ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________
УХВАЛА
ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

"25" січня 2007 р.
Справа № 6/376/06

Одеський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді :  Л. І.Бандури

суддів : Л. В.Поліщук, В.Б.Туренко

при секретарі судового засідання : Г.В. Селіховій

за участю представників сторін:

від позивача – Н.А. Дмітрієва

від відповідача – П.О.Чаричанський, О.Р.Кучинська

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу

ДПІ у Центральному р-ні м. Миколаєва

на постанову господарського суду Миколаївської області від 17.10.06 р.

у справі № 6/376/06

за позовом ТОВ „Вольга –Україна” м. Миколаїв

до ДПІ у Центральному р – ні м. Миколаєва

про скасування податкового повідомлення-рішення

встановив:

ТОВ „Вольга–Україна” звернулось до господарського суду з адміністративним позовом про скасування податкового повідомлення-рішення ДПІ у Центральному р-ні м. Миколаєва від 21.03.06 р. №/0 про зменшення бюджетного відшкодування по ПДВ за грудень 2005 р. на 91752 грн., посилаючись на те, що сума податку на додану вартість фактично сплачена у попередньому податковому періоді постачальникам товарів.

Постановою господарського суду Миколаївської області від 17.10.06 р. (суддя О.В. Ткаченко) позов задоволено, назване податкове повідомлення-рішення скасовано, оскільки позивачем правомірно визначено суму бюджетного відшкодування за грудень 2005 року.

Не погодившись з постановою суду, ДПІ у Центральному р-ні м. Миколаєва, після подання заяви про апеляційне оскарження, звернулась з апеляційною скаргою, в якій просить її скасувати, в позові відмовити. Апеляційна скарга обґрунтована неврахуванням судом першої інстанції, що податковий кредит кожного звітного місяця формується платником без урахування будь-яких сум, перенесених з наступних періодів, а перенесення попереднього від’ємного значення до податкового кредиту наступного періоду, відбувається шляхом формування показників у підсумкових рядках Декларації.

Позивач вважає апеляційну скаргу необґрунтованою, а судове рішення таким, що відповідає матеріалам справи і чинному податковому законодавству.

Заслухавши доводи представників сторін, перевіривши наявні матеріали справи на предмет їх юридичної оцінки, дослідивши надані докази та обговоривши доводи апеляційної скарги, судова колегія встановила:

13.03.06 р. ДПІ у Центральному р-ні м. Миколаєва здійснила позапланову виїзну перевірку з питань достовірності нарахування бюджетного відшкодування податку на додану вартість ТОВ „Вольга -Україна” за грудень 2005 року і за її результатами склала акт №39/23-700/31043044.

В ході перевірки виявлено порушення вимог п.п.7.7.1, 7.7.2 п.7.7 ст.7 Закону України „Про податок на додану вартість”, які полягали в тому, що підприємством до рядка 3 додатку 3 „Розрахунок суми бюджетного відшкодування” Декларації з ПДВ за грудень 2005 року включені суми ПДВ, сплачені у попередньому податковому періоді, але включені до складу податкових кредитів (рядок 17 податкових декларацій з ПДВ) минулих попередніх періодів у розмірі 91752,33 грн.

На підставі акту перевірки, 21.03.06 р. ДПІ у Центральному р –ні м. Миколаєва прийнято податкове повідомлення-рішення №/0 про зменшення бюджетного відшкодування з ПДВ на 91752 грн., яке було оскаржено в адміністративному порядку до ДПІ у Центральному р-ні м. Миколаєва, ДПІ у м. Миколаєві, ДПА в Миколаївській області і рішеннями від 25.05.06 р., 20.06.06 р., 19.07.06 р. залишено без змін.

За результатами апеляційного розгляду, ДПІ у Центральному р-ні 31.05.06 р., 23.06.06 р., 28.07.06 р. прийняті податкові повідомлення-рішення №/1, /2, /3.

Згідно з п.п.7.5.1 п.7.5 ст.7 Закону України „Про податок на додану вартість” датою виникнення права на податковий кредит вважається дата здійснення першої з подій: або дата списання коштів з банківського рахунку платника податку в оплату товарів (робіт, послуг); або дата отримання податкової накладної, що засвідчує факт придбання платником податків товарів (робіт, послуг).

Підставою для нарахування податкового кредиту є податкова накладна (п.п.7.2.6 п.7.2 ст.7 названого Закону).

Підпунктом 7.4.5 пункту 7.4 статті 7 вищеназваного Закону, сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов’язання звітного податкового періоду та сумою податкового кредиту такого звітного податкового періоду.

При позитивному значенні суми, розрахованої, згідно з підпунктом 7.7.1 цього пункту, така сума підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету у строки, встановлені законом для відповідного податкового періоду.

При від’ємному значенні суми, розрахованої згідно з підпунктом 7.7.1 цього пункту, така сума враховується у зменшення суми податкового боргу з цього податку, що виник за попередні податкові періоди (у т.ч. розстроченого або відстроченого відповідно до закону), а при відсутності - зараховується до складу податкового кредиту наступного податкового періоду.

П.п.7.7.2 п.7.2 ст.7 названого Закону встановлено, що у випадку, коли сума розрахована згідно з підпунктом 7.7.1 цього пункту, має від’ємне значення, то:

а) бюджетному відшкодуванню підлягає частина такого від’ємного значення, яка дорівнює сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів (послуг) у попередньому податковому періоді постачальникам таких товарів (послуг);

б) залишок від’ємного значення після бюджетного відшкодування включається до складу податкового кредиту наступного податкового періоду.

Із аналізу вищеназваних норм випливає, що платник податку має право на податковий кредит при наявності податкової накладної, а на бюджетне відшкодування –при наявності від’ємного значення податку і фактичній сплаті платником  у попередньому періоді податку в розмірі, що не перевищує суми від’ємного значення.

Матеріалами справи підтверджено, що сума податку на додану вартість розрахована позивачем, згідно з п.п.7.7.1 п.7.1 ст.7 Закону України „Про податок на додану вартість” має від’ємне значення, сплачена у попередніх (жовтні, листопаді 2005 р.) податкових періодах, які менше суми від’ємного значення у періоді, за який заявлено вимогу про відшкодування.

При цьому, апеляційна інстанція зазначає, попередній податковий період - це періоди, що передують періоду, в якому відображено бюджетне відшкодування. Тому, для звітного періоду –грудня 2005 р., попереднім звітним періодом є усі податкові періоди, що передують звітному періоду (грудню 2005 р.), тобто всі періоди до грудня 2005 р.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов обґрунтованих висновків, що позивач правильно заявив до відшкодування в грудні 2005 року суму податку в розмірі 157660 грн., і визнав неправомірним зменшення бюджетного відшкодування по ПДВ за грудень 2005 р. на 91752 грн.

З урахуванням викладеного, постанова суду першої інстанції є обґрунтованою, відповідає матеріалам справи, чинному законодавству і підстави для її зміни або скасування відсутні.

Керуючись ст.ст. 160, 198, 200, 205, 206, 212, 254 Кодексу

адміністративного судочинства України, суд

ухвалив:

Постанову господарського суду Миколаївської області від 17.10.2006р. у справі № 6/376/06 залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Ухвала апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту  проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом одного місяця з дня складення ухвали в повному обсязі.

Головуючий суддя                                                                      Л. І. Бандура

Суддя                                                                                          Л. В. Поліщук

Суддя                                                                                          В. Б. Туренко