ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
---------------------------------------------------------------------------------------------------------------------
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

Справа №  16/760а

"29" березня 2007 р.,  16 год.  25 хв.                                                                м. Черкаси

Господарський суд Черкаської області в складі: головуючого - судді Спаських Н.М., при  секретарі: Волна С.В. , за участю представників сторін:

позивача:  Криворотько В.М. - за  довіреністю;

відповідача: Боковня В.М. - Черкаська обласна рада;

треті особи: Яцен Ю.Ф. - за довіреністю - Черкаська облдержадміністрація;

Черкаський медичний коледж - Данілова Т.О. - за довіреністю;

Обласні постійно діючі курси - не з'явився;

Головне управління охорони здоров'я - Булава С.А. - за довіреністю;

розглянувши у відкритому судовому засіданні  в м. Черкаси справу за позовом Черкаського міського центру зайнятості населення до Головного управління охорони здоров'я та медицини катастроф Черкаської облдержадміністрації  про  стягнення  74 378,16  грн.

ВСТАНОВИВ:

Позивачем заявлено позов про стягнення  з відповідача штрафу за несвоєчасне подання відомостей до державної служби зайнятості про скорочення працівників Обласних постійно діючих курсів перепідготовки та підвищення кваліфікації молодших медичних та фармацевтичних спеціалістів в розмірі річної заробітної плати звільнених працівників -- 74 378,16 грн. Ухвалою суду від 19.03.2007 року за згодою позивача відповідача було замінено на Черкаську обласну раду. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав з підстав, викладених у ньому.

Замінений відповідач проти задоволення позову заперечив з мотивів, що курси були самостійною юридичною особою, а Черкаська обласна рада лише затверджувала бюджет, з якого здійснювалося фінансування курсів, а тому відповідальності за результати діяльності курсів обласна рада нести не може. Відповідач просить  у задоволенні позову відмовити.

Треті особи фактично підтримали позицію відповідача і заперечили також свою відповідальність за діяльність ліквідованих курсів та сплату штрафу за порушення законодавства про зайнятість населення.

Заслухавши доводи та пояснення представників сторін і третіх осіб, дослідивши наявні в справі матеріали, суд вважає, що позов не підлягає до задоволення, виходячи з наступного:

У відповідності до Статуту Обласних постійно діючих курсів перепідготовки та підвищення кваліфікації молодших медичних та фармацевтичних спеціалістів ( далі - Курси), ці курси були створені як самостійна юридична особа з безпосереднім підпорядкуванням  управлінню охорони здоров'я Черкаської облдержадміністрації і фінансувалися з обласного бюджету.

Рішеннями Черкаської обласної ради від 28.10.2005 року № 24-14/ІV та від 02.12.2005 року № 25-ІІ/ІV з 16 січня 2006 року було припинено діяльність курсів шляхом приєднання їх до Черкаського медичного коледжу, який виступає правонаступником всіх прав та обов'язків. Цими ж рішеннями було створено і комісію з припинення діяльності курсів, яка повинна була вжити всіх заходів до припинення діяльності курсів та  затвердити передавальний акт. На директора курсів Плашкевич Л.А. було покладено обов'язок звільнити всіх працівників курсів та передати комісії всі повноваження управління справами та установчі документи і печатку курсів.

Наказом Управління охорони здоров'я Черкаської облдержадміністрації від 16.11.2005 року № 148 кл. було продубльовано рішення обласної ради про припинення діяльності курсів. Комісії з припинення діяльності було наказано здійснити всі необхідні заходи щодо припинення діяльності курсів, провести звірку розрахунків з дебіторами і кредиторами та вжити заходи щодо погашення наявної заборгованості. У відповідності до п. 7 цього наказу, директору курсів Плашкевич Л.А. було наказано попередити працівників курсів про їх майбутнє вивільнення згідно п. 1 ст. 40 Кзпп України, виплатити їм допомогу та компенсацію за невикористану відпустку, а також надіслати у встановлений термін відповідні документи до міського центру зайнятості населення.

У відповідності до п. 5 ст. 20 Закону України “Про зайнятість населення”  при вивільненні працівників в зв'язку зі змінами в організації виробництва і праці, в тому числі і у випадках скорочення чисельності штату працівників, підприємства зобов'язані повідомити про це не пізніше як за 2 місяці у письмовій формі державну службу зайнятості, а в десятиденний строк після вивільнення - надати службі зайнятості списки фактично вивільнених працівників.

Як вбачається з матеріалів справи, зокрема з документів, які подавалися курсами до Черкаського міського центру зайнятості, працівники курсів були звільнені за наказами від 26-27-28-29-30.12.2005р. та від 16.01.2006 року. Звіт про вивільнення працівників (план) було подано позивачу лише 18.11.2005 року, тобто з порушенням двомісячного терміну до часу звільнення працівників, а звіт про фактичне вивільнення працівників подано лише 24.01.2006 року (на всіх працівників одночасно), тобто також з порушенням і 10-денного строку на подання цієї звітності.

У відповідності до ч.2 п. 5 ст. 20 Закону України “Про зайнятість населення” , у разі неподання чи порушення строків подання до центру зайнятості даних про вивільнення працівників, стягується штраф у розмірі річної заробітної плати за кожного вивільненого працівника.

За даними, які вказали курси у поданих звітах, річна заробітна плата вивільнених працівників становить 74 378,16 грн., які і підлягають до стягнення як штраф. Обрахунок штрафу, таким чином,  зроблено вірно.

У відповідності до наданих Черкаським медичним коледжем даних, 12.01.2007 року здійснено державну реєстрацію припинення юридичної особи Обласних постійно діючих курсів перепідготовки та підвищення кваліфікації молодших медичних та фармацевтичних спеціалістів ( а.с. 62). У відповідності до п. 2 ст. 104 ЦК України, юридична особа є ліквідованою з дня внесення до Єдиного державного реєстру запису про її припинення.

Згідно ст. 104 ЦК України, юридична особа припиняється в результаті передання всього свого майна іншим юридичним особам-правонаступникам (злиття, приєднання, поділ, перетворення) або в результаті ліквідації.

У відповідності до ст. 105 ЦК України для припинення юридичної особи створюється ліквідаційна комісія, до якої переходять повноваження щодо управління справами юридичної особи і яка повинна виявити всіх кредиторів юридичної особи, що припиняється.

У відповідності до ст. 106, 107 ЦК України, після закінчення строку для пред'явлення вимог кредиторами та задоволення чи відхилення їх вимог, ліквідаційна комісія складає передавальний акт у разі приєднання юридичної особи, який має містити положення про правонаступництво щодо всіх зобов'язань юридичної особи, що припиняється, стосовно всіх її кредиторів та боржників, включаючи  зобов'язання, які оспорюються сторонами. Передавальний акт затверджується органом, який прийняв рішення про припинення юридичної особи.

З наявного у справі передавального акту, затвердженого головою Черкаської обласної ради та балансу станом на 16 січня 2006 року вбачається, що на момент їх складення кредиторська заборгованість у курсів була відсутня повністю і Черкаському медичному коледжу, як правонаступнику, вона не передавалася.

Представник позивача пояснив суду, що з вимогами про сплату штрафу центр зайнятості до ліквідаційної комісії не звертався,  хоча  мав  можливість це зробити ще у листопаді 2006 року.

Про стягнення штрафу в сумі 74 378,16 грн. позивачем вже пред'являвся позов до Черкаського медичного коледжу, як до правонаступника курсів. Постановою по справі № 03/5398а

від 13 грудня 2006 року в задоволенні позову було відмовлено повністю з підстав, що рішення про припинення діяльності курсів приймав не коледж, а Черкаська обласна рада; виконання вимог по Кзпп та законодавства про зайнятість населення покладалося на директора курсів, а не на Черкаський медичний коледж; заходи до припинення діяльності курсів здійснювалися Управлінням охорони здоров'я Черкаської облдержадміністрації. Факт виконання Черкаським медичним коледжем наказу Управління охорони здоров'я № 148 кл від 16.11.2005 року в частині прийняття матеріальних цінностей від курсів суд розцінив як не маючим відношення до вивільнення працівників курсів і до трудових відносин взагалі. Суд прийшов до висновку, що Черкаський медичний коледж діяв в межах наданих йому повноважень згідно наказу Управління охорони здоров'я лише щодо прийняття матеріальних цінностей від ліквідованого підприємства.

Дана постанова сторонами не оскаржувалася і вступила в законну силу, а тому має обов'язкове значення при вирішенні даного спору.

Суд вважає, що Головне управління охорони здоров'я та медицини катастроф Черкаської облдержадміністрації не може бути відповідачем у даній справі (тому було здійснено заміну відповідача), оскільки згідно статуту курсів вони були лише підпорядковані управлінню охорони здоров'я Черкаської облдержадміністрації, яке у відповідності до п. 7.1. статуту затверджувало кошторис прибутків і видатків курсів. За доводами представника даного управління охорони здоров'я, підпорядкування курсів було виключно адміністративне, фінансуванням курсів управління напряму не займалося. З довідки управління від 28.03.2007 року № 06/94-1 вбачається, що курси утримувалися з обласного бюджету по галузі "Освіта". Видатки на їх утримання затверджувалися рішенням обласної ради. Банківські операції проводилися безпосередньо самими курсами. З цих підстав управління охорони здоров'я не може відповідати за діяльність курсів та сплату штрафу за порушення курсами чинного законодавства, оскільки курси були самостійною юридичною собою.

Суд вважає, що Черкаський медичний коледж не став правонаступником курсів за зобов'язаннями, які не передавалися йому в передавальному акті та балансі. Крім того, позивач сам не скористався передбаченим чинним законодавством правом на пред'явлення кредиторських вимог до ліквідаційної комісії, створеної для припинення діяльності курсів.

За доводами представника коледжу та у відповідності до довідки від 19.03.2007 року № 93, після припинення діяльності курсів замість них в коледжі було відкрито відділення післядипломної освіти з 06.01.2006 року. Фінансування і коледжу і відділення післядипломної освіти здійснюється з обласного бюджету.

Залучення до участі у справі в якості відповідача Черкаської обласної ради також було помилковим, оскільки з наданих новим відповідачем документів вбачається, що курси були об'єктом комунальної власності (рішення ради від 08.04.2000 року № 15-5), управлінням їх діяльністю займалося управління охорони здоров'я ( рішення ради від 04.03.2004 року № 15-12), а обласна рада  лише затверджувала обласний бюджет, який використовували головні розпорядники коштів на витрати підпорядкованих їм установ.

Оскільки курси були зареєстровані як юридична особа, то у відповідності до ст. 96 ЦК України, юридична особа самостійно відповідає за своїми зобов'язаннями. Засновник юридичної особи не відповідає за зобов'язаннями юридичної особи, крім випадків, передбачених установчими документами та законом.

В статуті курсів не обумовлений спеціальний порядок відповідальності засновника за зобов'язаннями курсів.

Таким чином, в задоволенні позову до Черкаської обласної ради позивачу слід відмовити повністю. Відповідачем за позовом про стягнення штрафу за порушення законодавств про зайнятість населення повинні бути лише курси, як юридична особа, яка станом на час розгляду справи вже є припинененою.

При відмові у позові судові витрати на відповідача не покладаються.

Керуючись статтями 94, 162,163 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні позову відмовити повністю.

Постанова набуває чинності після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження. Заява про оскарження подається в порядку ст.. 186 КАС України.                                        Постанову може бути оскаржено до Київського апеляційного адміністративного суду.

СУДДЯ                                                                                                      Н.М. Спаських