ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Кіровоградської області
РІШЕННЯ

"15" січня 2007 р.
Справа №  15/440

Господарський суд Кіровоградської області в складі судді Мохонько К.М., розглянув у відкритому судовому засіданні справу

за позовом: ТОВ „Підйомно – транспортне устаткування” м. Олександрія

до відповідача: ТОВ „Завод Олександрія-Кран” м. Олександрія

про стягнення 25005 грн. 60 коп.

Представники сторін:

від позивача – Зелений В.В. довіреність № 922 від 13.11.06р.

від відповідача – Безверхий В.М. директор підприємства

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся з позовом про стягнення з відповідача 16590 грн. боргу та 13935 грн. 60 коп. штрафу. В судовому засіданні позивач подав уточнення до позову в якому просить стягнути з відповідача 13590 грн. боргу та 11415 грн. 60 коп. штрафу. Представник відповідача позов визнав частково в сумі 13590 грн. основного боргу.

На підставі ст. 75 ГПК України справа розглядається за наявними в ній документами.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін господарський  суд з’ясував наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Між сторонами укладений договір № 29-06 від 26.06.06р. За умовами договору продавець / позивач / зобов”язується продати і передати у власність покупця / відповідач / обладнання теліжки крану мостового електричного грейферного. Загальна вартість договору становить 34590 грн. Оплата проводиться в наступному порядку: 50 % суми договору на протязі 10 днів після підписання договору згідно виставленого рахунку; залишок суми 50 % на протязі 5 днів по факту готовності обладнання. Строк поставки обладнання на протязі 20 днів з моменту 50 % передоплати. Договір вступає в силу з дня підписання і діє до 31.12.06р. Договір підписаний представниками сторін і посвідчений печатками підприємств.

Стаття 526 ЦК України передбачає, що зобов’язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог – відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. ст. 655, 692 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона / продавець / передає або зобов’язується передати майно / товар / у власність другій стороні / покупцеві /, а покупець приймає або зобов’язується прийняти майно / товар / і сплатити за нього певну грошову суму.

Покупець зобов’язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов’язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.

На виконання умов договору відповідач перерахував позивачу в якості передоплати по пункту 2.3 договору 18000 грн., що підтверджується випискою з банківського рахунку позивача і не заперечується представниками сторін.

В свою чергу позивач по накладній від 01.08.06р. на підставі довіреності від 31.07.06р. поставив відповідачу обладнання на загальну суму 34590 грн.

Відповідач в порушення пункту 2.3 договору на протязі 5 днів не сплатив решту коштів в сумі 16590 грн.

Після звернення позивача до суду відповідач сплатив 3000 грн., залишок боргу становить 13590 грн. доказів погашення якого сторони, в тому числі і відповідач, господарському суду не подали.

Згідно зі ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов’язання.

Згідно зі ст. ст. 546, 547, 549 ЦК України виконання зобов’язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

Правочин щодо забезпечення виконання зобов’язання вчиняється в письмовій формі.

Неустойкою / штрафом, пенею / є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов’язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов’язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов’язання за кожен день прострочення виконання.

Пунктом 5.2 договору передбачено, що у випадку запізнення в оплаті обладнання проти строку, визначеному в договорі покупець сплачує продавцю штраф в розмірі 1 % вартості неоплаченого обладнання за кожний день прострочки оплати.

За своєю правовою природою зазначений в пункті 5.2 договору 1 % штрафу за кожний день прострочки оплати є пенею.

З врахуванням ст. 343 ГК України, ставки НБУ, сума пені за період заявлений позивачем з 8 серпня по 1 листопада 2006 року / 84 дні / становить 640 грн. 92 коп.

Відповідач не надав власний розрахунок пені.

Позов підлягає частковому задоволенню.

Посилання позивача на визначення сторонами розміру штрафу / пені / в 1 % протирічить ч. 2 ст. 343 ГК України якою визначено, що платник грошових коштів сплачує на користь одержувача цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін, але не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Посилання відповідача на відсутність сертифікатів на метал, з якого вироблене отримане по накладній від 01.08.06р. обладнання не є підставою для відмови у позові, так як відповідач прийняв поставлене обладнання і у визначеному законодавством України порядку не звертався до позивача з письмовими вимогами щодо якості поставленого товару. Зустрічний позов по справі не подавався.

На підставі ст. ст. 47-1, 49 ГПК України судові витрати покладаються на відповідача пропорційно задоволеним позовним вимогам.

Враховуючи викладене та керуючись ст. 343 ГК України, ст. ст. 526, 546, 547, 549, 625, 655, 692 ЦК України, ст. ст. 32 – 34, 43, 44,  47-1, 49, 75, 82 – 85, 116, 117 ГПК України господарський суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Стягнути з ТОВ „Завод Олександрія – Кран” м. Олександрія вул. Заводське шосе 8 п/р 956 у ВАТ АКБ „Автокразбанк” МФО 323679 на користь ТОВ „Підйомно – транспортне устаткування” м. Олександрія проспект Леніна 118 п/р 2112 в Олександрійському відділенні КФ „Приватбанк” МФО 323583 – 13590 грн. боргу, 640 грн. 92 коп. пені, 142 грн. 30 коп. сплаченого державного мита, 67 грн. 15 коп. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Наказ видати.

В задоволенні решти позову – відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Дніпропетровського апеляційного господарського суду в порядку визначеному ГПК України.

Суддя

К.М.Мохонько