ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" лютого 2007 р.
Справа № 6/394/06

Одеський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Л.В. Поліщук

суддів: Л.І. Бандури, В.Б. Туренко,

при секретарі судового засідання  Г.В. Селіховій,

за участю представників сторін:

від позивача –М.П. Бідняжевська, А.Ю. Бідняжевська

від відповідача –І.О. Жмуровський,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу

ДПІ у Березанському районі Миколаївської області

на постанову господарського суду Миколаївської області

від 13.12.2006р.

у справі № 6/394/06

за позовом Кредитної спілки „Тілігул”, смт. Березанка Березанського району Миколаївської області

до ДПІ у Березанському районі Миколаївської області

про скасування рішень,

встановив:

Березанське відділення Очаківської ОДПІ Миколаївської області здійснила виїзну планову документальну перевірку з питань дотримання кредитною спілкою „Тілігул” вимог податкового та валютного законодавства щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування і сплати податків і зборів та іншого законодавства за період з 01.01.2003р. по 31.12.2005р., за результатами якої склала акт від 19.04.2006р. № 7-23-26108657 (а.с. 16-23).

В ході перевірки встановлені порушення:

- п.п. 2.8, 2.9 ст. 2 Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні затв. постановою Правління НБУ                                   від 15.12.2004р. № 637 зареєстр. в Мінюсті України 13.01.2005р. за                           № 40/10320, оскільки допущені випадки перевищення ліміту залишку готівки в касі підприємства на кінець дня у загальній сумі 188111,02грн., що підтверджено записами у касових книгах №№ 11, 12, 13, 13/а за 2005р.;

- п.п. „е” п. 6.3.3 ст. 6 Закону України „Про податок з доходів фізичних осіб” № 889-ІV від 22.05.2003р. зі змінами та доповненнями, оскільки підприємством протягом 2005 року надавались соціальні пільги особам, які отримували доходи від підприємницької діяльності, в результаті чого сума податку з доходів фізичних осіб, яка підлягає перерахуванню до бюджету, занижена на 353,24грн.

На підставі вказаного акту перевірки Очаківська ОДПІ прийняла податкове повідомлення-рішення від 03.05.2006р. № /0, яким визначила позивачу податкове зобов’язання з податку з доходів фізичних осіб у сумі 353,24грн. і застосувала штрафні (фінансові) санкції по цьому податку у сумі 706,48грн. (а.с. 24) та рішення від 03.05.2006р. № про застосування штрафних (фінансових) санкцій за порушення норм регулювання обігу готівки у сумі 41853,70грн. (а.с.25).

Вказані податкове повідомлення-рішення та рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій оскаржені позивачем в адміністративному порядку і рішенням Березанського відділення Очаківської ОДПІ Миколаївської області від 22.05.2006р. № 1462/10/25 залишені без змін. На підставі вказаного рішення Очаківською ОДПІ прийняте податкове повідомлення-рішення                    від 29.05.2006р. № /0.

ДПІ у Березанському районі Миколаївської області 20.06.2006р. направила кредитній спілці „Тілігул” першу податкову вимогу № 1/177 про сплату податкового боргу у сумі 353,24грн. і 706,48грн., а 26.07.2006р. направила другу податкову вимогу за № 2/205 про сплату 353,24грн., 706,48грн. і 41853,7грн.(а.с. 64, 65).

Кредитна спілка „Тілігул” звернулася до господарського суду Одеської області із адміністративним позовом про скасування податкового повідомлення-рішення від 0.05.2006р. № /0, рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій від 03.05.2006р. № , податкового повідомлення-рішення від 29.05.2006р. № /0 та першої податкової вимоги від 20.06.2006р. № 1/177 і другої податкової вимоги                     № 2/205 від 26.07.2006р., як таких, що прийняті з порушенням норм чинного законодавства.

Постановою господарського суду Миколаївської області від 13.12.2006р. (суддя О.В. Ткаченко) позов задоволено частково, скасовані рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій № від 03.05.2006р. та друга податкова вимога № 2/205 від 26.07.2006р. частково в сумі 41853,7грн.; в частині скасування податкових повідомлень–рішень                         № /0 від 03.05.2006р. та № /0 від 29.05.2006р., першої податкової вимоги № 1/177 від 20.06.2006р. і другої податкової вимоги                   № 2/205 від 26.07.2006р. в сумі 1059,72грн. в позові відмовлено. Постанова мотивована тим, що сума податку з доходів фізичних осіб в розмірі 353,24грн. і 706,48 грн. штрафних санкцій, згідно з пп. 17.1.9 п. 17.1 ст. 17 Закону України „Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами” від 21.12.2000  № 2181-III із подальшими змінами та доповненнями (далі –Закон № 2181), нараховані правомірно і позов в цій частині не підлягає задоволенню. Також судом зазначено, що податковою службою правильно встановлено факти перевищення позивачем встановленого ліміту залишку готівки. Проте суд вважає неправомірним рішення про застосування штрафних санкцій у сумі 41853,70грн. і другу податкову вимогу у вказаній сумі, оскільки податковою службою при проведенні перевірки порушено п. 2 ч. 3 ст. 2 КАС України, яка передбачає, що суб’єкти владних повноважень повинні використовувати свої повноваження з метою, з якою це повноваження надано. Мета перевірки, згідно з ст. 11-2 Закону України „Про податкову службу” повинна зазначатися в направленні на перевірку. В направленнях на перевірку № 29 і № 32, на підставі яких проводилась перевірка і було прийнято рішення, не зазначено про перевірку дотримання позивачем норм з регулювання обігу готівки.

Не погоджуючись із прийнятою господарським судом постановою, ДПІ у Березанському районі Миколаївської області звернулась із апеляційною скаргою від 29.12.2006р. № 2457/10/10, в якій просить постанову суду скасувати, в частковому задоволенні позовних вимог відмовити, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, оскільки виїзна планова документальна перевірка кредитної спілки „Тілігул” проведена податковою інспекцією з дотриманням норм чинного законодавства.

До апеляційного суду Одеської області надійшла повторна апеляційна скарга ДПІ у Березанському районі Миколаївської області від 29.12.2006р.                       № 2456/10/10, яка приєднана до першої апеляційної скарги для одночасного розгляду.

Кредитна спілка „Тілігул” у запереченнях на апеляційну скаргу зазначає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та прийняв рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, що є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення.

Заслухавши представників сторін та дослідивши матеріали справи судова колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, виходячи із наступного.

Відповідно до п. 1.15 ст. 1 Закону України „Про податок з доходів фізичних осіб” від 22.05.2003р. № 889 із подальшими змінами та доповненнями (далі –Закон № 889) –кредитна спілка „Тілігул” є податковим агентом. До складу загального місячного оподаткованого доходу відповідно до п.п. 4.2.1 п. 4.2 ст. 4 вказаного закону включаються доходи у вигляді заробітної плати, інші виплати та винагородження (нараховані) виплачені платнику податку відповідно до умов трудового або цивільно-правового договору. В порушення п. „е” п.п. 6.3.3 ст. 6 Закону № 889 позивачем протягом 2005 року надавалися соціальні пільги особам, які отримували доходи від підприємницької діяльності, внаслідок чого податкова інспекція правомірно, як було встановлено судом першої інстанції і не заперечувалося позивачем при розгляді апеляційної скарги, донарахувала податок з доходів фізичних осіб в розмірі 353,24грн. і застосувала 706,48грн. штрафних санкцій на підставі               п.п. 17.1.9 п. 17.1 ст. 17 Закону № 2181.

Пунктом 1 Указу Президента України від 12.06.1995р. № 436/95 „Про застосування штрафних санкцій за порушення норм з регулювання обігу готівки” установлено, що у разі порушення юридичними  особами  всіх форм власності, фізичними особами - громадянами України, іноземними громадянами та особами без громадянства, які є суб'єктами підприємницької діяльності, а також постійними представництвами нерезидентів, через які повністю або частково здійснюється підприємницька діяльність, норм з регулювання обігу готівки у національній валюті, що встановлюються Національним банком України, до них застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафу: за перевищення встановлених лімітів залишку готівки в касах - у двократному розмірі сум виявленої понадлімітної готівки за кожний день.

Перевіркою правильності ведення касових операцій встановлено, що КС „Тілігул” згідно „Заявки-розрахунку для встановлення загального ліміту залишку готівки в касі, порядку і строків здавання готівкової виручки” встановлений загальний ліміт залишку готівки в касі підприємства у сумі 130,00грн., який затверджено Березанським відділенням № 3162 ВАТ „Державний ощадний банк України” 05.12.2002р. (а.с. 103). Даним документом передбачено, що готівкова виручка повинна здаватися до банку щоденно. Інших розрахунків встановлення ліміту залишку готівки в касі в ході перевірки не надавалось. В перевіряємому періоді встановлено, що в 2005 році підприємством в порушення п. 2.8, п. 2.9 ст. 2 Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, затв. постановою Правління Нацбанку України від 15.12.2004р. № 637 зареєстр. в Мінюсті України 13.01.2005р. за № 40/10320 (далі - Положення № 637) допущено випадки перевищення ліміту залишку готівки в касі підприємства на кінець дня, про що свідчать записи у касових книгах № 11, № 12, № 13, № 13/а, за 2005р.

Пунктом 5.2 Положення № 637 було визначено, що установлення ліміту каси проводиться підприємствами самостійно на підставі розрахунку встановлення ліміту залишку готівки в касі (додаток 2), що підписується головним (старшим) бухгалтером та керівником підприємства (або уповноваженою ним особою).

Постановою правління спілки було встановлено ліміт каси у 7500грн. Однак такий порядок встановлення ліміту залишку готівки в касі суперечить вимогам Положення № 637.

Пунктом 5.13 Положення № 637 передбачено, що затверджені банками до набрання чинності цим Положенням загальні ліміти залишку готівки в касі підприємства та строки здавання виручки чинні до їх перегляду, який здійснюється з метою забезпечення відповідності цих показників чинним вимогам у порядку, визначеному цим Положенням.

Посилання позивача, що він не є підприємством і суб’єктом господарювання, не заслуговує на увагу, оскільки згідно п. 1.2 Положення               № 637 підприємства, - це юридичні особи (крім банків) незалежно від організаційно-правової форми та форми власності (їх відокремлені підрозділи), що є учасниками відносин у сфері господарювання, зокрема суб'єкти господарювання, які здійснюють підприємницьку діяльність, а також інші суб'єкти господарювання, органи державної влади та органи місцевого самоврядування. Кредитні спілки (ст. 130 Глави 13 ГК України) відносяться до суб’єктів господарювання.

За таких обставин місцевий господарський суд обґрунтовано дійшов висновку, що податковою інспекцією правильно встановлено перевищення позивачем установленого ліміту каси.

КС „Тілігул” в судовому засіданні при розгляді апеляційної скарги погодилось з вищевказаним висновком.

Між тим, суд першої інстанції скасував рішення про застосування штрафних санкцій за перевищення встановленого ліміту каси, пославшись на те, що в направленні на перевірку податкова інспекція не зазначила про перевірку дотримання позивачем норм з регулювання обігу готівки.

Апеляційна інстанція вважає такий висновок суду помилковим, оскільки податкова інспекція здійснила у відповідності з вимогами ст. 11 Закону України „Про податкову службу в Україні” виїзну планову документальну перевірку з питань дотримання позивачем, КС „Тілігул”, вимог податкового та валютного та іншого законодавства відповідно до затвердженого плану перевірки і переліку питань, в який увійшло питання дотримання вимог порядку ведення касових операцій в національній валюті в Україні (а.с. 27).

Отже, позов в частині скасування рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій № від 03.05.2006р. Очаківської ОДПІ не підлягає задоволенню.

Разом з тим, судова колегія зазначає, що ДПІ у Березанському районі неправомірно включила в другу податкову вимогу № 2/205 від 26.07.2006р., як узгоджене податкове зобов’язання, штрафні санкції у сумі 41853,70грн. за вищевказаним рішенням, оскільки штрафні санкції за порушення ліміту каси не підпадають під податкові зобов’язання у розумінні Закону № 2181, у зв’язку з чим зазначена податкова вимога підлягає скасуванню в сумі 41853,70грн.

Враховуючи викладене, постанова суду підлягає скасуванню, а позов –задоволенню частково.

Керуючись ст.ст. 160, 198, 202, 205, 207, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд –

постановив:

Апеляційну скаргу ДПІ у Березанському районі Миколаївської області задовольнити частково, постанову господарського суду Миколаївської області від 13.12.2006р. у справі № 6/394/06 скасувати.

Позов задовольнити частково.

Скасувати другу податкову вимогу № 2/205 від 26.07.2006р. ДПІ у Березанському районі Миколаївської області в частині визначення податковим зобов’язанням штрафні санкції у сумі 41853,70грн. за порушення норм регулювання обігу готівки.

В іншій частині позову відмовити.

Постанова апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом одного місяця з дня складення постанови в повному обсязі.

Головуючий суддя                                                            Л.В.Поліщук

Суддя                                                                                          Л.І. Бандура

Суддя                                                                                В.Б. Туренко