ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Кіровоградської області
РІШЕННЯ

"24" квітня 2007 р.
Справа №  4/122

Господарський суд Кіровоградської області у складі судді ДеревінськоїЛ.В. розглянув у відкритому судовому засіданні справу № 4/122

за позовом: приватного підприємства "Бріош Дор", м. Харків

до відповідача: приватного підприємства "Алко", м. Кіровоград

про стягнення 100501,46 грн. та розірвання договору від 01.03.2006р.

Представники:

від позивача -  участі не брав, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином;

від відповідача -  участі не брав, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином;

Приватним підприємством "Бріош Дор" подано позов до приватного підприємства "Алко" про розірвання договору від 01.03.2006р. та стягнення 100501,46 грн., з яких  91364,96 грн. заборгованості за отриманий товар та 9136,49  грн. штрафу.

Відповідач позов не заперечив, витребувані судом матеріали не подав.

Розглянувши наявні матеріали справи, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

Між приватним підприємством "Бріош Дор" та приватним підприємством "Алко" підписано договір поставки № 32/02-06 від 01.03.2006р.

Згідно п. 1.1 договору постачальник ( ПП "Бріош Дор") передає, а покупець (ПП "Алко") приймає й оплачує товар: ванілін, курага «Асана», родзинки золоті Іран, мак блакитний, кокосова стружка «Файн», «Медіум».

Пунктом 1.2 договору передбачено загальна вартість, на яку передається товар 251550 грн.

На підставі п.2.2 договору оплата за товар здійснюється покупцем на протязі трьох банківських днів, з моменту отримання партії товару згідно п.1.1.

Відповідно до пункту 3.1 договору партія товару за даним договором поставляється продавцем на умовах СРТ склад покупця автотранспортом покупця в строк не пізніше 11.03.2006р. Товар поставляється партіями. Мінімальна партія складає суму -125775 грн, згідно заявки покупця. В заявці покупця від 27.02.2006р. не вказана ціна товару.

Частиною 2, 3 статті 180 Господарського  кодексу України визначено господарський договір вважається укладеним, якщо між  сторонами у передбачених законом порядку та формі досягнуто  згоди щодо усіх його істотних умов. Істотними є умови, визнані такими за законом чи необхідні для договорів даного виду, а також  умови, щодо яких на вимогу однієї із сторін повинна бути досягнута згода. При  укладенні господарського договору сторони зобов'язані у будь-якому разі погодити предмет, ціну та строк дії договору.

Згідно видаткової накладної № РН-0000112 від 09.03.2006р. та довіреності серії ЯЛТ № 349540 від 10.03.2006р. товар на загальну суму 91364,96 грн. позивачем  передано відповідачеві з зазначенням ціни кожного виду товару.

Одержання відповідного товару підтверджується також підписом та відтиском печатки відповідача на видатковій накладній, що в відповідності до Інструкції про порядок реєстрації виданих, повернутих і використаних довіреностей на одержання цінностей № 99 від 16.05.1996р. є належним доказом підтвердження отримання товару.

Виходячи з асортименту товару передбаченому в п. 1.1 договору, накладної № РН-0000112 від 09.03.2006р. та статті 180 Господарського  кодексу України господарський суд вважає, що  договір поставки № 32/02-06 від 01.03.2006р. укладений лише в частині поставки товарно – матеріальних цінностей, передбачених п.1.1 договору № 32/02-06 від 01.03.2006р. згідно  видаткової накладної № РН-0000112 від 09.03.2006р. на суму 91364,96 грн.

Відповідач в строк визначений п. 2.2 договору – до 15.03.2006р. за отриманий товар не розрахувався.

Згідно статті 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається.

У відповідності до статті 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу,  інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог – відповідно до звичаїв  ділового обороту  або  інших  вимог,  що  звичайно ставляться.

У відповідності до статті 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник) зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця.

Згідно частини 2 вказаної статті до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж.

Відповідно до статті 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно  (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Доказів оплати боргу відповідачем до суду не подано.

Отже, позовні вимоги про стягнення 91364,96 грн.  боргу за отриманий товар за договором  № 32/02-06 від 01.03.2006р. обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Сторони в п. 5.4. договору погодили якщо прострочка проплати перевищує 3 календарних дні, згідно п.2.2. Договору покупець, крім пені, сплачує штраф у розмірі 10 % від вартості товару.

Позивач просить стягнути з відповідача штраф за неналежне виконання взятих на себе зобов'язань за договором в розмірі 9136,49 грн.

Статтею 546 Цивільного кодексу України передбачено виконання зобов’язання може забезпечуватися, зокрема, неустойкою.

Неустойкою (штрафом, пенею), згідно статті 549 ЦК України, є грошова сума, яку боржник повинен сплатити кредиторові у разі порушення боржником зобов’язання.

Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми  невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання.

Позовні вимоги в частині стягнення 9136,49 грн. штрафу є обґрунтованим та підлягають задоволенню.

Позовні вимоги в частині розірвання договору від 01.03.2006р. задоволенню не підлягають з наступних підстав.

Відповідно до  ч. 2 ст. 651  Цивільного  кодексу України договір може бути змінено  або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у  разі  істотного  порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених  договором або законом. Істотним є таке порушення  стороною  договору,  коли внаслідок завданої цим  шкоди  друга сторона значною  мірою  позбавляється  того, на що вона  розраховувала при  укладенні договору. Позивачем не надано суду  доказів завдання шкоди та позбавлення його  того, на що він розраховував при  укладанні  договору.

Крім  того, згідно до ст.188 Господарського  кодексу  України зміна та  розірвання  господарських договорів в односторонньому порядку не допускається,  якщо інше не передбачено законом або договором. Сторона договору, яка вважає  за  необхідне змінити або розірвати договір, повинна надіслати пропозиції про це другій стороні за договором. Сторона договору, яка одержала пропозицію про  зміну  чи  розірвання договору, у двадцятиденний строк після одержання пропозиції  повідомляє другу сторону  про результати її розгляду. У разі якщо сторони не  досягли згоди щодо зміни (розірвання) договору або  у  разі  неодержання  відповіді у встановлений строк з урахуванням часу  поштового  обігу, заінтересована  сторона  має  право  передати  спір на  вирішення  суду.

Позивач не довів належним чином наявність передбачених законом підстав для розірвання договору.

За викладених обставин позовні вимоги в частині розірвання договору № 32/02-06 від 01.03.2006р. задоволенню не підлягають.

Згідно ст. 49 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті державного мита та на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу, покладаються на відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 525, 526, 546, 549, 651, 655, 712 Цивільного кодексу України, ст.ст. 180, 188 Господарського кодексу України, ст.ст. 49, 82, 84, 85, 116, 117 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Стягнути з приватного підприємства «Алко», юридична адреса: м. Кіровоград вул. Фрунзе 18/21; поштова  адреса: м. Кіровоград проспект Правди 8 корп.1 (код  32095706, р/р 749 АКБ «Правек-сбанк», МФО 323594) на користь приватного підприємства «Бріош Дор» м. Харків Вашенський в'їзд 4 (код  32094257 р/р  1001 у ХГРУ «Приватбанк» МФО 351533)  заборгованість в сумі   91364 грн. 96 коп., штраф в сумі 9136 грн. 49 коп., а також судові витрати на державне мито в сумі 496,98 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в сумі 118 грн.

Наказ видати стягувачеві після набрання рішенням законної сили.

В задоволені позовних вимог в частині розірвання договору від 01.03.2006р. відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Дніпропетровського апеляційного господарського суду в установленого законом порядку.

Суддя