ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
____________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 квітня 2007 р.                                                                          Справа № 6/95-07

Суддя господарського суду Говор Н.Д.

при секретарі судового засідання Мовчан Г. , розглянувши матеріали справи

за позовом:Приватного підприємства "Вібіос плюс", м.Вінниця

до:Вінницької міської ради, м. Вінниця

до: Виконавчого комітету Вінницької міської ради, м.Вінниця   до  Вінницького обласного управління юстиції, м. Вінниця

третьої особи : ТОВ "В.Р.Е.М.Я. і К.", м. Вінниця, вул. Стеценка, 44/76

про визнання рішення недійсним

Представники :

позивача -         Є.Путілін ( дор. від  26.12.06)

1, 2 відповідачів –   М.Малашкін (дор. від  12.01.07)

третьої особи –ТОВ „В.Р.Е. М. Я. і К” А. - Федоров ( дор. від  16.01.07), М.Сачук ( дор. від  16.01.07)

Місце розгляду справи  : приміщення суду к.1107

В С Т А Н О В  И В :

Подано позов про  визнання  недійсними п.п.1.3 рішення Вінницької міської ради від 26.12.2003 № 553, п.п.1.6. рішення Вінницької міської ради від 31.03.2004 № 632, рішення Вінницької міської ради від 22.12.2004 № 981, визнання  протиправними дій виконавчого комітету щодо надання відмови у винесенні питання про затвердження технічної документації із землеустрою на розгляд  Вінницької міської ради, зобов’язання Вінницької міської ради розглянути клопотання позивача  від 8.12.2006 р. №10 та прийняти рішення про затвердження технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку, що розташована по вул. Ватутіна,18, площею 0,5864 га для змішаного використання комерційного використання та громадського призначення ( реконструкції незавершеного будівництва адміністративно –побутового комплексу в торгово - офісний центр) та передачу її в оренду приватному підприємству „Вібіос - Плюс” терміном на 10 років.

Заявою від 26.03.2007 р. позивач змінив позовні вимоги в частині визнання недійсними рішень та просить визнати недійсними п.п.1.3 рішення Вінницької міської ради від 26.12.2003 № 553, п.п.1.6. рішення Вінницької міської ради від 31.03.2004 № 632 в частині надання дозволу на складання проекту відведення земельної ділянки, площею 0,0498 га, рішення Вінницької міської ради від 22.12.2004 № 981 в частині затвердження проекту відведення  земельної ділянки, площею 0,0498 га, передачі в оренду земельної ділянки площею 0,215 га, продажу земельної ділянки площею 0,0283 га. В решті позову вимоги залишив без змін.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що вказані рішення суперечать ст. ст 141,120,198 Земельного Кодексу України, ст.ст. 347,377,386,387,393 ЦК України , ст.ст. 4,48,52,55 Закону України „Про власність”.

Відповідачі проти позову заперечують з тих підстав, що рішення виконкому та міської ради прийняті у відповідності до вимог чинного законодавства.

Треті особи    проти позову заперечують з підстав,  викладених у відзивах.

Відповідач –виконком Вінницької міської ради подав клопотання про закриття провадження у справі, в зв’язку з тим, що справа не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Клопотання   відхилене судом, оскільки відповідно до ст. 17 Кодексу адміністративного судочинства України справа підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Позивач подав клопотання про залучення до участі у справі у якості третьої особи на стороні позивача Регіональне відділення фонду державного майна України по Вінницькій області.

Клопотання відхилене судом, оскільки рішення з даної справи не може вплинути на права, свободи, інтереси або обов’язки Регіонального відділення фонду державного майна України по Вінницькій області.

Суд,   з’ясувавши у судовому процесі всі обставини справи у їх сукупності, оцінивши подані сторонами докази у справі та заслухавши пояснення представників сторін, керуючись законом, дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог, при цьому виходив  з наступного.

Спірні відносини, які є предметом даного судового розгляду, виникли на підставі ст.  20 ЦК України , якою встановлено  спосіб захисту цивільного права шляхом визнання незаконним правового акту органу місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси.

Матеріалами справи встановлено наступне.

26.12.2003  Вінницька  міська рада прийняла рішення № 553 , п.1.3 якого надала дозвіл на складання проекту відводу земельної ділянки несільськогосподарського призначення для здійснення підприємницької діяльності та підготовку щодо її продажу  Товариству з обмеженою відповідальністю „В.Р.Е.М.Я. і К” на вул.Ватутіна/Чехова,14/2 орієнтовною площею 1,2 га для комерційних потреб.

31.03.2004 Вінницька  міська рада прийняла рішення № 632 , яким внесла зміни до п.1.3 рішення  міської ради від 26.12.2003 №553, виклавши його в  наступній редакції : „Товариству з обмеженою відповідальністю „В.Р.Е.М.Я. і К” на вул.Ватутіна/Чехова,14/2 орієнтовною площею 1,2 га для виробничих та комерційних потреб”.

22.12.2004 Вінницька  міська рада прийняла рішення № 981 , яким вирішила

1.          Затвердити проект відведення земельної ділянки площею 10436 кв. м  на вул. Ватутіна/Чехова, 14/2 для промислових потреб, виконаний ПП ЦЕП „СЕРВІС-Центр”

2.          Передати в довгострокову оренду терміном на .10 років на

вул. Ватутіна/Чехова, 14/2 'ТОВ „В.Р.Е.М.Я. і К" земельну ділянку площею 1984 кп.м для благоустрою, відповідно до договору оренди.

3.          Погодити звіт про експертну грошову оцінку земельної ділянки

несільськогосподарського призначення на пул. Ватутіна/Чехова, 14/2 у м. Вінниці

суб'єкту підприємницької діяльності ТОВ „В.Р.Е.М.Я. і К", виконаний ПП ЦЕП

„СЕРВІС-ЦЕНТР".

3.1. Затвердити вартість земельної ділянки на вул. Ватутіна/Чехова, 14/2 в

розмірі 188815 грн. 40 коп. (сто вісімдесят вісім тисяч вісімсот п'ятнадцять грн. 40

коп.), без ПДВ, на підставі експертної грошової оцінки (висновок експерта про оцінну вартість від „6" вересня 2004р.) (вартість 1 кв.м 29 грн. 25 коп. для комерційних потреб 15 грн. 30 коп. для виробничих потреб).

3.2. Продати суб'єкту підприємницької діяльності ТОВ „В.Р.Е.М.Я. і К", земельну ділянку площею 8452 кв.м за 188815 грн. 40 коп. (сто вісімдесят вісім тисяч вісімсот п'ятнадцять грн. 40 коп.), без ПДВ, для здійснення підприємницької діяльності на вул. Ватутіна/Чехова, 14/2 у м. Вінниці   (Замостянський район міста).

3.3 Затвердити умови продажу суб'єкту підприємницької діяльності ТОВ „В.Р.Е.М.Я. і К" земельної ділянки на вул. Ватутіна/Чехова, 14/2 у м. Вінниці .

3.4. Міському управлінню земельних ресурсів:

3.4.1.Забезпечити оформлення договору оренди земельної ділянки площею 1984 кв. м та договору купівлі - продажу земельної ділянки площею 8452 кв. м на вул. Ватутіна/Чехова, 14/2 у м. Вінниці за ціною та на умовах, визначених цим рішенням.

3.4.2. Після сплати вартості земельної ділянки, в порядку, передбаченому договором купівлі - продажу земельної ділянки, оформити та видати  в установленому порядку Державний акт на право власності на землю.

3.5. Суб'єкту   підприємницької  діяльності    ТОН   „В.Р.Е.М.Я. і К" виконувати обов’язки   власника  земельної   ділянки  згідно   з   вимогами   от. 91   Земельного   кодексу України.

3.6. Після видачі державного акта на право власності па землю ТОВ „В.Р.Е.М.Я, і К", внести зміни в земельно-облікові документи.

На підставі вказаних рішень Вінницької міської ради третя особа –ТОВ „В.Р.Е.М.Я і К” оформила право користування ( оренду) на земельну ділянку  площею 1984 кв.м та  право власності на земельну ділянку площею 8452 кв. м на вул. Ватутіна/Чехова, 14/2.

27.06.2006 р. між Вінницькою обласною радою та позивачем –ПП „Вібіос Плюс” був укладений договір купівлі –продажу  приватизованого шляхом продажу на аукціоні об’єкту незавершеного будівництва –адміністративно - побутового корпусу Вінницького заводу ім. 60-річчя Жовтня (передане в 1994 р. до комунальної власності для забезпечення приміщеннями районних судів м. Вінниці), що знаходиться за адресою: м. Вінниця, вул. Ватутіна,18, готовністю 40% на земельній ділянці 0,56 га, яка відведена рішенням виконавчого комітету Вінницької міської ради народних депутатів від 30.03.1995 р. №183 „Про будинок правосуддя по вул. Ватутіна”, що знаходиться на балансі Управління спільної комунальної власності територіальних громад Вінницької області.

Як вбачається з матеріалів справи, Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 29.12.1994 р. № 961-р до комунальної власності Вінницької області переданий незавершений будівництвом адміністративно - побутовий корпус (їдальня)  Вінницького заводу ім.60-річчя Жовтня площею 4500 кв. м, розташований  у м. Вінниці по вул. Ватутіна, для забезпечення районних судів м. Вінниці службовими приміщеннями.

Рішенням міськвиконкому від 30.03.95 р. №183 „Про будинок правосуддя” по вул. Ватутіна” земельна ділянка площею 0,56 га вилучена у заводу ім.60 - річчя Жовтня і передана управлінню юстиції Вінницької області під проектування та реконструкцію існуючого корпусу під Будинок правосуддя . Через відсутність фінансування  роботи по переобладнанню вказаної будівлі не були розпочаті.

Згідно рішення міськвиконкому від 4.06.98 № 735 районним судам м. Вінниці передано приміщення другого та третього поверхів  будинку за адресою м. Вінниця, вул. Грушевського,17.

У зв’язку з припиненням фінансування та за пропозицією Міністерства юстиції України складено акт про припинення будівництва об’єкту „Реконструкція Будинку правосуддя в м. Вінниці по вул. Ватутіна” від 10.06.98.

На думку позивача, до нього  при передачі права власності на об’єкт незавершеного будівництва за договором купівлі продажу від 27.06.2006 перейшло право на земельну ділянку площею 0,56 га , яка була передана в користування управління Міністерства юстиції у Вінницькій області, на підставі ст. 120 Земельного кодексу України , якою встановлено , що при переході права власності на будівлю і споруду право власності на земельну ділянку або її частину може переходити на підставі цивільно-правових угод, а право користування –на підставі договору оренди.

Позивачем було подано клопотання до Вінницької міської ради про оформлення землекористування на земельну ділянку площею по вул. Ватутіна,18, площею 0,56 га.

В ході проведення землевпорядних робіт та оформлення технічної земельної документації було встановлено, що на частину земельної ділянки, яка передавалась управлінню Міністерства юстиції у Вінницькі області ,  оформлено землекористування за ТОВ „В.Р.Е.М.Я. і К” на підставі рішень Вінницької міської ради від 26.12.2003 № 553,   від 31.03.2004 № 632,   від 22.12.2004 № 981,  в частині 0,0498 га.

Листом від 13.12.2006 Виконком Вінницької міської ради повідомив позивачу, що в зв’язку з продажем частини земельної ділянки ТОВ „В.Р.Е.М.Я. і К” внести пропозиції щодо затвердження технічної документації, що посвідчує право на земельну ділянку, розташовану по вул.Ватутіна,18 , площею 0,5864 га можливо лише за наявністю підстав, передбачених ст. 140 Земельного кодексу України та внесення  змін до затвердженої містобудівної документації.

На думку позивача , рішення Вінницької міської ради від 26.12.2003 № 553,   від 31.03.2004 № 632,   від 22.12.2004 № 981 порушують його права в частині оформлення землекористування за ТОВ „В.Р.Е.М.Я. і К”  на земельну ділянку в частині 0,0498 га.

Таке твердження спростовується наступним.

Відповідно до ст. З ЗК України земельні відносини регулюються Конституцією України, Земельним Кодексом України, іншими прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами.

Ст.120 ЗК України передбачає, що при переході права власності на будівлю чи споруду право власності на земельну ділянку може переходити на підставі цивільно-правових угод, а право користування на підставі договору оренди.

Як свідчить п.1.1. договору купівлі-продажу від 27.06.2006р. предметом договору є продаж виключно об’єкту незавершеного будівництва , а не землі.

Положення ст.З77 ЦК України, на які посилається позивач встановлюють лише підстави набуття права на користування земельною ділянкою, яке реалізується відповідно до порядку встановленого ЗК України, а не виникає автоматично з набуттям права власності на будівлю.

Посилання позивача на те, що міською радою всупереч закону було безпідставно вилучено земельну ділянку у попереднього землекористувача, а саме в управління Міністерства юстиції по Вінницькій області є необгрунтованим та не відповідає вимогам закону, що випливає з наступного.

Рішенням виконкому Вінницької міської ради від 30.03.95р. № 183 земельну ділянку по вул. Ватутіна площею 0,56 га вилучено з території заводу ім. 60-річчя Жовтня та надано управлінню Міністерства юстиції по Вінницькій області під проектування та реконструкцію існуючого корпусу під будинок правосуддя, зобов'язано замовника оформити вихідну документацію.

На підставі зазначеного рішення було складено акт про відведення земельної ділянки від 10.04.1995р. та схему відведення.

Проте, відповідно до ст.22 цього Земельного кодексу (в редакції 1990р.) право користування наданою земельною ділянкою виникає після встановлення землевпорядними організаціями меж земельної ділянки в натурі(на місцевості) і одержання документа, що посвідчує це право. Згідно зі ст. 23 цього ж Кодексу право постійного користування посвідчується державними актами, які видаються і реєструються сільськими, селищними, міськими, районними радами місцевих депутатів.

Приступати до використання земельної ділянки до встановлення меж цієї ділянки в натурі (на місцевості) та одержання документа, що посвідчує право власності або право користування забороняється.

Відповідно до п.2 ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Проте позивачем не надано документів, які відповідно до вимог закону, посвідчували б за управлінням Міністерства юстиції по Вінницькій області право користування спірною земельною ділянкою, оскільки останнє не реалізувало своє право і не оформило державний акт на право постійного користування земельною ділянкою.

Відповідно до п. 4 ст.70 КАС України обставини, які законом повинні бути підтвердженні певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись ніякими іншими засобами доказування.

Отже, надане позивачем рішення виконкому Вінницької міської ради від 30.03.95р. № 183 та акт про відведення земельної ділянки від 10.04.1995р. не є належними доказами, оскільки відповідно до вимог ст.ст.22,23 ЗК України (в редакції 1990р. ) вони не є документами, що підтверджують право користування земельною ділянкою.

Оскільки на момент прийняття оскаржуваного рішення, право користування на земельну ділянку не було оформлено та посвідчено за управлінням Міністерства юстиції по Вінницькій області відповідно вимог законодавства, тому її вилучення у управління Міністерства юстиції по Вінницькій області не має жодних правових підстав.

Таким чином,  оскаржувані рішення Вінницької міської ради не порушують   прав  позивача на користування земельною ділянкою, оскільки ПП "Вібіос Плюс" такого права не мало і не має.

Підставами для визнання акта недійсним є невідповідність його вимогам чинного законодавства, або визначеній законом компетенції органу, який видав цей акт. Обов’язковою умовою визнання акта недійсним є також порушення  у зв’язку з прийняттям відповідного акта прав та охоронюваних законом інтересів підприємства чи організації –позивача у справі.

За результатами розгляду справи суд не встановив ні невідповідності актів вимогам чинного законодавства,  або визначеній законом компетенції органу, який видав ці акти, ні факту порушення прав позивача на момент прийняття оспорюваних рішень, а тому відсутні правові підстави для задоволення позову.

Вимоги позивача стосовно зобов'язання Вінницької міської ради прийняти рішення про затвердження технічної документації із землеустрою є такими, що суперечать нормам чинного законодавства.

Відповідно до п.34 ч.І ст.26 ЗУ "Про місцеве самоврядування в Україні" вирішення відповідно до закону питань земельних відносин є виключно компетенцією пленарних засідань міської ради.

Згідно зі ст. 59 цього ж Закону рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень. Рішення ради приймається на її пленарному засіданні після обговорення більшістю депутатів від загального складу ради шляхом відкритого або таємного голосування.

Позовні вимоги в частині  зобов'язання вчинити дії шляхом прийняття рішення задоволенню не підлягають, оскільки вирішення питання про передачу землі у власність чи користування  є виключним правом ради як суб’єкта права власності на землю і повинно здійснюватись  у порядку, встановленому  чинним земельним законодавством.

Третьою особою -   ТОВ „В.Р.Е.М.Я. і К”  заявлено клопотання про відшкодування витрат на правову допомогу у сумі 1500 грн., яке обґрунтовується договором від 16.02.2007 між третьою особою та адвокатом Федоровим про надання консультаційних та юридичних послуг    у справі № 6/95-07, квитанцією від 2.04.2007 на одержання 1500 грн. гонорару, адвокатським свідоцтвом № 324.

Відповідно до ст. 90, 94 КАС України    передбачений лише  розподіл судових витрат, здійснений сторонами у справі. Законодавством не встановлено порядку розподілу судових витрат, здійснених третьою особою, тому клопотання третьої особи про відшкодування витрат на правову допомогу за рахунок сторони, якій відмовлено у позові, задоволенню не підлягає.

Керуючись   ст. ст. 49,51,53,87,90,94,160,161,162,163,254 Кодексу адміністративного судочинства України ,-

ПОСТАНОВИВ :

В позові відмовити.

Відповідно до ст. 186 КАС України постанова може бути оскаржена протягом 10 днів з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до ст. 160 цього Кодексу - з дня складення в повному обсязі шляхом подачі заяви про апеляційне оскарження. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження. При цьому апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження , якщо скарга подається у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження. Заява про апеляційне оскарження та апеляційна скарга подаються до суду апеляційної інстанції через суд , який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Відповідно до ст. 254 КАС України постанова набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження. Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у строк, встановлений цим Кодексом, постанова або ухвала суду першої інстанції набирає сили після закінчення цього строку.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя                                                    Говор Н.Д.