ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 квітня 2007 р.
№ 31/265-06(7/22)

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Ткаченко Н.Г., –головуючого

Катеринчук Л.Й. (доповідач),

Хандурін М.І.

розглянувши  касаційну скаргу
Відкритого акціонерного товариства «Дніпровський металургійний комбінат ім. Ф.Е.Дзержинського»

на рішення

та постанову
господарського суду Дніпропетровської області від 27.09.2006
Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 13.12.2006

у справі
господарського суду
№ 31/265-06 (7/22)
Дніпропетровської області

за позовом
Товариства з обмеженою відповідальністю «Електропівденмонтаж-3»

до
Відкритого акціонерного товариства «Дніпровський металургійний комбінат ім. Ф.Е.Дзержинського»

про
стягнення 141824,84 грн.

в судовому засіданні взяли участь  представники :

від позивача
Рогатинський М.З. (дов. №7 від 16.01.2007)

від відповідача
Воздвиженський О.Л. (дов. №34 від 03.07.2006)

В С Т А Н О В И В  :

26.12.2005 ТОВ “Електропівденмонтаж–3” (далі: “позивач”) звернулося до господарського суду Дніпропетровської області з позовом  до ВАТ “ДМК ім. Ф.Е. Дзержинського”(далі: “відповідач”) про стягнення 141 824,84 грн. заборгованості за договором підряду.

Справа розглядалась судами неодноразово.

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 27.09.2006 позов було задоволено, стягнуто з відповідача на користь позивача основний борг в сумі 141824,84 грн., витрати на оплату державного мита в сумі 1418,25 грн., витрати на оплату інформаційно-технічного забезпечення судового процесу 118 грн.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, відповідач звернувся з апеляційною скаргою, в якій просив частково скасувати зазначене рішення у сумі 112175,61 грн., у зв’язку з пропуском позивачем строку позовної давності, оскільки позивачем не було доведено, що строк позовної давності пропущений з поважних причин.

Постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 13.12.2006 апеляційну скаргу відповідача було залишено без задоволення, рішення суду першої інстанції було залишено без змін.

Не погоджуючись з винесеною постановою, відповідач звернувся до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою, в якій просив частково скасувати зазначені рішення та постанову в частині задоволення позовних вимог на суму 112175,61 грн. у зв’язку з пропуском позивачем строку позовної давності, аргументуючи порушенням норм матеріального та процесуального права, зокрема, статей 267 Цивільного кодексу України, статті 111-12 Господарського процесуального кодексу України.

Колегія суддів Вищого господарського суду України, переглянувши у касаційному порядку рішення суду першої інстанції та постанову суду апеляційної інстанції, на підставі встановлених фактичних обставин справи, перевіривши застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права, дійшла висновку про відсутність правових підстав для задоволення касаційної скарги, виходячи з такого.

Відповідно до статті 256 Цивільного кодексу України (норми Цивільного кодексу України в редакції 2003 року застосовуються до спірних правовідносин, оскільки на момент його вступу в дію строки позовної давності, які визначалися у статті 71 Цивільного кодексу УРСР не закінчилися) позовна давність –це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 Цивільного кодексу України). За зобов’язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (частина 5 статті 261 Цивільного кодексу України).

Згідно частини 4 статті 267 Цивільного кодексу України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. При цьому, якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту (частина 5 статті 267 цього Кодексу).

Як було встановлено судами попередніх інстанцій, відповідно до умов договору на виконання підрядних робіт від 22.02.2002 № 22-0569-02 (договір –Договір) ВАТ “ДМК ім. Ф.Е. Дзержинського” (замовник) доручило ТОВ “Електропівденьмонтаж–3” “виконання електромонтажних та пусконалагоджувальних робіт, а також монтажних та налагоджувальних робіт по КВП і А на об’єктах замовника в основних та допоміжних цехах по капітальному та поточному ремонту”.

Згідно з Договором: строк виконання робіт становить: з 02.01.2002 по 31.12.2002 (пункт 1.2), загальна вартість робіт (без податку на додану вартість) –830 000 грн. (пункт 2.1), оплата виконаних робіт здійснюється протягом 15 днів після підписання актів передачі-приймання робіт (пункт 2.2).

Відповідно до актів приймання виконаних робіт у лютому –грудні 2002 року ТОВ “Електропівденьмонтаж–3” виконало обумовлені Договором роботи на загальну суму 316 479, 78 грн.

Відповідач –ВАТ “ДМК ім. Ф.Е. Дзержинського” розрахувалося за виконані роботи не в повному обсязі, його заборгованість становить 141 824, 84 грн. (ціну позову в даній справі), строк виконання відповідачем зобов’язань щодо оплати виконаної роботи настав.

ВАТ “ДМК ім. Ф.Е. Дзержинського” не подано доказів оплати в повному обсязі виконаних за Договором робіт у лютому –грудні 2002 року; в повному обсязі оплачено лише роботи за лютий –липень 2002 року; виконані роботи починаючи з серпня 2002 року в повному обсязі не оплачено, борг становить 141824, 84 грн.

Оцінивши зібрані у справі докази суди першої та апеляційної інстанції дійшли висновків про стягнення 141824,84грн. боргу та відхилили заперечення відповідача про сплив позовної давності стягнення заборгованості, поновивши строки позовної давності.

Розглядаючи доводи касатора про необґрунтованість поновлення строків позовної давності , колегія суддів Вищого господарського суду України вважає за необхідне зазначити наступне.

Як встановлено судами попередніх інстанцій, ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 17.05.2005 було порушено провадження у справі №Б26/57/05 про банкрутство відповідача та введено мораторій на задоволення вимог кредиторів. Ухвалою господарського суду від 25.01.2006 заява про порушення провадження у зазначеній справі була залишена без розгляду. Ухвалою суду від 14.03.2006 у справі №Б26/45/06 було знову порушено провадження у справі про банкрутство відповідача та введено мораторій на задоволення вимог кредиторів.

За приписами абзацу 24 частини 1 статті 1 Закону України “Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом” мораторій на задоволення вимог кредиторів це зупинення виконання боржником грошових зобов’язань і зобов’язань щодо сплати податків і зборів (обов’язкових платежів), термін виконання яких настав до дня введення мораторію, і припинення заходів, спрямованих на забезпечення виконання цих зобов’язань та зобов’язань щодо сплати податків і зборів (обов’язкових платежів), застосованих до прийняття рішення про введення мораторію.

За приписами частини 1 статті 263 Цивільного кодексу України перебіг позовної давності зупиняється у разі відстрочення виконання зобов’язання (мораторій), на підставах встановлених законом.

Отже, правильно встановивши обставини введення мораторію на задоволення вимог позивача до відповідача, суди застосували невірну норму права, визнавши ці обставини поважною причиною для поновлення строків позовної давності, в той час як потрібно було застосувати положення частини 1 статті 263 Цивільного кодексу України про зупинення перебігу строків позовної давності по предмету спору.

Відтак, колегія суддів Вищого господарського суду України погоджується з висновками судів попередніх інстанцій щодо підставності задоволення позовних вимог та вважає доводи скаржника такими, що не спростовують висновків суду першої та апеляційної інстанції про стягнення коштів з відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 1115,,1117,1119,11111 ГПК України Вищий господарський суд України –

П О С Т А Н О В И В :

1. Касаційну скаргу Відкритого акціонерного товариства «Дніпровський металургійний комбінат ім. Ф.Е.Дзержинського»залишити без задоволення.

2. Постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 13.12.2006 та рішення господарського суду Дніпропетровської області від 27.09.2006 залишити без змін.

Головуючий                                                                             Н. Ткаченко

Судді                                                                                                 Л. Катеринчук

М. Хандурін