ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

01.03.07р.

Справа № А36/108-07

за позовом  Інженерно-комерційного товариства з обмеженою відповідальністю "ЛОТ", с.Чкалова Криворізького району Дніпропетровської області

до  Криворізької міжрайонної державної податкової інспекції у Дніпропетровській області, м.Кривий ріг Дніпропетровської області

про визнання недійсним рішення №38 від 17.02.2006р. та спонукання вчинити певні дії.

Суддя Кожан М.П.

Секретар судового засідання  Гриценко О.І.

Представники сторін:

від позивача Бершадська Т.О. довіреність від 02.12.2006р.

від відповідача Фомічова О.М. довіреність № 14-1344/10/10 від 07.02.2007р.

Міхайлов О.В. довіреність № 3/79/10/10 від 09.01.2007р.

Присутній Богослов С.В. паспорт АЕ 694576 від 27.06.1997р.

СУТЬ СПОРУ:

Справа розглядається на підставі ч.6 Розділу VІІ Прикінцевих та перехідних положень  Кодексу адміністративного судочинства України.

Позивач звернувся з позовом до господарського суду та просить суд визнати недійсним рішення начальника Криворізької МДПІ №38 від 17.02.2006р. щодо списання з особового рахунку платника податку сум бюджетного відшкодування в розмірі 27908грн.23коп.; спонукати Криворізьку МДПІ у Дніпропетровській області вчинити певні дії, а саме: поновити облікування на  особовому рахунку ІК ТОВ „ЛОТ” 27908грн.23коп бюджетного відшкодування з ПДВ, та зарахувати недоїмку в рахунок бюджетного відшкодування без визначення штрафної санкції та пені за порушення терміну сплати податку.

Відповідач проти позову заперечує.

В судовому засіданні 08.02.07р. розгляд справи відкладався.

Згідно ст.160 Кодексу адміністративного судачинства України в судовому засіданні було оголошено вступну та резолютивну частини постанови.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення учасників процесу, суд, -

ВСТАНОВИВ:

Станом на 01.01.2006 р  на особовому рахунку платника  податку ІК ТОВ «ЛОТ»обліковувалась     переплата з ПДВ у сумі 27908,23 грн, яка утворилася  за рахунок  від"ємних  значень врахувань зазначеного податку згідно поданих до податкового органу Декларацій з ПДВ за липень 2002 р. - 18246,23грн (залишок), вересень 2002 р- 9641,00грн. та жовтень 2002 р. -21,00 грн. Зазначені суми заявлені ІК ТОВ"ЛОТ" (стр.25.1.1 відповідних Декларацій) для направлення в рахунок платежів наступних періодів ( п.2.4 Порядку відшкодування ПДВ , який було затверджено Наказом ДПАУ та Державного казначейства України №209/72 від 02.07.1997 р, та зареєстрованого Мін'юстом України у 2001 р.), що є правом підприємства  та не порушує чинного законодавства.

Відповідно до рішення начальника Криворізької МДПІ № 38 від 17.02.2006р. на особовому рахунку з ПДВ позивача було зменшено переплату у сумі 27908,00грн. у зв’язку з тим, що минув термін позовної давності.

Суд вважає, що вказане рішення прийнято з порушенням норм діючого законодавства у зв’язку з чим підлягає скасуванню з наступних підстав.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та  органи  місцевого  самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти  лише  на  підставі,  в  межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією  та  законами України.

Відповідно до преамбули Закону України «Про податок на додану вартість»Цей Закон  визначає  платників  податку  на  додану вартість, об'єкти, базу та ставки оподаткування,  перелік неоподатковуваних та звільнених від оподаткування   операцій,   особливості оподаткування експортних та імпортних операцій, поняття податкової накладної,  порядок  обліку,  звітування  та  внесення  податку до бюджету.

Вказаний закон не містить положень щодо списання переплат з ПДВ у зв’язку із сплином терміну позовної давності.

Відповідно до преамбули Закону України „Про порядок погашення зобов’язань платниками податків перед бюджетами і державними цільовими фондами” Цей Закон є спеціальним законом з питань оподаткування,  який установлює  порядок  погашення  зобов'язань юридичних або фізичних осіб перед бюджетами та державними цільовими фондами з податків  і зборів  (обов'язкових  платежів),  включаючи  збір  на обов'язкове державне  пенсійне  страхування  та  внески на загальнообов'язкове державне  соціальне  страхування,  нарахування  і  сплати  пені та штрафних  санкцій,  що  застосовуються   до   платників   податків  контролюючими   органами,  у  тому  числі  за  порушення  у  сфері зовнішньоекономічної діяльності,  та визначає процедуру оскарження дій  органів  стягнення.

Цей закон, також, не містить положень щодо списання переплат з ПДВ у зв’язку із сплином терміну позовної давності.

В обґрунтування своїх заперечень відповідач посилається на строки позовної давності, визначені у ст. 15 Закону України „Про порядок погашення зобов’язань платниками податків перед бюджетами і державними цільовими фондами”.

Проте, вказана стаття не містить положень щодо строків позовної давності.

Крім того п.п.15.3.1 вказаного Закону встановлює, що заяви на  повернення  надміру  сплачених  податків, зборів (обов'язкових платежів) або на їх відшкодування у випадках, передбачених  податковими законами,  можуть бути подані не пізніше 1095 дня,  наступного  за  днем  здійснення  такої  переплати  або отримання права на таке відшкодування.

Як встановлено судом позивачем при заповненні поданих декларацій (стр.25.1.1 відповідних Декларацій) було визначено порядок  відшкодування надміру сплачених платежів - направлення в рахунок платежів наступних періодів.

Отже, відповідну заяву (що міститься у стр.25.1.1 відповідних Декларацій) позивач подав в межах 1095 днів, встановлених цією статтею.

Крім того, в обґрунтування своїх заперечень відповідач зазначає, вказану суму переплати не було підтверджено матеріалами документальної перевірки.

Проте, відповідно до п. «б»пп.4.2.2 ст.4  та ст..5 Закону України „Про порядок погашення зобов’язань платниками податків перед бюджетами і державними цільовими фондами”  контролюючий орган зобов'язаний  самостійно  визначити суму податкового зобов'язання платника податків у разі якщо дані  документальних  перевірок   результатів   діяльності платника  податків  свідчать про заниження або завищення суми його податкових зобов'язань, заявлених у податкових деклараціях шляхом прийняття відповідного податкового повідомлення-рішення. Списання вказаної суми  законом не передбачено. Таким чином, спірне рішення не базується на діючому законодавстві.

Щодо вимог позивача спонукати Криворізьку МДПІ у Дніпропетровській області вчинити певні дії, а саме: поновити облікування на  особовому рахунку ІК ТОВ „ЛОТ” 27908грн.23коп бюджетного відшкодування з ПДВ, та зарахувати недоїмку в рахунок бюджетного відшкодування без визначення штрафної санкції та пені за порушення терміну сплати податку слід зазначити наступне.

Відповідно до порядку ведення особових рахунків платників податків, встановленого діючим законодавством, не передбачено облік в особовому рахунку платника податку  сум бюджетного відшкодування. У вказаному особовому рахунку обліковується лише переплата з податку.

Відповідно до п.1.8 Закону  України «Про податок на додану вартість» бюджетне  відшкодування  - сума,  що підлягає поверненню платнику податку з бюджету у зв'язку з надмірною сплатою податку у випадках, визначених цим Законом.

Порядок  підтвердження  суми  податку,  що підлягає відшкодуванню  з Державного  бюджету України (бюджетному відшкодуванню) встановлено пп.7.7 Закону України «Про податок на додану вартість».  Він передбачає здійснення податковим органом документальної невиїзної (камеральної) перевірки та позапланової виїзної перевірки (документальної) платника для визначення достовірності нарахування такого бюджетного відшкодування.

Позивачем не надано доказів встановленого вказаною правовою нормою підтвердження податковим органом суми бюджетного відшкодування яка обліковувалась в особовому рахунку позивача  як переплата.

Відповідно до визначення, наданого в Методичних рекомендаціях щодо порядку адміністрування видачі та погашення податкових векселів, викладених в листі ДПА України від 22.12.2005  N 25595/7/16-1517 {Із змінами, внесеними згідно з Листом ДПА України N 16071/7/16-1517 від 29.08.2006} підтверджена податковим органом сума бюджетного  відшкодування (далі  -  сума  бюджетного відшкодування) - сума податку на додану вартість,  яка  задекларована  платником податку до відшкодування, обліковується в картці особового рахунку платника як переплата і підтверджена актом документальної невиїзної (камеральної) перевірки  чи позапланової  виїзної  (документальної)  перевірки.

Сторонами не надано суду доказів підтвердження актом документальної невиїзної (камеральної) перевірки  чи позапланової  виїзної  (документальної)  перевірки суми податку на додану вартість,  яка  задекларована  платником податку до відшкодування і яка обліковувалась на особовому рахунку позивача як переплата у спірний період.

Крім того, сам лише факт обліку в особовому рахунку суми переплати з податку не може бути доказом того, що це є підтверджена податковим органом суму бюджетного  відшкодування, оскільки як вже зазначалося вище, податковий орган зобов’язаний вносити до особового рахунку суми як податкових зобов'язань та  кредиту, заявлених платником податку у податкових деклараціях без здіснення іх перевірки під час прийняття податкових декларацій.

За викладених обставин вимоги позивача в частині поновлення облікування на  особовому рахунку ІК ТОВ „ЛОТ” 27908грн.23коп бюджетного відшкодування з ПДВ, та зарахувати недоїмку в рахунок бюджетного відшкодування  не підлягають задоволенню, оскільки не базуються на нормах діючого законодавства.

Керуючись ст.ст. 94, 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, п.6 Розділу УІІ Прикінцевих та перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України, суд –

ПОСТАНОВИВ :

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати недійсним  рішення начальника Криворізької  міжрайонної державної податкової інспекції у Дніпропетровській області № 38  від 17.02.2006р.

В решті позову відмовити.

Присудити судові витрати у сумі 1грн. 70коп. з Державного бюджету України на користь  Інженерно-комерційного товариства з обмеженою відповідальністю "ЛОТ".

Відповідно до ч. 3 ст. 186 Кодексу адміністративного судочинства України заява  про  апеляційне  оскарження  постанови  суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення,  а в разі   складення   постанови  у  повному  обсязі  відповідно  до статті 160 цього Кодексу -  з  дня  складення  в  повному  обсязі.

Апеляційна  скарга  на  постанову  суду першої інстанції подається протягом двадцяти  днів після  подання  заяви   про   апеляційне оскарження.

Суддя                                                                                                         М.П.Кожан

Дата складення постанови у повному обсязі- 05.03.2007р.