донецький апеляційний господарський суд
УХВАЛА

Іменем України

06.02.2007 р.                                                                                  справа №29/338а

Донецькій апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого:

суддів

при секретареві судового засідання

за участю представників сторін:

від позивача:
Єременко Е.М.-довіреність № 48 від 05.02.07р., Лавренкова Л.В. - довіреність № 379 від 06.10.06р.,

від відповідача:
не з"явились,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу
Горлівської об"єднаної державної податкової інспекції

на постанову (ухвалу) господарського суду

Донецької області

від
27.11.2006 року

по справі
№29/338а

за позовом
Товариства з обмеженою відповідальністю "Донхімоптторг" м.Горлівка

до
Горлівської об'єднаної державної податкової інспекції м.Горлівка

про
скасування податкових повідомлень-рішень від 24.05.2006р. №/1, від 25.07.2006р. №/2, від 09.10.2006р. №/3/648/9095/23-313/31534285

В С Т А Н О В И В:

Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю “Донхімоптторг” м.Горлівка, звернувся до господарського суду Донецької області з позовом до Горлівської об’єднаної державної податкової інспекції про скасування податкових повідомлень-рішень №/0 від 26.04.2006р.(№/1 від 24.05.2006р., №/2 від 25.07.2006р., №/3/648/9095/23-313/31534 від 09.10.2006р.).

Додатковою заявою від 20.11.2006р. позивач змінив свої позовні вимоги та просить скасувати податкові повідомлення-рішення №/1 від 24.05.2006р., №/2 від 25.07.2006р., №/3/648/9095/23-313/31534285 від 09.10.2006р.

Постановою господарського суду Донецької області від 27.11.06р. по справі № 29/338а позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю “Донхімоптторг” м.Горлівка були задоволені в повному обсязі з врахуванням змін позовних вимог від 20.11.06р. Скасовані повністю податкові повідомлення-рішення Горлівської об’єднаної державної податкової інспекції №/1 від 24.05.2006р., №/2 від 25.07.2006р., №/3/648/9095/23-313/31534285 від 09.10.2006р.

Місцевий господарський суд в оскарженій постанові, дослідивши матеріали справи та, враховуючи вимоги п.п.7.2.6 п.7.2 ст.7, п.п.7.4.1, 7.4.5, п.7.4, п.п.7.5.1  п.7.5 ст.7 Закону України “Про податок на додану вартість” від 03.04.1997 р. № 168/97-ВР (зі змінами та доповненнями) (в редакції, чинної у період, за який донарахований податок), п.п.17.1.3 п.17.1 ст..17 Закону України “Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами” №2181-ІІІ від 21.12.2000р. (зі змінами і доповненнями), дійшов висновку, що позивач документально підтвердив своє право на податковий кредит та правомірно включив суму податку на додану вартість в розмірі 182039,27грн. до складу податкового кредиту у листопаді 2005р. за першою з подій за податковою накладною №1011 від 23.11.2005р., складеною ВАТ “Концерн Стирол” на продаж  майна.

Відповідач, Горлівська об’єднана державна податкова інспекція, не погодився з постановою господарського суду Донецької області та подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову господарського суду Донецької області від 27.11.06р. в адміністративній справі № 29/338а скасувати та прийняти нову постанову, за якою відмовити  у задоволенні позовних вимог.

Скаржник вважає, що постанова суду першої інстанції безпідставна та необґрунтована з приводу неправильного застосування судом норм матеріального і процесуального права, а саме п.п.7.4.1 п.7.4, п.п.7.5.1  п.7.5 ст.7 Закону України “Про податок на додану вартість” від 03.04.1997 р. № 168/97-ВР (зі змінами та доповненнями)  та зазначає, що підприємством позивача у листопаді 2005р. до складу податкового кредиту віднесено суму в розмірі 182039грн. без списання коштів з банківського рахунку в оплату товару (основних фондів) та факту передачі прав власності на ці основні фонди.

Заявник апеляційної скарги посилається на п.1.4 Закону України “Про податок на додану вартість” від 03.04.1997 р. № 168/97-ВР (зі змінами та доповненнями)  та зазначає, що за договором купівлі-продажу від 23.11.05р. позивач придбав у ВАТ „Концерн Стирол” нежитлові будинки та здійснив оплату продавцю за платіжним дорученням № 1858 від 22.12.05р., тобто і перша і друга події відбулись у грудні 2005р., що не враховано місцевим господарським судом під час розгляду спору. Представники податкового органу в судове засідання апеляційної інстанції не з"явились, про день та час розгляду справи були повідомлені належним чином.

Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю “Донхімоптторг” м.Горлівка, у відзиві на апеляційну скаргу (вих. № 9 від 11.01.07р.) доводи податкового органу відхилив, постанову місцевого господарського суду вважає законною та обґрунтованою, прийнятою відповідно до вимог діючого законодавства.

За розпорядженням першого заступника голови Донецького апеляційного господарського суду від 25.12.06р. для розгляду апеляційної скарги Горлівської об’єднаної державної податкової інспекції призначена колегія суддів у складі: судді Алєєвої І.В. (головуючий), судді Величко Н.Л., судді М”ясищева А.М.

Фіксація судового процесу здійснювалась за допомогою технічних засобів відповідно до ст. 41 Кодексу адміністративного судочинства України.

Перевіривши матеріали справи, заслухавши пояснення представників позивача, суд  встановив.

За результатами планової документальної перевірки позивача з питань дотримання вимог податкового та валютного законодавства за період з 01.01.2005р. по 01.01.2006р., Горлівською об’єднаною державною податковою інспекцією був складений акт перевірки №530/23/31534285 від 14.04.2006р., в якому встановлено порушення позивачем п.п.7.4.1 п.7.4, п.п.7.5.1 п.7.5 ст.7 Закону України “Про податок на додану вартість” від 03.04.1997 р. № 168/97-ВР (зі змінами та доповненнями) (л.с.22-40), та на підставі якого було прийняте податкове повідомлення-рішення  №/0 від 26.04.2006р. про визначення позивачу суми податку на додану вартість в розмірі 96253 грн. (в т.ч. основний платіж 3489 грн.,  штрафні (фінансові) санкції 92764 грн.), яке в подальшому, внаслідок адміністративного оскарження, було скасовано в частині 3489 грн. податку на додану вартість і 1744,50 грн. застосованої штрафної санкції за рішенням Горлівської ОДПІ №4763/25-013-3 від 23.05.2006р., на підставі якого відповідачем було складено податкове повідомлення-рішення №/1 від 24.05.2006р. про визначення позивачу  суми податку на додану вартість у вигляді штрафних (фінансових)санкцій в розмірі 91019,50 грн.

За результатами розгляду повторної скарги позивача та подальшого оскарження відповідачем були складені податкові повідомлення-рішення від 25.07.2006р. №/2 та від 09.10.2006р. №/3/648/9095/23-313/31534285, за якими позивачу також була визначена сума податку на додану вартість у вигляді штрафних (фінансових)санкцій в розмірі 91019,50 грн.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, суд встановив, що постанова місцевого господарського суду відповідає нормам діючого законодавства і не підлягає скасуванню з  підстав, викладених в апеляційній скарзі, з огляду на наступне.

Як вбачається в акті перевірки, на підставі якого прийняті спірні податкові повідомлення-рішення, зазначено, що  позивачем в у листопаді 2005р. до складу податкового кредиту віднесено суму податку на додану вартість 182039 грн. за податковою накладною №1011 від 23.11.2005р. ВАТ “Концерн Стирол” без списання коштів з банківського рахунку в оплату товару (основних фондів) та факту підтвердження передачі прав власності на ці основні фонди (л.с.33, стор.акту 23).

Місцевий господарський суд дійшов обґрунтованого висновку про правомірне включення позивачем до складу податкового кредиту у листопаді 2005р. суми податку на додану вартість в розмірі 182039,27грн. за податковою накладною №1011 від 23.11.2005р., складеною ВАТ “Концерн Стирол” з огляду на наступні обставини.

Як правильно встановлено судом першої інстанції та підтверджується з матеріалами справи, між  позивачем (Покупець) та Відкритим акціонерним товариством “Концерн Стирол” (Продавець) був укладений договір купівлі-продажу будівель №985 від 23.11.2005р. на загальну суму 1092235,60 грн. (в т.ч. ПДВ 182039,27 грн.), за п.4.7 якого зазначено про набуття права власності на вказане вбудоване приміщення у позивача (покупця) виникає з моменту державної реєстрації згідно ст..210 Цивільного кодексу України після підписання акту приймання-передачі (л.с. 18).

За актом приймання-передачі №1 від 23.11.2005р. позивач прийняв зазначене у цьому договорі нерухоме майно загальною вартістю 1092235,60 грн. (в т.ч. ПДВ 182039,27грн.) (л.с.19).

Враховуючи, що зазначений договір купівлі-продажу №985 від 23.11.2005р. був посвідчений нотаріально 23.11.2005р., державна реєстрація цього правочину була здійснена також 23.11.2005р. за № 983325 (витяг з Державного реєстру правочинів від 23.11.2005р.) (л.с.21),  право власності на будівлі згідно зазначеного договору виникло  у позивача також з 23.11.2005р. відповідно до приписів ст.ст.210, 334 Цивільного кодексу України, що було обґрунтовано встановлено місцевим господарським судом під час розгляду спору.

Таким чином, висновки податкового органу, викладені в акті перевірки, стосовно не підтвердження факту передачі прав власності на ці основні фонди є необґрунтованими та спростовуються вищенаведеними обставинами.

ВАТ “Концерн Стирол” на продаж зазначеного майна було складено податкову накладну №1011 від 23.11.2005р. на загальну суму 1092235,60 грн., у т.ч. ПДВ 182039,27грн. (л.с.20). Наведена податкова накладна була отримана та облікована позивачем у відповідному реєстрі 23.11.2005р., що засвідчується реєстром отриманих та виданих податкових накладних позивача за листопад 2005р. (л.с.58-59).

Таким чином, сума податку на додану вартість в розмірі 182039,27 грн., віднесена позивачем в у листопаді 2005р. до складу податкового кредиту, підтверджена податковою накладною № 1011 від 23.11.2005р., яка містить в собі всі передбачені п.п.7.2.1 п.7.2 ст.7 Закону України “Про податок на додану вартість” обов’язкові реквізити та,  за приписами п.п.7.2.6 п.7.2 ст.7 Закону України “Про податок на додану вартість” від 03.04.1997 р. № 168/97-ВР (зі змінами та доповненнями) (в редакції, чинної у період, за який донарахований податок), є підставою для нарахування податкового кредиту.

Відповідно до п.п.7.5.1  п.7.5 ст.7 Закону України “Про податок на додану вартість” від 03.04.1997 р. № 168/97-ВР (зі змінами та доповненнями) (в редакції, чинної у період, за який донарахований податок)датою виникнення права платника  податку  на  податковий кредит вважається дата здійснення першої з подій:

-          або дата списання коштів з банківського рахунку платника податку в оплату товарів (робіт, послуг), дата виписки відповідного рахунку (товарного чека) - в разі розрахунків з використанням кредитних дебетових карток або комерційних чеків;

-          або дата отримання податкової накладної, що засвідчує факт придбання платником податку товарів (робіт, послуг).

З огляду на наведене, позивач правомірно, за першою з подій, визначених вищенаведеною нормою, включив до складу податкового кредиту  листопада 2005р. суму податку на додану вартість в розмірі 182039,27грн. за податковою накладною № 1011 від 23.11.2005р. відповідно до приписів  п.п.7.4.1. п.7.4. ст.7 Закону України “Про податок на додану вартість” від 03.04.1997 р. № 168/97-ВР (зі змінами та доповненнями) (в редакції, чинної у період, за який донарахований податок), яким встановлений порядок формування податкового кредиту звітного періоду.

Ствердження заявника апеляційної скарги стосовно того, що і перша і друга події відбулись у грудні 2005р., спростовуються судовою колегією з огляду на матеріали справи, якими підтверджується набуття позивачем права власності на придбанні будівлі з 23.11.2005р. та факт отримання та облікування позивачем 23.11.05р. у відповідному реєстрі податкової накладної, складеної ВАТ “Концерн Стирол” на продаж зазначеного майна №1011 від 23.11.2005р. на загальну суму 1092235,60 грн.(ПДВ 182039,27грн.), внаслідок чого з зазначеної дати у позивача виникло право на  податковий кредит за першою з подій відповідно до вимог  п.п.7.5.1  п.7.5 ст.7 Закону України “Про податок на додану вартість” від 03.04.1997 р. № 168/97-ВР (зі змінами та доповненнями).

Судова колегія зазначає також, що Законом України “Про податок на додану вартість” від 03.04.1997 р. № 168/97-ВР (зі змінами та доповненнями), а саме підпунктом 7.4.5. п.7.4. ст.7 встановлені обставини, що зумовлюють не включення  до  податкового  кредиту сум сплаченого (нарахованого) податку у зв'язку з придбанням товарів (послуг), якими є лише відсутність податкових накладних чи митних декларацій або інших подібних документів. Інших випадків Закон не містить.

Враховуючи вищевикладене, суд першої інстанції обґрунтовано, з врахуванням тих обставин, що позивачеві не було донараховано суму податкового зобов'язання з податку на додану вартість, визнав безпідставним застосування штрафних санкцій за спірними податковими повідомленнями-рішеннями згідно з п.п.17.1.3 п.17.1 ст..17 Закону України  “Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами” №2181-ІІІ від 21.12.2000р. (зі змінами та доповненнями).

Керуючись п.1-3 ст. 160, п.2 ч.2 ст.162, ст.ст. 167, 195-196, п.1 ст.198, ст.200, п.1 ст.205, ст..206,  п.5 ст.254 Кодексу адміністративного судочинства України, п.6 та п.7 розділу VІІ “Прикінцевих та перехідних положень” Кодексу адміністративного судочинства України у редакції Закону України  № 2953-ІУ від 6 жовтня 2005 року, Донецький апеляційний господарський суд

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Горлівської об’єднаної державної податкової інспекції на постанову господарського суду  Донецької області від 27.11.06р. по справі № 29/338а –залишити без задоволення.

Постанову господарського суду Донецької області від 27.11.06р. по справі № 29/338а –залишити без змін.

Ухвала суду  апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України   протягом одного місяця з дня її складення в повному обсязі.

Ухвала  складена в повному обсязі  12.02.2007 року.

Головуючий:

Судді: