СУД
СУД
П О С Т А Н О В А

Іменем України

05.04.07                                                                                 Справа № 7/130ад.

м. Луганськ

Суддя господарського суду Луганської області Калашник Т. Л., при секретарі судового засідання Михайлевич М.Ю., розглянув матеріали справи за позовом

Прокурора Артемівського району м. Луганська в інтересах держави в особі управління Пенсійного фонду України в Артемівському районі м. Луганська, м. Луганськ

до Приватного підприємства "Теплоремонт", м. Луганськ

про стягнення  42555 грн. 40 коп.

в присутності представників сторін:

від позивача –Одновол К.В., довіреність № 16/01-20/01 від 02.01.07;

від відповідача –Яценко Ю.А., довіреність № 3 від 22.03.07;

прокурор –Дядіна Ю.В., посвідчення № 58 від 02.06.06.

Суть спору: про стягнення 39455 грн. 40 коп. недоїмки по страхових внесках на загальнообов’язкове державне пенсійне страхування (з урахуванням заяви про зміну позовних вимог № 485вих-07 від 21.03.07).

Заявою про зменшення позовних вимог від 05.04.07 позивач зменшує позовні вимоги та просить стягнути на свою користь недоїмку по страхових внесках на загальнообов’язкове державне пенсійне страхування у сумі 22405 грн. 40 коп.

За листом № 157 від 22.03.07 відповідач проти позову заперечує, посилаючись зокрема на те, що заборгованість яка виникла з 2004р. по. 2007р. становить 2954,46 грн., а нарахована штрафна санкція становить 32406,50 грн., що значно перевищує розмір не сплачених внесків. Згідно з рішенням про застосування фінансових санкцій, підприємству був нарахований штраф у розмірі 36905,48 грн. Після цього, коли відповідачем сплачувались поточні страхові внески, позивачем ці кошти зараховувались у рахунок погашення штрафу і знову у відповідача з’являлась заборгованість перед Пенсійним фондом. Крім того, відповідач посилається на тяжке фінансове становище.

Розглянувши матеріали справи, вислухавши представників сторін, встановивши фактичні обставини справи, оцінивши надані докази, суд, -

в с т а н о в и в:

Засади і механізми системи  функціонування  загальнообов‘язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів  Пенсійного фонду, що формуються  за рахунок страхових внесків  роботодавців, бюджетних та інших джерел визначає Закон  України  від 09.07.2003 № 1058-ІУ “Про загальнообов‘язкове державне  пенсійне  страхування” (далі –Закон).

Відповідно до п. 6 ч. 2 ст.17  Закону  страхувальники  (роботодавці) зобов‘язані нараховувати,  обчислювати  і сплачувати  в установлені строки  та в повному обсязі страхові внески.

Згідно ч. 12 ст. 20 Закону страхові внески підлягають сплаті незалежно від фінансового стану платника страхових внесків.

Порядок обчислення і сплати  страхувальниками  та застрахованими  особами внесків  на загальнообов‘язкове державне пенсійне страхування  до Пенсійного фонду  України  встановлений однойменною  Інструкцією,   затвердженою Постановою  Правління Пенсійного фонду  України від 19.12.03 № 21-1 та зареєстрованою в Міністерстві  юстиції України 16.01.04 № 64/8663 (далі –Інструкція).

Розміри  страхових внесків  на загальнообов‘язкове  державне пенсійне страхування  встановлюються відповідно  до Закону України  “Про збір на обов‘язкове  державне  Пенсійне  страхування”  (п.4 Інструкції).

Відповідно до ч. 5 ст. 106 Закону за рахунок сум, що надходять від страхувальника або від державної виконавчої служби в рахунок сплати недоїмки, погашаються суми недоїмки, пені та фінансових санкцій у порядку календарної черговості їх виникнення. У разі, коли страхувальник має несплачену недоїмку, пеню та фінансові санкції і здійснює сплату поточних сум страхових внесків, ці суми зараховуються в рахунок сплати недоїмки, пені та фінансових санкцій.

З матеріалів справи  вбачається, що відповідач  зареєстрований  в Управлінні Пенсійного фонду України  в Артемівському районі м. Луганська як платник збору  на обов‘язкове державне пенсійне  страхування та своєчасно  не перераховує  названий збір, у зв‘язку  з чим  за ним утворилась заборгованість (недоїмка) у сумі 39455 грн. 40 коп. за період з 01.12.04 по 28.02.07.

Згідно зі ст. 106 Закону позивач направив відповідачу відповідні вимоги  про сплату заборгованості. Але борг відповідачем було не сплачено, у зв’язку з чим позивач звернувся до господарського суду з позовною заявою.

Як було встановлено при розгляді справи, за станом на день її слухання  заборгованість відповідача зменшилась та складає 22405 грн. 40 коп., яку позивач згідно заяви про зменшення позовних вимог від 05.04.07 і просить стягнути на свою користь.

Сума заборгованості по сплаті страхових внесків в розмірі 22405 грн. 40 коп. підтверджена документально, у тому числі відповідними розрахунками суми страхових внесків за спірний період та іншими матеріалами справи.

За таких обставин, позовні вимоги слід визнати обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення.

Питання по судових витратах не вирішується, оскільки прокурор звільнений від їх сплати у встановленому порядку, а ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України не передбачено їх стягнення у даних випадках.

Згідно ст. 160, 167 Кодексу адміністративного судочинства оголошено вступну та резолютивну частини постанови та повідомлено представників сторін про те, що повний текст постанови буде виготовлений та підписаний у п’ятиденний строк.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 17, 87, 94, 98, 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

п о с т а н о в и в :

1.          Позов задовольнити.

2. Стягнути з Приватного підприємства "Теплоремонт", м. Луганськ, с. Дзержинське, вул. Миру, 30А, на користь Управління Пенсійного фонду України в Артемівському районі м. Луганська, м. Луганськ, вул. Ліньова, 106, - недоїмку у сумі 22405 грн. 40 коп.

Постанова  набирає законної сили після  закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження,  встановленого Кодексом адміністративного судочинства України, якщо таку заяву не було подано.

Про апеляційне оскарження рішення  суду  першої  інстанції спочатку  подається  заява.  Обґрунтування  мотивів  оскарження  і вимоги до суду апеляційної інстанції  викладаються  в  апеляційній скарзі.

Заява  про  апеляційне  оскарження  та  апеляційна  скарга подаються до адміністративного суду  апеляційної  інстанції  через суд  першої  інстанції,  який  ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно  надсилається  особою,  яка  її подає, до суду апеляційної інстанції.

Заява  про  апеляційне  оскарження  постанови  суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення,  а в разі   складення   постанови  у  повному  обсязі  відповідно  до статті 160 цього Кодексу -  з  дня  складення  в  повному  обсязі. Апеляційна  скарга  на  постанову  суду першої інстанції подається протягом  двадцяти  днів  після  подання  заяви   про   апеляційне оскарження.

Апеляційна   скарга  може  бути  подана  без  попереднього подання заяви про апеляційне оскарження,  якщо скарга подається  у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Постанову складено у повному обсязі та підписано 10.04.07.

Суддя                                                                                Т.Л. Калашник