донецький апеляційний господарський суд
Постанова

Іменем України

13.02.2007 р.                                                                          справа №35/381

Донецький апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого:

суддів

за участю представників сторін:

від позивача:
Денісова Ю.О. - за довір. № 2 від 01.02.2007 року,

від відповідача:
Маліновський Д.В. -за довір. № 38 від 09.10.2006 року,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу
Відкрите акціонерне товариство "Вугільна компанія "Шахта Красноармійська-Західна №1"                                 м. Красноармійськ Донецької області

на ухвалу господарського суду

Донецької області

від
07.12.2006 року

по справі
№ 35/381

за позовом
Товариство з обмеженою відповідальністю "Газетно-видавнича корпорація"Новая печать" м.Донецьк

до
Відкрите акціонерне товариство "Вугільна компанія "Шахта Красноармійська-Західна №1"                                   м. Красноармійськ  Донецьбкої області

про
стягнення 13 841 грн. 02 коп.

Ухвалою господарського суду Донецької області від 07.12.2006 року (суддя                 Мальцев М.Ю.) припинено провадження по справі № 35/381 за позовом  товариства з обмеженою відповідальністю ”Газетно-видавнича корпорація “Новая печать” м. Донецьк (далі по тексту - Товариство) до Відкритого акціонерного товариства “Вугільна компанія ”Шахта “Красноармійська-Західна № 1” м. Красноармійськ  Донецької області  (далі по тексту - Шахта) про стягнення заборгованості в сумі 13 841 грн. 02 коп.

У обгрунтування  вищевказаної ухвали суд першої інстанції послався на те, що відповідачем під час розгляду спору була повністю погашена заборгованість перед позивачем, тому ухвалою суд стягнув з відповідача витрати по сплаті адвокатських послуг та судові витрати.

Шахта не погодилась з ухвалою місцевого суду та звернулось  з апеляційною скаргою в якій просить її скасувати в частині стягнення з відповідача витрат по сплаті послуг адвоката в сумі 2 500 грн. 00 коп. та судових витрат в сумі 256 грн. 41 коп. На думку заявника, місцевий суд стягнув з нього неспіврозмірно велику суму витрат по сплаті адвокатських послуг. Також заявник вважає, що оскільки основний борг сплачений ним позивачу самостійно, господарський суд не мав права стягувати з нього витрати по сплаті адвокатських послуг та судові витрати.  У апеляційній скарзі та  під час судового засідання  відповідач навів і інші заперечення, які на його думку, є підставою для скасування оскарженої ухвали.

Позивач відзив на апеляційну скаргу суду не надав, але у судовому засіданні проти її задоволення заперечував.

Розглянувши матеріали справи та заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, Донецький апеляційний господарський суд, -

В С Т А Н О В И В:

Як вбачається з матеріалів справи, 18.10.2006 року Товариство звернулось до господарського суду  Донецької області з позовом про стягнення з Шахти 13 841 грн. 02 коп. - боргу; витрати по сплаті послуг адвоката; витрати по сплаті державного мита та витрати по сплаті інформаційно-технічного забезпечення судового процесу (а.с. 2-3).

Уточненнями до позовної заяви без номеру та дати (а.с.57) позивач просив суд припинити провадження у справі в частині стягнення з відповідача суми основного боргу в розмірі  13 841 грн. 02 коп. в зв’язку з оплатою цього боргу Шахтою. В іншій частині позивач просив стягнути вищевказані суми.

У обгрунтування вимог про стягнення з відповідача витрат  по сплаті послуг адвоката  заявник послався на наявний у матеріалах справи договір № 10 від 01.09.2006 року та квитанцію до прибуткового касового ордеру № 10 (а.с. 25, 26).

Ухвалою суду першої інстанції від 07.12.2006 року провадження по справі в частині стягнення основного боргу було припинено. Однак, витрати по сплаті послуг адвоката,  по сплаті державного мита та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу були покладені господарським судом на відповідача згідно ст. 49 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до ст. 101 Господарського процесуального кодексу України апеляційний суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги та перевіряє оскаржену ухвалу у повному обсязі.

Дослідивши наявні у матеріалах справи докази в їх сукупності з врахуванням пояснень представників позивача та відповідача,  судова колегія дійшла висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з огляду на наступне.

Суд першої інстанції при винесенні ухвали з'ясував обставини справи,  дав їм належну юридичну оцінку та дійшов правильного висновку про те, що провадження по справі підлягає припиненню на підставі п. 1-1 ст. 80 Господарського процесуального кодексу України. Тому апеляційна інстанція погоджується з висновками місцевого суду в іншій частині, що викладені у оскарженій ухвалі.

Згідно ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини  на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень.

Заперечення відповідача у частині того, що суд  першої інстанції не у повному обсязі з'ясував при винесенні ухвали обставини справи та безпідставно поклав на нього судові витрати та витрати по сплаті послуг адвоката, апеляційний суд до уваги не приймає, оскільки вони безпідставні.

Наявні у справі докази не доводять того, що відповідач належним чином та своєчасно  виконав свої зобов'язання  та погасив борг перед позивачем до того моменту, як останній звернувся до господарського суду з відповідним позовом. Не надано таких доказів і апеляційному суду. Тому, судова колегія погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що з відповідача підлягають стягненню витрати по сплаті державного мита в сумі  138 грн. 41 коп., на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в сумі                        118 грн. 00 коп. та витрати пов’язані зі сплатою адвокатських послуг в сумі 2 500 грн. 00 коп.  Тому заперечення в цій судова колегія до уваги не приймає, оскільки місцевий судповно та всебічно з'ясував всі обставини справи, дав їм належну юридичну оцінку, а тому правомірно стягнув вищевказані суми.

Що стосується інших заперечень відповідача, то  на думку апеляційного суду, вони є необгрунтованими, оскільки не спростовують правомірні висновки суду першої інстанції, які викладені у оскарженій ухвалі.

При перевірці ухвали суду першої інстанції апеляційним судом також не було встановлено  порушення або неправильного застосування норм як матеріального так і  процесуального права.

Враховуючи вищенаведене, судова колегія приходить до висновку, що ухвала господарського суду Донецької області від 07.12.2006 року   скасуванню не підлягає, як законна та обгрунтована.

Керуючись ст. ст. 49, 99, 101, 102, 103, 106  Господарського процесуального кодексу України,  Донецький апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Ухвалу господарського суду Донецької області від 07.12.2006 року по справі № 35/381 залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Головуючий

Судді:

Надруковано: 5 прим.

1. позивачу

2. відповідачу

3 у справу

4 ДАГС

5 господарському суду