити.

Стягнути з суб'єкта підприємницької
діяльності ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю
"Новомосковське" витрати по сплаті мита за перегляд справи в апеляційному
порядку в сумі 1,7грн.

Видачу виконавчого листа на
виконання даної постанови доручити господарському суду Дніпропетровської
області.

Постанова набирає законної сили з
моменту проголошення та може бути протягом одного місяця оскаржена в
касаційному порядку безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий

В.Г.Головко

Судді

Л.В.Чоха  Т.Г.Стрелець