ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

13.02.07р.

Справа № 33/277-06(6/591-06)

За позовом:  Мар'янської сільської ради Апостолівського району Дніпропетровської області, с. Мар'янське  Апостолівського району Дніпропетровської області

до відповідача:  приватного підприємства "Нерудстройкомплект", Дніпропетровська область, Апостолівській район, с.Мар'янське

третя особа без самостійних вимог на боці позивача: Апостолівська районна рада Дніпропетровської області, м. Апостолове Дніпропетровської області

про: дострокове розірвання договору оренди землі

Суддя Разіна Т.І.

Представники:

від позивача:  сільський голова  Назаренко Ю.М. (витяг з рішення сесії №1-1/51 від 11.04.06р.)

від відповідача: директор Капустін О.І.; представник Альошін П.К. за довіреністю від 25.09.06р.; представник Базилевич Ю.О. за довіреністю від 25.09.06р.

від третьої особи: представник Величко О.В. за  довіреністю від 03.07.06 р.;

в засіданні приймали участь:    -

Суть спору:

Мар'янська сільська рада звернулась до господарського суду Дніпропетровської області із позовною заявою до приватного підприємствам "Нерудстройкомплект" про дострокове розірвання договору оренди землі №15 від 17.10.2001р. укладеного між Мар'янською сільською радою Апостолівського району Дніпропетровської області та приватним підприємством „Нерудстройкомплект”, який посвідчено 17.10.2001р. за реєстром №3350 приватним нотаріусом Апостолівського районного нотаріального округу Оксамитною Н.В., у зв’язку з порушенням відповідачем обов’язків передбачених даним договором. Зобов’язати приватне підприємство „Нерудстройкомплект” повернути орендовану земельну ділянку, площею 1,0 га у стані не гіршому ніж вона надавалась в оренду.

Позовні вимоги позивач мотивує нецільовим використанням відповідачем земельної ділянки, наданої відповідно до договору оренди №15 від 17.10.2001р., а саме в порушення умов договору відповідач без погодження позивача    самостійно розмістив на земельній ділянці базову стільникову станцію мобільного зв’язку „Київ Стар”.

Суддею Коваленко О.О. ухвалою від 13.09.2006р. порушено провадження у справі №6/591-06.

Ухвалою господарського суду від 17.11.2006р. у справі №6/591-06 Апостолівську районну раду Дніпропетровської області залучено у якості третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на боці позивача.

Ухвалою голови господарського суду від 20.11.2006р. задоволена заява судді  Коваленко О.О. про самовідвід та справу №6/591 передано для розгляду судді Разіній Т.І.

Позивачем подана додаткова позовна заява за вих. №214 від 13.10.2006р. (т.1 а.с.61-62) відповідно до якої позивач просить залучити для участі у справі Апостолівську району раду Дніпропетровської області в якості третьої особи; визнати державний акт серія І-ДП №005640 виданий 24.02.1998р. Апостолівською районною радою Дніпропетровської області недійсним.

Позивачем подано уточнення до додаткової позовної заяви за вих. №236 від 15.11.2006р. (т. 1 а.с.92) відповідно до якого позивач просить пункт 2 прохальної частини додаткової позовної заяви, викласти в наступній редакції: „залучити до участі у справі Апостолівську районну раду Дніпропетровської області в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на стороні позивача”.

Позивачем подана заява б/н без дати (т.1 а.с.126-127) відповідно до якої позивач пояснив, що оскільки власником базової станції стільникового зв’язку, що розміщена на орендованій ділянці є компанія „Київ Стар”, яка не мала права приступати до використання земельної ділянки, орендованої іншим підприємством,  в частині встановлення та розміщення базової станції до моменту набуття права власності на цю земельну ділянку в порядку визначеному ст. 125 Земельного кодексу України.  Встановлення залізобетонної конструкції базової станції стільникового зв’язку, фактично відбулась самовільна зміна  цільового використання земельної ділянки, що є підставою для припинення права користування орендованою земельною ділянкою.

Позивач у поясненні за вих. №191 від 25.12.2006р. пояснив, що земля надавалась в оренду з метою організації сільськогосподарського ринку, а не віднесена до категорії земель зв’язку.

Відповідач у відзиві за вих. №9/12 від 12.10.2006р. (т. 1 а.с. 29-31) проти позову заперечує, мотивуючи тим, що ст. 141 Земельного кодексу України визначений вичерпаний перелік підстав за якими може бути припинено користування земельною ділянкою та рішенням Мар’янської сільської ради №136-15 ХХІVІ двадцять четвертного скликання прийнятим 20.02.2004р. на п’ятнадцятій сесії був наданий дозвіл приватному підприємству „Нерудстройкомплект” на проведення реконструкції Мар’янського сільського ринку на підставі погоджених цією сесією проекту, технічної документації та бізнес-плану по реконструкції Мар’янського сільського ринку, пунктом 9 розд. 2, якого передбачено в 2005 році забезпечення  покриття мережами мобільного зв’язку операторів „Київ Стар” та UМС та території Мар’янського колгоспного ринку.

Відповідачем подано пояснення за вих. №33 від 23.11.2006р. (т.1 а.с.115-118) відповідно до якого відповідач пояснив, що майно-обладнання базової станції та антенно-фідерні пристрої  змонтовані строком на 1 рік відповідно до договору на розміщення обладнання від 01.11.2005р., укладеного між відповідачем та ЗАТ „Київ стар ДЖ.Ес.Ем”, тобто змонтовані не постійно, а тимчасово і які по закінченню терміну дії договору та небажання будь-якої сторони на його пролонгацію, підлягають демонтажу, яким не завдається шкоди їх якості, тобто є рухом майном, яке можна вільно переміщувати у просторі, і тому його встановлення на орендованій земельній ділянці не потребує згоди орендодавця. Відповідач проти визнання недійсним державного акту серія І-ДП №005640 виданий 24.02.1998р. Апостолівською районною радою Дніпропетровської області заперечує, мотивуючи тим, що право користування землею виникає на підставі рішення місцевих рад, яке є правовстановлюючим актом, на підставі якого видається документ –державний акт. Укладання 17.10.2001р. договору оренди земельної ділянки наданої у постійне користування Мар’янською сільської радою у постійне користування є тільки одним правовим актом, що узаконює право користуватись цією ділянкою, але не є підставою для визнання права постійного користування землею припиненим.

Відповідач у поясненні за вих. №9/27 від 27.12.2006р. зазначив, що базова станція стільникового зв’язку та  антенно-фідерні пристрої не підлягають визнанню об’єктом містобудування, є являється тимчасовою спорудою.

Третя особа без самостійних вимог на боці позивача у відзиві №1134 від 04.12.2006р. позов позивача підтримала.

Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав та просить його задовольнити.

Представники відповідача в судовому засіданні проти позову заперечують.

Представник третьої особи в судовому засіданні позов позивача підтримав.

Розглянувши  матеріали справи, дослідивши та оцінивши надані докази, заслухавши пояснення представників сторін та  третьої особи,  суд

Встановив:

06 вересня 2001 року дев’ятнадцята сесія двадцять третього скликання  Мар”янської сільської ради прийняла рішення №  223-19/ХХШ/ „Про надання в оренду земельної ділянки” та вирішила надати в оренду земельну ділянку площею 1,0 га для обслуговування сільського ринку терміном на 10 років ПП „Нерудбудкомплект”  по вул. Перше Травня.

17.10.2001р. між Мар’янською сільською радою та приватним підприємством „Нерудстройкомплект” укладений договір оренди землі №15 (далі договір),  який посвідчено 17.10.2001р. за реєстром № 3350 приватним нотаріусом Апостолівського районного нотаріального округу Оксамитною Н.В.

Строк  дії договору становить 10 років (п.2.2 договору).

Вказаний договір оренди між сторонами був укладений  з дотриманням положень статей 44, 47  ЦК УРСР (ст.ст. 638, 640 ЦК України).

Земельні відносини щодо володіння, користування та розпорядження землею регулюється Конституцією України, Земельним кодексом України, а також прийнятими згідно їх нормативно-правових актів.

Земельним кодексом України  визначено два види  користування землею –право постійного користування  земельною ділянкою, право оренди земельної ділянки.

Орендарі  набувають   права   оренди   земельної   ділянки  на підставах і в порядку,  передбачених  Земельним  кодексом  України,  Цивільним  кодексом  України, Господарським кодексом України,  цим та іншими законами України і договором оренди землі (ч. 1 ст. 6 Закону України „Про оренду землі” від 06.10.2998р. №161-XIV).

Порядок   надання в постійне користування земельних ділянок юридичним особам  і порядок передачі земельних ділянок визначений був ст.ст. 19, 21, 22, 23, 24 Земельного Кодексу України  від 18.12.1992 року із змінами та доповненнями (ст.ст. 123, 124  Земельного кодексу України  нині діючого ЗК України)  і ст.16 Закону України „Про оренду землі”.

Відповідно до ст. 24 Земельного кодексу України право тимчасового користування землею, в тому числі на умовах оренди, оформляється договором. Форма договору і порядок його реєстрації встановлюється Кабінетом Міністрів України (ст.ст.125, 126 нині діючого Земельного кодексу України право  на оренду земельної ділянки виникає після укладення договору оренди і його державної реєстрації. Право  власності  на  земельну  ділянку і право постійного користування земельною ділянкою посвідчується  державними  актами. Право    оренди   землі   оформляється   договором,   який реєструється відповідно до закону.).

Приступати до використання земельної ділянки до становлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) та одержання документа, що посвідчує право на неї, та державній реєстрації забороняється (п. 3 ст. 125 Земельного кодексу України).

Стаття 19 Земельного кодексу України  від 18.12.1992 року передбачала, що сільські, селищні ради народних депутатів надають земельні ділянки у користування для всіх потреб із земель сіл, селищ, а також за їх межами для будівництва шкіл, лікарень, підприємств торгівлі та інших об’єктів, пов’язаних з обслуговуванням населення (сфера послуг), сільськогосподарського використання.

Підприємство, установа чи організація та громадяни, заінтересовані  в одержані земельних ділянок, звертаються  з відповідним клопотанням до місцевої Ради народних депутатів, яка має право надавати  земельні ділянки.

Із матеріалів справи вбачається, що відповідачем подана  19.08.01 заява за вих. № 22.

На підставі рішення Мар’янської сільської ради від 06.09.2001р. за №223-19/ХХІІІ/  був укладений договір оренди землі № 15 від 17.10.01, згідно умов якого орендодавець (позивач по справі) надає, а орендар (відповідач по справі) бере в оренду земельну ділянку, що знаходиться в с. Мар’янське, по вул. Перше Травня, без номера, площею 1,0 га з категорії земель населеного пункту (п.1.1 договору).

Із матеріалів справи вбачається, що позивачем передана земельна ділянка відповідачу відповідно до акту передачі -  прийому від 17.10.2001р. (т.1 а.с.7).

Із матеріалів  справи вбачається,  що  Управлінням  з контролю  за використанням та охороною земель у Дніпропетровській області Держземінспекції України  була проведена перевірка дотримання вимог земельного законодавства, про що складено Акт від 19.05.06 ( а.с. 58-59 том 1),  в результаті  перевірки   порушень ПП „Нерудстройкомплект”   не виявлено.

Позивач до матеріалів справи додав акт обстеження земельної ділянки сільськогосподарського ринку в с. Мар”янське по вул.  Перше Травня, б/н. (т.1 а.с. 18). Проведеною перевіркою від 10.06.2006р. повноважною комісією позивача складений акт (т.1 а.с. 18) відповідно до якого в результаті обстеження було виявлено, що на території Мар’янського сільськогосподарського ринку по вул. Перше Травня  на земельній ділянці, яка була надана ПП „Нерудстройкомплект” згідно договору №15 від 17.10.2001р. для обслуговування сільськогосподарського ринку розміщена базова станція мобільного зв’язку „Київ стар”, яка була встановлена без погодження Мар’янської сільської ради, а також без оформлення наявних нормативних документів.

Як встановлено в судових засіданнях між відповідачем по справі та закритим акціонерним товариство „Київстар Дж.Ес.Ем” 01.11.2005р. укладений договір б/н на розміщення обладнання (т.1 а.с.48-51), відповідно до умов якого відповідач прийняв та розміщення та утримання в погодженому сторонами місці обладнання базової станції замовника - ЗАТ „Київстар Дж.Ес.Ем” та антенно-фідерні пристрої зазначеної станції з подальшою експлуатацію замовником в мережі стільникового мобільного зв’язку ЗАТ „Київстар Дж.Ес.Ем”. Відповідно до акту прийому-передачі від 01.11.2005р. (т.1 а.с.52) замовник прийняв у строкове відшкодоване користування місце для розміщення обладнання базової станції мобільного зв’язку. Місце розташоване за адресою с. Мар’янське Апостолівського району Дніпропетровської області, вул. Першого Травня, 5а.

Відповідно до Закону України „Про телекомунікації” від 18.11.2003р. №1280-ІV спорудами електрозв'язку  є   будівлі,   вежі,   антени,    що використовуються для організації електрозв'язку.

Відповідно до методичних  рекомендацій щодо встановлення порядку розміщення малих архітектурних форм для здійснення підприємницької діяльності, затвердженого наказом Мінбуду від 04.09.2006р. №296 малою архітектурною формою для здійснення  підприємницької діяльності   (далі   -   мала   архітектурна   форма)  є  невелика одноповерхова споруда, яка виконується із полегшених конструкцій і встановлюється   тимчасово   без   улаштування  фундаментів.  Малі архітектурні форми є пересувними або стаціонарними: пересувна мала  архітектурна  форма  (торговельне обладнання, низькотемпературний   прилавок,   лоток,   ємність,   торговельний автомат,  інші  пристрої для сезонної роздрібної торгівлі та іншої підприємницької діяльності тощо) - споруда,  яка не має  закритого приміщення для тимчасового перебування людей.

Відповідно до Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів у сфері телекомунікацій, затвердженого наказом Міністерства транспорту та зв’язку України від 27.02.2006р. №180 башти для кріплення антенно-фідерних пристроїв із встановленням  обладнання  зв'язку   в   існуючих   пристосованих, вбудовано-прибудованих  приміщеннях  та  приміщеннях контейнерного типу  вартістю до 5 млн.  грн. приймаються в експлуатацію державними  приймальними комісіями без попереднього приймання робочими комісіями.  Об'єкти, вартість  яких  перевищує  5  млн.  грн.,  перед  пред'явленням  їх державним  приймальним  комісіям  попередньо  приймаються робочими комісіями.

Відповідно до пояснення Відділу містобудування, архітектури та житлово-комунального господарства за вих. №46/2/34 від 12.01.2007р.  базова станція мобільного зв’язку „Київстар”  не являється малою архітектурною формою, а є об’єктом містобудування.

Відповідно до ст. 3 Закону України „Про основи містобудування” від 16.11.1992р. № 2780-ХІІ об'єктами містобудування є комунікації  та    споруди    інженерної    і    транспортної інфраструктури.

Як вбачається з довідці відділу містобудування, архітектури та житлово-комунального господарства №11/328 від 08.12.2006р. (т.2 а.с.1) у зв’язку з можливим впливом конструкції базової мобільної стації на містобудівну ситуацію, на умови використання повітряного простору та інше в обов’язковому порядку необхідно одержати від головного архітектора району висновок щодо відповідності розміщення такої станції положенням та параметрам діючих генеральних планів або районних планувань, діючим місцевим правилам забудови.

В матеріалах справи є акт державної  приймальної з прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об’єкту у сфері телекомунікацій  від 03.10.06  (а.с. 69-71 том 2).

Відповідно до  відповіді КП „Апостолівське БТІ” від 09.01.2007 року (а.с. 56 том 2) відповідачу відмовлено в  реєстрації споруди базової станції мережі стільникового мобільного зв’язку   згідно п.1.6 „Тимчасового положення про порядок державної реєстрації прав власності не нерухоме майно”, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 17.05.2004 року № 617/92/6.

Відповідно до ст.  25  Закону України „Про оренду землі” від 06.10.2998р. №161-XIV орендар земельної ділянки має право самостійно господарювати на землі з дотриманням умов договору оренди землі; за письмовою   згодою  орендодавця  зводити  в  установленому законодавством порядку жилі, виробничі, культурно-побутові та інші будівлі і споруди та закладати багаторічні насадження.

Орендар земельної ділянки має право за згодою орендодавця зводити у встановленому законодавством порядку житлові, виробничі, культурно-побутові та інші будівлі і споруди та закладати багаторічні насадження (п. 3.3.2 договору).

Як вбачається з умов укладеного договору оренди  №15 від 17.10.2001 року земельна ділянка надана відповідачу в оренду з метою  обслуговування сільського ринку.

Як вбачається з п. 3.1 договору орендодавець має право вимагати від орендаря використання земельної ділянки за цільовим призначенням згідно з договором оренди.

Із матеріалів справи вбачається, що рішенням № 136-15 /ХХІУ/ від 20.02.2004 року п’ятнадцята сесія  Мар”янської сільської ради  вирішила надати дозвіл на проведення реконструкції Мар”янського сільського ринку з умовою збереження робочих місць (а.с.13-16  том 1).

Згідно Правил торгівлі на ринках, затверджених Наказом Мінекономіки з питань європейської інтеграції України, МВД України, ДПА України, Державного комітету стандартизації, метрології і сертифікації України від 26.02.2002 року  №57/188/84/105 (п.п. 6, 10) територія ринку  повинна мати   телефонний зв’язок.

У разі використання земельної ділянки не за цільовим призначенням примусове припинення прав на земельну ділянку здійснюється у судовому порядку (ст. 143 Земельного кодексу України”).

Доказів порушенням  відповідачем вимог ст. 22 Закону України „Про оренду землі” (на яку посилається в позові) позивачем суду не надано.

Представник позивача в судових засіданнях  підтвердив, що орендна плата   відповідачем перераховується вчасно.

Суд вважає, що  відсутні підстави припинення права користування  земельною ділянкою, передбачені Земельним кодексом України (п. г ст.141 ) та ст. 32 Закону України „Про оренду землі”  для дострокового розірвання  договору оренди  в зв’язку  з використанням земельної ділянки не за цільовим призначенням та порушенням  відповідачем обов”язків, передбачених   підпунктом  2) п.3.3. та  п. 3.4. договору оренди.

В судовому засіданні судом оглянуте рішення Мар’янської міської ради народних депутатів Апостолівського району Дніпропетровської області від 26.12.1996р. № 23а-8(ХХІІ) та державний акт на право постійного користування землею І-ДП №005640 та

встановлено, що відповідно до зазначеного рішення в постійне користування земельну ділянку розміром 1,005 га під забудову та реконструкцію ринку с. Мар’янське виділено господарчій Асоціації „Нерудбудкомплекс”, м. Дніпропетровськ, вул. Канатна, 18/16, тоді як акт на постійне користування земельної ділянкою виданий приватному підприємству „Нерудбудкомплект”, м. Дніпропетровськ, вул. Канатна, 16/18. Доказів правонаступництва відповідачем не надано. Із зазначеного державного акту не вбачається на підставі якого саме рішення Мар’янської сільської Ради народних депутатів від 26.12.1996р. виданий цей акт.

Позивачем не надано суду доказів, які б підтверджували що 26.12.1996р.  восьмою сесією Мар’янською сільської Ради народних депутатів приймались інші рішення.

Оскільки за чинним з 01.01.2002р. Земельним кодексом України земельні ділянки перебувають у постійному користуванні лише у підприємств, установ, організації, що належать до комунальної або державної власності, громадяни та юридичні особи, які набули до зазначеної дати право постійного користування земельними ділянками, мають переоформити до 01.01.2005р. право власності на них або їх оренди у встановленому п. 6 розділу Х „Перехідні положення” Земельного кодекс України порядку.

Відповідачем не подано доказів переоформлення  права постійного користування земельною ділянкою.

Враховуючи те, що позивачем пропущений  строк позовної давності  для звернення про  визнання акту недійсним (ст.71 ЦК УРСР або ст.257 ЦК України), заяви в порядку ст. 267 ЦК України не подано, суд    вважає, що вимоги позивача,  викладені в додатковій позовній заяві про  визнання державний акту серія І-ДП №005640, виданого 24.02.1998р. Апостольською районною радою Дніпропетровської області недійсним, задоволенню не підлягають.

Судом встановлено, що відповідач зареєстрований  в ЄДРПОУ як приватне підприємство „Нерудстройкомплект”, що підтверджується  копіями статуту (нова редакція), довідки облстату та  свідоцтва про державну реєстрацію від 16.09.1997.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 47, 33, 34, 43, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

Вирішив:

В задоволенні позову відмовити.

Суддя                                                                                                                          Т. Разіна

рішення оформлено та підписано

відповідно до ст. 84 ГПК України

„15”  лютого  2007  року