СЕВАСТОПОЛЬСЬКИЙ  АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ   СУД
Постанова

Іменем України

02 квітня 2007 року

Справа № 20-8/119-7/296

Севастопольський
апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді                                                  Латиніна
О.А.,

суддів                                                                      Заплава
Л.М.,

Лисенко В.А.,

за участю представників сторін:

позивача: Власенко
В.В., дов. № 02 від 03.01.2006 року;

відповідача:
не з`явився;

третьої особи: (суб'єкт
підприємницької діяльності ОСОБА_1) - ОСОБА_2, дов. НОМЕР_3

розглянувши апеляційну скаргу
товариства з обмеженою відповідальністю "Югсевморсервіс" на рішення
господарського суду міста Севастополя (суддя Ілюхіна Г.П.) від 06 лютого 2007
року у справі № 20-8/119-7/296

за позовом           товариства з обмеженою відповідальністю
"Югсевморсервіс" (вул. Гер. Севастополя, 13, м.Севастополь, 99001)

до  Державного підприємства "Севастопольське
досвідне лісомисливське господарство" (вул. Новікова, 60-а, м.Севастополь,
99043)

треті особи, які не заявляють
самостійних вимог на предмет спору на боці відповідача:

1.  Держане комунальне підприємство "Бюро
технічної інвентаризації і державної реєстрації об'єктів нерухомого майна"
Севастопольської міської Ради  (вул.
Хрустальова, 83, м.Севастополь, 99040)

2.
Регіональне відділення Фонду державного майна України по місту Севастополю  (майд. Повсталих, 6, м.Севастополь, 99008)

3.
Інспекція державного архітектурного будівельного контролю  (вул. Леніна, 2, м.Севастополь, 99011)

4.
Суб'єкт підприємницької діяльності ОСОБА_1
(АДРЕСА_1)

6.
Фонд комунального майна Севастопольської міської ради  (вул. Леніна, 3, м.Севастополь, 99011)

7.
Севастопольська міська рада  (вул.
Леніна, 3, м.Севастополь, 99011)

третя особа, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору на боці позивача
- відкрите акціонерне товариство "Севастопольський морський завод"  (вул. Гер. Севастополя, 13, м.Севастополь,
99001)

про визнання
права загальної спільної власності на майновий комплекс м'ясопереробного цеху,
розташований за адресою: м. Севастополь, вул. Лісхозна, 2-а; усунення перешкод
в користуванні майном

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського
суду м.Севастополя від 06.02.2007 року у справі № 20-8/119-7/296 у задоволенні
позову товариства з обмеженою відповідальністю "Югсевморсервіс" про
визнання права загальної спільної власності на майновий комплекс
м'ясопереробного цеху, розташований за адресою: м. Севастополь, вул. Лесхозна,
2-а та усунення перешкод в користуванні майном відмовлено.

Не погодившись з рішенням
господарського суду м.Севастополя, товариство з обмеженою відповідальністю
"Югсевморсервіс" звернулось до Севастопольського апеляційного
господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить  рішення суду першої інстанції скасувати,
позов задовольнити. Апеляційна скарги мотивована невідповідністю висновків
місцевого господарського суду обставинам справи, неправильною оцінкою доказів,
наданих позивачем.

Представники відповідача, третіх у
судове засідання не з`явились, причину неявки не повідомили, хоча про час та
місце слухання справи були сповіщені належним чином ухвалою від 02.03.2007
року. Клопотань про відкладення розгляду апеляційної скарги не надходило. За
таких обставин, судова колегія визнала можливим розглянути справу за
відсутності представників відповідача та третіх осіб.

Повторно розглянувши справу у
порядку статті 101 Господарського процесуального кодексу України судовою
колегією встановлено наступне.

Товариство з обмеженою відповідальністю
„Юрсевморсервіс” звернулось до господарського суду м.Севастополя з позовом про
визнання права власності на майновий комплекс м'ясопереробного цеху за адресою:
м. Севастополь, вул. Лісгоспна, 2-А та про зобов'язання ДП „Севастопольське
державне лісомисливське господарство” усунути перешкоди у користуванні майновим
комплексом, розташованим за адресою за адресою: м. Севастополь, вул. Лісгоспна,
2-А.

В обґрунтування позовних вимог
позивач посилається на той факт, що за кошти Державного підприємства „Севастопольський
морський завод ім. С. Орджонікідзе” були побудовані: свинарник на 200 голів,
адміністративно-побутовий корпус, та котельна.

Наказом Міністерства
машинобудування, військово-промислового комплексу і конверсії України від
26.12.1994 року, в порядку корпоратизації, на базі ДП „Севастопольський
морський завод ім. С. Орджонікідзе” було створено відкрите акціонерне
товариство „Севастопольський морський завод” до статутного фонду якого увійшло
вищезазначене майно.

В подальшому, свинарник на 200
голів, адміністративно-побутовий корпус та котельна буди передані до статутного
фонду товариства з обмеженою відповідальністю „Югсевморсервіс” на підставі акту
№ 1 прийому-передачі і оцінки майнових фондів ВАТ „Севастопольський морський
завод” від 15.03.1999 року.

ДП „Севастопольське державне
лісомисливське господарство” спростовує доводи позивача, посилаючись на те, що
це майно є державною власністю, закріплено за підприємством на право повного
господарського відання, знаходиться на землях державного лісного фонду та
перебуває на його балансі з 1985 року.

Рішенням господарського суду міста
Севастополя від 06.02.2007 року у задоволені позову відмовлено повністю. При
прийнятті рішення, суд першої інстанції виходив з того, що предметом позову є
незавершений будівництвом та не введений в експлуатацію об'єкт, який
представляє собою сукупність будівельних матеріалів; позивачем не надані
достовірні докази, які підтверджують витрати на побудову чи реконструкцію
спірного майна; між позивачем та відповідачем відсутня сумісна діяльність з
будівництва об'єктів, замість якої існували орендні відносини, якими не
передбачалось виникнення права власності у позивача; відсутні докази
правомірності прийняття майна на баланс ДП „Севастопольський морський завод ім.
С. Орджонікідзе”, у зв`язку з чим, майно є безпідставно внесеним до статутного
фонду позивача; об'єкт у вигляді „свинарника на 200 голів” на цей момент не
існує.

Вислухавши пояснення присутніх у
судовому засіданні представників позивача та третьої особи - СПД ОСОБА_1,
перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального
та процесуального права, судова колегія вважає, що апеляційна скарга товариства
з обмеженою відповідальністю "Югсевморсервіс" не підлягає задоволенню
з наступних підстав.

Товариством з обмеженою
відповідальністю „Югсевморсервіс” заявлені позовні вимоги про визнання права
загальної спільної власності на майновий комплекс м'ясопереродного цеху,
розташованого за адресою: м. Севастополь, вул. Лісгоспна, 2-А.

В порядку статті 22 Господарського
процесуального кодексу України позовні вимоги змінювались на наступні: визнати
право загальної часткової власності в майновому комплексі „ковбасний цех”,
розташованому за адресою: м. Севастополь, вул. Лісгоспна, 2-А у розмірі 19,95%,
а також на: визнати право власності на майновий комплекс, розташований за
адресою: м. Севастополь, вул. Лісгоспна, 2-А, зобов'язати відповідача усунути
перешкоди у користуванні майновим комплексом.

Позов про визнання право власності
за своєю правовою природою є вимогою про підтвердження судом факту набуття
позивачем права власності на певний об'єкт та наявності цього права на момент
винесення судового рішення.

Відповідно до статті 33
Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Товариством з обмеженою
відповідальністю „Югморсервіс” надані наступні документальні докази, які, на
думку позивача, підтверджують право власності на майновий комплекс,
розташований по вул. Лісгоспна 2-А:

- Перелік нерухомого майна, що передається
у власність ВАТ „Севастопольський морський завод” (том 1 а.с. 9 - 12).

- Акт № 1 прийому-передачі та
оцінки майна основних фондів від ВАТ „Севастопольський морський завод” від
15.03.1999 року з додатками (том 1 а.с. 14 - 16);

- Відомість розрахунку вартості
будівель, споруд, передаточних пристроїв станом на 01 жовтня 1994 року, що
належать Державному підприємству „Севастопольський морський завод ім.
Орджонікідзе” з інвентарними картками обліку основних засобів (том 1 а.с. 131 -
135);

- Акт технічного обстеження лісних
площ, призначених для виведення із складу державного лісного фонду (том 1
а.с.136-137);

- Договір про спільну виробничу
діяльність по вирощуванню та відкормці свиней від 21.05.1990 року;

- Окремі інженерно-будівельні
креслення (том 5);

- Рішення ВО „Севастопольський
морський завод ім. С. Орджонікідзе” від 28.09.1988 року № 245 „Про розвиток
підсобного господарства” (том 6 а.с. 126);

- Рішення Виконавчого комітету
Севастопольської міської ради народних депутатів від 25.07.1999 року „Про
заходи з виконання продовольчої програми та соціального розвитку села по м.
Севастополю” (том 6 а.с. 127);

- Договір на капітальне будівництво
№ 6 від 26.12.1988 року (матеріального складу), локальний кошторис до нього,
акт витрати будівельних матеріалів, розрахункові документи (том 6 а.с.138 -
150);

- Договір на капітальне будівництво
від 03.03.1988 року (будівництво свинарника на 200 голів), копії платіжних
доручень на перерахування коштів (том 6 а.с. 151 - 161).

Однак, аналіз наданих товариством з
обмеженою відповідальністю „Севморсервіс” доказів свідчить про те, що всі
докази фактично спрямовані на підтвердження права власності позивача не на
майновий комплекс по вул. Лісгоспна, 2А у сучасному стані, а на наступні
об'єкти: свинарник на 200 голів, адміністративно-побутовий корпус, котельна.

Судова колегія вважає за необхідне
відзначити, що нерухоме майно (будівлі, споруди), як об'єкт цивільних
прав,  має особливий правовий режим у
порівнянні з іншими об'єктами цивільний прав, який полягає у наступному:

- будівництво об'єкту нерухомості
повинно здійснюватись на земельній ділянці, відведеної для цієї мети у
встановленому законодавством порядку, за наявності правовстановлюючих
документів на земельну ділянку;

- створення об'єкту нерухомості
повинно здійснюватись на підставі проектно-кошторисної документації, яка
розробляється уповноваженими проектними організаціями відповідно до вимог
державних будівельних норм та правил, проектна документація підлягає узгодженню
з відповідними державними органами (будівництва та архітектури, пожежного
нагляду, санітарно-епідеміологічного нагляду, з охорони навколишнього
природного середовища и т.п. );

- будівельні роботи проводяться на
підставі дозволу органів державного архітектурно-будівельного контролю;

- закінчений будівництвом об'єкт
підлягає прийняттю до експлуатації державною комісією, що є додатковою формою
контролю за безпекою об'єкту відносно навколишнього середовища, організацій,
громадян, їхнього майна;

- право власності на новостворений
об'єкт нерухомості посвідчується уповноваженими органами виконавчої влади або
місцевого самоврядування.

Товариством з обмеженою
відповідальністю „Югморсервіс” не надано суду: правовстановлюючих документів на
відповідну земельну ділянку, погодженої уповноваженими органами проектно-кошторисної
документації, дозволу на виконання будівельних робіт, акту введення об'єктів в
експлуатацію, що, на думку судової колегії, свідчить про відсутність у позивача
прав власності на об'єкти як нерухоме майно.

Судова колегія також звертає увагу на
те, що остаточні позовні вимоги товариства з обмеженою відповідальністю
„Югморсервіс” сформульовані як: визнати право власності на майновий комплекс,
розташований за адресою: м. Севастополь, вул. Лісгоспна, 2-А.

Однак, як вбачається з матеріалів
справи, цей майновий комплекс складається з наступних будівель та споруд:  літ „А”, „А1”, „а2”, „А2”, „а5”, „а6”, „а8”,
„Б”, „б”, „В”, „Г”, „Д”, „З”, „И”, „К”, „Ж”, мощення та огорожа (лист БТІ, т.
1, а.с. 24).

Судовою колегією встановлено, що цей
майновий комплекс створено  виключно за
рахунок коштів суб'єкта підприємницької діяльності ОСОБА_1, в результаті
реконструкції об'єкта державної власності, отриманому на підставі договору
оренди НОМЕР_1, укладеного між Севастопольським державним лісомисливським
господарством та суб'єктом підприємницької діяльності ОСОБА_1.

Реконструкція та будівництво
майнового комплексу, розташованого за адресою: м.Севастополь, вул. Лісгоспна,
2-А проведено суб'єктом підприємницької діяльності ОСОБА_1. у відповідності до
вимог чинного законодавства, зокрема: одержано дозвіл на проектування та
реконструкцію (розпорядження Севастопольської міської державної адміністрації
від 27.02.2003 року № 305р - том 3 а.с. 21), одержано дозвіл на виконання
будівельних робіт від органу державного архітектурно-будівельного контролю (том
1 а.с. 70), розроблено проектно-кошторисну документацію, яку погоджено з
відповідними державними органами (том 3 а.с. 32), фактично проведені будівельні
роботи (том 4 а.с. 1-322). Згідно аудиторського висновку, загальна сума витрат
на реконструкцію склала 589629,13 грн. З пояснень представника суб'єкта
підприємницької діяльності ОСОБА_1 вбачається, що будівництво об'єктів
завершено, вони готуються до прийняття в експлуатацію.

В той же час, товариством з обмеженою
відповідальністю „Югморсервіс” не надано суду жодних доказів участі у будь-якій
формі (перерахування коштів, виконання робіт, надання будівельних матеріалів) у
створенні майнового комплексу, розташованого за адресою: м. Севастополь, вул.
Лісгоспна, 2-А.

Таким чином, товариством з обмеженою
відповідальністю „Югморсервіс” не доведено тотожності об'єкта, на підтвердження
права власності на який позивачем надані відповідні документи датою походження
з 1988 по 1994 рік та об'єкту, який, на даний момент, знаходиться за адресою:
м. Севастополь, вул. Лісгоспна, 2-А.

Також, судова колегія звертає увагу
на наступні обставини.

Відповідно до статті 319 Цивільного
кодексу України, власник володіє, користується та розпоряджається майном на
власний розсуд, однак, відповідно до частини 4 статті 319 Цивільного кодексу
України, власність зобов'язує.

Згідно зі статтею 322 Цивільного
кодексу України, саме власник несе тягар утримання майна.

На думку судової колегія, однією з
ознак відносин власності є не тільки використання майна, але й піклування
власника відносно майна, яке йому належить. Таке піклування може знаходити свій
прояв у різних формах, зокрема: перевірка стану майна, його охорона від
пошкоджень, несення витрат з утримання майна, внесення платежів за комунальні
послуги, що надаються на об'єкті, проведення поточного та капітального ремонту
і т.ін.

Однак, в матеріалах справи відсутні
докази відношення товариства з обмеженою відповідальністю „Югморсервіс” на
об'єкти, відносно яких заявлені позовні вимоги як власника. Так, починаючи з
1994 року, тобто з моменту, з якого, на думку позивача, у нього виникло право
власності він до 2006 року не вживав заходів щодо оформлення права власності.
Крім того,  об'єкти, що розташовані за
адресою: м. Севастополь, вул. Лісгоспна, 2А активно використовуються суб'єктом
підприємницької діяльності ОСОБА_1 починаючи з 2000 року, що підтверджується
договором оренди від 27.01.2000 року (том 3 а.с. 200), в тому числі проводиться
суттєва реконструкція та перебудова об'єктів, однак позивач звернувся до Бюро
технічної інвентаризації, а також до суду з відповідними позовними вимогами
лише у 2006 році.

Таким чином, суд апеляційної
інстанції погоджується з висновками місцевого господарського суду про
відсутність достатніх доказів наявності у позивача права власності на об'єкти
майнового комплексу, розташованого за адресою: м. Севастополь, вул. Лісгоспна,
2-А, що, в свою чергу, позбавляє його правої підстави вимагати усунення
перешкод у користуванні цими об'єктами.

Крім того, позивачем, на думку суду
апеляційної інстанції, без поважних причин, пропущено строк позовної давності,
що, за наявності заяви про її застосування та відповідно до частини 4 статті 267
Цивільного кодексу України, є підставою для відмови у позові.

На підставі викладеного, керуючись
статтями 101, 103 п.1, 105 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу товариства з
обмеженою відповідальністю „Югсевморсервіс” залишити без задоволення, рішення
господарського суду міста Севастополя від 06 лютого 2007 року у справі №
20-8/119-7/296 залишити без змін.

Головуючий суддя                                                  О.А.Латинін

Судді
Л.М. Заплава

В.А. Лисенко