ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  МІСТА СЕВАСТОПОЛЯ
РІШЕННЯ

"13" квітня 2007 р.
справа № 20-4/049-5/179

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю “Юреко” (99055, м.Севастополь, вул. Ген. Лебедя, 37)

до Приватного підприємства “Расчетный центр” (99045, м. Севастополь, вул. Шостака, б. 5, кв. 50)

про визнання недійсним договору № б/н від 01.02.2000 про інвестування будівництва житлового будинку № 5 (шифр 8/7-575) розташованого за адресою: м. Севастополь, вул. Шостака

Суддя Євдокимов І.В.

Представники сторін:

Позивач: не з’явився;

Відповідач: Старков О.В., представник, довіреність № 7 від 22.04.2003.

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою відповідальністю “Юреко” звернулось до господарського суду з позовом до Приватного підприємства “Расчетный центр” про визнання недійсним договору № б/н від 01.02.2000 про інвестування будівництва житлового будинку № 5 (шифр 8/7-575) розташованого за адресою: м. Севастополь, вул. Шостака.

Ухвалою Господарського суду м. Севастополя від 05.04.2006 відмовлено у прийнятті зустрічної позовної заяви приватного підприємства “Расчетный центр” до Товариства з обмеженою відповідальністю “Юреко” про визнання недійсним акта державної приймальної комісії про приймання до експлуатації закінченого будівництвом об’єкта (вбудованих службових приміщень в блоці 1-3 будинку №5 по вул. Шостака в м. Севастополі) від 13.01.2000р.

Рішенням господарського суду м. Севастополя від 05.04.2006 позов задоволено, постановлено визнати недійсним з моменту укладання договір про інвестування в будівництво житлового будинку (шифр 8/7-575) по вул. Шостака м. Севастополя від 01.02.2000р., укладений між Малим приватним підприємством “Юреко” та Приватним підприємством “Расчетный центр”, та постановлено стягнути з Приватного підприємства “Расчетный центр” на користь Товариства з обмеженою відповідальністю “Юреко” 85 грн. –державне мито, 118 грн. –витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Постановою Севастопольського апеляційного господарського суду від 16.05.2006 рішення та ухвалу Господарського суду м. Севастополя від 05.04.2006 у справі № 20-4/049 залишено без змін.

Постановою Вищого господарського суду від 19.07.2006 року постанова Севастопольського апеляційного господарського суду від  16.05.2006, рішення господарського суду м. Севастополя від 05.04.2006 та ухвала господарського суду м. Севастополя від 05.04.2006 у справі № 20-4/049 скасовані, а справа направлена на новий розгляд до господарського суду м. Севастополя.

Ухвалою суду від 10.08.2006 справа прийнята до провадження суддею Євдокимовим І.В., їх привласнений № 20-4/079-5/179.

В процесі розгляду справи позивач уточнив позовні вимоги, та просить визнати недійсним договору № б/н від 01.02.2000 про інвестування будівництва житлового будинку № 5 (шифр 8/7-575) розташованого за адресою: м. Севастополь, вул. Шостака, та застосувати до сторін договору реституцію.

Ухвалою господарського суду міста Севастополя від 08.09.2006 провадження по справі № 20-4/079-5/179 було зупинено до розгляду господарським судом міста Севастополя справи № 20-12/212  за адміністративним позовом  Приватного підприємства “Расчетний центр” до Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю в м. Севастополі про визнання недійсним Акту державної приймальної комісії про прийом до експлуатації закінченого будівництвом об’єкту (вбудованих службових приміщень в блоку 3-1 будинку № 5 по вул. Шостака в м. Севастополі) від 13.01.00р.

Постановою господарського суду м. Севастополя від 19.09.2006 по справі № 20-12/212 адміністративний позов Приватного підприємства “Расчетний центр” до Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю в м. Севастополі про визнання недійсним Акту державної прийом очної комісії про прийом до експлуатації закінченого будівництвом об’єкту (вбудованих службових приміщень в блоку 3-1 будинку № 5 по вул. Шостака в м. Севастополі) від 13.01.00р., задоволений в повному об’ємі.

Ухвалою суду від 29.11.2006 провадження по справі поновлено.

Представник позивача у судове засідання не з’явився, причин неявки суду не надав, про час та місце судового засідання був повідомлений належним чином.

Представнику відповідача в судовому засіданні роз'яснені його процесуальні права і обов'язки, передбачені ст. ст. 20, 22 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши надані докази, суд

ВСТАНОВИВ:

01.02.2000 між Малим приватним підприємством “Юреко” (Генеральний інвестор) та Приватним підприємством “Расчетный центр” (Інвестор) був укладений договір про інвестування в будівництво житлового будинку № 5 (шифр 8/7-575) по вул. Шостака у місті Севастополі.

Відповідно до пункту 1.1 вказаного Договору, предметом Договору є відносини сторін по інвестуванню коштів в завершення будівництва та здачу до експлуатації службових приміщень загальною площею 197,5 кв.м в блоці 3-1 житлового будинку № 5 (шифр 8/7-575) по вул. Шостака в місті Севастополі.

Пунктом 2.2.1 Договору Інвестор (відповідач) зобов’язувався за рахунок своїх або інших коштів забезпечити фінансування завершення будівництва службових приміщень на умовах вказаного Договору.

Сторони за договором домовились (пункт 3.1) визначити в натурі долю Інвестора в службових приміщеннях загальною площею 197,5 кв.м в блоці 3-1 житлового будинку № 5 (шифр 8/7-575) по вул. Шостака в місті Севастополі в розмірі 100 %.

Вказаний договір підписаний сторонами –МПП “Юреко” та ПП “Расчетный центр” та діє до повного виконання сторонами всіх своїх зобов’язань.

Позивач –Товариство з обмеженою відповідальністю “Юреко”, яке створено шляхом реорганізації Малого приватного підприємства “Юреко” та є його правонаступником відповідно до Статуту, просить суд визнати договір про інвестування в будівництво житлового будинку № 5 (шифр 8/7-575) по вул. Шостака міста Севастополя від 01.02.2000 недійсним з моменту його укладення на тій підставі, що на момент укладення договору службові приміщення загальною площею 197,5 кв.м в блоці 3-1 житлового будинку № 5 (шифр 8/7-575) по вул. Шостака в місті Севастополі вже були добудовані та здані в експлуатацію відповідно до Акту державної приймальної комісії від 13.01.2000.

Постановою господарського суду м. Севастополя від 19.09.06 по справі № 20-12/212 Акт державної приймальної комісії про прийомку в експлуатацію закінченого будівництвом об’єкту (вбудованих службових приміщень в блоці 3-1 будинку № 5 по вул. Шостака в місті Севастополі) від 13.01.2000 був визнаний недійсним, на підставі відсутності в Акті підпису Державного управління екобезпеки в м. Севастополі.

Вивчивши матеріали справи, письмові пояснення представників сторін, а також підстави скасування Вищим Господарським Судом України рішень судів по вказаній справі, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню частково, виходячи з наступного.

Відповідно до статті 1 Закону України “Про інвестиційну діяльність”  № 1560-XII від 18.09.1991 в редакції, що діяла на момент укладення договору (далі –Закон), інвестиціями є всі види майнових та інтелектуальних цінностей, що вкладаються в об'єкти підприємницької та інших видів діяльності, в результаті якої створюється прибуток (доход) або досягається соціальний ефект.

Згідно з частиною першою статті 2 вказаного Закону інвестиційною діяльністю є сукупність практичних дій громадян, юридичних осіб і держави щодо реалізації інвестицій.

Об'єктами інвестиційної діяльності, відповідно до статті 4 Закону можуть бути будь-яке майно, в тому числі основні фонди і оборотні кошти в усіх галузях та сферах народного господарства, цінні папери, цільові грошові вклади, науково-технічна продукція, інтелектуальні цінності, інші об'єкти власності, а також майнові права.

Основним правовим документом, який регулює взаємовідносини між суб'єктами інвестиційної діяльності, є договір (угода) (стаття 9 Закону).

Як слід з матеріалів справи, вбудоване адміністративне приміщення, яке входить до складу 120-квартирного житлового будинку по вул. Шостака, 5 було прийнято до експлуатації державною приймальною комісією 13.01.2000, що підтверджується Актом державної приймальної комісії про приймання до експлуатації закінченого будівництвом об’єкта.

Відповідно до вказаного Акту до експлуатації прийнятий об’єкт шифр 8/7-575 (3-1) –вбудоване адміністративне приміщення загальною площею 126,86 кв.м., яке закінчено будівництвом.

Постановою господарського суду м. Севастополя від 19.09.2006 по справі № 20-12/212 адміністративний позов Приватного підприємства “Расчетний центр” до Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю в м. Севастополі про визнання недійсним Акту державної прийом очної комісії про прийом до експлуатації закінченого будівництвом об’єкту (вбудованих службових приміщень в блоку 3-1 будинку № 5 по вул. Шостака в м. Севастополі) від 13.01.00р., задоволений в повному об’ємі.

Підставою для визнання вказаного акту недійсним стало те, що у спірному Акті відсутня підпис Державного управління екобезпеки в м. Севастополі у зв’язку з не забезпеченням очисними спорудами необхідної потужності.

Однак, суд вважає, що даний Акт відповідно до ст. 36 Господарського процесуального кодексу  України  відноситься к письмовим доказам.

Як документ, засвідчений членами державної приймальної комісії, вказаний Акт містить дані про ті обставини, на підставі яких позивач обґрунтовує свої вимоги про визнання спірного договору недійсним.

Актом державної приймальної комісії про прийняття до експлуатації закінченого будівництвом об’єкта встановлені наступні обставини:

-          п. 1 Акту: „Державної приймальної комісії наданий до прийому в експлуатацію об’єкт: вбудоване адміністративне приміщення (шифр 8/7-575; блок 3-1) по вул. Шостака в місті Севастополі)”;

-          п. 8 Акту: „Будівельно-монтажні роботи здійснювались у строки: начало робіт: червень 1997 року, завершення робіт –грудень 1999 року”;

-          у п.п. 12-12, п.п. 17, 18 Акту вказано про проведення усіх необхідних будівельно-монтажних робіт по будівництву об’єкту, а також вказана його вартість.

Таким чином, вбудоване адміністративне приміщення по вул. Шостака, 5 в м. Севастополі (блок 3-1) до наступного часу формально не прийнято в експлуатацію у зв’язку з визнанням недійсним судом Акту державної приймальної комісії. Однак вбудоване адміністративне приміщення повністю збудовано відповідно до передбаченого проекту, при цьому строк завершення усіх будівельно-монтажних робіт по приміщенню –грудень 1999 року.

Таким чином, хоча Акт державної приймальної комісії про прийняття до експлуатації закінченого будівництвом об’єкта був судом визнаний недійсним, але він є доказом того, що вбудоване адміністративне приміщення (шифр 8/7-575; блок 3-1) по вул. Шостака в місті Севастополі було збудовано до 01.02.2000 тобто до дати укладання спірного договору.

На підставі викладеного суд дійшов висновку про те, що на час укладення спірного договору не існувало об’єкта інвестиційної діяльності оскільки адміністративне приміщення, інвестування будівництва якого і передбачалось спірним договором, вже було збудовано та прийнято в експлуатацію.

Згідно з пунктом 4 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України положення вказаного Кодексу застосовуються до правовідносин, які виникли після набрання ним чинності, тобто після 01.01.2004, у зв’язку з чим до спірних правовідносин по цій справі застосовуються норми Цивільного кодексу УРСР 1963 року.

Відповідно до ст. 58 Цивільного кодексу УРСР недійсною є угода, укладена лише про людське око, без наміру створити юридичні наслідки (мнима угода). Якщо угода укладена з метою приховати іншу угоду (удавана угода), то застосовуються правила, що регулюють ту угоду, яку сторони дійсно мали на увазі.

Пунктом 13 постанови Пленуму Верховного Суду України від 28.04.1978р. № 3 “Про судову практику в справах про визнання угод недійсними” передбачено, що оскільки сторони ніяких дій по здійсненню мнимої угоди не вчиняли, суд у таких випадках постановляє рішення тільки про визнання угоди недійсною без застосування будь - яких наслідків.

При таких обставинах, суд вважає, що позовні вимоги, щодо застосування двосторонній реституції задоволенню не підлягають.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 22, 49, 75, 82 –85, 115, 116 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ :

1.          Позов задовольнити частково.

2.          Визнати недійсним з моменту укладення договір про інвестування в будівництво житлового будинку (шифр 8/7-575) по вул. Шостака міста Севастополя від 01.02.2000, укладений між Малим приватним підприємством “Юреко” та Приватним підприємством “Расчетный центр”.

3.          Стягнути з Приватного підприємства “Расчетный центр”  (99053, м. Севастополь, вул.Меншикова,5, кв. 16, ідентифікаційний код 30710183, р/рахунок 5968 в ПІБ м. Севастополя, МФО 324515)  на користь Товариства з обмеженою відповідальністю “Юреко” (99055, м. Севастополь, вул. Генерала Лебедя,37, ідентифікаційний код 20717349, р/рахунок 6001 в СФ КБ “Приватбанк”, МФО 324935) 42,50 грн. –державне мито, 59,00 грн. –витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Наказ видати після набрання рішенням  законної сили.

4.          В іншої частини позовних вимог ТОВ “Юреко”  відмовити.

Суддя                                                                                                            І.В. Євдокимов

Рішення оформлено

згідно з вимогами

ст. 84 ГПК України

та підписано

18.04.2007

розсилка:

1.          ТОВ “Юреко” (99055, м.Севастополь, вул. Ген. Лебедя, 37);

2.          ПП. “Расчетный центр” (99045, м. Севастополь, вул. Шостака, б. 5, кв. 50);

3.          справа

4.          наряд