ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" лютого 2007 р.  09:40              Справа № АС-41/348-06

вх. № 12660/1-41

Суддя господарського суду Харківської області Мінаєва О.М.

за участю секретаря судового засідання Гуцевич М.П.

представників сторін :

позивача - Борецька М.В. - дов., Бородавка К.П. - дов.

відповідача - Осадчий А.В., дов.

прокурор - Балаклицький  В.В.

по справі за позовом  Лозівська ОДПІ, м. Лозова

до  КП "Теплові мережі" Лозівської міської ради, м. Лозова

про стягнення 2509193,32 грн.

ВСТАНОВИВ:

Позивач, Лозівська ОДПІ, м. Лозова , згідно уточнень позовних вимог просить суд стягнути з відповідача КП "Теплові мережі" Лозівської міської ради, м. Лозова, 2246953,40 грн. податкового боргу за рахунок активів.

Відповідач визнає наявність боргу, але заперечує проти стягнення за рахунок активів, вказує на те, що стягнення можливе лише за рахунок грошових коштів підприємства у відповідності до норм чинного законодавства, але таке стягнення бути мати результатом залишення міста без тепла з непередбачуваними наслідками.

Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення представників сторін, суд вважає позовні вимоги такими, що задоволенню не підлягають, виходячи з наступного.

Згідно з п. 1.6. ст. 1 Закону України “Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами” № 2181-III від 21.12.2000 року з наступними змінами та доповненнями примусове стягнення - звернення стягнення на активи платника податків у рахунок погашення його податкового боргу, без попереднього узгодження його суми таким платником податків. Відповідно до п. 1.7 ст. 1 цього ж Закону активи платника податків - це кошти, матеріальні та нематеріальні цінності, що належать юридичній або фізичній особі за правом власності або повного господарського відання.

У відповідності з п. 1 .3 та 1.3.1. Статуту Комунального підприємства “Теплові мережі” Лозівської міської ради Харківської області майно підприємства перебуває у комунальній власності територіальної громади міста Лозова Харківської області та закріплюється за ним на праві оперативного управління. Представник власника майна з підприємством укладає договір, який визначає механізм використання, збереження комунальної власності, переданої в оперативне управління та виконання дій, направлених на поліпшення його стану (в тому числі в межах бюджетного фінансування). Правом оперативного управління визнається речове право суб'єкта господарювання, який володіє, користується і розпоряджається майном, закріпленим за ним власником цього майна для здійснення некомерційної господарської діяльності, у межах, встановлених Господарським кодексом, іншими законами (нормативними актами), а також власником майна.

22.04.2006 року між Управлінням житлово-комунального господарства та будівництва Лозівської міської ради Харківської області (“Представником  власника  майна”) та КП „Теплові   мережі”   Лозівської   міської   ради   (“Користувачем”)   було   укладено договір оперативного  управління  майна,  що  перебуває  в  комунальній   власності територіальної громади м. Лозова Харківської області, згідно якого “Представник власника майна” на підставі рішення   № 1022   XXXI сесії XXIV скликання Лозівської міської ради Харківської області від 01 квітня 2005 року передає “Користувачу” в оперативне управління майно станом на “01”квітня 2005 року залишковою (балансовою) вартістю в сумі 10275680,00 грн., згідно акту приймання-передачі, який було складено відповідно до розпорядження Лозівської міської ради Харківської області від 22 квітня 2005 року . Майно передається “Користувачу” в оперативне управління з метою провадження некомерційної господарської діяльності, передбаченої його статутом, з урахуванням інтересів територіальної громади міста Лозова Харківської області. Майно підприємства становлять виробничі і невиробничі фонди, які передані йому в оперативне управління, а також інші цінності, вартість яких відображається в самостійному балансі підприємства або в інших, передбачених законом формах обліку майна господарюючих суб”єктів.

Майно,  в  залежності   від  економічної  форми   розподіляється  на  основні   фонди, оборотні засоби, кошти, товари.

Основними фондами виробничого і невиробничого призначення є будинки, споруди, машини устаткування, обладнання, інструмент, виробничий інвентар та інше майно тривалого використання, що віднесено законодавством до основних фондів.

Оборотними засобами є сировина, паливо, матеріали, малоцінні предмети та предмети, що швидко зношуються, інше майно виробничого і невиробничого призначення, що віднесено законодавством до оборотних засобів.

Таким чином, майно, яке знаходиться на балансі КП „Теплові мережі” та перебуває в оперативному управлінні, не підпадає під визначення активів платника податків згідно п. 1.7. ст. 1 Закону України “Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами”, оскільки перебуває в комунальній власності територіальної громади м. Лозова Харківської області, а КП “Теплові мережі” є лише користувачем.

У відповідності до преамбули Закону України „Про порядок погашення зобов”язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами” цей Закон є спеціальним Законом з питань оподаткування, який установлює порядок погашення зобов”язань юридичних або фізичних осіб перед бюджетами та державними цільовими фондами з податків і зборів (обов”язкових платежів).  Статтею 11 цього Закону передбачено спеціальний порядок погашення податкового боргу державних або комунальних підприємств. Суд не приймає посилань позивача на звернення до суду в загальному порядку, оскільки здійснені ним заходи в межах статті 11 Закону України „Про порядок погашення зобов”язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами” не призвели до погашення податкового боргу відповідача, оскільки стягнення з комунальних підприємств податкового боргу за рахунок активів в загальному порядку законодавством не передбачено.

Керуючись статтями   4, 8, 86, 94, 160 - 163  Кодексу адміністративного судочинства України , суд

ПОСТАНОВИВ:

В позові відмовити.

На постанову через суд першої інстанції може бути подана заява про апеляційне оскарження протягом десяти днів з дня складання постанови у повному обсязі.

Апеляційна скарга може бути  подана через суд першої інстанції протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження. Копія апеляційної скарги одночасно направляється до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подається у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Постанова набирає законної сили після закінчення строків для подачі заяви про апеляційне оскарження.

Якщо було подано  заяву  про  апеляційне  оскарження,  але апеляційна  скарга  не  була  подана  у  строк,  встановлений  цим Кодексом,  постанова  суду набирає законної сили після закінчення цього строку.

Постанова в повному обсязі виготовлена 12.02.2007 року.

Суддя                                                                                            Мінаєва О.М.