ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

"10" травня 2007 р.
Справа № 9/476-06-12376

Одеський апеляційний господарський суд у складі:

Головуючого            Андрєєвої Е.І.

Суддів:                    Мацюри П.Ф.

Ліпчанської Н.В.,

При секретарі         Юзьковій І.В.,

за участю представників сторін:

від позивача             –    Жукова Т.В.,

від відповідача             –    Паркаєва С.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ТОВ „Струм-92”

на рішення господарського суду Одеської області від 21.02.2007р.

по справі № 9/476-06-12376

за позовом ТОВ „Струм-92”

до ВАТ „Одесахарчореммаш”

про стягнення 13 634,79 грн.,

встановив:

22.11.2006р. ТОВ „Струм-92” звернулося з позовом до господарського суду Одеської області про стягнення з ВАТ „Одесахарчореммаш” безпідставно отриманих коштів у сумі 13 634,79 грн.

В судовому засіданні 05.02.2007р. позивач збільшив позовні вимоги та крім стягнення грошових коштів просив визнати недійсною угоду про оплату оренди землі та стічних вод.

Рішенням господарського суду Одеської області від 21.02.2007р. у позові відмовлено.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням,  його оскаржив позивач. В апеляційній скарзі просить скасувати рішення, та прийняти нове, яким позов задовольнити,  посилаючись на неправильне застосування та порушення місцевим  господарським судом норм матеріального та процесуального права.

Заслухавши доповідача, пояснення представників сторін, перевіривши матеріали справи та відповідність прийнятого судом рішення нормам чинного законодавства, колегія суддів  апеляційного господарського суду вважає, що  апеляційна  скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно матеріалам справи, та як встановлено місцевим судом, 06.03.2003р. сторони уклали договір купівлі-продажу № 17, за умовами якого ВАТ „Одесахарчореммаш” передав у власність ТОВ „Струм-92” нерухомість загальною площею 1114,8 кв.м., розташовану за адресою: м. Одеса, Миколаївська дорога, 197, квартал № 1130.

Як свідчить договір оренди від 21.01.2002р., укладений між ВАТ „Одесахарчореммаш” та Одеською міською радою, земля, яка знаходилась під нерухомістю, загальною площею 1114,8 кв.м., що перейшла на праві власності до ТОВ „Струм-92” за договором від 06.03.2003р., належала ВАТ „Одесахарчореммаш” на праві тимчасового користування.

У зв’язку з цим, між ВАТ „Одесахарчореммаш” та ТОВ „Струм-92” була укладена угода про оплату оренди землі та стічних вод, відповідно до умов якої з 17.04.2003р. ТОВ „Струм-92” зобов’язалось оплачувати оренду землі, площею 1114,8 кв.м., яка знаходиться під нерухомістю, що перейшла на праві власності до нього за договором № 17 від 17.04.2003р., до переоформлення належних документів про оренду землі з ВАТ „Одесахарчореммаш” на ім’я ТОВ „Струм-92”.

На виконання умов даної угоди, ВАТ „Одесахарчореммаш” виставляло ТОВ „Струм-92” відповідні рахунки, які у повному обсязі позивачем сплачувались.

Пославшись на те, що ВАТ „Одесахарчореммаш” безпідставно отримало сплачені ТОВ „Струм-92” за оренду землі кошти, на якій знаходиться його нерухомість, ТОВ „Струм-92” звернулось з відповідним позовом до господарського суду.

В судовому засіданні 05.02.2007р. позивач збільшив позовні вимоги та крім стягнення грошових коштів просив визнати недійсною угоду про оплату оренди землі та стічних вод.

Обґрунтовуючи свої вимоги, ТОВ „Струм-92” послалося на Закони України „Про плату за землю” та „Про оренду землі”, згідно з якими платником є власник земельної ділянки, землекористувач, у тому числі орендар. Тобто, на думку позивача, оплачувати оренду землі, у тому числі й дану ділянки, на якій знаходиться його нерухомість, повинен саме ВАТ „Одесахарчореммаш”, так як він є належним за договором від 21.01.2002р.орендарем. А тому на підставі ч.1 ст. 1212 ЦК України, відповідно до якої особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи без достатньої правової підстави, зобов’язана повернути потерпілому це майно, ТОВ „Струм-92” просило стягнути сплачену ним відповідачу орендну плату. Крім того, послався на порушення відповідачем обов’язку щодо переоформлення земельної ділянки на нього.

Відмовляючи у позові, господарський суд обґрунтовано не погодився з доводами позивача, виходячи з того, що між сторонами була укладена відповідна  угода про оплату оренди землі та стічних вод, за умовами якої позивач зобов’язався сплачувати оренду землі площею 1114,8 кв.м., яка знаходиться під його нерухомістю до переоформлення належних документів про оренду землі від відповідача на нього.

Місцевий суд обґрунтовано зазначив, що дана угода є домовленістю сторін про участь позивача у спільних витратах відповідача по оплаті орендної плати на підставі договору оренди земельної ділянки, укладеної між відповідачем та Одеською міською радою. Крім того, дана угода підписана уповноваженими особами та скріплена печатками обох підприємств, її умови обома сторонами виконувались належним чином і ніяких заперечень або претензій щодо виконання взятих на себе зобов’язань між сторонами не виникало, як і не виникало підстав для визнання даної угоди недійсною. А тому немає підстав для визнання її недійсною в даний час.

Оцінюючи посилання позивача на те, що відповідачем порушений обов’язок щодо переоформлення земельної ділянки, суд правомірно виходив зі змісту ст. 120 Земельного кодексу України, так як можливість переходу права на земельну ділянку від її орендаря до покупця приналежних орендарю будівель, розташованих на даній ділянці, перебуває в прямій залежності від власника земельної ділянки і його волі, закріпленої в договорі оренди земельної ділянки між ним і відчужувателем будівель. Тобто, обов’язок щодо переоформлення земельної ділянки законом покладається на набувача будівель при переході права власності, а тому посилання позивача на невиконання відповідачем обов’язку щодо переоформлення земельної ділянки суперечить вимогам закону.

При таких обставинах, коли місцевий господарський суд повно, всебічно і неупереджено встановив всі фактичні  обставини справи, дав належну оцінку наданим сторонами доказам у їх сукупності, правильно застосував норми як процесуального, так і матеріального права, підстави для скасування або зміни рішення суду відсутні.

Керуючись  ст.ст. 101, 103-105  Господарського процесуального Кодексу України, апеляційний господарський суд, -

п о с т а н о в и в:

Рішення господарського суду Одеської області від 21.02.2007р. у справі № 9/476-06-12376 залишити без змін, а апеляційну скаргу ТОВ „Струм-92” без задоволення.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом одного місяця.

Головуючий                                                                      Е.І. Андрєєва

Судді:                                                                                П.Ф. Мацюра

Н.В. Ліпчанська