ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.03.2007                                                                             Справа № А17/297-06

Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді: Кузнецової І.Л.,

суддів: Швець В.В. (доповідач), Чимбар Л.О.

при секретарі судового засідання: Гайдук Ю.А.

за участю представників:

позивач: Подольна Н.Г., довіреність №218  від 01.09.06,  представник;

відповідач:  Зибало Н.О. старший державний податковий інспектор, довіреність №9760/10/100  від 31.03.06;

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у місті Дніпродзержинську Дніпропетровської області;

на постанову господарського суду Дніпропетровської області від 1 листопада 2006 року;

у справі №А17/297-06;

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю “Альматея Ойл”, місто Дніпродзержинськ Дніпропетровської області;

до Державної податкової інспекції у місті Дніпродзержинську, Дніпропетровської області;

про визнання недійсним податкового повідомлення-рішення від 22 березня 2006 року №/0/4943.

В С Т А Н О В И В:

Позивач, товариство з обмеженою відповідальністю “Альматея Ойл”, звернувся до господарського суду з позовом, в якому просить визнати недійсним акту ненормативного характеру податкового повідомлення-рішення №/0/4943, від 22 березня 2006 року, про визначення позивачеві суму податкового зобов’язання з податку на додану вартість на загальну суму 177168 гривень, у тому числі 118112 гривень основний платіж, 59056 гривень штрафні (фінансові) санкції, прийнятого відповідачем Державною податковою інспекцією у місті Дніпродзержинську

Позовні вимоги мотивовані тим, що висновок відповідача про те, що операції з передання майна у схов (відповідальне зберігання) не є об’єктом оподаткування податку на додану вартість, тому не включаються до складу з податкового кредиту суми податку сплачені у зв’язку з придбанням товару, які не є об’єктом оподаткування, та до формування податкового кредиту ТОВ “Альматея Ойл” є безпідставним.

Постановою господарського суду у справі №17/297-06 від 1 листопада 2006 року (суддя Стрелець Т.Г.) позовні вимоги задоволені повністю.

Приймаючи спірну постанову господарський суд виходив з наступного:

Позивач придбав бензин А-92 та сплатив за нього грошові кошти контрагенту за договором купівлі-продажу, а не за договором відповідального зберігання.

Факт, що 31 липня 2005 року за актом приймання-передачі вказаний бензин був переданий на умовах франко-термінал ВАТ “Нафтохімік Прикарпаття”, не може перешкоджати віднесенню сплаченої суми податку на додану вартість до складу податкового кредиту позивача.

Оскільки, вказана сума була сплачена позивачем саме за товар, а не у якості винагороди за послуги зберігання на франко-терміналі.

Тому позивач правомірно застосував підпункт 7.4.1 пункту 7.4 статті 7 Закону України «Про податок на додану вартість».

Відповідач не погодившись з постановою господарського суду подав апеляційну скаргу.

Вважає, що вона винесена з порушенням закону.

Господарський суд при винесенні постанови неповно з’ясував усі обставини справи тому неправильно застосував норми матеріального права.

Відповідач просить спірну постанову скасувати та у позовних вимогах відмовити посилаючись на наступне:

Відповідно підпункту 7.4.2 пункту 7.4 статті 7 Закону України “Про податок на додану вартість”, якщо платник податку придбаває товари (послуги) та основні фонди, які призначаються для їх використання в операціях, які не є об’єктом оподаткування згідно зі статтею 3 цього Закону або звільняються від оподаткування згідно зі статтею 5 цього Закону, то суми податку, сплачені у зв’язку з таким придбанням (виготовленням), не включаються до складу податкового кредиту такого платника.

Відповідач вважає, що позивач не довів факт придбання товарів за вищевказаними умовами.

На апеляційну скаргу Позивач надав заперечення, в якому посилається на те, що висновки, викладені в апеляційній скарзі безпідставні і необгрунтовані, тому просить постанову залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Розглянувши апеляційну скаргу, заслухавши представників сторін, Дніпропетровський апеляційний господарський суд, вважає необхідним в задоволені апеляційної скарги відмовити.

Постанову місцевого господарського суду Дніпропетровської області залишити без змін.

Відмовляючи в задоволені апеляційної скарги судова колегія виходила з наступного:

Господарським судом у судовому засіданні встановлено, що 13 липня 2005 року між позивачем (замовник) і ВАТ “Нафтохімік Прикарпаття” (виконавець) був укладений Договір про надання послуг №7-09-0051-05-03 відповідно до якого виконавець приймає на себе зобов’язання здійснювати для замовника такі послуги:

налив нафтопродуктів замовника, які знаходяться на відповідальному зберіганні виконавця, в цистерни;

перевезення нафтопродукти по території України;

отримання сировини та нафтопродуктів для замовника на умовах франко-резервуар виконавця;

31 липня 2005 року між позивачем (покупець) і ВАТ “Нафтохімік Прикарпаття” (продавець) був укладений Договір купівлі-продажу №7-09-0049-05-03 відповідно до якого продавець зобов’язується передати у власність, а покупець прийняти і оплатити нафтопродукти - бензин А-92 в кількості 9739099 тонн загальною вартістю 2123337,84 гривень, в тому числі податок на додану вартість 353889,64 гривень.

Виконання договору купівлі-продажу підтверджується видатковою накладною №103210 від 31 липня 2005 року, податковою накладною №103210 від 31 липня 2005 року, платіжним дорученням №53 від 29 серпня 2005 року на суму 2123337,84 гривень, у тому числі податок на додану вартість 353889,64 гривень, призначення платежу, за бензин А-92 згідно договору поставки №7-09-0049-05-03 від 31 липня 2005 року.

Відповідно до підпункту 7.4.1 пункту 7.4 статті 7 Закону України “Про податок на додану вартість” податковий кредит звітного періоду складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку протягом такого звітного періоду у зв’язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі  інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій в необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання у виробництві та/або поставці товарів (послуг) для оподатковуваних операцій у межах господарської діяльності платника податку.

Відповідно до пункту 7.5 статті 5 Закону України “Про податок на додану вартість” передбачено, що датою виникнення права платника податку на податковий кредит вважається: дата здійснення першої з подій:

або дата списання коштів з банківського рахунку платника податку в оплату товарів (робіт, послуг), дата виписки відповідного рахунку (товарного чека) - в разі розрахунків з використанням кредитних дебетових карток або комерційних чеків;

або дата отримання податкової накладної, що засвідчує факт придбання платником податку товарів (робіт, послуг).

З вищенаведеного вбачається, що податок на додану вартість у розмірі 353889,64 гривень був сплачений позивачем у зв’язку з виконанням договору купівлі-продажу, а не договором надання послуг, тобто вказана сума була перерахована у зв’язку з купівлею товару.

З врахуванням вищевикладеного судова колегія вважає апеляційну  скаргу залишити без задоволення, постанову залишити без змін.

На підставі наведеного та керуючись статтями 160, 167, 200, 205, 206 КАС України суд,-

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у місті Дніпродзержинську Дніпропетровської області, залишити без задоволення.

Постанову господарського суду Дніпропетровської області від 1 листопада 2006 року у справі №А17/297-06, залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом одного місяця до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий                                                                                  І.Л. Кузнецова

Судді:                                                                                          В.В. Швець

Л.О. Чимбар