ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

"13" березня 2007 р.
Справа № 22/342-06-8867А

Колегія суддів Одеського апеляційного господарського суду у складі:

Головуючого судді:  Бєляновського В.В.,

Суддів:  Мирошниченко М.А., Шевченко В. В.,

при секретарі   -   Волощук О.О.,

Суддю –доповідача у справі змінено згідно з розпорядженням Голови Одеського апеляційного господарського суду № 137 від 06.11.2006 року.

за участю представників:

Від прокуратури: Дондов В.К.

Від позивача: не з’явився

Від  відповідача: Мамедова С.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні

апеляційну скаргу Прокурора м. Одеси

на постанову господарського суду Одеської області від 06.11.2006 року

у справі   № 22/342-06-8867А

за позовом Прокурора м. Одеси в інтересах держави в особі Одеської державної обласної адміністрації

до Одеської міської ради

про визнання недійсним рішення

ВСТАНОВИЛА:

У вересні 2006 року  прокурор м. Одеси звернувся до господарського суду Одеської області з адміністративним позовом в інтересах держави в особі Одеської обласної державної адміністрації до Одеської міської ради про визнання недійсним та скасування рішення відповідача від 17.04.2001 року       № 2151-ХХІІІ „Про затвердження „Містобудівного обґрунтування розробки правил користування та забудови території курорту „Аркадія” та першого рекреаційного комплексу”. Позовні вимоги обґрунтовувалися тим, що оспорюване рішення прийнято без врахування гарантованих державою та Законом України „Про планування та забудову території” громадських та приватних інтересів, а тому порушує інтереси держави в особі Одеської облдержадміністрації.

В процесі розгляду даної справи прокурор уточнив свої вимоги та просив господарський суд визнати нечинним та скасувати рішення  відповідача.

Одеська міська рада заперечувала проти позову посилаючись на його необґрунтованість, а також на пропущення прокурором без поважних причин встановленого статтею 99 КАС України річного строку для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів.

Постановою господарського суду Одеської області від 06.11.2006 року у справі (суддя –Торчинська Л.О.) у задоволенні позову відмовлено на підставі ст. 100 КАС України з мотивів пропущення прокурором без поважних причин строку звернення до адміністративного суду.

Прокурор м. Одеси у поданій до Одеського апеляційного господарського суду апеляційній скарзі просить зазначену постанову місцевого господарського суду скасувати, як прийняту з порушенням матеріальних та процесуальних норм, та прийняти другу постанову, якою задовольнити позов. При цьому скаржник посилається на те, що про прийняття відповідачем оспорюваного рішення стало відомо за результатами проведення прокуратурою м. Одеси перевірки у поточному році, річний строк для подання адміністративного позову до господарського суду прокуратурою не пропущено, а тому не було необхідності заявляти клопотання про поновлення та продовження процесуального строку.

Заперечень на апеляційну скаргу прокурора від осіб, які беруть участь у справі, не надходило.

Обговоривши доводи апеляційної скарги, вислухавши пояснення представників прокурора та позивача, які підтримали апеляційну скаргу, відповідача, який заперечував проти її задоволення, дослідивши матеріали наявні у справі та додатково витребувані апеляційним судом, перевіривши правильність застосування судом норм матеріального та процесуального права при винесенні оскаржуваної постанови, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню  не підлягає з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено місцевим господарським судом, 17.04.2001 року Одеською міською радою було прийнято рішення № 2151-ХХІІІ „Про затвердження „Містобудівного обґрунтування розробки правил користування та забудови території курорту „Аркадія” та першого рекреаційного комплексу”, яким було затверджено „Містобудівне обґрунтування розробки правил користування та забудови території курорту „Аркадія” та першого рекреаційного комплексу”, встановлено, що „Містобудівне обґрунтування розробки правил користування та забудови території курорту „Аркадія” та першого рекреаційного комплексу” є зміною генерального плану м. Одеси, затвердженого постановою Ради Міністрів УСРР № 37 від 31.01.1989р. „Про генеральний план м. Одеси” та „Схеми функціонально-планувальної організації приморських територій”, затвердженої рішенням міської ради №122-ХХП від 27.02.1997р. „Про затвердження проекту „Схеми функціонально-планувальної організації приморських територій”; зазначено, що генеральний план м. Одеси та „Схема функціонально-планувальної організації приморських територій” діють в тій частині, в якій вони не суперечать „Містобудівному обґрунтуванню розробки правил користування та забудови території курорту „Аркадія” та першого рекреаційного комплексу”.

03.05.2001 року зазначене рішення було опубліковано в „Одеському Віснику”.

Прокурор м. Одеси звернувся до суду з цим адміністративним позовом 04.09.2006 року, вхідний № 20816, що вбачається з відмітки канцелярії господарського суду.

Статтею 99 КАС України передбачено, що адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється річний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була  дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Оскільки оспорюване рішення було опубліковано в засобах масової інформації 03.05.2001 року, та саме з цієї дати прокурор повинен був дізнатися про порушення прав та інтересів Одеської облдержадміністрації.

Згідно з ч. 1 ст. 100 КАС України, пропущення строку звернення до адміністративного суду є підставою для відмови у задоволенні адміністративного позову за умови, якщо в цьому наполягає одна із сторін.

Одеська міська рада наполягає на тому, що прокурором пропущено строк звернення до суду з адміністративним позовом, що є підставою для відмови в його задоволенні.

Відповідно до ч. 2 ст. 100 КАС України, якщо суд визнає причину пропущення строку звернення до суду поважною, адміністративна справа розглядається і вирішується в порядку, встановленому цим Кодексом.

Частиною 1 ст. 102 КАС України передбачена можливість поновлення пропущеного з поважних причин процесуального строку, встановленого законом, за клопотанням особи, яка бере участь у справі.

Однак, таке поновлення не є обов’язковим, оскільки відповідно до вимог вказаних норм закону, поновлення встановленого законом, але пропущеного строку можливе лише за наявності причин, визнаних судом поважними та відповідного клопотання позивача.

Проте, прокурор своїм правом не скористався, клопотання про поновлення пропущеного строку звернення до суду з адміністративним позовом не заявив, причин пропуску цього строку ні у позовній заяві, ні в судовому засіданні не навів, і таких причин, які б могли бути визнані судом поважними, з матеріалів справи не вбачається.

За таких обставин колегія суддів вважає, що господарський суд першої інстанції обґрунтовано застосував до спірних правовідносин положення статей 99, 100, 102 КАС України, і зробив правильний висновок про відсутність підстав для поновлення пропущеного прокурором строку звернення до суду з  адміністративним позовом, враховуючи відсутність клопотання прокурора щодо його поновлення та правомірно відмовив у задоволенні позову.

Викладені в апеляційній скарзі доводи скаржника про те, що про прийняття відповідачем оспорюваного рішення стало відомо за результатами проведеної прокуратурою перевірки  у поточному році, а тому річний строк для подання адміністративного позову не пропущено і не було необхідності заявляти клопотання про поновлення цього строку колегія суддів відхиляє як неспроможне.

Як вже зазначалося вище, оспорюване рішення було опубліковано 03.05.2001 року в „Одеському Віснику”, що підтверджується копією цього засобу масової інформації, а тому саме з цієї дати прокурор повинен був дізнатися про порушення прав та інтересів Одеської облдержадміністрації. Виходячи зі статусу прокурора м. Одеси, його інформаційного правового забезпечення, наявності певного штату працівників та безпосередньої діяльності у правозастосовчій практиці, посилання останнього на те, що про прийняття  оспорюваного рішення йому стало відомо за результатами проведеної перевірки у поточному році, є непереконливими.

Інші доводи прокурора, що викладені в апеляційній скарзі не заслуговують на увагу, оскільки не спростовують висновків господарського суду та з урахуванням всіх обставин даної справи, встановлених судом першої інстанції, не впливають на правильність вирішення спору.

З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що оскаржувана постанова місцевого господарського суду  відповідає фактичним обставинам справи та чинному законодавству, а мотиви прокурора, з яких подано апеляційну скаргу, не можуть бути підставою для її зміни чи скасування, оскільки спростовуються вищевикладеним.

Керуючись  ст.ст. 184, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 254  КАС  України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Постанову  господарського  суду  Одеської  області  від  06.11.2006 року

у справі №  22/342-06-8867А залишити без змін, а апеляційну скаргу прокурора м. Одеси –без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена

у касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий  суддя:                                                Бєляновський В.В.

Судді:                                                                      Мирошниченко М.А.

Шевченко В. В.