АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.02.2007
№ 30/351

Київський апеляційний господарський суд у
складі колегії суддів:

головуючого:                              Андрієнка  В.В.

суддів:                                          Малетича  М.М.

Студенця  В.І.

при секретарі:

За участю представників:

від прокуратури - Шевченко П.М.

від позивача - Шмонденко Д.В.

від відповідача - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні
апеляційну скаргу Суб"єкт підприємницької діяльності - фізична особа
ОСОБА_2

на рішення Господарського суду м.Києва від
30.06.2006

у справі № 30/351 (Ващенко Т.М.)

за позовом                               Прокуратури Дніпровського району
м.Києва в інтересах держави в особі Київської міської ради

до                                                   Суб"єкта
підприємницької діяльності - фізичної особи ОСОБА_2

про
звільнення самовільно зайнятої земельної ділянки

ВСТАНОВИВ:

Прокуратура Дніпровського району м. Києва
звернулась в Господарськийсуд м. Києва в інтересах держави в особі Київської
міської ради з позовом про до Суб'єкта підприємницької діяльності -фізичної
особи ОСОБА_2 про зобов'язання відповідача повернути земельну ділянку площею
0,1070 га, розташовану в м. Києві по АДРЕСА_1 Київській міській раді, привівши
її у придатний для використання стан, звільнивши від будівель, споруд, шляхом
знесення та вивезення.

Рішенням Господарського суду м.
Києва від 30.06.2006 р. позовні вимоги задоволені повністю.

Не погоджуючись з прийнятим
рішенням, відповідач звернувся  до
Київського апеляційного господарського суду
з апеляційною скаргою,  в якій
просить  рішення скасувати та прийняти
нове рішення про відмову у задоволенні позову.

Свої вимоги апелянт обґрунтовує
тим, що рішення місцевого господарського суду прийняте з неповним з'ясуванням
обставин, що мають значення для справи, місцевий господарський суд неправильно
застосував та порушив норми процесуального та матеріального  права.

Зокрема відповідач посилається на
те, що відповідно до договору купівлі -продажу №НОМЕР_1., укладеного між
ОСОБА_3. та ОСОБА_2., відповідач придбав нежилий будинок загальною площею
287,60 кв. м, який знаходиться на спірній земельній ділянці, а саме, за
адресою: м. Київ, АДРЕСА_1. Крім того, відповідач зазначив, що він звернувся до
Київської міської ради для оформлення відповідних документів на право
використання зазначеної земельної ділянки.

Прокурор та позивач у відзиві на
апеляційну скаргу просили суд рішення суду першої інстанції залишити без змін,
а апеляційну скаргу - без задоволення.

Під час розгляду справи судом
апеляційної інстанції відповідачем було заявлено клопотання про зупинення
провадження у справі до вирішення Господарським судом м. Києва справи за
позовом Суб'єкта підприємницької діяльності - фізичної особи ОСОБА_2 про
зобов'язання Київської міської ради укласти з ОСОБА_2. договір оренди земельної
ділянки за адресою: м. Київ, АДРЕСА_1.

Дане клопотання задоволено, ухвалою
Київського апеляційного господарського суду від 26.09.2006 р. зупинено
провадження у справі № 30/351  до
набрання чинності рішенням Господарського суду м. Києва у справі № 43/708.

Ухвалою Господарського суду м.
Києва від 27.12.2006 р. у справі № 43/708 позов Суб'єкта підприємницької
діяльності - фізичної особи ОСОБА_2 залишено без розгляду. У зв'язку із
наведеним апеляційне провадження у справі № 30/351 поновлено ухвалою від
22.01.2007 р.

У судовому засіданні 02.02.2007 р.
відповідачем заявлено клопотання про зупинення провадження у справі до
вирішення Господарським судом м. Києва справи за позовом Суб'єкта
підприємницької діяльності - фізичної особи ОСОБА_2 про зобов'язання Київської
міської ради укласти з ОСОБА_2. договір оренди земельної ділянки за адресою: м.
Київ, АДРЕСА_1.

При цьому апелянтом не надано суду
доказів, що станом на 02.02.2007 р. Господарським судом порушено провадження у
справі за зазначеним вище позовом.

В силу ст. 79 Господарського
процесуального кодексу України господарський суд зупиняє провадження у справі в
разі неможливості розгляду даної справи до вирішення пов'язаної з нею іншої
справи, що розглядається іншим судом.

З огляду на те, що до клопотання
відповідача про зупинення провадження у справі не додано доказів порушення
місцевим господарським судом провадження у справі за позовом Суб'єкта
підприємницької діяльності - фізичної особи ОСОБА_2 про зобов'язання Київської
міської ради укласти з ОСОБА_2. договір оренди земельної ділянки за адресою: м.
Київ, АДРЕСА_1, судова колегія дійшла до висновку про відсутність правових
підстав для зупинення провадження у даній справі.

Дослідивши матеріали справи,
обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів встановила  наступне.

Відповідно до акту перевірки
дотримання вимог земельного законодавства Управління з контролю за
використанням та охороною земель у м. Києві № 474/42 від 29.03.06. було
встановлено, що у відповідача відсутні будь - які  документи,
що підтверджують право власності або право користування  земельною ділянкою  площею близько 0,1070 га, яка розташована за
адресою: м. Київ, АДРЕСА_1 у Дніпровському районі м. Києва.

Київською міською радою було
встановлено, що Суб'єкт підприємницької діяльності -фізична особа ОСОБА_2. без
правовстановлюючих документів, відповідно до яких право власності та право
постійного користування на земельну ділянку виникає після одержання її
власником або користувачем документа, що посвідчує право власності чи право
постійного користування земельною ділянкою, та його державної реєстрації, а
право на оренду земельної ділянки виникає після укладення договору оренди і
його державної реєстрації, використовує земельну ділянку  площею близько 0,1070 га під розміщення
кафе-бару ІНФОРМАЦІЯ_1, яка розташована за адресою: м. Київ, АДРЕСА_1, що є
порушенням вимог ст.ст. 125, 126, Земельного кодексу України.

Крім того, факт самовільного
зайняття земельної ділянки підтверджується листом Управління з контролю за
використанням та охороною земель у м. Києві
№ НОМЕР_2., який міститься в матеріалах справи.

29.03.06. Управлінням з контролю за
використанням та охороною земель у м. Києві на адресу відповідача було
направлено припис № 311/42 про  вжиття
заходів СПД -ф.о. ОСОБА_2. щодо приведення використання земельної ділянки у
30-денний термін у відповідність до вимог чинного законодавства України.

Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 116
Земельного кодексу України, громадяни та юридичні особи набувають права
власності та права користування земельними ділянками із земель державної або
комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів
місцевого самоврядування та державних органів приватизації щодо земельних
ділянок, на яких розташовані об'єкти, які підлягають приватизації, в межах їх
повноважень, визначених цим Кодексом. Набуття права на землю громадянами та
юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність
або надання їх у користування.

Відповідно до ст. 189 Земельного
кодексу України самоврядний контроль за використанням та охороною земель в
місті Києві  здійснюється Київською
міською радою.

Нормами ст. 212  Земельного кодексу України передбачено, що
самовільно зайняті земельні ділянки підлягають поверненню власникам землі або
користувачам без відшкодування затрат, понесених за час незаконного
користування ними, включаючи знесення будинків, будівель і споруд, здійснюється
за рахунок громадян або юридичних осіб, які самовільно зайняли земельні
ділянки.

Статтею 9 Земельного кодексу України,
визначені повноваження Київської і Севастопольської міських рад у галузі
земельних відносин, до яких належить: розпорядження землями територіальної
громади міста, передача земельних ділянок комунальної власності у власність
громадян та юридичних осіб, надання земельних ділянок у користування із земель
комунальної власності, вилучення земельних ділянок із земель комунальної
власності, вирішення інших питань у галузі земельних відносин.

Відповідно до ст. 60 Закону України
"Про місцеве самоврядування в Україні" територіальним громадам сіл,
селищ, міст, районів у містах належить право комунальної власності на рухоме та
нерухоме майно, доходи місцевих бюджетів, інші кошти, землю, природні ресурси,
підприємства, установи та організації, в тому числі банки, страхові товариства,
а також пенсійні фонди, частку в майні підприємств, житловий фонд, нежитлові
приміщення, заклади культури, освіти, спорту, науки, соціального обслуговування
та інше майно і майнові права, рухомі та нерухомі об"'єкти, визначені
відповідно  до закону як об"єкти
права комунальної власності, а також кошти, отримані від їх відчуження.

Згідно п. 5 ст. 16 Закону  України "Про місцеве самоврядування в
Україні" від імені та в інтересах територіальних громад права  суб'єкта
комунальної власності здійснюють відповідні ради.

Відповідно до ст. 116 Земельного кодексу
України  підставами для набуття права на
землю є рішення органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень.

Відповідно до пункту 1 статті 124 Земельного
кодексу України передача земельних ділянок, що перебувають у державній або
комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу
виконавчої влади або органу місцевого самоврядування шляхом укладення договору
оренди земельної ділянки.

Відповідно до пунктів 2, 3 статті
125 Земельного кодексу України право на оренду земельної ділянки виникає після
укладення договору оренди і його державної реєстрації. Приступати до
використання земельної ділянки до встановлення її меж у натурі (на місцевості),
одержання документа, що посвідчує право на неї, та державної реєстрації
забороняється.

Таким чином, відповідач без
достатніх правових підстав, підтверджених відповідними доказами,  займає земельну ділянку, чим порушує інтереси
держави щодо регулювання державою земельних відносин з метою створення умов для
раціонального використання й охорони земель, рівноправного розвитку всіх форм
власності на землю і господарювання.

В силу частини 3 пункту 1 статті
211 Земельного кодексу України у разі самовільного зайняття земельних ділянок
громадяни та юридичні особи несуть цивільну, адміністративну або кримінальну
відповідальність.

Пунктом 1 статті 212 Земельного
кодексу України передбачено, що самовільно зайняті земельні ділянки підлягають
поверненню власникам землі або землекористувачам без відшкодування затрат
понесених за час незаконного користування ними.

Відповідно до ст. 33
Господарського  процесуального кодексу
України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідач належних доказів
правомірності користування спірною земельною ділянкою суду не надав.

За таких обставин позовні вимоги
про зобов'язання відповідача повернути земельну ділянку площею 0,1070 га,
розташовану в м. Києві по АДРЕСА_1 Київській міській раді, привівши її у
придатний для використання стан, звільнивши від будівель, споруд, шляхом
знесення та вивезення, є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

З урахуванням викладеного судова
колегія вважає, що рішення Господарського суду м. Києва від 30.06.2006 року у
справі № 30/351 прийнято з повним і достовірним встановленням всіх фактичних
обставин, які мають значення для вирішення даного спору.

У зв`язку з цим підстав для
скасування прийнятого рішення Київський апеляційний господарський суд не
вбачає, а отже апеляційна скарга Суб'єкта підприємницької діяльності - фізичної
особи ОСОБА_2 підлягає залишенню без задоволення.

Керуючись ст. ст. 99, 101, 103, 105
Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний
господарський суд , -

ПОСТАНОВИВ:

Рішення Господарського суду м. Києва від
30.06.2006 року у справі № 30/351 залишити без змін, а апеляційну скаргу
Суб'єкта підприємницької діяльності - фізичної особи ОСОБА_2 - без задоволення.

Головуючий суддя                                                                      Андрієнко  В.В.

Судді
Малетич  М.М.

Студенець  В.І.

07.02.07 (відправлено)