ГОСПОДАРСЬКИЙ   СУД   СУМСЬКОЇ  ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.04.07
Справа №АС7/32-07(7/9-06).

За позовом                    Сумського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів

до відповідача          Товариства з обмеженою відповідальністю ім.. Федька

про стягнення            1 003 грн. 38 коп.

Cуддя     Рижков М.Б.

Представники:

від позивача                      представник Груздо Т.С.

від відповідача           не з’явився

Суть спору: Позивач просить стягнути з відповідача 1 003 грн. 38 коп. вартості 1 нествореного робочого місця для працевлаштування інваліда в 2005 році, згідно ст. ст. 19, 20 Закону України “Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні” № 875-ХІІ від 21.03.1991р. із змінами та доповненнями.

Відповідач відзив на позов не подав, повноважного представника в засідання суду не направив, про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, тому справа розглядається за наявними в ній матеріалами на підставі п.4 ст.128 Кодексу адміністративного судочинства України.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши повноважного представника позивача, оцінивши та дослідивши наявні в справі докази, суд встановив:

Відповідно до ч.1 ст.19 Закону України “Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні” № 875-ХII від 21.03.1991р. зі змінами та доповненнями для підприємств (об’єднань), установ і організацій незалежно від форм власності і господарювання встановлюється норматив робочих місць для забезпечення працевлаштування інвалідів у розмірі чотирьох відсотків від загальної чисельності працюючих, а якщо працює від 8 до 25 чоловік – у кількості одного робочого місця.

Статтею 20 вищевказаного Закону встановлено обов’язок підприємств (об’єднань), установ і організацій незалежно від форм власності і господарювання, де кількість інвалідів менша, ніж установлено нормативом, передбаченим частиною першою ст. 19 зазначеного Закону, щороку сплачують відповідним відділенням Фонду соціального захисту інвалідів штрафні санкції, сума яких визначається у розмірі середньої річної заробітної плати на відповідному підприємстві (в об’єднанні), установі, організації за кожне робоче місце, не зайняте інвалідом, а якщо працює від 8 до 15 осіб - в розмірі половини середньорічної заробітної плати  на відповідному підприємстві, установі, організації.

Згідно звіту про зайнятість інвалідів за 2005 рік, середньооблікова чисельність штатних працівників облікового складу підприємства у 2005 році становила 12 чоловік, норматив складає 1 робоче місце, фактично на підприємстві у 2005 році не було створено  робочих місць для працевлаштування інвалідів. Розмір середньої річної заробітної плати на підприємстві за 2005 рік становить 2 006 грн. 75 коп.

Таким чином, відповідачем не виконано норматив по створенню одного робочого місця для працевлаштування інвалідів.

Отже, сума штрафних санкцій за невиконання відповідачем нормативу робочих місць для працевлаштування інвалідів у 2005 році складає 1 003 грн. 38 коп.

Факт заборгованості відповідача у сумі 1 003 грн. 38 коп. підтверджено матеріалами справи.

Відповідач доказів сплати боргу не подав, не подав і аргументованого заперечення, тому вимоги позивача щодо стягнення 1 003 грн. 38 коп. штрафних санкцій визнаються судом правомірними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 158, 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1.          Позов задовольнити повністю.

2.          Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю ім.. Федька (Сумська область, Роменський  район, с. Хмелове; ід. код 30827581) на користь Сумського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів (м. Суми, вул. Горького,2, код 23636315) 1 003 грн. 38 коп. штрафних санкцій за нестворене 1 робоче місце для працевлаштування інвалідів.

3.          Видати виконавчий документ після набрання постановою законної сили за заявою особи, на користь якої ухвалена дана постанова.

4.          Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо таку заяву не було подано. Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у встановлений строк, постанова набирає законної сили після закінчення цього строку.

5.          Заява про апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

6.          Апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

СУДДЯ                                                                                    М.Б.РИЖКОВ