ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.01.07                                                                                        Справа №  20/341/06

Суддя   Гандюкова  Л.П.

За позовом Державного підприємства “Запорізький обласний радіотелевізійний передавальний центр”, м.Запоріжжя

до Приватного підприємства “Віалком” , Запорізька область, м.Мелітополь

про стягнення суми 7895,38 грн.

Суддя  Гандюкова Л.П.

Представники сторін:

Від позивача – Христич  Б.В. (довіреність № Б/н від 01.09.2006р.);

Від відповідача –не з’явився

СУТНІСТЬ СПОРУ:

Заявлений позов про стягнення з відповідача на користь позивача суми боргу за надання  місця на   вежі РРС Мелітополь Запорізького  ОРПЦ для розміщення антенно-фідерних пристроїв  за договором № 39/2003 від 01.10.2003р.

Ухвалою господарського суду від 07.11.2006р. позовна заява прийнята до розгляду,  порушено провадження у справі № 20/341/06,  судове засідання  призначено на 28.11.2006р. Ухвалою суду від 28.11.2006р. на підставі ст.77 ГПК України розгляд справи відкладено на 18.12.2006р., 28.12.2006р., потім –на 09.01.2007р.  Ухвалою в.о. голови господарського суду Запорізької області від 09.01.2007р. в порядку ст.69 ГПК України  строк вирішення спору у справі №20/341/06 продовжений на один місяць –до 09.02.2007р.

Ухвалою суду від 09.01.2007р. на підставі ст.77 ГПК України розгляд справи відкладено на 25.01.2007р

За згодою представника позивача у судовому засіданні 25.01.2007р. оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Позивач підтримує  позовні вимоги, викладені у позовній заяві, та на підставі договору, ст.ст.193,216 ГК України просить позов задовольнити.

Відповідач у судове засідання не з’явився, письмовий відзив та витребувані судом документи не надав. Про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином. Ухвали суду направлялись на адресу, вказану в позовній заяві, а також в ЄДРПОУ згідно з довідкою Головного управління статистики у Запорізькій області №15-7/6191 від 28.12.2006р.

Суд визнав можливим розглянути справу на підставі ст.75 ГПК України у відсутність відповідача, за наявними в ній матеріалами, оригінали яких оглянуті в судовому засіданні.

Розглянувши матеріали справи та вислухавши пояснення представника позивача, суд

ВСТАНОВИВ:

01.10.2003р. між Державним підприємством “Запорізький обласний радіотелевізійний передавальний центр” ( позивач) та Приватним підприємством “Віалком”  (відповідач) був укладений договір № 39/2003, щодо  надання  місця на вежі РРС Мелітополь Запорізького  ОРПЦ для розміщення антенно-фідерних пристроїв.

Згідно з п. 1.1 договору  позивач надав відповідачу місце для  розміщення антенно-фідерних пристроїв на вежі РРС Мелітополь Запорізького  ОРПЦ.

Відповідно до п.4.1 Договору він вступає в дію з 01.10.2003 року і діє по 31.12 2004року.

На підставі п 4.5 договору між позивачем та відповідачем було укладено додаткову угоду  №2 від 03.10.20005р., згідно з п.3 якої дію договору було пролонговано до 31.12.2006р.

Згідно з п.п. 2.3.1., 2.3.2, 3.1, 3.2 договору сума договору на місяць встановлена у розмірі 1504,52 грн., при цьому оплата за кожний наступний місяць визначається шляхом коригування  розміру плати за попередній місяць на індекс інфляції за поточний місяць. Відповідач взяв на себе зобов'язання  сплачувати послуги позивача у розмірі та  у терміни передбачені договором, а також відшкодовувати вартість використаної обладнанням відповідача електричної енергії згідно  встановлених тарифів, що діють на час встановлення позивачем рахунків. Здійснювати оплату за минулий місяць протягом 10 банківських днів з моменту отримання рахунків  та податкової накладної від позивача.

У подальшому до договору були укладені додаткові угоди. Відповідно до п.п 2,6 Додаткової угоди №2 від 03.10.2005р. відповідач повинен здійснювати розрахунок з  позивачем не пізніше 15 числа місяця, наступного за звітним. Дію договору пролонговано до 31.12.2006р.

Позивачем та відповідачем по закінченню кожного календарного місяця складались двосторонні акти виконаних робіт. На підставі актів виконаних робіт відповідачу   виставлялись рахунки по сплаті.

Як свідчать матеріали справи, за період з 29.09.2005р. по травень 2006р. позивачем було виставлено рахунків відповідачу на загальну суму 21 895,38 грн. Відповідач за період з 29.09.2005р. по 03.11.2006р. сплатив за надані послуги, а позивачем було зараховано кошти у рахунок погашення заборгованості за вказаний період суму 14 000,00 грн. Внаслідок чого у відповідача виникла заборгованість перед позивачем, яка станом на 22.09.2006 р. становить  7 895,38 грн.

27.06.2006р. відповідач направив позивачу лист №15, відповідно до якого заборгованість, яка виникла в процесі роботи, гарантував погасити протягом 30 днів.

Проаналізувавши норми законодавства, оцінивши докази, суд  вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно з п.4 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов’язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності.

Пунктом 4 Прикінцевих положень Господарського кодексу України встановлено, що цей Кодекс застосовується до господарських відносин, які виникли після набрання чинності його положеннями відповідно до цього розділу. До господарських відносин, що виникли до набрання чинності відповідними положеннями Господарського кодексу України, зазначені положення застосовуються щодо тих прав і обов’язків, які продовжують існувати або виникли після набрання чинності цими положеннями.

На підставі зазначених норм суд застосовує до спірних  правовідносин сторін  відповідні норми ЦК та ГК України, що набрали чинності з 01.01.2004р.

Згідно з ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України , ст. 193 Господарського кодексу України,  зобов’язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших правових актів, а за відсутності таких умов та вимог – відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов’язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов’язанні встановлено строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно з ст.ст. 11, 509 ЦК України підставою виникнення цивільних прав і обов’язків (зобов’язань), які мають виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до вказівок закону, договору є договір.

Відповідач не надав суду доказів виконання зобов’язання і перерахування позивачу заявленої суми основного боргу.

Таким чином, вимоги про стягнення з Приватного підприємства “Віалком” на користь Державного підприємства “Запорізький обласний радіотелевізійний передавальний центр”  суми 7 895,38 грн. основного боргу є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 49 ГПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути суму 102 грн. витрат на державне мито та суму 118 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу, оскільки спір виник внаслідок його  неправильних дій.

Керуючись ст.ст. 22, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Приватного підприємства “Віалком” (юридична адреса: 72500, Запорізька область, смт.Якимівка, вул.. Щорса, 131, кв. 14, , п/р 0712 у ПІБ м.Мелітополь, МФО 313043, поштова адреса м.Мелітополь, вул..Рози Люксембург,13)  на користь Державного підприємства “Запорізький обласний радіотелевізійний передавальний центр”  (69057,  м. Запоріжжя, вул. Матросова, 24А, п/р 4001 у ЗРУ КБ “Приватбанк”, МФО 313399, ) суму 7895 грн. 38 коп. основного боргу, суму 102 грн. витрат на державне мито та суму 118 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Суддя                                                      Л.П. Гандюкова

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня підписання. Рішення оформлено і підписано у повному обсязі 10.04.2007 р.