ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

28.02.07                                                                                           Справа№ 4/1-18/3

Господарський суд Львівської області в особі головуючого-судді Мартинюка В.Я.

розглянувши справу за позовом
Закритого акціонерного товариства з іноземними інвестиціями (надалі ЗАТ з ІІ) „Піастрелла-К”

до
Товариства з обмеженою відповідальністю (надалі ТзОВ) „ВІТ-ІТАЛІЯ”

про
стягнення заборгованості, пені, інфляційних витрат та 3% річних

з участю представники:

від позивача:ххххх –представник (довіреність від 10.01.2007 року);

від відповідача :  ххххх - директор,

В С Т А Н О В И В :

що ЗАТ з ІІ „Піастрелла-К” звернулося до господарського суду з позовом про стягнення з ТзОВ „ВІТ-ІТАЛІЯ” 297610 грн. 70 коп. заборгованості за поставлений товар з урахуванням індексу інфляції у сумі 18614 грн. 43 коп., 3% річних –6438 грн. 14 коп., пені 39679 грн. 24 коп.

Підставами вимог, як зазначено в позовній заяві є прострочення відповідачем оплати за отриманий  згідно видаткових накладних та договору від 18.08.2005 року за №18-08/05 товар.

Представник позивача в судове засідання з’явився, надав суду заяву від 28.02.2007 року, в якій просить суд прийняти відмову від позову в сумі 162961 грн. 83 коп. (489 грн. 74 коп.  нарахованої пені за відвантаження згідно накладних; 2491 грн. 77 коп. – пеня за неоплачений залізничний тариф; 18729 грн. 41 коп. –пеня за договірними зобов‘язаннями; 141250 грн. 91 коп. –проплачена сума основного боргу після порушення справи), в іншій частині позовні вимоги підтримав, просить їх задоволити.

Представник відповідача в судове засідання з’явився, відзиву на позовну заяву не представив, проти позовних вимог щодо нарахованих штрафних санкцій заперечив, просить в цій частині в позові відмовити.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

На підставі видаткових накладних №00498 від 16.06.2006 року, №00630 від 19.07.2006 року, №00776 від 15.08.2006 року, №00867 від 01.09.2006 року, №00875 від 05.09.2006 року, №00950 від 20.09.2006 року, через уповноважених довіреностями серії ЯЛП №356186 від 16.06.2006 року, серії ЯЛП №356192 від 19.07.2006 року, серії ЯМТ №335269 від 14.08.2006 року, відповідачем отримано від позивача керамічну плитку на загальну суму 279927 грн. 05 коп.

Відповідач частково розрахувався за отриманий товар по згаданим накладним.

Позивач надіслав відповідачу вимогу за №1401 від 08.12.2006 року, однак, відповіді від останнього не отримано.

Окрім того, між ЗАТ „Піастрела-К” (продавець) та СП „Віт-Італія” (покупець) укладено договір №18-08/05 від 18.08.2005 року, згідно якого продавець зобов‘язується передати у власність покупця належний продавцю товар, а покупець зобов‘язується прийняти цей товар від продавця і оплатити його на умовах цього договору.

На виконання умов договору на підставі видаткової накладної за №01441 від 30.09.2005 року, через уповноважену довіреністю серії ЯЛБ №080679 від 30.09.2005 року особу, відповідач отримав від позивача плитку керамічну на загальну суму 256545 грн. 25 коп.

Окрім того, згідно рахунку фактури №01442 від 13.10.2005 року відповідач, у відповідності до п.4.3 згаданого договору, повинен оплатити залізничний тариф в сумі 13065 грн. 60 коп.

Як вбачається з гарантійного листа за №36 від 24.10.2005 року, непогашена заборгованість по договору виникла саме на підставі накладної за №01441 від 30.09.2005 року та компенсації залізничного тарифу.

У відповідності до п.4.2 цього договору оплата товару за договором здійснюється покупцем протягом 30 календарних днів з дати відвантаження товару зі складу продавця.

Враховуючи те, що відповідач не виконав свої зобов‘язання перед позивачем останній надіслав ТзОВ „СП „Віт-Італія” претензію за №840 від 11.10.2005 року, відповідь на яку в матеріалах справи відсутня.

Таким чином, як вбачається з матеріалів спору, відповідач за отриманий товар згідно згаданого договору розрахувався частково.

У відповідності до вимог ст.526 ЦК України та аналогічних положень ч.1 ст.193 ГК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Як вбачається з наведеного відповідач взяті на себе обов‘язки щодо оплати товару виконав не в повній мірі, і з врахуванням оплати здійсненої після подання позову заборгованість за отриманий товар становить 156359 грн. 79 коп.

Згідно ч.2 ст.9 ЦК України, законом можуть бути передбачені особливості регулювання майнових відносин у сфері господарювання.

Штрафні санкції, частиною 1 статті 230 ГК України,   визначені як господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Із змісту норм Глави 26 ГК України, вбачається, що пеня повинна передбачатись умовами договору

Щодо вимог позивача про стягнення пені, то господарський суд виходив з наступних міркувань.

У відповідності до вимог ч.6 ст.232 ГК України, нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Як передбачено п.9.2 згаданого договору, у випадку порушення покупцем строків оплати товару. Покупець зобов‘язаний сплатити продавцю пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період прострочення, за кожен день прострочення платежу.

А тому, позивачем, з врахуванням заяви про відмову від позову від 28.02.2007 року, у відповідності до п.9.2 договору та на підставі положень Закону України „Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов‘язань”, якими передбачено, що розмір пені не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня, правомірно нараховано пеню в сумі 17968 грн. 22 коп.

Щодо нарахованих витрат внаслідок інфляційних процесів –18614 грн. 43 коп. та 3% річних –6438 грн. 14 коп., то такі на думку господарського суду визначені правомірно у відповідності до вимог п.2 ст.625 ЦК України.

За викладених обставин, господарський суд вважає, що позовні вимоги є підставними та підлягають до задоволення в частині стягнення 156359 грн. 79 коп. –основний борг за поставлений товар, 18614 грн. 43 коп. –витрат внаслідок інфляційних процесів та 6438 грн. 14 коп. –3% річних; 17968 грн. 22 коп. –нарахованої пені. В іншій частині провадження у справі належить припинити у зв‘язку з прийнятою судом відмовою від позову на підставі п.4 ч.1 ст.80 ГПК України.

У відповідності до вимог ст.49 ГПК України судові витрати покласти на відповідача оскільки спір виник внаслідок неправильних дій останнього.

З огляду на викладене, керуючись ст.ст. 4, 33, 34, 35, 44, 49, п.4 ч.1 ст.80, ст.ст. 82, 83, 84, 85, 115, 116 ГПК України, суд –

В И Р І Ш И В:

1.          Позов задоволити частково.

2.          Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю спільного українсько-італійського підприємства „Віт-Італія”, що знаходиться за адресою м.Львів, вул.Б.Хмельницького, 11, (Рах. 8900 в в АКБ „УкрСиббанк”, МФО 351005, ) на користь Закритого акціонерного товариства „Піастрелла-К”, що знаходиться за адресою м.Київ, вул.Костянтинівська,71, (Рах. 1901 в АКБ „Київ”, МФО 322468, ) 156359 грн. 79 коп. –основний борг за поставлений товар, 18614 грн. 43 коп. –витрат внаслідок інфляційних процесів та 6438 грн. 14 коп. –3% річних; 17968 грн. 22 коп. –нарахованої пені, 4068 грн. 00 коп. судових витрат.

3.          В іншій частині провадження у справі припинити.

4.          Наказ видати після набрання судовим рішенням законної сили.

Суддя                                                                                                       Мартинюк В.Я.