ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" квітня 2007 р.  10:00              Справа № АС-42/716-06

вх. № 15030/1-42

Суддя господарського суду Харківської області Яризько В.О.

за участю секретаря судового засідання Булавінова Ю.В.

представників сторін :

позивача - Семенченко В.В. (дов.)

відповідача - Скрипник О.І. (дов.)

прокурор - Миргород І.І. (посвідчення №28)

по справі за позовом  Прокурор Краснокутського району Харківської області смт. Краснокутськ в інтересах держави в особі ДПІ Краснокутського району, смт. Краснокутськ

до  Сільськогосподарського ТОВ "Нива", с. Китченківка Краснокутського району Харківської області

про стягнення 70810,00 грн.

ВСТАНОВИВ:

Прокурор в інтересах держави в особі ДПІ у Краснокутському р-ні Харківської обл. звернувся з позовом до суду про стягнення зі СТОВ "Нива" заборгованості з прибуткового податку з громадян в розмірі 70810,0грн., в т.ч. 67309,23 грн. по податку із орендної плати за паї 2003 року та 3501,37 грн. по податку з заробітної плати.

Позивач - ДПІ у Краснокутському р-ні, уточнив суму заборгованості відповідача, та зазначив, що на час розгляду справи у відповідача залишилась заборгованість лише по податку з орендної плати за паї в розмірі 67309,23грн. Заборгованість з прибуткового податку в розмірі 3501,37 грн. сплачена в повному обсязі.

Відповідач проти позову заперечує повністю, обгрунтовуючи тим, що сума боргу з орендної плати за паї виникла внаслідок форс-мажорних обставин 2002 -2003 роках, що підтверджується довідками ТПП України, та понесенимив зв*язку з цим збитками. Звернення до позивача про списання вказаної суми боргу залишилось без відповіді.

Розглянувши матеріали справи, вислухавши представників сторін суд вважає позовні вимоги необгрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню, виходячи з наступного:

Актом перевірки позивача від 14.07.06р. №10/10-17-028 підтверджена наявність  суми боргу у відповідача зі сплати податку з орендної плати за земельні паї за 2003 рік станом на 14.07.06р. в сумі 67309,23 грн.

З матеріалів справи вбачається, що в період зими 2002 року - літо 2003 року, існував факт непереборної сили, який спричинив загибель врожаю відповідача, а саме станом на 24.04.03р. висновок Торгово-Промислової Палати України від 16.07.2003р. № 8790/05-4 та станом  на 04.08.03р.  висновок Торгово-Промислової Палати України від від 15.08.03р. № 10837/05-4.

Згідно наданого відповідачем розрахунку за підсумками 2003 року, в якому виникли форс-мажорні обставини, розмір прямих витрат, які виникли внаслідок таких обставин, складав  573154,0грн., а всього отримано збитків в сумі 696997,0грн.

Пунктом 18.2 ст. 18 Закону України „Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами" визначено випадки та критерії визнання податкового боргу платників податків безнадійним та процедуру їх списання, зокрема, під терміном "безнадійний" розуміється:

"в" - податковий борг юридичних та фізичних осіб, стосовно якого минув строк позовної давності, встановлений цим Законом;

"г" - податковий борг юридичних та фізичних осіб, що виник внаслідок обставин непереборної сили (форс-мажорних обставин).

Згідно з діючим Порядком списання безнадійного податкового боргу платників податків, розробленим на виконання вимог Закону N 2181 (наказ ДПАУ від 14.03.2001 р. N 103, зареєстрований у Мін'юсті України 10.01.2002 р. N 16/6304 із змінами та доповненнями), факт наявності обставин непереборної сили підтверджується ТПП України, рішенням Президента України про запровадження надзвичайної екологічної ситуації або рішенням КМУ про визнання окремих місцевостей України потерпілими від повені, посухи, пожежі та інших видів стихійного лиха. Вказані уповноважені органи видають відповідний документ, в якому зазначається фактична дата виникнення форс-мажорних обставин.

Як передбачено пунктом 3.4 Порядку списання безнадійного податкового боргу платників податків, затвердженого наказом ДПА України від 14.03.2001 р. № 103, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 10 січня 2002 р. за № 16/6304, під безнадійним податковим боргом розуміється податковий борг юридичних або фізичних осіб, що виник внаслідок обставин непереборної сили (форс-мажорних обставин наприклад стихія, дія суспільного ворога, оголошена та неоголошена війна, загроза війни, терористичний акт, блокада, революція, заколот, повстання, масові заворушення, громадська демонстрація, блискавка, пожежа, буря, повінь, землетрус, нагромадження снігу або ожеледь, вибух тощо), тобто не з вини платників податків, і які неможливо упередити або запобігти своїми заходами, за умови, що форс-мажорні обставини безпосередньо вплинули на своєчасне виконання податкових зобов'язань.

Водночас на підставі пп. 4.2 Порядку № 103 день виникнення безнадійного податкового боргу визначається, виходячи з конкретного місяця, в якому такий факт мав місце.

Стосовно зв*язку між настанням форс-мажорних обставин внаслідок несприятливих умов у 2003р.  на площах позивача та боргом з прибуткового податку з орендної плати за відповідний рік, суд зазначає, що засвідчені ТПП України форс-мажорні обставини спричинили загибель посівів сільськогосподарських культур, вирощування та продаж врожаю яких фактично є єдиним видом господарської діяльності СТОВ "Нива". За таких обставин відповідач не  зміг отримати запланованих доходів від продажу врожаю загиблих сільськогосподарських культур.

Загальна сума витрат від загибелі посівів сільськогосподарських культур склала 573154,0 грн., а збитки склали 696997,0 грн., про що свідчить наданий відповідачем розрахунок.

Таким чином, відповідач не мав можливості за 2003 рік повністю здолати пагубний вплив форс-мажорних обставин на результати фінансово-господарської діяльності товариства. Результати фінансової кризи, яка виникла у результаті загибелі посівів у 2003 році вплинули на результати господарської діяльності СТОВ "Нива" також у 2004р.

Крім зобов*язань по сплаті податків, відповідач повинен був виконувати і цивільно-правові зобов*язання, необхідність у яких викликана потребами його господарської діяльності (заборгованість перед банківськими установами за кредитними договорами, по сплаті заробітної плати, орендної плати за земельні паї, заборгованість перед постачальниками необхідної продукції: паливно-мастильні матеріали, запчастини до с/г техніки, добрива та ін.).

Оскільки чинне законодавство не передбачає механізму визнання таких зобов'язань безнадійними, через що їх несвоєчасне виконання з невідворотністю спричинить банкрутство СТОВ "Нива".

З огляду на викладене, форс-мажорні обставини для відповідача спричинили неотримання запланованих доходів, прямі несприятливі фінансові наслідки від загибелі посівів та витрат на їх пересів в сумі 573154,0 грн., обтяження іншими зобов'язанням. Здійснивши витрати на ліквідацію наслідків форс-мажорних обставин та маючи вказану заборгованість, відповідач не мав можливості своєчасно сплатити прибутковий податок у повному обсязі.

Таким чином, несплачений своєчасно прибутковий податок з орендної плати за земельні паї трансформувався в податковий борг.

Отже, єдиною причиною виникнення у СТОВ "Нива" боргу по сплаті прибуткового податку, вказаного у позовній заяві є форс-мажорні обставини, дію яких СТОВ "Нива" не могло ані передбачити, ані попередити, ані усунути власними силами. Згідно з п.п. "г" п.п.18.2.1 п. 18.2 ст.18 Закону України №2181 податковий борг, що виник внаслідок форс-мажорних обставин визнається безнадійним і підлягає списанню.

Суд не приймає посилання позивача стосовно того, що відповідач не звертався своєчасно до ДПІ про списання спірного боргу, оскільки, як пояснив сам представник позивача, при проведення реорганізації Богодухівської МДПІ, до складу якої входив і позивач, була втрачена частина документації, зокрема документи щодо реєстрації вхідної кореспонденції, тому ні спростувати ні підтвердити факт звернення відповідача про списання спірного боргу він не може. Відповідач також за цей період втратив свої первинні бухгалтерські документи, що підтверджується довідкою Фрунзенського РВ ХМУ УМВС в Харківській обл. №59/ЖРЗПЗ726 від 15.02.05р.

Суд зазначає, що правовий інститут списання безнадійного податкового боргу встановлений законом України № 2181, який є законом про оподаткування. За змістом названого закону списання безнадійного податкового боргу призводить до погашення податкових зобов'язань, що його сформували. Таким чином, згідно з законом про оподаткування, яким є Закон України №2181, внаслідок списання безнадійного податкового боргу обов'язок платника податку сплатити ті суми податків і зборів, які входять до його складу, припиняється. З огляду на викладене, списання безнадійного податкового боргу є невід'ємною частиною механізму справляння податків, зборів (обов 'язкових платежів).

В силу приписів Закону України "Про систему оподаткування" зміна механізму справляння податків, зборів (обов 'язкових платежів) можлива лише шляхом внесення змін до законів про оподаткування. В Закон України №2181 відповідні зміни, які б зупиняли дію п.п."г" п.п.18.2.1 п.18.2 вказаного закону, не вносились. Натомість, зупинення дії названої норми закону було здійснено Законом України "Про Державний бюджет України на 2005 рік", та на "...2006 рік". Однак, згаданий закон не є законом про оподаткування і тому не може вносити змін до законодавчо визначеного механізму справляння податків.

Законом України №398 від 30.11.06р. зупинено  на 2007 рік дію п.п. "в" та "г" п.п.18.2.1 ст.18 Закону України №2181, але суд зазначає, що спірні правовідносини виникли до 2006 року.

Крім того, п.15.2 ст.15 Закону України №2181, дія якого не зупинена, встановлено граничний строк стягнення податковим органом узгодженого платником податків податкового зобов*язання в 1095 днів. За таких обставин виникає колізія у зазначених нормах права, коли податковий орган не має права стягувати заборгованість, по якій минув термін позовної давності, та не має права і списувати таку заборгованість в зв*язку з призупиненням дії відповідної норми закону. Тому на даний час відсутній законодавчо встановлений механізм по стягненню податкового боргу, відносно якого сплинув термін позовної давності, та який виник внаслідок форс-мажорних обставин. Законодавчий орган взмозі зупинити дію певних норм закону, але не взмозі зупинити  непереборну  природну силу, внаслідок якої виникають форс-мажорні обставини, тому примушення сільгоспвиробника-платника податку до погашення податкового боргу, який виник внаслідок обставин непереборної сили, приведе до масового банкрутства та знищення вітчизняного сільгоспвиробника, що призведе до  більшої економічної та політичної кризи в суспільстві, ніж несплата такої податкової заборгованості.

Враховуючі, що заборгованість відповідача з прибуткового податку в розмірі 3501,37 грн. сплачена в повному обсязі, а заборгованість з прибуткового податку з орендної плати за землю суд вважає безнадійною, тому дана сума не підлягає стягненню, у зв"язку з чим суд відмовляє в задоволенні позовних вимог.

Керуючись статтями 4, 8, 17, 86, 94, 160 - 163  Кодексу адміністративного судочинства України , суд

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити в задоволенні позовних вимог.

На постанову через суд першої інстанції може бути подана заява про апеляційне оскарження протягом десяти днів з дня складання постанови у повному обсязі.

Апеляційна скарга може бути  подана через суд першої інстанції протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження. Копія апеляційної скарги одночасно направляється до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подається у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Постанова набирає законної сили після закінчення строків для подачі заяви про апеляційне оскарження.

Постанова в повному обсязі виготовлена 16.04.2007р.

Суддя                                                                                            Яризько В.О.