ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 лютого 2007 р.
№ 31/114 (18/156)

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Удовиченко О.С.–головуючого

Панової І.Ю.,

Хандуріна М.І.

розглянувши касаційну скаргу
ВАТ "Південний  гірничо-збагачувальний комбінат"

на рішення

та на постанову
господарського суду Дніпропетровської області від 31.05.2006
Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 15.09.2006

у справі
господарського суду
№  31/114(18/156)
Дніпропетровської області

за позовом
Асоціації "Промбудіндустрія"

до
ВАТ "Південний  гірничо-збагачувальний комбінат"

про
стягнення заборгованості

за участю представників сторін:

від ВАТ " Південний гірничо-збагачувальний комбінат" –Чабанюк Т.М.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 31.05.2006 року  у справі № 31/114(18/156) (суддя Мороз В.Ф.) стягнуто з відкритого акціонерного товариства „Південний гірничо-збагачувальний комбінат"  на користь Асоціації „Промбудіндустрія"  34015,30 грн. боргу;  97,18 грн. витрат на сплату держмита; 6,75 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу, в іншій частині позову відмовлено.

Постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 15.09.2006 у справі № 31/114 (18/156) (судді: Кузнецова І.Л., Чимбар Л.О., Швець В.В.) рішення господарського суду Дніпропетровської області від  31.05.2006 у справі № 31/114(18/156)  залишено без змін, а апеляційну скаргу  Відкритого акціонерного товариства “Південний гірничо- збагачувальний комбінат”  - без задоволення.

Не погоджуючись з вказаними рішеннями судів попередніх інстанцій, ВАТ "Південний  гірничо-збагачувальний комбінат" звернувся до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою в якій просить скасувати рішення господарського суду Дніпропетровської області від 31.05.2006 року та постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 15.09.2006 у справі № 31/114 (18/156), прийняти нове рішення яким в позові відмовити.

Касаційна скарга мотивована тим, що господарським судом Дніпропетровської області 01.02.2005 р. у справі №Б29/21/05 було порушено провадження про банкрутство ВАТ “Південний ГЗК”, про що 11.03.2006 р. в газеті „Голос України" опубліковано оголошення. Протягом місяця від позивача не надійшло заяви про визнання кредиторських вимог та включення до реєстру кредиторів, з огляду на що вимоги позивача, як конкурсного кредитора згідно ст. 14 Закону України „Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" не розглядаються та вважаються погашеними. Вказані обставини судами попередніх інстанцій не взяті до уваги.

Колегія суддів Вищого господарського суду України , переглянувши в касаційному порядку  рішення   місцевого та постанову апеляційного господарського суду,  на підставі встановлених фактичних обставин справи, перевіривши застосування судом першої  та апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права вважає, що касаційна скарга підлягає задоволенню частково,  виходячи з такого:

- судами попередніх інстанцій встановлено, що 31.05.2000р. між Асоціацією „Промбудіндустрія"   та ВАТ “Південний ГЗК” був укладений договір підряду на капітальний ремонт за №251.

Згідно договору позивач на замовлення відповідача зобов'язався провести роботи по ремонту металоконструкцій корпусу збагачення, складу концентрату РОФ1 та ремонту металоконструкцій корпусу збагачення, зміцнення колон та ригелів, очищення від корозії, ремонту підкранових балок прольоту сепарації РОФ2 у відповідності до проектно-кошторисної документації, а відповідач зобов'язався прийняти роботи та оплатити. У відповідності до п. 2.4. Договору оплата виконаних робіт здійснюється замовником на підставі платіжних вимог, виставлених підрядником за фактично виконані роботи за звітний період, що підтверджені актами форми Ф-2, оформленими у двосторонньому порядку. Оплата виконаних робіт здійснюється протягом 60 банківських днів з дня виставлення рахунків фактур платіжних вимог.

Асоціацією „Промбудіндустрія"   на підставі актів прийняття виконаних робіт та згідно розрахунку заявлено до стягнення загалом 133905,24 грн. залишку заборгованості за виконані за договором роботи, у тому числі 99 889,94 грн. боргу за виконані роботи у 2001 р. та 34015,30 грн. боргу за роботи, виконані у 2002, 2003 роках.

ВАТ “Південний ГЗК” згідно наданого розрахунку підтверджено борг перед Асоціацією „Промбудіндустрія"  за виконані роботи у 2002,2003 роках у розмірі 34015,30 грн.

11.03.05р. Асоціація „Промбудіндустрія"  звернулася з позовом  до господарського суду Дніпропетровської області  про  стягнення з ВАТ “Південний ГЗК”  боргу у розмірі 133 905,24 грн. за виконані у 2001-2003 р. роботи за договором підряду на капітальний ремонт №251 „а" від 31.05.2000.

Постановою Вищого господарського суду України від 15 лютого 2006 року у справі № 18/156  касаційну скаргу ВАТ "Південний гірничо-збагачувальний комбінат" задоволено частково.

Постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 13.10.2005 року та рішення господарського суду Дніпропетровської області  від 07.06.2005 скасовано і справу № 18/156 передано на новий розгляд до суду першої інстанції в іншому складі.

Як вбачається з  додатку до відзиву  відповідача, в газеті " Голос України"  від 11 березня 2006 № 45(3795) опубліковано оголошення про порушення провадження у справі № Б29/21/05 про банкрутство  ВАТ " Південний гірничо-збагачувальний комбінат" .

Рішенням господарського суду від 31.05.2006 р. під час нового розгляду позов задоволено частково, суд першої інстанції стягнув  з відповідача борг за виконані у 2002,2003 рр. роботи за договором у сумі 34015,30 грн. в інший частині позову  - відмовив.

Колегія суддів Вищого господарського суду України вважає, що суди попередніх інстанцій, в порушення вимог ст.43 ГПК України,  дійшли невірного висновку, що оскільки  ЦК України не містить відповідних підстав припинення зобов'язань на основі    Закону України „Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" та оскільки  на час провадження у справі про банкрутство та публікації оголошення про банкрутство відповідача (14.05.2006 року), справа за даним позовом  надійшла до господарського суду (30.03.2006 року) після скасування Вищим господарським судом України раніше постановлених судових рішень, тобто в період місячного терміну після публікації оголошення про банкрутство відповідача, а тому строк на пред'явлення вимог  позивачем до суду не  був пропущений.

Відповідно до частини першої статті 5 Закону України “Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом” провадження у справах про банкрутство регулюється цим Законом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законодавчими актами України.

Згідно ч.1 ст. 14 Закону України „Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" конкурсні  кредитори  за  вимогами,  які  виникли  до  дня порушення провадження у справі про банкрутство,  протягом тридцяти днів   від  дня  опублікування  в  офіційному  друкованому  органі оголошення про порушення  провадження  у  справі  про  банкрутство зобов'язані   подати  до  господарського  суду  письмові  заяви  з вимогами до боржника, а також документи, що їх підтверджують.

Отже, ч.1 ст.14 Закону містить норму імперативного характеру, яка зобов'язує кредиторів за вимогами, які виникли до дня порушення провадження у справі про банкрутство,  після  опублікування  в  офіційному  друкованому  органі оголошення  про  порушення  провадження  у  справі про банкрутство  звернутися до господарського суду з заявами  про грошові вимоги до боржника.

Колегія суддів Вищого господарського суду України вважає, що в даному випадку,  грошові вимоги конкурсних кредиторів в порядку ст.14 Закону  необов'язково повинні  мати безспірний характер, тобто кредитори  зобов'язані звернутися до господарського суду з заявами про усі наявні  грошові вимоги до боржника, незалежно від того який характер –спірний чи безспірний мають дані вимоги.

Вирішуючи спір по суті, господарський суд, в даному випадку, після порушення справи про банкрутство і публікації оголошення,  повинен був з'ясувати в рішенні факти, чи звернувся  позивач з грошовими вимогами, які є предметом позову у справі № 31/114(18/156),  до боржника – відповідача в процедуру банкрутства в порядку ч.1 ст.14 спеціального  Закону України " Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Відповідно до вимог ч.2 ст.14 Закону, вимоги конкурсних кредиторів, що заявлені після закінчення строку, встановленого для їх погашення або не заявлені взагалі –не розглядаються і вважаються погашеними, про що господарський суд зазначає в ухвалі якою затверджує реєстр кредиторів,  виходячи з викладеного,  у разі встановлення факту, що позивач не звернувся у тридцятиденний строк з дня публікації з заявою про визнання його вимог  до боржника у справі про банкрутство, господарський суд має право відмовити в позові на підставі ч.2 ст.14  спеціального Закону України " Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Враховуючи межі перегляду справи в суді касаційної інстанції, керуючись статтями 1117, 1119 - 11111 ГПК України, Вищий господарський суд України

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ВАТ "Південний   гірничо-збагачувальний комбінат" задовольнити частково.

Рішення господарського суду Дніпропетровської області від 31.05.2006 та постанову  Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 15.09.2006 у справі № 31/114(18/156) скасувати.

Справу направити на новий розгляд до господарського суду  Дніпропетровської області.

Головуючий                                                                           О.С. Удовиченко

Судді                                                                                             І.Ю. Панова

М.І. Хандурін