СУД
СУД
УХВАЛА

16.02.07                                                                                 Справа № 01-10/8-100ад.

Суддя Середа А.П., розглянувши матеріали справи за позовом

Гаражно-будівельного кооперативу "Ольховський", м. Луганськ

до  Луганська міська рада в особі міського голови, м. Луганськ

про визнання недійсним  та скасування договору оренди землі

в с т а н о в и в :

Суть спору: позивач звернувся до господарського суду Луганської області з позовом про визнання договору оренди землі від 23.01.2006р. між Луганською міською радою та товариством з обмеженою відповідальністю "СІМ", що надає ТОВ "СІМ" в оренду земельну ділянку під будівництво та розміщення споруди автосервісу та автостоянки на 50 машиномісць за адресою: вул. Побєдоносна (біля гаражно-будівельного кооперативу "Ольховський") загальною площею 0,1380 га недійсним та скасувати його, як безпідставний або нікчемний.

Дану позовну заяву слід повернути позивачу з наступних підстав.

Господарський суд розглядає підвідомчі йому господарські справи згідно Господарського процесуального кодексу України.

Слід зазначити, відповідно до ч. 3 ст. 22 Закону України “Про судоустрій” місцеві господарські суди розглядають справи, що виникають з господарських правовідносин,  а  також  інші  справи,  віднесені процесуальним законом до їх підсудності.

У відповідності з ч. 2 ст. 1 Господарського  процесуального кодексу України до господарського суду мають право звертатись, у тому числі, державні та інші органи у випадках, передбачених законодавчими актами України.

Згідно ч. 1 ст. 12 Господарського процесуального кодексу України господарським судам підвідомчі:

1) справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні господарських договорів та з інших підстав, а також у спорах про визнання недійсними актів з підстав, зазначених у законодавстві, крім:

спорів, що виникають при погодженні стандартів та технічних умов;

спорів про встановлення цін на продукцію (товари), а також тарифів на послуги (виконання робіт), якщо ці ціни і тарифи відповідно до законодавства не можуть бути встановлені за угодою сторін;

інших спорів, вирішення яких відповідно до законів України, міждержавних договорів та угод віднесено до відання інших органів;

2) справи про банкрутство;

3) справи за заявами органів Антимонопольного комітету України, Рахункової палати з питань, віднесених законодавчими актами до їх компетенції.

Даний позов подано на підставі положень Кодексу адміністративного судочинства України, хоча, як вбачається з матеріалів вищезгаданого позову, спір стосується правовідносин, які виникли з договору оренди землі, де жодна зі сторін договору не виступає суб’єктом владних повноважень.

Відповідно до п. п. 6, 7 Розділу УІІ “Прикінцеві та перехідні положення” Кодексу адміністративного судочинства України, до початку діяльності окружного адміністративного суду адміністративні справи, підвідомчі господарським судам відповідно до Господарського процесуального кодексу України 1991 року, вирішуються відповідним господарським судом за  правилами Кодексу адміністративного судочинства України.

Згідно положень ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України –завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Так, при подачі позову до господарського суду за правилами Кодексу адміністративного судочинства України слід впевнитись, що дана справа підпадає до компетенції адміністративних судів.

Питання компетенції справ адміністративним судам регламентовано ст. 17  Кодексу адміністративного судочинства України (далі –КАС України).

Згідно ст. 17 КАС України компетенція адміністративних судів поширюється на:

1. спори фізичних чи юридичних осіб із суб’єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності;

2. спори з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби;

3. спори між суб’єктами владних повноважень з приводу реалізації їхньої компетенції у сфері управління, у тому числі делегованих повноважень, а також спори, які виникають з приводу укладання та виконання адміністративних договорів.

Таким чином, відповідно до п. 6 ч. 3  ст. 108 Кодексу адміністративного судочинства України, у зв’язку з непідсудністю справи господарському суду Луганської області як адміністративному суду позовна заява підлягає поверненню позивачу.

Тобто, позивач може звернутися до господарського суду Луганської області з вищезгаданою позовною заявою в порядку та за правилами Господарського процесуального кодексу України.

На підставі викладеного,  керуючись  статтями 12 Господарського процесуального кодексу України, 17, п. 6 ч. 3  ст. 108, 165, п. п. 5, 6 Прикінцевих та перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України, суддя

УХВАЛИВ:

1.          Повернути позовну заяву та додані до неї документи заявнику.

Згідно п. 6 ст. 108 Кодексу адміністративного судочинства України повернення заяви не позбавляє права повторного звернення до суду в порядку, встановленому законом.

Ухвала про повернення позовної заяви може бути оскаржена особою, яка подала позовну заяву.

Додаток: на  45 аркушах.

Суддя                                                                                                     А.П. Середа