ЛУГАНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД
м. Луганськ, вул. Коцюбинського, 2
____________________________________________________________________________________
У Х В А Л А

Іменем України

13.03.2007 року                                                Справа № 9/776н-ад

Луганський апеляційний господарський суд колегією суддів у складі:

головуючого судді            Бородіної Л.І.

суддів                                Іноземцевої Л.В.

Лазненко Л.Л.

Склад судової колегії призначений розпорядженням голови Луганського апеляційного господарського суду від 18.01.2007.

При секретарі

судового засідання               Мартинцевій Н.М.

та за участю представників сторін:

від позивача                         Соколов О.О., паспорт серії ЕК № 016963 від 07.12.1995

Бурлаченко А.С., за дов. від 22.12.2006 б/н

від  відповідача               Щочка В.М., за дов. від 10.01.2007 № 182/10

Полякова О.А., за дов. від 12.12.2006 № 36659/10

Волошина О.В., за дов. від 12.12.2006 № 36670/10

Розглянувши

апеляційну скаргу            Алчевської об”єднаної державної податкової інспекції

в Луганській області

на постанову

господарського суду        Луганської області

від                                    22.12.2006

у справі                             № 9/776н-ад (суддя Ворожцов А.Г.)

за позовом                        Повного товариства „ВІТ”, м.Алчевськ

Луганській області

до                                              Алчевської об”єднаної державної податкової інспекції

в Луганській області

про                                     визнання податкового повідомлення-рішення нечинним

Постановою господарського суду Луганської області від 22.12.2006 з урахуванням додаткової постанови господарського суду Луганської області від 05.01.2007 у справі  № 9/776н-ад (суддя Ворожцов А.Г.) задоволений позов Повного товариства (ПТ) „ВІТ”, м.Алчевськ Луганської області до Алчевської об”єднаної державної податкової інспекції  (ОДПІ) Луганської області: визнано нечинним податкове повідомлення-рішення від 29.09.2006 № /0 про визначення податкового боргу з податку з доходів фізичних осіб у розмірі 12612 грн. 00 коп.; стягнуто з Державного бюджету України на користь позивача судові витрати у розмірі 3 грн. 40 коп.

Суддя-доповідач Бородіна Л.І.

Постанова суду з посиланням на статтю 1 Закону України від 12.07.2001                   № 2664-ІІІ „Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг”, статті 589, 1046 Цивільного кодексу України, Закон України від 02.10.1992 № 2654-ХІІ „Про заставу”, підпункт 8.2.1 статті 8 Закону України від 22.05.2003                   № 889-ІУ „Про податок з доходів фізичних осіб” (далі –Закон № 889) мотивована тим, що позивач не може бути податковим агентом у позикових операціях, оскільки він у позикових операціях не може виконувати обов’язок нарахування, утримання та перерахування податку до бюджету від імені та за рахунок платника податку –під час видачі позики у позичальника доходу ще не має. Позивач не може спочатку не бути податковим агентом під час видачі позики фізичній особі, позичальнику, а потім, в момент закінчення строку дії договору та реалізації заставленого майна, бути податковим агентом.

Дохід фізичної особи, одержаний від ломбардів у зв’язку з невиконанням нею своїх обов’язків за договорами позики щодо викупу закладених речей, є доходом, одержаним не від податкового агента, і тому підлягає оподаткуванню у складі загального оподатковуваного доходу такого платника податку у відповідності до підпункту 8.2.1 пункту 8.2 статті 8 Закону № 889, яким передбачено, що платник податку, що отримує доходи, нараховані особою, яка не є податковим агентом, зобов’язаний  включити  суму таких доходів до складу загального річного оподатковуваного доходу та подати річну декларацію з цього податку.

Алчевська ОДПІ  Луганської області (відповідач у справі) не погодилась з прийнятою постановою та подала апеляційну скаргу, в якій просить постанову господарського суду Луганської області від 22.12.2006 у справі № 9/776н-ад скасувати через неповне з”ясування судом обставин, що мають значення для справи, порушення норм матеріального та процесуального права та прийняти нову постанову, якою відмовити у задоволенні позову.

В обгрунтування доводів апеляційної скарги відповідач вказує на те, що суд першої інстанції не в повному обсязі розглянув питання здійснення операцій ломбардом, які досліджені актом перевірки, а відповідно, і норми законодавства, які регулюють зазначені правовідносини, не дослідив правовідносини на стадії після неповернення фізичною особою грошей ломбарду та процесу звернення стягнення на предмет застави ломбардом.

Посилаючись на частину 1 Закону України від 12.07.2001 № 2664-ІІІ „Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг”, Положення про порядок надання фінансових послуг ломбардами, зареєстроване в Міністерстві юстиції України за  № 565/10845, статті 575, 589, 1046, 1048 Цивільного кодексу України, статті 1, 4, 5, 7, 8, 12 Закону № 889 відповідач стверджує, що ПТ „ВІТ” є безуперечно податковим агентом, оскільки воно є суб”єктом підприємницької діяльності (СПД), діяльність якого направлена на отримання доходу від ломбардних операцій, які складаються, в тому числі, від операцій по наданню коштів у займ (кредит) під проценти під заставу майна і до того ж ПТ „ВІТ” не може бути не податковим агентом, оскільки він не є не резидентом чи фізичною особою без статусу СПД, а є резидентом у вигляді СПД, і до того ж здійснює операції з продажу чужого (заставленого) рухомого майна (при його посередництві).

ПТ „ВІТ” (позивач у справі) доводи апеляційної скарги вважає необгрунтованими, просить постанову господарського суду залишити без змін, апеляційну скаргу –без задоволення.

Відповідно до статті 150 Кодексу адміністративного судочинства України в судовому засіданні, 13.02.2007, оголошено перерву до 13.03.2007.

Заслухавши доводи і пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, перевіривши повноту з’ясування місцевим судом обставин справи, апеляційний господарський суд

В С Т А Н О В И В :

У період з 04.09.2006 по 21.09.2006 Алчевською ОДПІ Луганської області здійснено виїзну планову документальну перевірку ПТ „ВІТ” з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.07.2004 по 30.06.2006, за результатами якої складений акт від 28.09.2006 № 1573/221-24188617 (а.с.6-29).

Перевіркою встановлено порушення пунктів 1.12, 1.15 статті 1, пункту 7.1 статті 7, статті 8, пункту 12.1 статті 12, пункту 19.2 статті 19 Закону № 889 щодо правильності утримання та своєчасності перерахування податку з доходів фізичних осіб до бюджету за ІІІ-ІУ квартали 2004 року, 2005 рік та І-го півріччя 2006 року на суму               4204 грн.

На підставі акту перевірки згідно з підпунктом „б” підпункту 4.2.2 статті 4, підпунктом 17.1.9 пункту 17.1 статті 17 Закону України від 20.12.2000 № 2181-ІІІ „Про порядок погашення зобов”язань платників податку перед бюджетами та державними цільовими фондами” Алчевською ОДПІ Луганської області прийняте податкове повідомлення-рішення від 29.09.2006 № /0, яким ПТ „ВІТ” визначено податкове зобов”язання з податку з доходів фізичних осіб в сумі 4204 грн. 00 коп. та застосовані штрафні (фінансові) санкції в сумі 8408 грн. 00 коп. за порушення пунктів 1.12, 1.15 статті 1, пункту 7.1 статті 7, статті 8, пункту 12.1 статті 12, пункту 19.2 статті 19 Закону № 889  (а.с.30).

Податкове повідомлення-рішення Алчевської ОДПІ Луганської області отримане ПТ „ВІТ” 29.09.2006.

Не погодившись з висновками, викладеними в акті перевірки Алчевської ОДПІ Луганської області від 28.09.2006 № 1573/221-24188617 та податковим повідомленням-рішенням Алчевської ОДПІ Луганської області від 29.09.2006 № /0, ПТ „ВІТ” 27.10.2006 звернулося до господарського суду Луганської області з позовом про визнання названого податкового повідомлення-рішення нечинним (а.с.2-4).

Постановою господарського суду Луганської області від 22.12.2006 у справі                     № 9/776 позов задоволений з підстав, викладених вище (а.с.73-74).

Перевіривши матеріали справи, правильність їх юридичної оцінки та застосування місцевим господарським судом норм законодавства, апеляційний господарський суд дійшов висновку, що постанова господарського суду відповідає обставинам справи, нормам матеріального та процесуального права і скасуванню не підлягає з огляду на наступне.

Пунктом 1.2 статті 1 Закону № 889 дохід фізичної особи визначено як сума будь-яких коштів, вартість матеріального і нематеріального майна, інших активів, що мають вартість, у тому числі цінних паперів або деривативів, одержаних платником податку у власність або нарахованих на його користь, чи набутих незаконним шляхом у випадках, визначених підпунктом 4.2.16 пункту 4.2 статті 4 цього Закону, протягом відповідного звітного податкового періоду з різних джерел як на території України, так і за її межами.

За приписами пункту 12.1 статті 12 вказаного Закону, дохід платника податку від продажу об’єкта рухомого майна протягом звітного податкового періоду оподатковується за ставкою, встановленою пунктом 7.1 статті 7 цього Закону.

При цьому, доходи (прибутки), зазначені у цій статті, кінцево оподатковуються при їх виплаті (пункт 12.6 Закону).

Згідно зі статтею 1 Закону України “Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг” ломбарди належать до фінансових установ, видом діяльності яких є надання фінансових послуг, у тому числі надання коштів у позику на умовах фінансового кредиту.

Перелік видів діяльності ломбарду, вимоги до ломбарду для надання фінансових послуг, вимоги до облікової та реєструючої системи ломбарду встановлені Положенням про порядок надання фінансових послуг ломбардами, затвердженим розпорядженням державної комісії з регулювання ринків фінансових послуг України 26.04.2005 та зареєстрованим в Міністерстві юстиції України за                              № 565/10845.

Згідно з підпунктом 1.2 пункту 1 цього Положення ломбард –це фінансова установа, виключним видом діяльності якої є надання на власний ризик фінансових кредитів фізичним особам  за рахунок  власних  або  залучених  коштів,  під  заставу  майна  на визначений  строк  і  під  процент  та  надання  супутніх   послуг ломбарду.

Відповідно до статті 1046 Цивільного кодексу  України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальнику) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов’язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж  роду та такої ж якості.

Надання грошових коштів у позику юридичними особами є фінансовою послугою відповідно до Закону України “Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг”.

Одним із способів забезпечення зобов’язань за позикою (кредитом) є застава, умови якої повинні бути обумовлені сторонами у договорі позики.

Згідно зі статтею 589 Цивільного кодексу України у разі невиконання зобов'язання,  забезпеченого  заставою, заставодержатель  набуває  право  звернення  стягнення  на предмет застави.

За рахунок предмета застави заставодержатель має право задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення,  включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків,  завданих порушенням   зобов'язання, необхідних витрат на утримання заставленого майна, а також витрат, понесених   у  зв'язку  із  пред'явленням  вимоги,  якщо  інше  не встановлено договором.

Отже, позика (фінансовий кредит) є грошовою сумою, яка підлягає поверненню, і протягом строку дії договору позики не може розглядатися як дохід фізичної особи, яка одержала таку позику.

Положення названих норм кореспондуються зі змістом підпункту 4.3.23 пункту 4.3 статті 4 Закону № 889, відповідно до якого основна сума кредиту, що отримується платником податку не включається  до складу загального місячного або річного оподатковуваного доходу платника податку.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов обгрунтованого висновку, що за позиковими операціями ломбард не є податковим агентом, оскільки у даному випадку він не може виконувати обов’язок щодо нарахування, утримання та перерахування податку до бюджету від імені та за рахунок платника податку,  тому що під час видачі позики вона не є доходом позичальника, а при невикупі закладеної речі в момент закінчення договору ломбард не має коштів позичальника, з яких належало б утримати податок.

Отже, в такому випадку у фізичної особи –позичальника, яка не виконала договірні обов’язки з викупу застави і в якої залишилася сума позики, виникає дохід у вигляді суми такої позики лише після звернення  ломбардом стягнення за невиконаними обов’язками на предмет застави.

Судова колегія апеляційної інстанції погоджується з висновком місцевого господарського суду про те, що дохід фізичної особи, одержаний  від ломбарду у зв’язку з невиконанням нею своїх обов’язків за договорами позики щодо  викупу закладних речей, є доходом, одержаним не від податкового агента, і тому підлягає оподаткуванню у складі загального річного оподатковуваного доходу такого платника податку, в порядку визначеному у підпункті 8.2.1 пункту 8.2 статті 8 Закону № 889, відповідно до якого такий платник податку зобов’язаний подати річну податкову декларацію, відобразити в ній суму  зазначеного доходу та сплатити з неї відповідний податок.

Отже висновки, викладені в акті перевірки, є необґрунтованими, а спірне податкове повідомлення-рішення, прийняте на підставі цього акту, не відповідає чинному законодавству.

За таких обставин, доводи податкового органу, викладені в апеляційній скарзі, спростовуються наведеними вище висновками суду апеляційної інстанції та відхиляються судовою колегією за необгрунтованістю.

З огляду на викладене апеляційна скарга Алчевської об”єднаної державної податкової інспекції Луганської області не підлягає до задоволення, постанова господарського суду відповідає фактичним обставинам справи, нормам матеріального та процесуального права і скасуванню не підлягає.

Керуючись ст.ст.195, 196, п.1 ч.1 ст.198, ст.200, п.1 ч.1 ст.205, ст.206, ч.5 ст.254, п.6 р.УІІ Прикінцевих та перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України, Луганський апеляційний  господарський суд

У Х В А Л И В :

1. Апеляційну скаргу Алчевської об”єднаної державної податкової інспекції Луганської області на постанову господарського суду Луганської області від 22.12.2006 у справі № 9/776н-ад залишити без задоволення.

2. Постанову  господарського суду Луганської області від 22.12.2006 у справі                № 9/776н-ад залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена у касаційному порядку у місячний строк до Вищого адміністративного суду України.

Повний текст ухвали складено 19.03.2007.

Головуючий суддя                                                       Л.І.Бородіна

Суддя                                                                              Л.В.Іноземцева

Суддя                                                                              Л.Л.Лазненко

Надруковано 5 примірників:

1-          до справи

2-          позивачу

3-          відповідачу

4-          ГСЛО

5-          до наряду

Внесено