донецький апеляційний господарський суд
Постанова

Іменем України

20.03.2007 р.                                                                            справа №17/325пд

Донецький апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого:

суддів

за участю представників сторін:

від позивача:
Хахалін В.В. дов. №Н-01/90 від 16.01.2007р.,

від відповідача:
Херувімов Ю.В. дов. № 2/517 від 20.02.2007р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу
Державного підприємства "Донецьквантажтранс" м.Донецьк

на ухвалу господарського суду

Донецької області

від
17.01.2007 року

по справі
№17/325пд (суддя Подколзіна Л.Д.)

за позовом
Державног підприємства "Донецька залізниця" м.Донецьк

до
Державного підприємства „Донецьквантажтранс” м. Донецьк

про
визнання додаткової угоди від 13.07.2006р. до договору № 1/105 від 23.05.2005р. чинною в редакції позивача

В С Т А Н О В И В:

Державне підприємство „Донецька залізниця” звернулось до господарського суду Донецької області з позовною заявою до Державного підприємства „Вугілля України” в особі відособленого підрозділу „Вантажно-транспортне управління” про визнання додаткової угоди від 13.07.2006р. до договору № 1/105 від 23.05.2005р. на експлуатацію залізничної під’їзної колії чинною в редакції залізниці.

Господарський суд ухвалою від 17.01.2007р. у справі № 17/325пд замінив відповідача Державним підприємством „Донецьквантажтранс”, яке стало його правонаступником відповідно до  наказу Міністерства вугільної промисловості України  № 478 від 25.09.2006р.

Ухвалою господарського суду Донецької області від 17.01.2007р. провадження у справі № 17/325пд за позовом Державного підприємства „Донецька залізниця” до Державного підприємства „Донецьквантажтранс” про визнання додаткової угоди від 13.07.2006р. до договору № 1/105 від 23.05.2005р. на експлуатацію залізничної під’їзної колії чинною в редакції позивача було припинено, у зв’язку з відсутністю предмету спору.

Господарський суд визнав позовні вимоги Державного підприємства „Донецька залізниця” про визнання чинною додаткової угоди в редакції залізниці безпідставно заявленими, оскільки дана додаткова угода є чинною згідно Правил обслуговування залізничних під’їзних колій, затверджених наказом Мінтрансу України № 644 від 21.11.2000р., зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 24.11.2000р. за № 875/5096 .

Державне підприємство „Донецьквантажтранс”, не погоджуючись з рішенням господарського суду, подало апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу господарського суду Донецької області від 17.01.2007р. у справі             № 17/325пд скасувати, прийняти нове рішення, яким у задоволенні позову Державному підприємству „Донецька залізниця” відмовити, судові витрати покласти на позивача.

Заявник скарги вважає, що при розгляді даного спору судом не були повністю досліджені обставини, що мають значення до справи, висновки суду не відповідають обставинам справи, судом порушені та неправильно застосовані норми матеріального права, а саме: ст.ст. 202, 203, 207, 642  Цивільного кодексу України, ст.ст. 179, 181, 188 Господарського кодексу України.

Заявник скарги вважає, що при винесенні ухвали господарський суд проігнорував те, що відповідач відмовився від пропозиції позивача щодо внесення змін до договору в редакції додаткової угоди.

Державне підприємство „Донецька залізниця” просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, ухвалу господарського суду Донецької області від 17.01.2007р. у справі                 № 17/235пд залишити без змін, оскільки вважає дану ухвалу обґрунтованою та винесеною у відповідності до норм чинного законодавства.

Колегія суддів Донецького апеляційного господарського суду у відповідності до ст.ст.28-29 Закону України “Про судоустрій” та ст. 101 Господарського процесуального кодексу України на підставі встановлених фактичних обставин переглядає матеріали господарської справи та викладені в скарзі доводи щодо застосування судом при розгляді справи норм матеріального та процесуального права, що мають значення для справи.

Відповідно до ст.129 Конституції України, ч.4 ст.9 Закону України “Про судоустрій в Україні”, статей 44, 811 Господарського процесуального кодексу України складено протокол.

Відповідно до статті 101 Господарського процесуального кодексу України у процесі розгляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі доказами повторно розглядає справу. Апеляційний господарський суд не зв’язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Заслухавши пояснення представників сторін, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування господарським судом норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, виходячи з наступного.

Між сторонами було укладено договір № 1/105 від 23.05.2005р. на експлуатацію залізничної під’їзної колії Державного підприємства „Вугілля України” при станції Донецьк-Північний Донецької залізниці.

20.07.2006р. Державне підприємство „Донецька залізниця” на підставі вказівки Укрзалізниці № ЦЗМ-14/602 від 03.07.2006р. за супровідним листом № НЗ-02/4055 від 17.07.2006р. направило відповідачу для підписання два примірника додаткової угоди від 13.07.2006р. про доповнення пункту 15 договору №  1/105 підпунктом 7 наступного змісту: „За затримку власних вагонів на коліях станції призначення або на підходах до неї, або на станції відправлення з причин, що залежать від вантажовласника, власник колії сплачує залізниці плату за користування вагонами у відповідності до ст. 119 Статуту залізниць України”.

Відокремлений підрозділ „Вантажно-транспортне управління” Державного підприємства „Вугілля України” листом № 2/1162 від 03.08.2006р. від підписання додаткової угоди відмовився, примірники додаткової угоди від 13.07.2006р. про внесення змін до договору № 1/105 повернув залізниці не підписаними, обґрунтувавши відмову від укладання даної додаткової угоди тим, що статтею 119 Статуту залізниць України врегульовано взаємовідносини сторін по внесенню плати за користування орендованими чи належними підприємствам вагонами, і оскільки власник під’їзної колії та його контрагенти не мають власних або орендованих вагонів, тому підстав для внесення змін до договору на експлуатацію залізничної під’їзної колії немає.

Державне підприємство „Донецька залізниця” листом № НЗ-02/4778 від 30.08.2006р. (арк. справи 18) повідомила Відособлений підрозділ „Вантажно-транспортне управління” про те, що на підставі п.3.4 Правил обслуговування залізничних під’їзних колій додаткова угода від 13.07.2006р. до договору № 1/105 набрала чинності в редакції залізниці.

Оскільки відповідач не погодився з позицією залізниці про набрання чинності додаткової угоди від 13.07.2006р. до договору № 1/105 в її редакції, Державне підприємство „Донецька залізниця” подало до господарського суду позовну заяву про визнання даної угоди чинною в редакції залізниці.

Ухвалою від 17.01.2007р. господарський суд Донецької області припинив провадження по даній справі у зв’язку з відсутністю предмету спору, визнавши спірну додаткову угоду чинною в редакції залізниці на підставі  п. 3.4 Правил обслуговування залізничних під’їзних колій.

Відповідно до ст.651 Цивільного Кодексу України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

Сторонами при укладенні договору від № 1/105 від 23.05.2005р. в пункті 17 договору передбачено зобов’язання по приведенню умов договору у відповідність із прийнятими нормативними актами, які змінюють умови обслуговування залізничних під’їзних колій.

Сторонами в договорі врегульовані питання зарахування вагонів в користування та їх повернення з під’їзної колії, питання розрахунків по сплаті плати за користування вагонами і контейнерами, порядок експлуатації власних вантажних вагонів визначений Правилами реєстрації та експлуатації власних вантажних вагонів, які затверджені Наказом Мінтрансу України 15.10.2004р. № 856, тобто до дати укладання договору.

Відповідно п.3.4 Правил обслуговування залізничних під'їзних колій, які затверджені наказом Міністерства транспорту України від 21 листопада 2000р. N 644, зареєстровані в Міністерстві юстиції України 24 листопада 2000 р. за N 875/5096, оформлення договору про експлуатацію під'їзної колії та договору про подачу та забирання вагонів виконується в такому порядку:

проект договору розробляється залізницею. Підписаний у двох примірниках проект договору надсилається на підпис підприємству. Підприємство підписує і повертає залізниці проект договору у двадцятиденний термін. Цей термін обчислюється: у разі пересилки проекту договору з посильним - з дати розписки про отримання договору, у разі пересилки поштою - з дати календарного штемпеля поштового відділення в пункті знаходження адресата. Якщо при підписанні договору в підприємства виникнуть заперечення стосовно його умов, то незалежно від цього воно підписує договір, складає протокол розбіжностей і направляє його у двох примірниках залізниці одночасно з підписаним договором. Наявність розбіжностей оговорюється в договорі. У разі неповернення залізниці підписаного проекту договору у двадцятиденний термін, договір набирає чинності в редакції залізниці;

залізниця не пізніше ніж через 20 днів після отримання цього протоколу розбіжностей зобов'язана призначити день розгляду розбіжностей, про що вона має повідомити підприємство у десятиденний термін після отримання протоколу і не пізніше ніж за 10 днів до призначеної дати розгляду. Якщо залізниця у вказаний термін не призначить дату розгляду розбіжностей, договір набирає чинності в редакції підприємства. У випадку неприбуття представника підприємства у призначений термін для розгляду розбіжностей договір набуває чинності в редакції залізниці;

розбіжності, що залишилися неврегульованими, оформлюються новим протоколом і у двадцятиденний термін після дня їх розгляду передаються залізницею до господарського суду. Якщо в указаний термін розбіжності не будуть направлені до господарського суду, то договір набуває чинності в редакції підприємства.

Такий порядок оформлення поширюється на додаткові угоди до договору, на його продовження, доповнення або часткові зміни.

Пунктом 16 договору № 1/105 від 23.05.2005р. на експлуатацію залізничної під’їзної колії ДП «Вугілля України»при станції Донецк-Північний Донецької залізниці встановлено, що зміни та доповнення до умов договору вносяться за згодою сторін. Відповідно пункту 17 договору однобічна відмова від виконання договору та однобічна зміна його умов забороняється. Розірвання договору або зміна умов може мати місце за згодою сторін, які уклали даний договір, а при наявності спорів –за рішенням господарського суду.

Таким чином, умовами укладеного між сторонами договору визначено порядок щодо внесення змін та доповнень до договору, який є відмінним від порядку, передбаченого п.3.4 Правил обслуговування залізничних під'їзних колій.

Відповідач не погодився із пропозицією залізниці про внесення змін до договору, повернув додаткову угоду непідписаною, письмово обґрунтував відмову від підписання даної угоди листом № 2/1162 від 03.08.2006р.

Такі дії відповідача по поверненню додаткової угоди від 13.07.2006р. не підписаною не суперечать умовам договору, а висновок господарського суду про те, що дана додаткова угода набрала чинності в редакції залізниці на підставі порядку, встановленому п. 3.4 Правил обслуговування залізничних під'їзних колій, є неправомірним, тому як залізниця в договорі № 1/105 від 23.05.2005р. на експлуатацію залізничної під’їзної колії ДП „Вугілля України” при станції Донецьк-Північний Донецької залізниці  узгодила  інший порядок внесення змін до договору, ніж передбачений у п. 3.4 Правил обслуговування залізничних під'їзних колій, а господарський суд при винесенні ухвали залишив поза увагою умови договору по внесенню в нього змін.

Враховуючі наведене, колегія суддів Донецького апеляційного господарського суду визнає висновок господарського суду про те, що позивачем безпідставно заявлені вимоги про визнання додаткової угоди від 13.07.2006р. такою, що набрала чинності в редакції позивача та про те, що між сторонами відсутній предмет спору помилковим, тому як позивач мав право звернутися до господарського суду з позовом про вирішення спору, якій виник.

Відповідно п.1-1 статті 80 Господарського процесуального кодексу України господарський суд припиняє провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Оскільки позивач при наявності спору про зміну умов договору мав право звернутися до господарського суду для вирішення спірних питань, господарський суд в порушення вимог п.1-1 ст.80 Господарського процесуального кодексу України безпідставно припинив провадження у справі, тому така ухвала господарського суду підлягає скасуванню як винесена при неповному з’ясуванні обставин, що мають значення для справи.

Відповідно статті 106 Господарського процесуального Кодексу України у випадках скасування апеляційною інстанцією ухвал про припинення провадження у справі справа передається на розгляд місцевого господарського суду.

Відповідно до статті 49 Господарського процесуального кодексу  України судові витрати по сплаті державного мита при зверненні з апеляційною скаргою підлягають віднесенню на позивача.

Керуючись ст.ст. 49, 99, 101, 102, 103, 104, 105, 106 Господарського процесуального кодексу України, суд –

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Державного підприємства „Донецьквантажтранс” м. Донецьк задовольнити частково.

Ухвалу господарського суду Донецької області від 17.01.2007р. по справі № 17/235пд скасувати.

Справу № 17/235пд за позовом Державного підприємства „Донецька залізниця” м.Донецьк до Державного підприємства „Донецьквантажтранс”  м.Донецьк про визнання додаткової угоди від 13.07.2006р. до договору № 1/10523.05.2005р. в редакції залізниці передати до господарського суду Донецької області для розгляду.

Стягнути з Державного підприємства „Донецька залізниця” м. Донецьк на користь Державного підприємства “Донецьквантажтранс” 42 грн. 50 коп. –суми державного мита, сплаченого при зверненні з апеляційною скаргою.

Господарському суду Донецької області згідно з вимогами ст.117 Господарського процесуального кодексу України видати наказ у відповідності до вимог, які встановлені до виконавчого документу Законом України “Про виконавче провадження”.

Головуючий

Судді:

Всього надруковано 5 примирників:

1 –позивачу;

2 –відповідачу;

3 –до справи;

4 –гос.суд;

5 –ДАГС.