ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________
У Х В А Л А

про залишення позову без розгляду

"08" лютого 2007 р.                                                           Справа № 13/53-АП-07

Господарський суд Херсонської області у складі судді  Закуріна М. К.  при секретарі  Фінаровій О.Л., розглянувши справу

за позовом:  Товариства  з обмеженою відповідальністю "Томатна країна"

до:

відповідача-1 –Херсонської митниці,

відповідача-2 –Управління Державного казначейства України в Херсонській області,

за участі:

3-ї особи без самостійних вимог на стороні позивача –Закритого акціонерного товариства „Чумак”,

представників:

позивача –не з’явився,

відповідача-1 –Омельченко С.С. (юрисконсульт),

відповідача-2 –Сенкевич О.В. (головний спеціаліст юридичного відділу),

3-ї особи - не з'явився

про: 1) скасування рішення Херсонської митниці № 508010000/6/0078 від 18 січня 2006 року щодо самостійного визначення митної вартості товарів, яка зазначена у декларації митної вартості № 508010000/6/000081 від 18 січня 2006 року; 2) зобов’язання визначити митну вартість на рівні договірної вартості товару, а саме 135164,51 грн; 3) стягнення з Державного бюджету України надмірно сплаченої суми митного збору в розмірі 108,13 грн та податку на додану вартість в розмірі 10813,16 грн,

в с т а н о в и в:

Згідно до положень статті 6 Прикінцевих та Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України до початку діяльності окружного адміністративного суду адміністративні справи, підвідомчі господарським судам відповідно до Господарського процесуального кодексу України 1991 року, вирішуються відповідним господарським судом за правилами Кодексу адміністративного судочинства України. У зв’язку з тим, що за пунктом 1 вказаних Прикінцевих положень КАС України набрав чинності з 1 вересня 2005 року, судове рішення за даною справою винесено з дотриманням вимог КАС України.

За змістом позовної заяви вимоги ґрунтуються на факті необґрунтованості застосованого відповідачем-1 методу визначення митної вартості товару, у зв’язку з чим, на думку позивача, ним сплачено митних платежів більше ніж це потрібно за законодавством.

При прийнятті даної позовної заяви судом ухвалою від 23 січня 2007 року, копія якої надіслана всім учасникам спору та отримана ними, в тому числі і позивачем, доказом чого є повідомлення про вручення поштового відправлення № 1494834 (а.с.47), позивача зобов’язано надати до 5 лютого 2007 року через канцелярію суду із супровідним листом належним чином засвідчені копії документів, які підтверджують факт заявлених до стягнення сум та всієї суми митного збору і ПДВ, а також надати правове обґрунтування підстав стягнення сум з посиланням на норми права.

Така потреба виникла у зв’язку з тим, що до позовної заяви позивачем додані ксерокопії платіжних доручень  № 367 від 10 січня 2006 року на суму 12000 грн (а.с. 41) та № 67 від 16 січня 2006 року на суму 37000 грн (а.с. 42), які не засвідчені належними чином, що не надає підстави для тверджень про їх належність, як письмових доказів згідно до статті 79 КАС України.

В даному випадку необхідність наявності даних доказів у справі пов’язана із дослідженням питання про фактичну сплату сум, котрі заявлені до стягнення, до Державного бюджету України в якості митних платежів та податку на додану вартість.

Позивачем не виконано вимоги суду щодо надання цих доказів.

За змістом частин 5 та 6 статті 71 КАС України якщо особа, яка бере участь у справі, без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які вона посилається, суд вирішує справу на основі наявних доказів.

Проте, позивачем не виконано і другої вимоги про надання правового обґрунтування підстав стягнення сум з посиланням на норми права. Відсутність такого обґрунтування унеможливлює подальший розгляд справи в цій частині позову, виходячи з принципу змагальності сторін та диспозитивності при вирішенні справи, які передбачені статтею 11 КАС України.

Згідно до пункту 7 частини 1 статті 155 КАС України суд своєю ухвалою залишає позовну заяву без розгляду, якщо провадження у справі було відкрито за позовною заявою, яка не відповідає вимогам статті 106 цього Кодексу і позивач не усунув цих недоліків у строк, встановлений судом.  В свою чергу за частиною 5 статті 106 встановлено, що у позовній заяві серед іншого повинні бути викладені обставини, якими позивач обґрунтовує свої позовні вимоги.

Усунення вказаних недоліків позовної заяви та доданих до неї документів не було підставою для залишення позовної заяви без руху на стадії її прийняття, виходячи з можливості їх витребування у позивача відповідною ухвалою про порушення справи. Але позивач вимоги суду не виконав та в засідання, що відбулося 8 лютого 2007 року свого представника не направив, надіславши телеграму про розгляд справи без його участі.

За таких обставин дану позовну заяву слід залишити без розгляду на підставі пункту 7 частини 1 статті 155 КАС України.

На підставі викладеного та керуючись статтею 155 КАС України,

у х в а л и в :

1. Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю „Томатна Країна” до Херсонської митниці та  Управління Державного казначейства України в Херсонській області за участі 3-ї особи Закритого акціонерного товариства „Чумак” про: 1) скасування рішення Херсонської митниці № 508010000/6/0078 від 18 січня 2006 року щодо самостійного визначення митної вартості товарів, яка зазначена у декларації митної вартості № 508010000/6/000081 від 18 січня 2006 року; 2) зобов’язання визначити митну вартість на рівні договірної вартості товару, а саме 135164,51 грн; 3) стягнення з Державного бюджету України надмірно сплаченої суми митного збору в розмірі 108,13 грн та податку на додану вартість в розмірі 10813,16 грн; залишити без розгляду.

2. Роз’яснити Товариству з обмеженою відповідальністю „Томатна Країна” положення частини 3 статті 155 КАС України про можливість звернення до адміністративного суду в загальному порядку після усунення підстав, з яких дана заява залишена без розгляду. При цьому заявнику слід звернути увагу на положення  частини 2 статті 19 КАС України в частині визначення територіальної підсудності справи з приводу оскарження правового акту індивідуальної дії.

Суддя                                                                              М.К. Закурін