ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Кіровоградської області
ПОСТАНОВА

"19" січня 2007 р.
Справа №  4/427

Господарський суд Кіровоградської області в складі судді Хилька Ю.І.,за  участю секретаря судового засідання  Волоткевича  А.В. розглянув справу    № 4/  427

за позовом  Управління пенсійного фонду України в  м.Кіровограді   м.Кіровоград

до  приватного підприємства  “Камсар” м.Кіровоград

про стягнення  5992 грн. 93 коп.

час прийняття   15 год 40  хв.

Представники:

позивача:  Тімохіна  Ю.В.   довіреність №2  від 02.01.07 р.

відповідача:  Асланян  К.С. директор.

Суть  спору:

Управління пенсійного фонду України в м.Кіровограді (надалі - ПФУ) звернулося до господарського суду з позовною заявою, у якій просить стягнути з відповідача 5992  грн. 93  коп.   недоїмки по  страхових внесках до Пенсійного  фонду  за період з  21.11.2005  року  по   01.08.2006  року ,  штрафних, фінансових   санкцій  та  пені.

Відповідач  відзиву на позовну заяву не надіслав, позовні вимоги не  заперечив. В судовому  засіданні 19.01.2007 року  представник  відповідача  позовні вимоги  визнав повністю  та    пояснив, що  він вживає  заходів  для  погашення  заборгованості    до  01.02.2007  року.

Розглянувши наявні матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача,  дослідивши усі обставини справи, господарський  суд,-

ВСТАНОВИВ :

Позовні вимоги   обґрунтовано   слідуючим  чином:

Абзацом 8 частини третьої статті 106 Закону України № 1058  „Про загальнообов’язкове державне пенсійне страхування”, який вступив в силу з 01.01.2004 року , передбачено право органу Пенсійного фонду на звернення до суду чи господарського суду з позовом про стягнення недоїмки

Відповідно до ст. 8 „Про пенсійне забезпечення” виплата пенсій здійснюється з коштів Пенсійного фонду України відповідно фонд якого формується за рахунок коштів, що відраховується підприємствами і організаціями.

Відповідно до статті 1 Закону України „Про загальнообов’язкове державне пенсійне страхування” (далі Закону - 1058), до страхових внесків відносяться кошти відрахувань на соціальне страхування та збір на обов’язкове державне пенсійне страхування, сплачені згідно із законодавством, що діяло раніше; кошти, сплачені на загальнообов’язкове державне пенсійне страхування відповідно до цього Закону.

Відповідно до ст.ст. 18,19,20 п.п.1 п. 8 Розділу 15 Закону-1058  страхові внески, що перераховуються до солідарної системи, сплачуються страхувальниками та  застрахованими особами на умовах і в порядку, визначеному цим Законом, та у розмірах, передбачених Законом України „Про збір на обов’язкове державне пенсійне страхування” від 26.06.1997 року № 400/97, тобто платник нараховує та сплачує страхові внески у встановлений граничний термін за ставкою 32% від суми фактичних витрат на оплату праці найманих працівників і відраховує та перераховує страхові внески від об’єкту оподаткування застрахованих осіб – найманих працівників за ставкою 1-2% від їх сукупного оподатковуваного доходу.

Згідно з п.6 та 12 ст. 20 Закону-1058 страхувальники зобов’язані сплачувати страхові внески нараховані за відповідний базовий звітний період (календарний місяць), не пізніше ніж через 20 календарних днів із дня закінчення цього періоду, страхові внески підлягають сплаті незалежно від фінансового стану платника страхових внесків.

Відповідно до п. 2 ст. 106 Закону 1058 суми страхових внесків своєчасно не нараховані та/або не сплачені страхувальником у визначені строки вважаються простроченою заборгованістю із сплати страхових внесків і сплачуються з нарахуванням пені та застосуванням фінансових санкцій.

Відповідач  зареєструвався  як  платник  до  фонду  в  управлінні  Пенсійного  фонду в м. Кіровограді,  своєчасно  подавав  позивачу  Розрахунки суми  страхових внесків на   загальнообов'язкове  державне  пенсійне  страхування,  однак   визначені  ним  самостійно   суми   страхових  внесків  не сплачував.          Станом  на 01.09.2006  року   відповідач   допустив   заборгованість  по  платежах  страхових  внесків до  фонду в  розмірі 5340  грн. 40  коп. за  період  з  21.11.2005  року  по   01.08.2006  року. При  проведенні  перевірки за  несвоєчасну  сплату    страхових внесків   відповідачу  нараховано   згідно  до  рішення  №317 від  05.09.2006  року  штрафні  санкції в  розмірі   368 грн. 41  коп. та  114  грн. 12 коп.  пені. Крім  того,   за невиконання вимог  закону  №1058 згідно  до  рішення  №419 від  15.09. 2006  року  до  відповідача  застосовано   фінансові  санкції  в  розмірі    170  грн.,  тому  загальна сума   заборгованості  склала   5992  грн. 93  коп.

Дослідивши   матеріали  справи та  проаналізувавши  правовідносини, що  виникли  між учасниками  спору, господарський  суд вважає, що  позовні  вимоги  підлягають  до  повного  задоволення, з  відповідача  підлягає   до стягнення   5992  грн. 93  коп. Такий  висновок  суд  зробив на підставі  наступного.

Рішення  про  застосування   штрафних  фінансових  санкцій  відповідачем  не оскаржувались, відповідачем   погоджено  результати   документальної  перевірки  від  31.08.2006  року  без  будь-яких   зауважень.

Оглядом в  судовому  засіданні  встановлено, що   вказані  документи своєчасно  вручались   керівнику   відповідача  та  направлялись  відповідачу  поштою (а.с.15,21).

Таким   чином  відповідач  має  заборгованість  зі  збору  по страхових внесках (недоїмку),  несплачені  штрафні  і  фінансові  санкції  та  пеню на користь  позивача в  розмірі 5992  грн. 93  коп.

Доказів сплати  вказаної заборгованості  відповідач  господарському суду не подав.

За вказаних обставин позовні вимоги  позивача  є обґрунтованими і підлягають задоволенню повністю в сумі  5992  грн. 93  коп.  Наявність та розмір  заборгованості  підтверджується випискою з  особистого  рахунку  страхувальника,  розрахунками  суми  страхових  внесків  на  загальнообов'язкове державне  пенсійне  страхування, що  підлягали  сплаті  за  спірний  період.

На  підставі  викладеного, керуючись ст.ст. 160,163,167 Кодексу адміністративного судочинства України, господарський суд –

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний  позов  задовольнити  повністю.

Стягнути з  приватного підприємства  “Камсар” м.Кіровоград р/р001, МФО 323624, АКБ “Надра”   заборгованість  зі  збору  по  страхових  внесках  в  розмірі  5992 грн. 93 коп      на  користь    Управління пенсійного фонду України в  м.Кіровограді,   м.Кіровоград  вул. 50 років  Жовтня  4, р/р 26 в облуправлінні Ощадбанку, МФО 323475,  код 20650088.

Після  набрання   постановою  законної сили   буде  видано  виконавчий   лист.

Сторони мають право оскаржити   в  апеляційному  порядку постанову в   порядку і строки  відповідно до ст.   186 Кодексу адміністративного судочинства  України.  Про  апеляційне  оскарження   рішення   суду     першої  інстанції спочатку   подається заява. Обґрунтування мотивів   оскарження і вимоги до суду апеляційної  інстанції викладаються в   апеляційній скарзі. Заява про апеляційне оскарження та  апеляційна скарга подаються до адміністративного суду апеляційної інстанції через   суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної  скарги одночасно надсилається особою,   яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Заява  про  апеляційне     оскарження   постанови  суду   першої   інстанції  подається  протягом десяти днів з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному  обсязі відповідно до статті 160 цього Кодекс - з дня   складення  в повному обсязі.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом двадцяти  днів після подання заяви про апеляційне оскарження. Апеляційна скарга може бути  подана без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження,   якщо скарга  подається у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Заява про апеляційне оскарження чи    апеляційна скарга, подані після закінчення  строків,   встановлених       цією   статтею,   залишаються   без   розгляду,   якщо   суд   апеляційної   інстанції  за  заявою   особи,   яка  їх   подала,   не   знайде   підстав  для  поновлення строку, про що постановляється ухвала.

Постанова   набирає   законної   сили   відповідно   до   ст.   254   Кодексу   адміністративного судочинства України. Постанова суду першої інстанції набирає  законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження,   встановленого цим Кодексом, якщо таку заяву не було подано. Якщо було подано  заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у строк,  встановлений цим Кодексом, постанова  суду  першої  інстанції набирає законної сили  після закінчення цього строку. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо  його  не  скасовано,   набирає  законної сили   після   закінчення  апеляційного розгляду   справи.   Якщо   строк   апеляційного   оскарження   буде   поновлено,   то  вважається, що постанова чи ухвала суду не набрала законної сили.

Постанова   виготовлена в повному обсязі    19 січня   2007 року.

Суддя

Ю. І. Хилько