СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Львів, вул. Личаківська, 128
ПОСТАНОВА

03.04.07
Справа№ 5/1595-28/271А

15 год 30 хв

За позовом:
Приватного підприємства "ТІМ", м. Львів

Третя особа на стороні позивача,
яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору:
Товариство з обмеженою відповідальністю “Житлобуддизайн”, м. Львів

до відповідача 1:
Державної податкової інспекції у Франківському районі м. Львова, м. Львів

до відповідача 2:
Головного управління  державного
казначейства у Львівській області, в особі Управління державного казначейства у
Франківському районі м. Львова Головного управління  державного казначейства у Львівській області,
м. Львів

Третя особа  на стороні
відповідачів, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Державна
податкова інспекція у Шевченківському районі м. Львова, м. Львів

про визнання
нечинним податкового повідомлення -рішення від 14.06.2006 року № 12990/10/23-4/30275723,
зобов”язання  здійснити бюджетне
відшкодування з податку на додану вартість в сумі  633917 грн

Суддя   Морозюк А.Я.

Секретар судового засідання

Онишко І.Р.

м.Львів, вул.Личаківська,128,

Зал судового засідання № 302.

Представники сторін

Від позивача:
Мощинська О.В. -  представник; Кушнір
Т.В. - представник

Від третьої особи на стороні
позивача: не з”явився

Від відповідача 1: Чабан
О.С. -  старший державний податковий
інспектор; Навроцький А.І. - головний державний податковий інспектор

Від відповідача 2: Дума
Н.Б. -головний спеціаліст

Від третьої особи на стороні
відповідачів: не з”явився

Від прокуратури: не з”явився

Позов заявлено Приватним
підприємством "ТІМ" до Державної податкової інспекції у Франківському
районі м. Львова та до Відділення державного казначейства у
Франківському районі м. Львова про визнання нечинним податкового повідомлення
-рішення від 14.06.2006 року № 12990/10/23-4/30275723 та стягнення з рахунку на
якому обліковуються кошти державного бюджету України на користь ПП
«ТІМ»бюджетної заборгованості (суми переплати) по податку на додану вартість в
сумі 633917 грн. Третя особа на стороні позивача, яка не заявляє самостійних
вимог на предмет спору Товариство з обмеженою відповідальністю “Житлобуддизайн”.

Уточненням позовних вимог від
16.10.2006 року (вх. № 31080 від 16.10.2006 року) позивач просить визнати
нечинним податкове повідомлення -рішення від 14.06.2006 року №
12990/10/23-4/30275723, зобов”язати ДПІ у Франківському районі м. Львова та
Відділення державного казначейства у Франківському районі м. Львова здійснити
на користь ПП „ТІМ” бюджетне відшкодування з податку на додану вартість в сумі
633917 грн з рахунку на якому обліковуються кошти  державного бюджету України.

Ухвалою суду від 24.10.2006 року суд
залучив до участі у справі ДПІ у Шевченківському районі м. Львова  як третю особу на стороні відповідачів, яка
не заявляє самостійних вимог на предмет спору.

06.12.2006 року Приватним
підприємством “ТІМ” подано заяву про забезпечення доказів (вх.№ 35073 від
06.12.2006 року), в якій позивач просив витребувати у відповідача реєстраційну
частину облікової справи ПП “ТІМ”. Ухвалою суду від 11.12.2006 року в
задоволенні вимог заяви ПП „ТІМ” про
забезпечення доказів відмовлено повністю.

Листом від 09.01.2007 року №10пр-07
Прокуратура Франківського району м. Львова повідомила про вступ у справу
прокурора на стороні ДПІ у Франківському районі м. Львова.

Ухвалою суду від 23.01.2007 року
замінено відповідача у справі - Відділення державного казначейства у
Франківському районі м. Львова його правонаступником -Головним управлінням
державного казначейства у Львівській області, в особі Управління державного
казначейства у Франківському районі м. Львова Головного управління  державного казначейства у Львівській області.

Ухвалою суду від 15.02.2007 року
провадження у справі було зупинено до 15.03.2007 року, наступне судове
засідання призначено на 15.03.2007 року. 15.03.2007 року провадження у справі
було поновлено, в судовому засіданні 15.03.2007 року оголошувалась перерва до
03.04.2007 року для вивчення поданих доказів.

Представники позивача в судових
засіданнях позовні вимоги підтримали (з врахуванням уточнення позовних вимог
від 16.10.2006 року), обґрунтовують їх наступним. Позивач не погоджується з
висновком відповідача про анулювання свідоцтва платника ПДВ 18.11.2005
року  актом № 152, оскільки вищезгадане
свідоцтво платника ПДВ було здане до ДПІ для перереєстрації у зв”язку із зміною
ПП “Тім” місцезнаходження та відповідно юридичної/фактичної адреси з вул.
Замарстинівської, 243/2 м. Львова на вул. Котляревського, 22/2 м. Львова, що
відповідно супроводжувалося і зміною району зареєстрованого платника ПДВ (з
Шевченківського району м. Львова на Франківський район м. Львова). 09.03.2006
року ДПІ у Франківському районі м. Львова було видано ПП “ТІМ” свідоцтво
платника ПДВ № 17976922, у лівому верхньому куті даного свідоцтва зазначено
“видане у зв”язку з перереєстрацією замість свідоцтва № 18159822”. Таким чином,
свідоцтво платника ПДВ було перереєстроване, а не анульоване. Позивач вважає
безпідставним висновок відповідача про порушення ПП “ТІМ” пп. 7.7.11 п. 7.1
Закону України “Про податок на додану вартість”, оскільки відповідно до п. 23.2
Положення про реєстрацію платників податку на додану вартість, при зміні
місцезнаходження податковий орган видає платнику нове свідоцтво. При цьому дата
реєстрації платником податку на додану вартість не змінюється. Тому дата
реєстрації ПП “ТІМ” як платника ПДВ є 23.06.1999 року (дата видачі свідоцтва №
18159822).

Також позивач зазначає, що ним було
придбано у ТзОВ “Житлобуддизайн” нерухоме майно, ПП “ТІМ” проведено попередню
оплату за нерухоме майно в сумі 3 803 500 грн згідно договору про наміри. За
результами проведених операцій ТзОВ “Житлобуддизайн” виписало ПП “ТІМ”
податкову накладну № 01/ХІ від 30.11.2005 року на загальну суму 3 803 500 грн.
в т.ч. ПДВ 633916,67 грн. Податок на додану вартість включено ПП “ТІМ” в реєстр
отриманих податкових накладних за листопад 2005 року та віднесено до
податкового кредиту декларації з ПДВ за листопад 2005 року. Сума податку на
додану вартість 633916,67 грн  перенесено
в декларацію з податку на додану вартість за лютий 2006 року, як залишок
від”ємного значення попереднього податкового періоду. 22 лютого 2006 року ТзОВ
“Житлобуддизайн” (Продавець) та ПП “ТІМ” (Покупець) уклали договір
купівлі-продажу будівлі корпусу № 59 під літерою 3-2, загальною площею 3747,4
м.кв., що знаходиться за адресою: м. Львів, вул. Акад.Сахарова, буд. 45.
Загальна вартість будівлі за договором становить 3 903 000 грн. в т.ч. ПДВ 650
500 грн. Даний Договір посвідчений приватним нотаріусом Львівського міського
нотаріального округу ОСОБА_1. 22 лютого 2006 року та зареєстрований в реєстрі
за № НОМЕР_1. Згідно Акту прийому-передачі приміщення від 22.02.2006 року ТзОВ
“Житлобуддизайн” передано у власність ПП “ТІМ” вказану будівлю. Згідно з п.п.
7.4.1 п. 7.4. ст. 7 Закону України “Про податок на додану вартість”, податковий
кредит звітного періоду складається із сум податків, нарахованих (сплачених)
платником податку за ставкою, встановленою пунктом 6.1 статті 6 та статтею 8
цього Закону, протягом такого звітного періоду у зв'язку з: придбанням або
виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх
подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської
діяльності платника податку; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних
фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів
та незавершених капітальних інвестицій в необоротні капітальні активи), у тому
числі при їх імпорті, з метою подальшого використання у виробництві та/або
поставці товарів (послуг) для оподатковуваних операцій у межах господарської
діяльності платника податку. Право на нарахування податкового кредиту виникає
незалежно від того, чи такі товари (послуги) та основні фонди почали
використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності
платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи
здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного
податкового періоду.

Відповідно до Закону України “Про
податок на додану вартість” законодавцем передбачено, що однією з обов”язкових
підстав включення сум до податкового кредиту з податку на додану вартість є
сплата цих сум до Державного бюджету. Контрагент ПП “ТІМ” - ТзОВ
“Житлобуддизайн” включив суму податку на додану вартість 633 917,00 грн. у
податкові зобов”язання з податку на додану вартість за листопад 2005 року та
відповідно сплатив суму податкових зобов”язань до бюджету.

Третя особа на стороні позивача
(ТзОВ  “Житлобуддизайн”) в направленому
на адресу суду письмовому клопотанні
(вх.№31857 від 24.10.2006 року) повністю підтримує вимоги позивача -ПП
„ТІМ” та просить слухати справу № 5/1595-28/271А за відсутності представника
ТзОВ  “Житлобуддизайн”.

Відповідач 1 проти позову заперечив
з підстав, наведених у письмовому запереченні на позовну заяву від 23.10.2006
року(вх.№ 31853 від 24.10.06 року), просить суд відмовити в задоволенні
позовних вимог, свої заперечення відповідач 1 обгрунтовує наступним. В ході
перевірки ПП “ТІМ” встановлено, що податок на додану вартість в сумі 633 916,67
грн. включено ПП “ТІМ” в реєстр отриманих податкових накладних за листопад 2005
року та віднесено до податкового кредиту декларації з ПДВ за листопад 2005
року. Сума податку на додану вартість 633 916,67 грн. перенесена в декларацію з
ПДВ за лютий 2006 року як залишок від”ємного значення попереднього податкового
періоду. Відповідно до п.п. 7.7.11 п.7.7 ст. 7
Закону України “Про податок на додану вартість” від 03.04.1997 року №
168/97-ВР (із змінами та доповненнями), не мають права на отримання бюджетного
відшкодування особа, яка була зареєстрована як платник цього податку менш ніж
за 12 календарних місяців до місяця, за наслідками якого подається заява на
бюджетне відшкодування, та/або мала обсяги оподатковуваних операцій за останні
12 календарних місяців менші, ніж заявлена сума бюджетного відшкодування (крім
нарахування податкового кредиту внаслідок придбання або спорудження
(будівництва) основних фондів; яка не провадила діяльність протягом останніх
дванадцяти календарних місяців. Право на декларування бюджетного відшкодування
(подання Розрахунку бюджетного відшкодування) такий платник отримує  лише за результатами звітного періоду, який
настає після закінчення дванадцяти повних календарних місяців, наступних за
місяцем, у якому здійснено його реєстрацію у якості платника податку на додану
вартість (за умови виконання всіх умов п. 7.7. ст. 7 Закону). Перевіркою
встановлено, що свідоцтво платника ПДВ, видане ДПІ у Шевченківському районі м.
Львова за № 18159822 від 23.06.1999 року анульовано 18.11.2005 року актом № 152
у зв”язку з поданням платником податку до податкового органу декларацій з ПДВ,
які свідчать про відсутність оподатковуваних операцій протягом дванадцяти
послідовних податкових місяців. В ДПІ у Франківському районі м. Львова ПП “ТІМ”
зареєстроване як платник ПДВ 09.03.2006 року та видано свідоцтво № 17976922.
Відповідач 1 вважає, що оскільки ПП “ТІМ” зареєстровано платником податку на
додану вартість 09.03.2006 року, останнім з дванадцяти повних календарних
місяців з моменту реєстрації вважатиметься місяць березень 2007 року і
відповідно ПП “ТІМ” отримає право вперше подати розрахунок бюджетного
відшкодування за результатами квітня 2007 року.

Відповідач 2 у відзиві від
06.10.2006 року проти позову заперечив в повному обсязі, зазначив, що
відшкодування податку на додану вартість з бюджету здійснюється територіальними
органами Державного казначейства за висновками податкових органів або за
рішенням суду за місцем реєстрації платника податку, відповідач 2 не несе
відповідальності за діяльність тих чи інших органів (органів стягнення),
уповноважених видавати розпорядчі документи на проведення стягнення з
державного бюджету.

Представник третьої особи на
стороні  відповідачів (ДПІ у
Шевченківському районі м. Львова) в судових засіданнях 14.11.2006 року та
23.01.2007 року проти позову заперечив, письмового пояснення суду третя особа
не надала.

Прокурор в судовому засіданні
23.01.2007 року проти позову заперечив, вважає позовні вимоги позивач
необґрунтованими з тих же підстав, що і відповідач 1, просить у позові
відмовити. В судовому засіданні
03.04.2007 року прокурор участі не прийняв.

В судовому засіданні було
досліджено письмові докази, які наявні в матеріалах справи (акт перевірки,
податкове повідомлення-рішення, податкові накладні, податкові декларації,
платіжні доручення, договір про наміри від 22.11.2005 року, договір купівлі-продажу
будівлі від 22.02.2006 року, свідоцтва про реєстрацію платника податку на
додану вартість, довідки, матеріали зустрічних перевірок та інші наявні в
матеріалах справи письмові докази).

Відповідно до п. 6 Прикінцевих та
перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України від
06.07.2005 року № 2747-IV, справу розглянуто в порядку, встановленому цим
Кодексом.

Повний текст постанови складено
11.04.2007 року.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши пояснення представників учасників судового розгляду, дослідивши та
оцінивши докази, які мають значення для справи, суд встановив наступне.

ДПІ у Франківському районі м. Львова
було проведено виїзну позапланову перевірку ПП „ТІМ” з питань достовірності
нарахування суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість на
розрахунковий рахунок за лютий 2006 року. За результатами перевірки складено
Акт від 01.06.2006 року  №
159/23-4/30275723.

В ході перевірки податковою
інспекцією встановлено наступне.

ПП “ТІМ” (Сторона -2) та ТзОВ
“Житлобуддизайн” (Сторона -1) уклали договір про наміри б/н від 22 листопада
2005 року. Відповідно до даної угоди Сторона -1 зобов”язується провести, згідно
чинного законодавства, реєстрацію права власності купленого на філії “Львівська
торгова палата” Товарної біржі “Українська інвестиційна” нерухомого майна
згідно та за умовами біржового договору від 28.10.2005 року № 30-05/23. Сторона
-2 зобов”язується  провести попередню
оплату за вказане майно в термін не пізніше 01.12.2005 року та в сумі не менше
3 800 000 грн.

На виконання умов договору б/н від
22.11.2005 року ПП “ТІМ” провело попередню оплату за нерухоме майно в сумі 3
803 500 грн (згідно платіжних доручень від 24.11.2005 року № 1; 2 в сумі 2 000
000 грн., від 25.11.2005 року № 3 в сумі 1 803 500 грн.).

ТзОВ “Житлобуддизайн” (Продавець) на
отриману попередню оплату за майно згідно договору б/н від 22.11.2005 року
виписав ПП “ТІМ” (Покупцю) податкову накладну № 01/ХІ від 30.11.2005 року на
загальну суму 3 803 500 грн. в т.ч. ПДВ 633916,67 грн.

Податок на додану вартість в сумі
633916,67 грн ПП “ТІМ” включило в реєстр отриманих податкових накладних за
листопад 2005 року та віднесено до податкового кредиту декларації з ПДВ за
листопад 2005 року. Сума податку на додану вартість 633916,67 грн. перенесено в
декларацію з податку на додану вартість за лютий 2006 року, як залишок
від”ємного значення попереднього податкового періоду.

22 лютого 2006 року ТзОВ
“Житлобуддизайн” (Продавець) та ПП “ТІМ” (Покупець) уклали договір
купівлі-продажу будівлі корпусу № 59 під літерою 3-2, загальною площею 3747,4
м.кв., що знаходиться за адресою: м. Львів, вул. Акад.Сахарова А, буд. 45.
Загальна вартість будівлі згідно договору становить 3 903 000 грн. в т.ч. ПДВ
650 500 грн. Даний Договір посвідчений приватним нотаріусом Львівського
міського нотаріального округу ОСОБА_1. 22 лютого 2006 року та зареєстрований в
реєстрі за №НОМЕР_1. Згідно Акту прийому-передачі приміщення від 22.02.2006
року ТзОВ “Житлобуддизайн” передано у власність ПП “ТІМ” вказану будівлю.

Податковий орган в акті перевірки
зазначає, що підприємству свідоцтво платника ПДВ видане ДПІ у Шевченківському
районі м. Львова за № 18159822 від 23.06.1999 року, анульовано 18.11.2005 року
актом № 152 у зв”язку з поданням платником податку до податкового органу
декларацій з ПДВ, які свідчать про відсутність оподатковуваних операцій
протягом дванадцяти послідовних податкових місяців. В ДПІ у Франківському
районі м. Львова ПП “ТІМ” зареєстроване як платник ПДВ 09.03.2006 року та
видано свідоцтво № 17976922.

Таким чином, в Акті перевірки
податковий орган зазначає, що відповідно до п.п. 7.7.2 п. 7.2; п.п. 7.7.11 п.
7.7; п.п. 7.8.1 п. 7.8 ст. 7 Закону України “Про податок на додану вартість”
від 03.04.1997 року № 168/97-ВР (із змінами та доповненнями) ПП “ТІМ” не мало
права на отримання бюджетного відшкодування податку на додану вартість за лютий
2006 року на суму 633 917 грн. В порушення п.п. 7.7.2 п. 7.2; п.п. 7.7.11 п.
7.7; п.п. 7.8.1 п. 7.8 ст. 7 Закону України “Про податок на додану вартість”
від 03.04.1997 року № 168/97-ВР (із змінами та доповненнями) ПП “ТІМ” завищено
заявлену суму бюджетного відшкодування за лютий 2006 року на суму 633917 грн.

На підставі Акту перевірки від
01.06.2006 року № 159/23-4/30275723 та п.п. 7.7.2 п. 7.2; п.п. 7.7.11 п. 7.7;
п.п. 7.8.1 п. 7.8 ст. 7 Закону України “Про податок на додану вартість” ДПІ у
Франківському районі м. Львова прийнято податкове повідомлення - рішення від
14.06.2006 року № 12990/10/23-4/30275723, яким виявлено відсутність права ПП
“ТІМ” на отримання бюджетного відшкодування у сумі, заявленій в податковій
декларації, у зв”язку з чим відмовлено у наданні бюджетного відшкодування з
податку на додану вартість за лютий 2006 року в сумі 633917,00 грн.

При прийнятті постанови суд виходив
з наступного.

Відповідно до пункту 1.8. ст.1
Закону України "Про податок на додану вартість" № 168/97 -ВР від
03.04.1997 року (із змінами та доповненнями) бюджетне відшкодування - це сума,
що підлягає поверненню платнику податку з бюджету у зв'язку з надмірною сплатою
податку у випадках, визначених цим Законом.

Згідно з підпунктом 7.7.1. пункту
7.7. статті 7 Закону України „Про податок на додану вартість” сума податку, що
підлягає сплаті до бюджету або бюджетному відшкодуванню, визначаються як
різниця між сумою податкового зобов'язання звітного податкового періоду та
сумою податкового кредиту такого звітного податкового періоду.

Відповідно до п.п 7.4.1 п.7.4 ст.7
Закону України „Про податок на додану вартість”, податковий кредит звітного
періоду складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку
за ставкою, встановленою пунктом 6.1 статті 6 та статтею 8-1 цього Закону,
протягом такого звітного періоду у зв'язку з: придбанням або виготовленням
товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого
використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності
платника податку; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів
(основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та
незавершених капітальних інвестицій в необоротні капітальні активи), у тому
числі при їх імпорті, з метою подальшого використання у виробництві та/або
поставці товарів (послуг) для оподатковуваних операцій у межах господарської
діяльності платника податку.

Не підлягають включенню до
податкового кредиту, згідно з п.п.7.4.5 п.7.4 ст.7 зазначеного Закону, суми
сплаченого (нарахованого) податку у зв'язку з придбанням товарів (послуг), не
підтверджені податковими накладними чи митними деклараціями (іншими подібними
документами згідно з підпунктом 7.2.6 цього пункту).

Судом встановлено, що позивачем на
підтвердження обгрунтованості віднесення до складу податкового кредиту сум ПДВ
в листопаді 2005 року була надана податкова накладна № 01/ХІ від 30.11.2005
року, виписана ПП «Житлобуддизайн», яка не мала недоліків та порядок заповнення
якої відповідав встановленому чинним законодавством.

Також матеріалами справи
підтверджено факт здіснення позивачем оплати грошовими коштами податку на
додану вартість на адресу контрагента в складі вартості товарів(послуг).

Так, внаслідок укладення між ТзОВ
“Житлобуддизайн” та ПП “ТІМ” договору про наміри б/н від 22 листопада 2005
року, ПП “ТІМ” провело попередню оплату за нерухоме майно в сумі 3 803 500 грн
(згідно платіжних доручень від 24.11.2005 року № 1;2 в сумі 2 000 000 грн., від
25.11.2005 року № 3 в сумі 1 803 500 грн.). ТзОВ “Житлобуддизайн” (Продавець)
за отриману попередню оплату за майно згідно договору б/н від 22.11.2005 року
виписав ПП “ТІМ” (Покупцю) податкову накладну № 01/ХІ від 30.11.2005 року на
загальну суму 3 803 500 грн. в т.ч. ПДВ 633916,67 грн.

Сума податку на додану вартість по
зазначеній податковій накладній включена ТзОВ “Житлобуддизайн” до податкових
зобов”язань відповідного періоду та відображена в книзі обліку продажу товарів
(робіт, послуг) та відповідає даним податкової декларації з ПДВ за листопад
2005 року, що підтверджується Довідкою по взаєморозрахунках ТзОВ
“Житлобуддизайн” з ПП «ТІМ», наданою ДПІ у Шевченківському районі м.Львова для
ДПІ у Франківському районі м.Львова із супровідним листом від 07.11.2006 року.
Зазначений факт підтверджується також Актом про результати виїзної планової
документальної перевірки ТзОВ “Житлобуддизайн” з питань дотримання вимог
податкового та валютного законодавства за період з 12.07.2005 року по
30.09.2006 року, складеним ДПІ у Шевченківському районі м.Львова 10.01.2007
року за № 3/369/23-031/33665537, згідно якого(п.3.1.5,стор.9-10) не виявлено
порушень при формуванні податкового зобов'язання та податкового кредиту ТзОВ
“Житлобуддизайн” в листопаді 2005 року.

22 лютого 2006 року ТзОВ
“Житлобуддизайн” (Продавець) та ПП “ТІМ” (Покупець) укладено договір
купівлі-продажу будівлі корпусу № 59 під літерою 3-2, загальною площею 3747,4
м.кв., що знаходиться за адресою: м. Львів, вул. Акад.Сахарова А, буд. 45.
Загальна вартість будівлі згідно договору становить 3 903 000 грн. в т.ч. ПДВ
650 500 грн. Згідно з Актом приймання-передачі приміщення від 22 лютого 2006
року ТзОВ “Житлобуддизайн” передано ПП “ТІМ” вищевказану будівлю.

20.03.2006 року ПП “ТІМ” подало до
податкового органу податкову декларацію з ПДВ за лютий 2006 року, згідно з якою
сума ПДВ, яка підлягає бюджетному відшкодуванню, складає 633 917 грн, і
заявлена позивачем до відшкодування на рахунок платника у банку.

Як вбачається із Довідки по
взаєморозрахунках ТзОВ “Житлобуддизайн” з ПП «ТІМ», наданої ДПІ у
Шевченківському районі м.Львова для ДПІ у Франківському районі м.Львова із
супровідним листом від 07.11.2006 року(про яку вже йшлося вище), вищезазначена
будівля була в свою чергу придбана ТзОВ “Житлобуддизайн” у ДП “Львівприлад” по
договору купівлі -продажу б/н від 30.12.2005 року, по податкових накладних №
120а від 28.11.2005 року на суму 228204,15 грн. (в т.ч. ПДВ 38 034,02 грн.) та
№ 120 від 28.11.2005 року на суму 3 575 198,25 грн. (в.т.ч. ПДВ 595266,38
грн.).

Із Довідки від 15.02.2007 року про
результати виїзної позапланової перевірки ДП “Львівприлад” з питань правових
відносин з ТзОВ “Житлобуддизайн” за листопад 2005 року, проведеної ДПІ у
м.Львові,  вбачається наступне.
Відповідно до плану санації ДП «Львівприлад», згідно з договором
купівлі-продажу будівлі від 30.12.2005 року через філію “Львівська торгова
палата” Товарної біржі “Українська інвестиційна”, ДП «Львівприлад»(продавець)
продано ТзОВ “Житлобуддизайн”(покупець) будівлю корпусу № 59 загальною площею
3747,4 м.кв за адресою: м. Львів, вул. Акад.Сахарова А, буд. 45, про що
виписано наступні податкові накладні: № 120а від 28.11.2005 року на суму 190170
грн без ПДВ та ПДВ 38 034,02 грн,  № 120
від 28.11.2005 року на суму 2 979 331,87 грн без ПДВ та ПДВ 595266,38 грн. Сума
податку на додану вартість по зазначених податкових накладних включена до
податкових зобов”язань за листопад 2005 року, відображена в реєстрі виданих
податкових накладних за листопад 2005 року та відповідає даним податкових
декларацій з ПДВ за листопад 2005 року. Розрахунки між підприємствами
проводились у безготівковій формі через Філію «Львівської торгової
палати»Товарну біржу “Українська інвестиційна”. Підприємство, що перевіряється,
є власником проданої будівлі.

Таким чином, матеріалами справи
підтверджується наступна послідовність фактів: сплата позивачем (ПП «ТІМ») сум
ПДВ в складі вартості будівлі на адресу ТзОВ “Житлобуддизайн” та включення цих
сум ТзОВ “Житлобуддизайн” до складу своїх податкових зобовязань по ПДВ у
листопаді 2005 року; правомірність формування ТзОВ “Житлобуддизайн” податкового
кредиту в листопаді 2005 року за рахунок податкових накладних ДП “Львівприлад”,
виписаних у зв'язку із відчуженням зазначеної будівлі на користь ТзОВ
“Житлобуддизайн”; включення ДП “Львівприлад” сум ПДВ по виписаних ним на
користь ТзОВ “Житлобуддизайн” податкових накладних до складу податкових
зобов'язань по ПДВ та отримання коштів по даних податкових накладних від ТзОВ
“Житлобуддизайн”. Також підтверджується той факт, що ДП “Львівприлад” є
останньою ланкою в ланцюгу контрагентів ПП «ТІМ», оскільки він був власником
проданої будівлі.

Наведеним підтверджується факт
надмірної сплати ПДВ до бюджету, оскільки сплата сум ПДВ повністю підтверджується
по ланцюгу аж до виробника(власника будівлі) - ДП “Львівприлад”.

Щодо посилання податкового органу
на відсутність права на бюджетне відшкодування у зв'язку із анулюванням
свідоцтва платника ПДВ ПП «ТІМ», то дане посилання суд вважає безпідставним
виходячи із наступного.

Із наявних у матеріалах справи
документів (в тому числі копій документів із реєстраційної частини облікової
справи ПП «ТІМ»щодо реєстрації як платника ПДВ, які на вимогу суду були надані
відповідачем 1 із письмовим клопотанням(вх.№ 4776 від 15.03.2007 року))
вбачається, що свідоцтво про реєстрацію платника ПДВ № 17976922 було видане ПП
«ТІМ»09 березня 2006 року ДПІ у Франківському районі замість свідоцтва №
18159822, яке в свою чергу було видане
ПП «ТІМ»15 червня 1999 року ДПІ у Шевченківському районі м.Львова (про
це прямо зазначено в лівому верхньому кутку свідоцтва № 17976922). Даний факт
також підтверджується змістом «Повідомлення про видачу Свідоцтва про реєстрацію
платника податку на додану вартість у зв'язку із зміною місцезнаходження(місця
проживання)»від 09 березня 2006 року, яке підписане і скріплене печатками ДПІ у
Шевченківському районі м.Львова та ДПІ у Франківському районі м.Львова, і в
якому зазначено новий номер свідоцтва 17976922 та номер старого свідоцтва 18159822.
Це Повідомлення свідчить, що причиною видачі нового свідоцтва була зміна
місцезнаходження  ПП «ТІМ»(району), а не
анулювання старого свідоцтва.

Відповідно до п. 23.2 Положення про
реєстрацію платників податку на додану вартість, затв. наказом Державної
податкової адміністрації України від 1 березня 2000 року № 79, у разі
проведення державної реєстрації зміни місцезнаходження (місця проживання)
платника податку на додану вартість, яка відповідно до Порядку обліку
передбачає зняття з обліку платника податку на додану вартість в одному
податковому органі і взяття на облік в іншому, відомості про таку зміну
надходять до податкового органу за новим місцезнаходженням (місцем проживання)
у порядку, визначеному розділом 8 Порядку обліку. Для заміни Свідоцтва у
двадцятиденний строк після взяття на облік у податковому органі за новим
місцезнаходженням (місцем проживання) платник податку на додану вартість
зобов'язаний подати до цього податкового органу додаткову реєстраційну заяву з
позначкою "Зміна місцезнаходження". До такої заяви мають бути додані
Свідоцтво та всі засвідчені копії Свідоцтва. Податковий орган видає платнику
податку нове Свідоцтво (за новим номером) замість старого в такому самому
порядку, як і при реєстрації. При цьому дата реєстрації платником податку на
додану вартість не змінюється, а датою видачі нового Свідоцтва та датою
анулювання старого Свідоцтва є дата внесення відповідних змін до Реєстру.

Як вбачається із доданого до
матеріалів справи свідоцтва № 17976922 про реєстрацію платника податку на
додану вартість, виданого ПП “ТІМ” (адреса платника: м. Львів, вул.
Котляревського, 22/2) ДПІ у Франківському районі м. Львова 09.03.2006 року, у
лівому верхньому куті даного свідоцтва зазначено “видане у зв”язку з
перереєстрацією замість свідоцтва № 18159822”. Таким чином, свідоцтво платника
ПДВ було перереєстроване, а не анульоване.

Щодо самого Акту № 152 від 18.11.2005
року про анулювання свідоцтва платника ПДВ № 18159822 від 23.06.1999 року, суд
відзначає наступне.

Неоскарження до суду рішення суб'єкта
владних повноважень не означає правомірності такого рішення. Відтак сторона у
спорі вправі посилатися на неправомірність індивідуального акта, не звертаючись
з відповідним позовом. Якщо суд дійде до висновку про неправомірність
індивідуального акта, інших дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень,
про це зазначається у мотивувальній частині судового рішення.

У відповідності до п.2.4 Порядку
проведення інвентаризації платників податку на додану вартість, затвердженого
Наказом від 30 серпня 2005 року № 372 ДПА України, комісія з проведення
інвентаризації та анулювання реєстрації платників податку на додану вартість
розглядає питання про анулювання реєстрації платників податку на додану
вартість, підписує відповідний акт та подає його на затвердження керівнику
органу державної податкової служби або приймає рішення про недостатність
підстав для анулювання реєстрації платника податку на додану вартість і
повертає проект зазначеного акта разом із підтверджувальними документами до
відповідного підрозділу. Датою прийняття рішення є дата затвердження керівником
органу державної податкової служби акта про анулювання реєстрації платника
податку на додану вартість або дата прийняття рішення про недостатність підстав
для анулювання реєстрації платника податку на додану вартість.

В згаданому акті зазначено, що
платник податку(тобто ПП «ТІМ») подає податковому органу декларації з ПДВ, яка
свідчить про відсутність оподатковуваних поставок протягом дванадцяти
послідовних календарних місяців.

В Акті № 152 від 18.11.2005 року
зазначено, що  свідоцтво платника податку
на додану вартість анульовано на підставі підп. „ґ” п.9.8 ст.9 Закону України
„Про податок на додану вартість” за №168/97-ВР від 03.04.1997 року (із змінами
та доповненнями)  та Порядку проведення
інвентаризації платників податку на додану вартість від 30.08.2005 року за
№372.

У відповідності до вимог згаданого
підпункту „ґ” п.9.8 ст.9 Закону України „Про податок на додану вартість”,
реєстрація діє до дати її анулювання, яка відбувається у випадках, якщо особа,
зареєстрована як платник податку, не надає податковому органу декларації з
цього податку протягом дванадцяти послідовних податкових місяців або подає таку
декларацію (податковий розрахунок), яка (який) свідчить про відсутність
оподатковуваних поставок протягом такого періоду, а також у випадках,
визначених законодавством стосовно порядку реєстрації суб'єктів господарювання.

Згаданий підпункт викладений в
наведеній редакції згідно Закону України „Про внесення змін до Закону України
"Про Державний бюджет України на 2005 рік" та деяких інших
законодавчих актів України” від 25.03.2005 року № 2505-IV, який набрав чинності
з 01.04.2005 року.

Згідно абзацу 4 пункту 13
(Перехідні положення) розділу 2 згаданого Закону, у двомісячний термін після
введення в дію цього Закону провадиться інвентаризація платників податку з
метою вилучення з Реєстру платників, які не відповідають визначеним цим Законом
критеріям, відповідно до порядку, затвердженого Кабінетом Міністрів України.

При цьому, суд звертає увагу на те,
що законодавець не поширив застосування нової редакції п.9.8 ст.9 Закону
України „Про податок на додану вартість”, зокрема підп. „ґ”, на правовідносини,
які мали місце до набрання чинності Законом України „Про внесення змін до
Закону України „Про Державний бюджет України на 2005 рік”.

А тому згаданий підпункт повинен
застосовуватись з моменту набрання чинності цим законом і не може
застосовуватись до правовідносин, які мали місце до набрання чинності згаданого
закону, зокрема, анулювати реєстрацію платника податку на додану вартість, в
даному випадку, можливо лише тоді, коли особа, зареєстрована як платник
податку, не надає податковому органу декларації з цього податку протягом
дванадцяти послідовних податкових місяців, починаючи з моменту набрання
чинності нової редакції п.9.8 ст.9 Закону України „Про податок на додану
вартість”, або подає таку декларацію (податковий розрахунок), яка (який)
свідчить про відсутність оподатковуваних поставок протягом такого періоду, а також
у випадках, визначених законодавством стосовно порядку реєстрації суб'єктів
господарювання.

На виконання абзацу 4 пункту 13
(Перехідні положення) розділу 2 Закону України „Про внесення змін до Закону
України "Про Державний бюджет України на 2005 рік", постановою
Кабінету Міністрів України від 30 червня 2005 року № 534, було делеговано
Державній податковій адміністрації повноваження на затвердження за погодженням
з Міністерством фінансів Порядку проведення інвентаризації платників податку на
додану вартість відповідно до Закону України „Про внесення змін до Закону
України „Про Державний бюджет України на 2005 рік” та деяких інших законодавчих
актів України”.

В свою чергу, наказом від 30 серпня
2005 року № 372 Державної податкової адміністрації України затверджено Порядок
проведення інвентаризації платників податку на додану вартість.

У відповідності до вимог п.1.3
згаданого Порядку, органи державної податкової служби здійснюють постійний
моніторинг платників податку на додану вартість, які включені до Реєстру
платників податку на додану вартість, та у разі існування підстав, визначених у
підпунктах „а” -„ґ” пункту 9.8 статті 9 Закону, приймають рішення про
анулювання реєстрації відповідних платників податку на додану вартість.

Згідно п.1.4 цього ж Порядку, анулювання
реєстрації платника податку на додану вартість на підставі, визначеній у
підпункті „а” пункту 9.8 статті 9 Закону, здійснюється за заявою платника
податку на додану вартість у порядку, передбаченому Положенням про Реєстр
платників податку на додану вартість, затвердженим наказом Державної податкової
адміністрації України від 1 березня 2000 року № 79 та зареєстрованим в
Міністерстві юстиції України 3 квітня 2000 року за № 208/4429 (далі -
Положення), а на підставах, визначених у підпунктах „б” -„ґ” цього пункту
Закону, - за ініціативою відповідного податкового органу або такої особи.

При цьому, суд звертає увагу на те,
що порядок реалізації органом державної податкової служби ініціативи щодо
анулювання реєстрації платника податку на додану вартість (станом на 18.11.2005
року) законодавством не було визначено.

А тому, з врахуванням того, що
перебіг строку, протягом якого у підприємства повинні бути відсутні
оподатковувані операції податком на додану вартість, на думку суду, повинен
починатись з квітня 2005 року (коли набрав чинності   Закон України „Про внесення змін до Закону
України "Про Державний бюджет України на 2005 рік"), суд вважає, що
орган державної податкової служби неправомірно поширив норми згаданого закону
на правовідносини, які існували до набрання ним чинності.

Тому анулювання свідоцтва платника
ПДВ ПП «ТІМ»№ 18159822 від 15 червня 1999 року згідно Акту № 152 від 18.11.2005
року не може вважатися правомірним, що також вказує на те, що  свідоцтво платника ПДВ ПП «ТІМ» було перереєстроване,
а не анульоване.

З огляду на все вищенаведене, суд
дійшов до висновку про задоволення позову.

Судові витрати у вигляді 3 грн 40
коп та 1 700 грн. 00 коп судового збору присуджуються з Державного бюджету
України на користь позивача, решта суми судового збору (сплаченого платіжним
дорученням № 18 від 05.09.2006 року в частині суми 81,60 грн) може бути
повернута в порядку ч.2 ст.89 КАС України за клопотанням особи, яка його
сплатила.

На підставі вищенаведеного,
керуючись п.2-1, п.3, п. 6 Прикінцевих та перехідних положень та ст.ст.
69-71,86,87,94,98,158,160,162,163,167
Кодексу адміністративного судочинства України від 06.07.2005 року №
2747-IV (із змінами та доповненнями), господарський суд -

ПОСТАНОВИВ:

1.          Позов задоволити повністю.

2.          Визнати нечинним податкове
повідомлення-рішення ДПІ у Франківському районі м. Львова від 14.06.2006 року №
12990/10/23-4/30275723.

3.          Зобов”язати ДПІ у Франківському
районі м. Львова (79003, м.Львів,вул.Стрийська,35, ідентифікаційний код
20785992) та Головне управління державного казначейства у Львівській області, в
особі Управління Державного казначейства у Франківському районі м. Львова
Головного управління Державного казначейства України у Львівській області
(79044, м.Львів, вул.Конотопська,6, ідентифікаційний код 22406168) здійснити на
користь Приватного підприємства „ТІМ” (79013, м.Львів, вул. Котляревського,
22/2, ідентифікаційний код 30275723) бюджетне відшкодування з податку на додану
вартість в сумі 633917 грн з рахунку на якому обліковуються кошти Державного
бюджету України.

4.          Стягнути з Державного бюджету України
на користь Приватного підприємства «ТІМ» (79013, м.Львів, вул. Котляревського,
22/2, ідентифікаційний код 30275723) 1703 грн 40 коп судового збору.

Постанова набирає законної сили в
строк та в порядку, передбаченому ст.254 Кодексу адміністративного судочинства
України.

Постанова може бути оскаржена в
строк та в порядку, передбаченому ст.186 Кодексу адміністративного судочинства
України.

Суддя                                                                                                       Морозюк
А.Я.