донецький апеляційний господарський суд
УХВАЛА

Іменем України

22.01.2007 р.                                                                                     справа №2/277а

Донецькій апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого:

суддів
, М"ясищева А.М.

при секретареві судового засідання

за участю представників сторін:

від позивача:
Бірюков С.А. - за дов. від 05.01.2007р., М?ясищева В.І. – за дов. від 05.01.2007р.,

від відповідача:
Царікова Г.С. – за дов. №0 1190/10/10-412 від 19.01.2007р., ЄфременкоТ.О. – за дов. № 1191/10/10-412 від 19.01.2007р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу
Макіївська об"єднана державна податкова інспекція у Донецькій області

на постанову господарського суду

Донецької області

від
14.11.2006 року

по справі
№2/277а

за позовом
Комунальне підприємство "Макіївський міськводоканал" м.Макіївка

до
Центрально-Міська міжрайонна державна податкова інспекція м.Макіївка

про
визнання недійсним рішення

В С Т А Н О В И В:

1.Стислий виклад суті постанови місцевого господарського суду

15.08.2006 року Комунальне підприємство "Макіївський міськводоканал" м. Макіївка звернулося з позовом до Державної податкової інспекції Центрально-Міського району м. Макіївки про визнання недійсними податковим повідомлень-рішень від 29 березня 2006 року:

№ /0, яким застосовані штрафні (фінансові) санкції  за порушення граничного строку сплати узгодженої суми податкового зобов’язання зі збору за спеціальне використання водних ресурсів в розмірі 1819946 грн. 01 коп.;

№ /0, яким застосовані штрафні (фінансові) санкції  за порушення граничного строку сплати узгодженої суми податкового зобов’язання зі збору за забруднення навколишнього природного середовища в розмірі 89036 грн. 12 коп.

Ухвалою від 15.08.2006р. відкрито провадження в адміністративній справі.

Ухвалою від 28.08.2006 року господарський суд Донецької області задовольнив клопотання представника позивача та призначив судову економічну експертизу (том 1,л.с.83-84), а також ухвалою від 28.08.2006 року зупинив провадження по справі до отримання результатів судової економічної експертизи (том 1,л.с.85-86).

Ухвалою від 09.11.2006 року провадження по справі поновлено у зв’язку із отриманням висновку судової економічної експертизи (том 1,л.с.89-148).

Ухвалою від 14.11.2006 року господарський суд Донецької області здійснив заміну не належного відповідача Центрально-міську міжрайонну державну податкову інспекцію м. Макіївка на її правонаступника Макіївську об’єднану державну податкову інспекцію у зв’язку із реорганізацією (том 2,л.с.1-5, 11).

Постановою від 14.11.2006р. у справі № 2/277а  господарський суд Донецької області (суддя Ханова Р.Ф.) позовні вимоги Комунального підприємства "Макіївський міськводоканал" м. Макіївка задоволенні частково.

Визнано частково недійсним податкове повідомлення-рішення  від 29 березня 2006 року № /0 в частині застосування штрафних (фінансових) санкцій у сумі 857226 грн. 10 коп.

Визнано частково недійсним податкове повідомлення-рішення  від 29 березня 2006 року № /0 в частині застосування штрафних (фінансових) санкцій у сумі 43318 грн.  14 коп.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Присуджено з Державного бюджету України на користь Комунального підприємства “Макіївський міськводоканал” м. Макіївка витрати по сплаті судового збору у розмірі 1 грн. 30 коп.

Загальний строк розгляду справи склав 3 місяці.

2. Підстави з яких порушено питання про перегляд постанови

Відповідач з прийнятою постановою господарського суду не погодився та подав апеляційну скаргу в якій просить її скасувати та прийняти нову постанову, якою  відмовити Комунального підприємства “Макіївський міськводоканал” м. Макіївка у задоволенні позовних вимог.

Апеляційну скаргу мотивує тим, що постанова прийнята з порушенням норм матеріального права.

Зазначає, що правова позиція господарського суду обґрунтована тим, що у податкового органу відсутні повноваження змінювати призначення платежу , яке було самостійно визначено платником податків у платіжних дорученнях під час виконання ним свого обов'язку при сплаті сум податкових зобов'язань зі збору на забруднення навколишнього природного середовища та збору за спеціальне використання водних ресурсів, та направляти суми при веденні оперативного обліку платежів на погашення податкового боргу за інший податковий період.

Вважає, що судом першої інстанції не враховані приписи п. 7.7 ст. 7 Закону України від 21.12.2000 № 2181-111 "Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами"  згідно якої податковий борг погашається попередньо погашенню податкових зобов'язань, які не є податковим боргом, у порядку календарної черговості його виникнення, а в разі його одночасного виникнення за різними податками, зборами (обов'язковими платежами) - у рівних пропорціях. На думку відповідача, кошти, що надійшли на сплату зобов'язань з податку, збору (обов’язкового платежу) спрямовуються на погашення податкових зобов’язань з того самого платежу у порядку календарної черговості настання граничних термінів їх сплати. Така черговість погашення діє незалежно від волі платника податків податкових зобов'язань, розрахованих контролюючим податковим органом.

Вважає, що судом не враховано, що пункт 1.12 статті 1 Закону України від 21.12.2000 № 2181-111 "Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами" визначено компетенцію контролюючого органу - здійснювати контроль за своєчасністю, достовірністю, повнотою нарахування податків і зборів (обов'язкових платежів) за погашенням податкових зобов'язань та податкового боргу. Статтею 20 Закону України "Про систему оподаткування" №1251-Х11 від 25.06.1991г. контроль за правильністю та своєчасністю справляння податків і зборів (обов'язкових платежів) покладено на податковий орган.

Відповідач не погоджується з ствердженням суду першої інстанції про те, що податковий орган не здійснював самостійних заходів з погашення податкового боргу за платника податків, оскільки податковою інспекцією такі заходи здійснювались, а саме була направлена перша податкова вимога №1/331 від 20.122001 р. на суму 60,5 тис.грн., друга податкова вимога №2/186 від 30.01.2002 р. на суму 201,9 тис.грн, 10.06.2002р., прийнято рішення №58/9696724 про стягнення коштів та продаж інших активів платника податків в рахунок погашення податкового боргу. Однак, податковий борг підприємства з моменту виникнення консолідувався та мав значну тенденцію к зростанню.

Статтею 67 Конституції України передбачено, що кожен зобов’язаний сплачувати податки і збори у в порядку і розмірах установлених законом та згідно статті 9 Закону України "Про систему оподаткування" платники податків зобов'язані сплачувати належні суми податків і зборів (обов'язкових платежів) у встановлені законом терміни.

3.Доводи викладені у відзиві на апеляційну скаргу

Представник позивача у судовому засіданні зазначив, що вважає постанову суду законною та обґрунтованою і просить її залишити без змін, а апеляційну скаргу відповідача без задоволення, з тих підстав, що постанова суду прийнята з урахуванням усіх обставин справи і відповідає нормам діючого законодавства.

4. Як встановлено судом першої інстанції, та визнається сторонами по справі:

Комунальне підприємство “Макіївський міськводоканал” м. Макіївка є юридичною особою, зареєстроване виконавчим комітетом Макіївської міської ради Донецької області 5 листопада 2003 року, включене до ЄДРПОУ за номером 03361543, знаходиться на податковому обліку Макіївської об’єднаної державної податкової інспекції (том 1,л.с.9-12).

27.03.2006 року працівниками Центрально-Міської міжрайонної державної податкової інспекції м. Макіївки проведена перевірка своєчасності сплати до бюджету платежів, за результатами якої складений акт перевірки № 901/15-211 (том 1,л.с.19-25).

Висновками акту перевірки (том 1,л.с.24) визначено, що позивачем порушені норми підпункту 5.3.1 пункту 5.3 статті 5 Закону України “Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами”, оскільки  Комунальне підприємство “Макіївський міськводоканал” м. Макіївка не своєчасно сплатило збір за спеціальне використання водних ресурсів загальнодержавного значення за 2-й квартал 2003р.. по розрахунку № 10896 від 11.08.2003р. у сумі 219833грн.40коп. по строку 19.08.2003р., за 3-й квартал 2003р. по розрахунку № 19357 у сумі 628833грн.10коп. по строку 19.11.2003р., за 4-й квартал 2003р. по розрахунку № 28314 від 21.01.2004р. у сумі 658898грн.24коп. по строку 20.02.2004р., за 1-й квартал 2004р. по розрахунку № 9583 від 20.04.2004р. у сумі 696377грн. по строку 20.05.2004р., за 2-й квартал 2004р. по розрахунку № 21158 від 21.07.2004р. у сумі 682594грн. по строку 19.08.2004р., за 3-й квартал 2004р. по розрахунку № 35913 від 08.11.2004р. у сумі 208193грн. по строку 19.11.2004р., за 4-й квартал 2004р. по розрахунку № 47689 від 02.02.2005р. у сумі 195140грн. по строку 21.02.2005р., за 1-й квартал 2005р. по розрахунку № 11173, 11174 від 28.04.2005р. у сумі 342425грн. по строку 20.05.2005р., за 2-й квартал 2005р. по розрахунку № 23583 від 10.08.2005р. у сумі 7598грн.28коп. по строку 19.08.2005р.,                         а також збір за забруднення навколишнього природного середовища за 4-й квартал 2001р. по розрахунку № 535 від 21.02.2002р. у сумі 27471грн.95коп. по строку 21.02.2002р., за 1-й квартал 2002р. по розрахунку № 37128 від 20.05.2002р. у сумі 31077грн.33коп. по строку 20.05.2002р., за 2-й квартал 2002р. по розрахунку № 42023 від 09.08.2002р. у сумі 20837грн.92коп. по строку 19.08.2002р., за 3-й квартал 2002р. по розрахунку № 50033 від 09.10.2002р. у сумі 21814грн.50коп. по строку 19.11.2002р., за 4-й квартал 2002р. по розрахунку № 63319 від 20.03.2003р. у сумі 39189грн.24коп. по строку 19.02.2003р., за 1-й квартал 2003р. по розрахунку № 4036 від 11.04.2003р. у сумі 37681грн.30коп. по строку 20.05.2003р.

29.03.2006 року відповідачем прийняті податкові повідомлення-рішення:  № /0, яким застосовані штрафні (фінансові) санкції  за порушення граничного строку сплати на 469 календарних днів узгодженої суми податкового зобов’язання зі збору за спеціальне використання водних ресурсів в розмірі 1819946 грн. 01 коп.  (том 1,л.с.14);

№ /0, яким застосовані штрафні (фінансові) санкції  за порушення граничного строку сплати на 1015 календарних днів узгодженої суми податкового зобов’язання зі збору за забруднення навколишнього природного середовища в розмірі 89036 грн. 12 коп.  (том 1,л.с.13).

Правовою підставою прийняття спірних податкових повідомлень-рішень визначені норми підпункту 17.1.7 пункту 17.1 статті 17 Закону України від 21 грудня 2000 року № 2181-ІІІ “Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними  цільовими фондами”.

Згідно висновку судової-економічної експертизи № 8/25 від 08.11.2006р. (том1,л.с.92-147) позивачем оплата сум узгоджених зобов'язань зі збору за забруднен6ня навколишнього природного середовища за період з лютого 2002 року по березень 2005 року, та збору а спеціальне використання водних ресурсів за період з серпня 2003р. по березень 2006р. здійснювались частково не відповідно до законодавчо встановлених граничних строків, що частково є підставою для застосування штрафу спірними податковими повідомленнями-рішеннями від 26.03.2006р. № /0, № /0, (том 1,л.с.96-97).

У висновку експерта зазначено, що розмір та сума застосованого спірними податковими повідомленнями-рішеннями штрафу відповідає первісним документам бухгалтерського обліку та даним облікової картки позивача частково.

Розбіжності даних досліджень з даними податкового органу на загальну суму 900544грн.24коп. у бік зменшення, у тому числі по податковому повідомленню-рішенню від 29.03.2006р. № /0 на суму 43318грн. 14коп., по податковому повідомленню-рішенню від 29.03.2006р. № /0 на суму 857226грн. 10коп., утворились в результаті того, що при погашенні податкових зобов'язань черговість погашення податкового зобов'язання по даним особового рахунку, зроблена без врахування призначення платежу, вказаного у платіжному документі, суми зменшення податкового зобов'язання по уточненому розрахунку в обліковій картці (особовому рахунку)платника значаться  направленими не на зменшення до сплати сум узгодженого податкового зобов'язання уточнюючого періоду, а на погашення податкового боргу попередніх звітних періодів, а також у зв'язку з тим, що податковим органом розраховані штрафні санкції на податковий борг, який на дату прийняття спірних податкових повідомлень-рішень не значиться погашеним.

Між сторонами немає розбіжностей щодо обставин справи встановлених судом першої інстанції.

Відповідач у апеляційній скарзі посилається лише на неправильне застосування норм матеріального права судом першої інстанції.

5.Мотиви, за якими апеляційна інстанція виходила при прийнятті ухвали

Відповідно до ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України  завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних та юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку у тому числі органів державної влади. У справах щодо оскарження рішень суди перевіряють чи прийняті вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Повноваження податкових органів визначені Законом України "Про державну податкову службу в Україні”  де ст. 10 визначено функції державних податкових інспекцій у тому числі щодо забезпечення  обліку  платників  податків,  інших платежів, правильність обчислення і своєчасність надходження  цих  податків, платежів.

На виконання покладених на податковий орган функцій ДПА України було затверджено Інструкцію про порядок ведення органами державної           податкової служби оперативного обліку платежів до бюджету, контроль за справлянням яких здійснюється органами державної податкової служби України.

Ні інструкція, яка була затверджена  Наказом Головної Державної                                      податкової інспекції України від 12.05.94 N 37 (у редакції наказу Державної                                      податкової адміністрації України від 03.09.01 N 342,                                    зареєстрована в Міністерстві юстиції України 18 жовтня 2001 р.                                  за N 887/6078) і яка діяла до 13.082005р. ні інструкція, яка набрала чинності з 13.08.2005р (Наказ Державної податкової   адміністрації України                                      18.07.2005 № 276, зареєстровано в Міністерстві  юстиції України                                      2 серпня 2005 р. за № 843/11123) не містять у собі положень щодо прав податкового органу змінювати призначення платежу визначеного платником податку у платіжних документах та направляти ці суми на погашення податкового боргу попередніх податкових періодів при веденні оперативного обліку платежів до бюджету.

Згідно п.1.2 ст.1 Закону України №2181-111 від 21.12.2000р. "Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами" податкове зобов'язання це - зобов'язання платника податків сплатити до бюджетів або державних цільових фондів відповідну суму коштів у порядку та у строки, визначені цим Законом або іншими законами України.

Строки сплати узгодженого податкового зобов'язання визначені у п.5.3. ст.5 наведеного Закону, відповідно до п.п.5.3.1 якого платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом десяти календарних днів, наступних за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого підпунктом 4.1.4 пункту 4.1 статті 4 цього Закону для подання податкової декларації.

Згідно п.7.7 ст.7 Закону України від 20.12.2000р. № 2181-ІІІ “Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами” податковий  борг погашається попередньо погашенню податкових зобов'язань,  які  не  є податковим боргом,  у порядку календарної черговості його виникнення,  а в разі одночасного його  виникнення за різними податками, зборами (обов'язковими платежами) і у рівних пропорціях.

Вказана норма не позбавляє платника податку права самостійно визначити джерела погашення узгоджених податкових зобов'язань відповідно п.7.1 ст.7 Закону України від 20.12.2000р. № 2181-ІІІ “Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами” та від обов'язку самостійно сплатити суму податкового зобов'язання відповідно до п.5.3.1 п.5.3 ст.5 цього ж закону. Підпункт 7.7 ст. 7 Закону України від 20.12.2000р. № 2181-ІІІ “Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами” не надає податковому органу будь-яких повноважень щодо виконання вимог цієї норми.

Оскільки Законом України № 509-XII від 4 грудня 1990 року "Про державну податкову службу в Україні" та Законом України від 20.12.2000р. № 2181-ІІІ “Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами” податковий орган не наділений повноваженнями змінювати призначення платежів, які зазначені у платіжних дорученнях платників податків та при веденні оперативного обліку платежів до бюджету , враховувати  суми податкових зобов’язань  сплачених самостійно платником податку у законодавчо встановлені строки, у погашення податкового боргу попередніх звітних періодів, відповідач не правомірно вважає, що ці суми податкових зобов'язань, залишились не сплаченими.

Судова колегія вважає, що суд першої інстанції повно і всебічно дослідив усі надані  докази ,правильно застосував норми матеріального права та визнав частково недійсними податкові повідомлення-рішення від 29 березня 2006 року № /0 в частині застосування штрафних (фінансових) санкцій у сумі 857226 грн. 10 коп.,   № /0 в частині застосування штрафних (фінансових) санкцій у сумі 43318 грн.  14 коп.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.184,195,198,205,212, п.6, п.7 розділу VІІ Прикінцевих та перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України судова колегія , -

У Х В А Л И Л А :

Постанову господарського суду Донецької області по справі № 2/277а від 14.11.2006р. залишити без змін, а апеляційну скаргу Макіївської об'єднаної державної податкової інспекції залишити без задоволення.

Ухвала Донецького апеляційного господарського суду набирає законної сили з дня проголошення і може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом одного місяця після складання повного тексту ухвали. Касаційна скарга подається безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Ухвала виготовлена в повному обсязі    25.01.2007р.

Головуючий:

Судді:

Надруковано:  4 примір.

1 –позивачу

1 –відповідачу

1 –до справи

1 –ДАГС