СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Луцьк, пр. Волі, 54 а
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

"15" березня 2007 р.

Справа № 1/59-11А.

За
позовом Підприємця ОСОБА_1

до
Ковельської міської ради Волинської області

про
визнання нечинним рішення Ковельської міської ради НОМЕР_1

Суддя  Гончар М. М.

Секретар судового засідання Соломка О.М.

За участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_2, довіреність від
03.08.2004 року

від відповідача: н/з

Відповідно до ст. ст. 27, 29, 30  Кодексу адміністративного судочинства України

сторонам  роз'яснено право відводу судді та секретаря
судового засідання.

Відводу
не заявлено. На підставі ст. ст. 49, 51, 59 КАСУ  роз'яснено процесуальні права та обов'язки
сторін.

Суть спору:

Підприємець
ОСОБА_1 звернулася в господарський суд з позовом до Ковельської міської ради
Волинської області та просить суд визнати нечинним рішення Ковельської міської
ради НОМЕР_1 "Про відміну рішення міської ради НОМЕР_2", з тих
підстав, що Закон України "Про місцеве самоврядування в Україні" не
наділяє раду повноваженнями відміняти свої рішення.

Відповідачем
надіслано клопотання НОМЕР_4 розглянути справу без присутності представника
міської ради з врахуванням поданих документів.

Одночасно
відповідачем надіслано заперечення на позов, які обґрунтовує ч. 7 ст. 9 Кодексу
адміністративного судочинства України, відповідно до якої у разі відсутності
закону, що регулює відповідні правовідносини, суд застосовує закон, що регулює
подібні правовідносини (аналогія закону), а за відсутності такого закону суд
виходить із конституційних принципів і загальних засад права (аналогія права).
У зв'язку з тим, що Закон України "Про місцеве самоврядування в
Україні" не містить норми, яка б прямо забороняла органам місцевого
самоврядування відміняти свої ж рішення, проте даний Закон містить норму, яка
наділяє  органи місцевого самоврядування
повноваженнями скасовувати акти виконавчих органів ради (п.15 ст. 26 Закону
України "Про місцеве самоврядування в Україні"), то на погляд
відповідача, при вирішенні правомірності оскаржуваного рішення міської ради
слід виходити з положень, передбачених статтею 9 Кодексу адміністративного
судочинства України, тобто загальних принципів законності.

Розглянувши документи справи, суд, -

в с т а н о в и в:

23.01.2004
року Ковельська міська рада Волинської області прийняла рішення НОМЕР_2
"Про дозвіл на приватизацію", яким вирішила:

"1.Доповнити
перелік об'єктів комунальної власності м. Ковеля, які планується приватизувати
у 2004 році, затверджений рішенням Ковельської міської ради НОМЕР_5"
пунктом такого змісту:

-          шляхом викупу будівлі універмагу по
вул. незалежності, 134 - власником патентуНОМЕР_3

2.
Дане рішення набирає чинності після винесення Верховним судом України рішення
щодо правомірності права власності на патент НОМЕР_3"

Рішенням
НОМЕР_1 "Про відміну рішення міської радиНОМЕР_2" міська рада
вирішила відмінити рішення міської ради НОМЕР_2 "Про дозвіл на
приватизацію.".

Згідно
з статтею 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах
повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно
до статті 144 Конституції України рішення органів місцевого самоврядування з
мотивів їх невідповідності Конституції чи законам України зупиняються у
встановленому законом порядку з одночасним зверненням до суду, а відповідно до
пункту 10 статті 59 Закону України "Про місцеве самоврядування в
Україні" акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування з мотивів
їхньої невідповідності Конституції або законам України визнаються незаконними в
судовому порядку. Делегування функцій судів, а також привласнення цих функцій
іншими органами чи посадовими особами згідно статті 124 Конституції України не
допускаються.

Пунктом 9 статті 59 Закону України
"Про місцеве самоврядування в Україні" визначена компетенція міської
ради щодо скасування актів лише виконавчих органів ради, прийнятих у межах їх
повноважень, якщо такі відповідають Конституції чи законам України, іншим актам
законодавства, рішенням ради.

Отже, Закон України "Про місцеве
самоврядування в Україні" не наділяє повноваженнями орган місцевого
самоврядування відміняти, скасовувати власні рішення.

Відповідно до п.1 статті 71 Кодексу
адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті
обставини на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Ковельська
міська рада не подала належних документів в підтвердження повноважень на
скасування попереднього рішення ради.

Аналогія
закону в даному випадку не може бути застосована, т. .я повноваження ради
регулюються виключно Законом України "Про місцеве самоврядування в
Україні".

Керуючись
ст. ст. 19,, 124 Конституції України, ст. ст. 24, 59 Закону України "Про
місцеве самоврядування в Україні", ст. ст. 71, 86, 138, 160, 161, 163
Кодексу адміністративного судочинства України, господарський суд, -

постановив:

1.
Позов задовольнити.

2. визнати недійсним рішення
Ковельської міської ради НОМЕР_1 "Про відміну рішення міської ради
НОМЕР_2".

Заява про апеляційне оскарження
постанови суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її
проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до
статті 160 цього КАС України - з дня складення в повному обсязі. Апеляційна
скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом двадцяти днів
після подання заяви про апеляційне оскарження до Львівського апеляційного
господарського суду України.

Заява
про апеляційне оскарження та апеляційна скарга подаються до адміністративного
суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване
судове рішення.

Суддя
М.М. Гончар

Постанова
у повному обсязі

складена  20.03.2007 року