ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 січня 2007 р.
№ 17/179

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Невдашенко Л.П. –головуючий,

Михайлюка М.В.,

Дунаєвської Н.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві касаційну скаргу Закритого акціонерного товариства комерційного банку "ПриватБанк" в особі Кіровоградської філії, м. Кіровоград, на постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 14 листопада 2006 року у справі № 17/179 Господарського суду Кіровоградської області за позовом Закритого акціонерного товариства комерційного банку "ПриватБанк" в особі Кіровоградської філії, м. Кіровоград, до Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Васіно і К", Кіровоградська область, про стягнення 297 686,64 грн.,

за участю представників сторін:

позивача –ЗАТ "ПриватБанк" –Харченко О.В. (дов. № 1081 від 17.04.2006 р.);

встановив:

Рішенням Господарського суду Кіровоградської області від 30 серпня 2006 року у справі  № 17/179 позовні вимоги Закритого акціонерного товариства комерційного банку "ПриватБанк" задоволено.

Постановлено стягнути з відповідача –Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Васіно і К" на користь "ПриватБанк" 225 864,68 грн. заборгованості по кредиту, 48 584,78 грн. заборгованості по відсоткам,  23 237,18 грн. пені, 2 976,86 грн. державного мита  та  118 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Відповідач –Сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю "Васіно і К" звернувся до Господарського суду Кіровоградської області з заявою, на підставі ст. 121 Господарського процесуального кодексу України, у якій просить відстрочити виконання зазначеного вище рішення на строк до 30 жовтня 2007 року.

Ухвалою Господарського суду Кіровоградської області від 25 вересня 2006 року заяву Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Васіно і К" було задоволено, відстрочено виконання рішення Господарського суду Кіровоградської області від 30 серпня 2006 року у справі  № 17/179 до 30 жовтня 2007 року.

Ухвала мотивована тим, що відповідач є сільськогосподарським підприємством, тому вилучення у підприємства сільськогосподарської техніки, яка є на підприємстві, в рахунок погашення боргу перед банком, може призвести до неплатоспроможності підприємства в цілому.

Постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 14 листопада 2006 року у справі № 17/179 (колегія суддів у складі: Лотоцької Л.О. –головуючий, Бахмат Р.М., Євстигнеєва О.С.) ухвалу господарського суду залишено без змін.

У касаційній скарзі Закрите акціонерне товариство комерційного банку "ПриватБанк" в особі Кіровоградської філії просить скасувати ухвалу та постанову у даній справі з підстав неправильного застосування судами норм процесуального права.

Заслухавши доповідача, представника позивача, перевіривши юридичну оцінку обставин справи і повноту їх встановлення, проаналізувавши правильність застосування судом норм матеріального та процесуального права колегія суддів Вищого господарського суду України дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 121 Господарського процесуального кодексу України, при наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, за заявою сторони, державного виконавця, за поданням прокурора, чи його заступника, або за своєю ініціативою, господарський суд, який видав виконавчий документ, у виняткових випадках, залежно від обставин справи, може відстрочити  або розстрочити  виконання рішення, ухвали, постанови, змінити спосіб та порядок виконання.

Таким чином, вирішуючи питання про надання господарським судом відстрочки чи розстрочки виконання рішення, зміну способу чи порядку виконання рішення, господарський суд повинен врахувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів в економіці держави та інші обставини справи.

При цьому, господарський суд повинен врахувати  можливі негативні наслідки для боржника при виконанні рішення у встановлений строк чи попередньо встановленим способом, але перш за все, повинен врахувати такі ж наслідки і для стягувача при затримці виконання рішення, та не допускати їх настання.

Вирішуючи питання про надання відстрочки виконання рішення, судами попередніх інстанцій встановлено, що несприятливі погодні умови 2005-2006 рр. (дожді та засуха), призвели до часткового зіпсування врожаю ранніх зернових та неотримання очікуваного врожаю ячменю, у зв'язку з чим відповідач не зміг повернути кредитору грошові кошти.

Враховуючи те, що відповідач є сільськогосподарським підприємством для якого властивий сезонний характер сільськогосподарських робіт, місцевий господарський суд, з яким погодився апеляційний господарський суд, дійшов правомірного висновку, що останній зможе за рахунок вирощеного у 2007 році урожаю сої, провести розрахунки з позивачем у повному обсязі.

При цьому господарським судом досліджено фінансове та технологічне обґрунтування такої можливості, що заключається в тому, що відповідачу за договором від 01.07.2006 року надано товарну позичку насіння сої, реалізація вирощеної продукції від якого, за контрактом № 73 від 20.07.2006 року, принесе відповідачу прибуток, що дасть йому можливість розрахуватися за борги та виконати в повному обсязі рішення господарського суду.

Зважаючи на викладене, колегія суддів Вищого господарського суду України вважає, що під час розгляду заяви Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Васіно і К" про відстрочення виконання рішення, Господарським судом Кіровоградської області повно і об'єктивно досліджено подані докази, і їм надана правильна юридична оцінка з правильним застосуванням норм  процесуального права.

З даними висновками місцевого суду правомірно погодився апеляційний господарський суд, а тому підстав для скасування постанови Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 14 листопада 2006 року немає.

Твердження касаційної скарги про те, що постанова Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 14 листопада 2006 року у справі № 17/179 необгрунтована, прийнята при неповному з’ясуванні обставин справи, що мають значення для справи не заслуговують на увагу та спростовуються вищевикладеним.

Посилання скаржника в касаційній скарзі на те, що висновки місцевого та апеляційного судів, про надання відповідачу відстрочки виконання рішення, є безпідставними, оскільки відповідач не довів, що існують обставини, що ускладнюють виконання судового рішення, не заслуговують на увагу та спростовуються вищевикладеним.

З зазначених підстав слід вважати необґрунтованими і посилання скаржника на неправильне застосування судами вимог норм процесуального права.

Враховуючи те, що у касаційній інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи у суді першої інстанції за винятком процесуальних дій, пов'язаних із встановленням обставин справи та їх доказуванням, прийнята постанова відповідає нормам чинного законодавства та підстав для її скасування не вбачається.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 1115, 1117, 1119, 11111 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Закритого акціонерного товариства комерційного банку "ПриватБанк" в особі Кіровоградської філії залишити без задоволення.

Постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 14 листопада 2006 року у справі № 17/179 залишити без змін.

Головуючий                                                                          Л. Невдашенко

Судді:                                                                                               М. Михайлюк

Н. Дунаєвська