ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________________________________________
І м е н е м     У к р а ї н и
РІШЕННЯ

20 лютого 2007 р.           Справа 4/86-07

за позовом: Споживчого товариства "Колос", 24600, вул. К. Маркса, 70, смт. Крижопіль, Вінницька область,

до: Крижопільського районного споживчого товариства , 24600, вул. Комсомольська, 17, смт. Крижопіль, Вінницька область,

про визнання права власності

Головуючий суддя     Білоус В.В.

При секретарі судового засідання Логінов А.О.

Представники

позивача :   не з"явився

відповідача : не з"явився

Розглянувши справу у відкритому судовому засіданні за позовом: Споживчого товариства "Колос", смт. Крижопіль, Вінницька область до Крижопільського районного споживчого товариства, смт. Крижопіль, Вінницької області про визнання права власності на кафе "Берізка" за споживчим товариством "Колос", -

ВСТАНОВИВ :

Ухвалою від 27.12.2006р. від позивача, відповідача вимагалося надатисуду додаткові докази  - оригінали доказів, наданих з позовом (для огляду в судовому засіданні, належним чином завірені копії в справу); нотаріально посвідчений договір купівлі - продажу кафе "Берізка"; докази передачі кафе ( накладна, податкова накладна ) , витяг із державного реєстру заборон, який би стверджував про те, що кафе "Берізка" станом на 15.11.2004р., 24.11.2004р., 05.09.2006р. та на час розгляду справи судом не знаходилося і не знаходиться під забороною відчудження; докази того, що вказане кафе станом на 15, 24.11.2004р. було власністю відповідача, уточнити предмет позову ( площа, адреса кафе, якщо є частковою власністю - вказати частку та інших співвласників, орендарів); довідку характеристику органу БТІ на кафе "Берізка"; докази неодноразового звернення до відповідача з приводу укладення договору направлення йому проєкту договору, проект цього договору; докази звернення з позовом до суду про спонукання укласти договір купівлі - продажу  кафе; рішення суду з такого спору, а також інші докази в обгрунтування своїх доводів чи заперечень. Вимоги цієї ухвали  сторонами не виконані. Причини цього не пояснені. Докази про поважність причин невиконання вимог суду  не надані. Суд належним чином повідомив  сторони про час і місце судового розгляду справи за їх участю. 27.12.2006р. рекомендованим листами суд направив позивачу, відповідачу копії ухвали від  27.12.2006р. Призначив розгляд справи на 20.02.2007р. і тим  самим дав достатньо часу для реагування на ухвалу суду  і її виконання. Ненадання позивачем нотаріально посвідченого договору  купівлі - продажу кафе "Берізка"; доказів передачі кафе ( накладна, податкова накладна ) , витягу із державного реєстру заборон, який би стверджував про те, що кафе "Берізка" станом на 15.11.2004р., 24.11.2004р., 05.09.2006р. та на час розгляду справи судом не знаходилося і не знаходиться під забороною відчудження; доказів того, що вказане кафе станом на 15, 24.11.2004р. було власністю відповідача, уточнення предмет позову ( площа, адреса кафе, якщо є частковою власністю - вказати частку та інших співвласників, орендарів); довідку характеристику органу БТІ на кафе "Берізка"; доказів неодноразового звернення до відповідача з приводу укладення договору направлення йому проєкту договору, проект цього договору; доказів звернення з позовом до суду про спонукання укласти договір купівлі - продажу  кафе; рішення суду з такого спору, розцінюється судом з огляду на нереагування позивача на ухвалу суду , як відсутність  цих доказіва у позивача. Передбачений  ч.  1 ст. 69 ГПК України строк розгляду  справи закінчився 22.02.2007р. . Можливості відкласти розгляд справи в межах строку , передбаченого законом, немає. Тому суд прийшов до висновку про розгляд справи на підставі ст. 75 ГПК України за наявними в ній матеріалами  у відсутність представників сторін.

Дослідивши та вивчивши матеріали справи, надавши їм юридичну оцінку суд на підставі ст. 657, 658 ЦК України, ст. 1, 33, 34 ГПК України прийшов до висновку про те, що  позовні вимоги з підстав вказаних у позові  не підлягають задоволенню. До такого висновку  суд прийшов  з огляду на таке:

В прохальній частині позовної заяви позивач просить визнати право власності  на кафе "Берізка" за споживчим товаритвом "Колос". В якості доказів обгрунтовуючих позовні вимоги  позивач надав копії постанови правління  Вінницької області обласної  спілки споживчих товариств № 355-р від 24.11.2004р. про надання Крижопільському районному  споживчому  товариству дозволу на  внутрішню систему продажу, серед інших будівель кафе "Берізка" споживчому товариству "Колос", протоколу звітних зборів ради про роботу  правління Крижопільського РСТ в 2004р. від 28.03.2005р. про затвердження постанов правління РСТ, в тому рахунку щодо продажу СТ "Колос" кафе "Берізка" по залишковій вартості 3300 грн. без ПДВ, платіжного доручення № 33 від 05.09.2006р. про перерахування позивачеві відповідачу 3300 грн. за будівлю кафе "Берізка" згідно протоколу  зборів РСТ від 28.03.2005р., згідно постанови Вінницького ОСС від 24.11.2004р. № 345-р. Вказані докази є неналажними доказами, оскільки всупереч вимогам ст. 36 ГПК України належним чином  не завірені. На них зроблені відбитки печатки позивача, але відсутні надписи: "Копія відповідає оригіналу", скріплення  підписами із зазначенням прізвища, ініціалів, посади особи яка засвідчує відповідність копії документа оригіналу.

Відповідно до змісту ст. 1 ГПК України з позовом до господарського суду мають право звертатися лише особи  права яких порушені. Із матеріалів справи  не вбачається оспорювання  відповідачем права власності  позивача на кафе "Берізка". В позовній заяві позивач мотивуючи свої позовні вимоги вказує, що  неодноразово звертався до відповідача щодо письмового оформлення договору купівлі - продажу кафе "Берізка" та його передачі. Всупереч вимогам ст. 33 ГПК України та ухвали суду  від 27.12.2006р. позивач в обгрунтування  вказаних обставин не надав доказів, а відтак і не довів їх. Звертаючись з позовом до суду  про  визнання права власності на нерухоме майно позивач має чітко вказати ознаки, які індивідуалізують це майно  - а саме: адресу, площу. В прохальній частині  позовної заяви  позивач  звертаючись до суду не вказав адреси нерухомого майна, його площі. Тому в суда відсутні правові підстави визнавати право власності  на нерухоме майно ( приміщення ) без зазначення ознак, які його індивідуалізують.

Згідно ст. 657 ЦК України договір купівлі - продажу  нерухомого майна  повинен  укладатися у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації.

В ст. 658 ЦК УКраїни право продажу  товару, крім випадків примусового продажу  та інших випадків, встановлених законом, належить лише власникові товару. Відповідно до ч. 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що  вчинені у письмовій формі, при  вчинені його юридичною особою , коли він підписаний особами уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю та скріплений печаткою .

З огляду на це для визнання права власності на нерухоме  майно позивач мав би  надати  суду всі правоустановлюючі документи на це майно, які б необхідно  було б надати нотаріуса для нотаріального посвідчення договору купівлі - продажу , в тому рахунку письмовий  договір купівлі - продажу нерухомого майна, довідку характеристику БТІ із  зазначеннм  площі цього майна, докази про те, що Крижопільське районне споживче товариство є власноком  приміщення кафе "Берізка", а відтак і має право продавати  це майно, докази досягнення між сторонами згоди  зі всіх істотних умов  для укладення цього договору. У випадку ухилення  відповідача від  укладення  договору купівлі - продажу позивач мав право захищати свої  інтереси у спосіб і порядку встановленому законом - шляхом  спонукання відповідача , у випадку ухилення його від добровільного  підписання договору  і нотаріального його посвідчення, через звернення  до суду  і прийняття ним рішення про спонукання  укласти договір купівлі - продажу, визнання його дійсним. Без вказаних доказів - нотаріального посвідчення письмового договору купівлі - продажу приміщення, довідки характеристики, доказів про право власності  продавця на нерухоме майно або рішення суду  про спонукання  укласти  договір купівлі  продажу і визнання його дійсним відсутні правові підстави для задоволення позову.

В зв"язку із відмовою в позові  всі судові витрати на підставі ч. 1, 5 ст. 49 ГПК України підлягають віднесенню на позивача.

Керуючись ст. 1, 4-3 ,4-5, ст. 22, 28, 33, 34, 36, 43, ч. 1, 5 ст. 49, 50, 51,ч. 1 ст. 69, 82, 84, 115, 116 ГПК України, -

ВИРІШИВ :

1. В позові відмовити. Судові витрати покласти на позивача.

2. Копію даного рішення надіслати сторонам рекомендованим листом.

Резолютивну частину рішення оголошено 20.02.2007р..  Повний текст рішення відповідно до ст.84 ГПК України оформлено і підписано 23.02.2007р.

Суддя                                             Білоус В.В.