Харківський апеляційний господарський суд
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" січня 2007 р.                                                           Справа № 21/145-06

Колегія суддів у складі:

головуючий суддя , судді  ,

при секретарі Байбак О.І.

за участю представників сторін:

позивача - Котляр М.А.

відповідача -  Чефранов О.А., Литвиненко Л.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу відповідача (вх. № 4557Х/3-7) на рішення господарського суду Харківської області від 24.11.06 р. по справі № 21/145-06

за позовом ТОВ НВФ "Електропівденмонтаж", смт. Пісочин

до ЗАТ "Колос", смт. Пересічне

про стягнення 115402,88 грн.

встановила:

У квітні 2006 р. позивач звернувся до господарського суду з позовом про стягнення з відповідача 72827,88 грн. основного боргу, неодержаний прибуток в сумі 42575,00 грн. на тій підставі, що позивач здійснив свої обов'язки по договорам № 67 від 26.07.2004 року, № 68 від 04.08.2004 року, № 78 від 16.08.2004 року, № 2004/28-09 від 24.09.2004 року, № 69 від 04.08.2004 року, а відповідач свої обов'язки по оплаті виконав частково. Позивачем пред'явлена вимога щодо стягнення з відповідача суми нестриманого прибутку, який складається з перерахованої вартості заробітної плати працівників позивача у актах виконаних робіт на підставі рекомендованого рівня середньої заробітної платні, який складався у будівельній галузі України у 2006 році на підставі листів Держбуду України.

Позивач кілька разів змінював та уточнював позовні вимоги та вхідним № 27929 від 19.09.2006 року просив суд стягнути з відповідача суму основного боргу 72827,88 грн., індекс інфляції, нарахований на суму основного боргу 10551,45 грн., 3% річних від простроченої суми 3682,05 грн., збитки у вигляді не отриманого прибутку у розмірі 46068,67 грн. та судові витрати у розмірі 1331,30 грн. держмита та 118,00 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Відповідач  проти позову заперечував в частині стягнення збитків та заборгованості за договором № 69 від 4.08.2004р., посилаючись на недоведеність позивачем суми понесених збитків, оскільки реальна сума заробітної плати за виконані роботи по договорам підряду вказана в актах виконаних робіт і заявлена до стягнення як заборгованість за вищезазначеними договорами, тому вважати її нестриманими доходами позивача або витратами позивача вважає неможливим. Позивач заперечував проти стягнення заборгованості по договору поставки № 69 від 04.08.2004 р., посилаючись на узгодження сторонами порядку розрахунків у вигляді 100% попередньої оплати, оскільки попередня оплата була здійснена частково, вважає строки оплати отриманої продукції невизначеними.

Відповідач звертався до суду з клопотанням  щодо призначення будівельно-технологічної та бухгалтерської експертизи з метою з'ясування обґрунтованості актів виконаних робіт, а потім відмовився  від проведення комплексної експертизи, посилаючись на те, що в процесі розгляду справи сторонами з’ясовані обсяги виконаних робіт, проведення експертизи вважає недоцільним та доповнив відзив на позовну заяву, в якому посилається на перевищенням позивачем суми кошторису по договору підряду № 68 від 04.08.2004 року без погодження сторін на суму 7368,00 грн. та визнає суму основного боргу у розмірі 72827,88 грн., надав розрахунок інфляційних та 3% річних.

Рішенням господарського суду Харківської області від 24.11.2006 р.  по  справі № 21/145-06 ( суддя  Пелипенко Н.М.) позовні вимоги задоволено частково, з відповідача  стягнуто заборгованість у розмірі 72827,88 грн., 3% річних 22859,22 грн., інфляційні в розмірі 6934,39 грн.,  держмито у розмірі 826,21 грн. та 118 грн. судових витрат, в решті позову відмовлено, з посиланням на невиконання відповідачем умов договорів у частині оплати переданої продукції та виконаних робіт.

Відповідач з рішенням господарського суду не погоджується, подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення господарського суду та прийняти нове, яким задовольнити позовні вимоги частково, оскільки судом порушені норми процесуального та матеріального права. Відповідач вважає, що роботи на суму 7368 грн. були виконані за межами договору підряду №8 з порушенням вимог ч.3 ст.877 ЦК України та не підлягають оплаті, за межами договору підряду № 78 від 16.08.2004р. виконані роботи на суму 2689грн. та завишенні розмір інфляційних та річних за договорами. Відповідач вважає, що його борг складає 62770,88 грн. основного боргу, 2399,73 грн.річних,6026,84 грн. інфляційних. Відповідач надав до апеляційного господарського суду клопотання про проведення  комплексної будівельно-технологічної та бухгалтерської експертизи з метою з'ясування обґрунтованості актів виконаних робіт, таке клопотання надавалося суду першої інстанції, а потім відповідач відмовився  від проведення комплексної експертизи, посилаючись на те, що в процесі розгляду справи сторонами з’ясовані обсяги виконаних робіт, проведення експертизи вважає недоцільним.

Позивач з обставинами, викладеними в апеляційній скарзі не погодився, вважає рішення господарського суду обґрунтованим, законним, а апеляційну скаргу такою, що не підлягає задоволенню.

Судова колегія, перевіривши матеріали справи  встановила, що між позивачем та відповідачем було укладено наступні договори: договір на виробництво технологічних робіт № 67 від 26.07.2004 року, договір підряду № 68 від 04.08.2004 року, договір поставки продукції № 69 від 04.08.2004 року, договір підряду № 78 від 16.08.2004 року, договір на виробництво технологічних робіт № 2004/28-09 від 24.09.2004 року.

Суд першої інстанції обґрунтовано встановив, що актами виконаних робіт, підписаними уповноваженими представниками сторін, засвідченими печатками, підтверджено виконання позивачем підрядних робіт та передача продукції на загальну суму 361876,60 грн. В порушення умов договору відповідач частково виконав свої зобов'язання по оплаті за вищезазначеними договорами на загальну суму 289048,72 грн., що підтверджується  платіжними дорученнями, які знаходяться в матеріалах справи, заборгованість складає 72827,88 грн.

В уточненнях до відзиву на позовну заяву від 14.11.2006 р. відповідач частково визнав позовні вимоги в частині суми основного боргу в розмірі 62770,88 грн., 2399,73 грн. річних,6026,84 грн. інфляційних, посилаючись на перевищення вартості робіт без узгодження. Відповідно до ст. 853 ЦК України замовник зобов’язаний прийняти роботу, виконану підрядником, відповідно до договору підряду, оглянути Ії і в разі виявлення допущених у роботі відступів від умов договору або інших недоліків негайно заявити них підрядникові. Якщо замовник не зробить такої заяви, він втрачає право у подальшому посилатися на ці відступи від умов договору або недоліки у виконаній роботі

Суд першої інстанції обґрунтовано не прийняв до уваги заперечення відповідача відносно неправомірного перевищення позивачем вартості робіт без узгодження з відповідачем по договору № 68 від 04.08.2004 р. та договору № 78 від 16.08.2004 р., оскільки узгодження обсягу виконання робіт здійснено сторонами шляхом підписання акту прийомки виконаних робіт за зазначеним договором та фактичним прийняттям робіт відповідачем, без заяв та зауважень. Відповідач не надав доказів підтверджуючих перевищення вартості виконаних робіт, а також переліку зазначених робіт, відсутні також докази надання заяв та зауважень при прийнятті виконаних робіт. Посилання відповідача на відсутність вимоги про оплату за договором № 69 від 4.08.2004р. необґрунтоване та спростовується матеріалами справи, зокрема листом від 26.06.2006р., що підтверджується  описом та поштовою квитанцією від 26.06.2006р.

Отже, відповідач безпідставно в порушенням умов договорів не сплатив вартість виконаних робіт та переданої продукції.

Відповідно до вимог ст. 625 ЦК України позивачем за порушення грошового зобов'язання згідно з умовами зазначених договорів нарахований індекс інфляції на суму заборгованості та 3% річних, які підлягають задоволенню частково: 3% річних в сумі 2859,22 грн., індекс інфляції на суму заборгованості в сумі 6934,39 грн. В іншій частині позовних вимог по нарахуванню індексу інфляції та 3% річних відмовити.

Суд першої інстанції обґрунтовано відмовив у задоволенні позовних вимог щодо стягнення збитків у вигляді неодержаного прибутку, що складається з підвищеної вартості заробітної платі робітників станом на 2006 рік з посиланням на рекомендації Держбуду України, оскільки актами прийомки виконаних робіт по зазначеним договорам сторонами була визначена вартість виконаних робіт з врахуванням витрат на заробітну плату.

Відповідно до ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, що відповідачем не виконано.

Клопотання відповідача про проведення комплексної будівельно-технологічної та бухгалтерської експертизи з метою з'ясування обґрунтованості актів виконаних робіт не підлягає задоволенню, так як таке клопотання надавалося до суду першої інстанції та відповідач відмовився від нього. Відповідно до ст..32,101 ГПК України  висновки експертів є одним із доказів, вони не розглядалися судом першої інстанції, а додаткові докази приймаються апеляційним судом, якщо заявник обґрунтував неможливість їх подання суду першої інстанції з причин, що не залежали від нього. Відповідач не тільки  не надав доказів неможливості проведення експертизи при розгляді справи судом першої інстанції, а взагалі відмовився від  проведення такої експертизи.

Таким чином, висновки, викладені в рішенні господарського суду відповідають чинному законодавству та фактичним обставинам, а мотиви відповідача, з яких вони оспорюються, не можуть бути  підставою для його скасування, керуючись ст.ст.  625,853 ЦК України, ст.ст. 101-105 ГПК України

постановила:

Рішення господарського суду Харківської області від 24.11.2006 р. по справі                  № 21 /145-06 залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Головуючий суддя

Судді