ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  міста КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

№  13/736

19.03.07

За позовом             Комунального підприємства по утриманню та експлуатації житлового фонду «Липкижитлосервіс»

до                    Відкритого акціонерного товариства «Укрмаш-Конверсія»

про                               зобов’язання вчинити дії

Суддя Кондратова І.Д.

Представники:

Від позивача :          не з’явився

Від відповідача :           Лемець Н.В.- представник за довіреністю ;

Рішення Господарського суду міста Києва у справі № 13/736 прийнято 19.03.2007 року після перерви, оголошеної в судовому засіданні 13.03.2007 року, у відповідності до статті 77 Господарського процесуального кодексу України.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

На розгляд Господарського суду міста Києва передані позовні вимоги Комунального підприємства по утриманню та експлуатації житлового фонду «Липкижитлосервіс»до Відкритого акціонерного товариства «Укрмаш-Конверсія»про зобов’язання в десятиденний термін з дня проголошення рішення суду привести нежитлове приміщення, площею 275,00 кв. м у будинку № 11-А по вул. Січневого повстання в м. Києві в первісний стан згідно поверхневого плану за власні кошти, а також надати право позивачу власними силами повернути нежитлове приміщення, площею 275,00 кв. м у будинку № 11-А в первісний стан зі стягненням витрат по проведенню цих робіт з відповідача в разі злісного невиконання відповідачем рішення суду.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 30.10.2006 року порушено провадження у справі № 13/736.

Розпорядженням № 04-1/70 Заступника Голови Господарського суду міста Києва про зміну складу суду від 29.01.2007 року справу № 13/736, у зв’язку з тим, що суддя Євдокимов О.В. знаходиться на лікарняному, з метою уникнення затягування розгляду зазначеної справи, передано для подальшого розгляду судді Кондратовій І.Д.

Відповідно до п. 10 роз’яснення Вищого арбітражного суду України від 10.12.1996 р. № 02-5/422 “Про судове рішення” у разі необхідності заміни судді в процесі розгляду справи або додаткового введення судді до складу суду розгляд справи слід починати спочатку.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 06.02.2007 року розгляд справи № 13/736 було призначено на 13.03.2007 року.

На підставі статті 77 Господарського процесуального кодексу України в судовому засіданні 13.03.2007 року було оголошено перерву.

Представник позивача в судове засідання 19.03.2007 року в судове засідання не з’явився, про причини неявки суд не повідомив, про час та місце судового засідання був повідомлений належним чином, що підтверджується розпискою про оголошення перерви.

Представник відповідача проти задоволення позовних вимог заперечує в повному обсязі, зазначаючи, що позивачем суду не надано доказів, які  підтверджують порушення  відповідачем прав  та охоронюваних законом інтересів позивача.

Відповідно до статті 85 Господарського процесуального кодексу України судом за згодою представників відповідача в судовому засіданні 19.03.2007 року було оголошено вступну та резолютивну частину рішення.

Розглянувши подані матеріали справи та заслухавши пояснення представників сторін, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

13 липня 2006 року комісія у складі інженера та майстрів технічної дільниці відповідача склали акт про те, що в приміщенні Відкритого акціонерного товариства «Укрмаш-Конверсія» в будинку Січневого повстання, 11а, демонтовано кімнатні перегородки у двох кімнатах.

Позивач просить суд зобов’язати відповідача в десятиденний термін з дня проголошення рішення суду привести нежитлове приміщення, площею 275,00 кв. м у будинку № 11-А по вул. Січневого повстання в м. Києві в первісний стан, згідно поверхневого плану за власні кошти, а також надати право позивачу власними силами повернути нежитлове приміщення площею 275,00 кв. м у будинку № 11-А в первісний стан зі стягненням витрат по проведенню цих робіт з відповідача в разі злісного невиконання відповідачем рішення суду.

Оцінюючи подані позивачем докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об’єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що вимоги позивача задоволенню не підлягають з наступних підстав.

Відповідно до Положення «Про порядок надання дозволу на виконання будівельних робіт», яке затверджено  наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України від 5 грудня 2000 р. N 273 виконання будівельних робіт на об'єктах без одержання дозволу або його завчасної перереєстрації, а також виконання не зазначених у дозволі будівельних робіт уважається самовільним і тягне за собою відповідальність згідно з чинним законодавством (частина 5.1)

Відповідно до статті 24 Закону України «Про основи містобудування»державний контроль у сфері містобудування здійснюється органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування та іншими спеціально уповноваженими на це державними органами. Порядок здійснення державного контролю у сфері містобудування визначається законодавством.

Справи про правопорушення у сфері містобудування, розглядаються Державною архітектурно-будівельною інспекцією України, інспекціями державного архітектурно-будівельного контролю в Автономній Республіці Крим, областях, районах, містах Києві та Севастополі, містах обласного значення (стаття 2 Закону України «Про відповідальність у сфері містобудування»).

Щодо вимоги позивача надати право позивачу власними силами повернути нежитлове приміщення площею 275,00 кв. м у будинку № 11-А в первісний стан зі стягненням витрат по проведенню цих робіт, суд повідомляє наступне.

Відповідно до статті 21  суб'єкт господарювання, предметом діяльності якого є надання житлово-комунальної послуги споживачу відповідно до умов договору має право:

1) розробляти і подавати на затвердження розрахунки щодо рівня цін/тарифів на житлово-комунальні послуги першої і другої групи (пункти 1 та 2 частини першої статті 14 цього Закону) в порядку, встановленому законодавством;

2) пропонувати при укладенні договору ціни/тарифи на житлово-комунальні послуги третьої групи (пункт 3 частини першої статті 14 цього Закону);

3) брати участь у конкурсах на набуття права виконувати житлово-комунальні послуги на певній території відповідно до цього Закону;

4) вимагати від споживача дотримання вимог правил експлуатації жилих приміщень та прибудинкової території, санітарно-гігієнічних і протипожежних правил та інших нормативно-правових актів у сфері житлово-комунальних послуг;

5) вимагати від споживача своєчасного проведення робіт щодо усунення виявлених неполадок, пов'язаних з отриманням житлово-комунальних послуг, що виникли з вини споживача, або відшкодування вартості цих робіт;

6) отримувати компенсацію за надані відповідно до закону окремим категоріям громадян пільги та нараховані субсидії з оплати житлово-комунальних послуг і повертати їх у разі ненадання таких послуг чи пільг;

7) на відшкодування втрат у разі затвердження відповідним органом місцевого самоврядування цін/тарифів нижчими від розміру економічно обґрунтованих витрат на їх виробництво;

8) доступу в приміщення, будинки і споруди для ліквідації аварій, усунення неполадок санітарно-технічного та інженерного обладнання, його встановлення і заміни, проведення технічних та профілактичних оглядів і перевірки показань засобів обліку в порядку, визначеному законом і договором.

Суд звертає увагу позивача, що чинне законодавство не встановлює право позивача на перебудову нежитлових приміщень, а тому не вбачає можливості надати позивачу право повернути власними силами нежитлове приміщення, площею 275,00 кв. м у будинку № 11-А в первісний стан зі стягненням витрат по проведенню цих робіт.

Згідно статті 32 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Обов’язок доказування, відповідно до статті 33 ГПК України розподіляється між сторонами виходячи з того, хто посилається на певні обставини як на підставу своїх вимог та заперечень.

Це стосується і позивача, який повинен був  довести порушення його прав та охоронюваних законом інтересів з боку  відповідача, що відповідно до  вимог статті 1 ГПК України  є обов’язковою умовою при зверненні до суду.

Проте, позивач належним чином не довів суду, які саме права та охоронювані інтереси позивача були порушені відповідачем, а тому враховуючи вищевикладене позовні вимоги слід визнати необґрунтованими, та такими, що задоволенню не підлягають

Відповідно до статті 49 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті державного мита та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу покладаються на позивача.

Враховуючи вищевикладене та керуючись  ст. ст. 33, 34. 49, 82, 83, 84 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва,—

В И Р І Ш И В:

1.          В задоволені позову відмовити повністю.

2.          Рішення вступає в законну силу після десятиденного терміну з дня його прийняття, оформленого у відповідності до ст. 84 ГПК України.

Суддя

Кондратова І.Д.

Дата підписання

рішення 18.04.2007 року.