ЛУГАНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД
м. Луганськ, вул. Коцюбинського, 2
____________________________________________________________________________________
У Х В А Л А

Іменем України

22.03.2007 року                                                Справа № 16/81

Луганський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого:                                        Медуниці О.Є.

суддів                                                  Зуєвич А.М.

Перлова Д.Ю.

секретар судового засідання:          Шабадаш Д.С.

за участю представників:

від  позивача                                         Снегірьов М.А., представник за

довіреністю б/н від 18.08.06;

від відповідача                                        повноважний представник в судове

засідання не прибув;

розглянув у відкритому

судовому засіданні

апеляційну скаргу          Товариства з обмеженою

відповідальністю

„Донбаспромпоставка”, м. Луганськ

на рішення

господарського суду           Луганської області

від           24.01.06 (підписано 27.01.06)

по справі           №16/81 (суддя Середа А.П.)

за позовом          Товариства з обмеженою

відповідальністю

„Донбаспромпоставка”, м. Луганськ

до відповідача          Станично – Луганського районного

відділу Управління Міністерства

внутрішніх справ України в

Луганській області,

смт. Станично – Луганське

про                     стягнення 7744 грн. 37 коп.

Відповідно до вимог ст. 41 та п.21 Розділу VІІ „Прикінцеві та перехідні положення” Кодексу адміністративного судочинства України у судовому засіданні здійснювалося повне фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

В С Т А Н О В И В:

Відповідач в судове засідання не прибув, явку свого повноважного представника не забезпечив, хоча був належним чином повідомлений про час і місце судового засідання, про що свідчать поштові повідомлення від 26.02.07 та від 19.03.07.

Згідно п.4 ст.196 Кодексу адміністративного судочинства України неприбуття у судове засідання сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату, час і місце апеляційного розгляду, не перешкоджає судовому розгляду справи.

Враховуючи вищезазначене, а також те, що клопотання від відповідача про відкладення справи до суду не надходило, судова колегія вважає за можливе розглянути дану справу в апеляційному провадженні за матеріалами наявними у справі за відсутності відповідача.

Рішенням господарського суду Луганської області від 24.01.06 по справі №16/81 відмовлено у задоволенні позову Товариству з обмеженою відповідальністю „Донбаспромпоставка” про стягнення з Станично – Луганського районного відділу Управління Міністерства внутрішніх справ України в Луганській області, смт. Станично – Луганське, матеріальної шкоди у сумі 6144 грн. 37 коп., „завданої незаконними діями та бездіяльністю останнього”; моральної шкоди у сумі 1600 грн. 00 коп., „яка полягає у приниженні честі, гідності, а також ділової репутації Товариства з обмеженою відповідальністю „Донбаспромпоставка”. Прийнято рішення судом за правилами Господарського процесуального кодексу України.

Не погоджуючись з даним судовим рішенням, Товариство з обмеженою відповідальністю „Донбаспромпоставка” звернулося 24.02.06 (згідно з календарним штемпелем Луганського відділення поштового зв’язку №58 на поштовому конверті) з касаційною скаргою до Вищого господарського суду України.

Ухвалою від 19.04.06 Вищий господарський суд України по справі №16/81 касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю „Донбаспромпоставка” на рішення суду першої інстанції від 24.01.06 передав для вирішення до Вищого адміністративного суду України на підставі п.1 ст.3, п.1 ст.17, ст.210, п.10 розділу „Прикінцеві та перехідні положення” Кодексу адміністративного судочинства України.

Вищий адміністративний суд України ухвалою від 08.09.06 відмовив у прийнятті касаційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю „Донбаспромпоставка” на рішення господарського суду  Луганської області від 24.01.06 по справі №16/81 з тих мотивів, що оскаржуване позивачем рішення не переглядалось в апеляційному порядку згідно ч.1 ст.211 Кодексу адміністративного судочинства України, а справу №16/81 повернув до господарського суду Луганської області.

05.10.06 скаржник звернувся до Верховного Суду України із касаційною скаргою на ухвалу Вищого адміністративного суду України від 08.09.06.

Верховний Суд України ухвалою від 17.11.06 скаргу ТОВ „Донбаспромпоставка” про перегляд в порядку виключного провадження ухвали Вищого адміністративного суду України від 08.09.06 визнав неподаною та повернув заявнику з усіма доданими матеріалами без розгляду, оскільки подана скарга не приведена у відповідність вимогам ст.239 Кодексу адміністративного судочинства України (див. додаток до заяви про поновлення строку від 12.02.07).

17.01.07 ТОВ „Донбаспромпоставка” звернулося через суд першої інстанції (ч.2 ст.91 Господарського процесуального кодексу України) до Луганського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою на рішення господарського суду Луганської області від 25.01.06 по справі №16/81.

Ухвалою від 22.01.07 Луганського апеляційного господарського суду апеляційна скарга Товариство з обмеженою відповідальністю „Донбаспромпоставка” на рішення господарського суду Луганської області від 24.01.06 по справі №16/81 була повернута заявникові без розгляду на підставі ч.4 ст.97 Господарського процесуального кодексу України.

15.02.07 скаржник вдруге звернувся до Луганського апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою, в якій просить рішення господарського суду Луганської області від 24.01.06 по даній справі скасувати через порушення норм матеріального та процесуального права, а справу №16/81 направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

Луганський апеляційний господарський суд ухвалою від 19.02.07 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю „Донбаспромпоставка” на рішення господарського суду Луганської області від 24.01.06 по справі №16/81 прийняв до апеляційного провадження за правилами Господарського процесуального кодексу України.

Ухвалою від 16.03.06 по справі №16/81 подальше здійснення апеляційного провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю „Донбаспромпоставка”, м. Луганськ переведене на правила Кодексу адміністративного судочинства України (учасникам судового процесу по справі направлені повістки – виклики від 19.03.07).

22.03.07 в судовому засіданні позивач уточнив апеляційні вимоги, просить через порушення норм матеріального та процесуального права скасувати рішення господарського суду Луганської області від 24.01.06 по даній справі, прийняти нове рішення, яким задовольнити його позовні вимоги повністю; представник позивача також зазначив, що погоджується розглядати справу за нормами Кодексу адміністративного судочинства України в даному судовому засіданні.

Розглянувши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, заслухавши присутніх у судовому засіданні представників сторін, перевіривши юридичну оцінку обставин даної справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, судова колегія дійшла висновку, що апеляційна скарга позивача за викладеними у ній доводами до задоволення не підлягає.

ТОВ „Донбаспромпоставка” звернулось до господарського суду Луганської області  із позовними вимогами:

1. стягнути на користь ТОВ „Донбаспромпоставка” з відповідача 6144 грн. 37 коп., у якості відшкодування матеріальної шкоди завданої діями та бездіяльністю останнього;

2. стягнути на користь ТОВ „Донбаспромпоставка” з відповідача 1600 (дві тисячі) грн., у якості відшкодування моральної шкоди, яка полягає у приниженні честі, гідності, а також ділової репутації ТОВ „Донбаспромпоставка”;

3. винести окрему ухвалу відносно порушень законодавства з боку співробітників Станично – Луганського РВ УМВС України в Луганській області та порушити питання про притягнення винних посадових осіб Станично – Луганського РВ УМВС України в Луганській області до дисциплінарної відповідальності (а.с.8,Т.1).

Позивач (скаржник) зазначає, що 10.10.05 о 13 год. 30 хв. на трасі у Станично – Луганському районі автомобіль МАЗ 504, державний номер 02208 АО, що належить ТОВ „Донбаспромпоставка” під керуванням водія Савельєва Олексія Яковича було зупинено особами у формі міліції, які відмовились назвати прізвища та пред’явити свої посвідчення, а також пояснювати причини зупинення, чим, на думку скаржника було порушено ст.5, п.2 ст.11 Закону України „Про міліцію” та підпункт „в” п.2.14 Правил дорожнього руху.

Автомобіль перевозив дизельне пальне.

Оглянувши документи водія особи в міліцейській формі вилучили їх.

Скаржник вважає, що особи, які зупинили його автомобіль, порушили п.п.2.1-2.2 Інструкції по організації провадження у справах про адміністративні порушення правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, затверджену наказом Міністерства внутрішніх справ України від 25.02.94. Дана норма наголошує: „Про вчинення порушення правил працівник міліції, згідно із ст.255 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП) складає протокол”, - що не було зроблено під час зупинення транспорту”.

Крім того, зазначає скаржник, про вилучення документів посадові особи органу міліції в порушення ст.265 КУпАП не склали протокол та не зробили відповідний запис в ньому про адміністративне правопорушення.

Позивач також вважає, що були відсутні підстави для доставки водія в міліцію, тобто порушено п.2 ст.259 КУпАП.

Водій і автомобіль перебували в РОВД до 20 год. 30 хв., коли до затриманого вийшов начальник Станично – Луганського РВ УМВС України в Луганській області, надав вказівку повернути вилучені документи та відпустити водія та автомобіль.

Під час перебування водія та автомобіля в Станично – Луганському       РВ УМВС України в Луганській області було складено протоколи про адміністративне правопорушення і про огляд автомобіля.

Скаржник вважає, що при затриманні було порушено ст.263 КУпАП де зазначено, що адміністративне затримання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, може тривати не більш як три години з моменту доставлення порушника для складання протоколу.

Водій Савельєв перебував в Станично – Луганському РВ УМВС України в Луганській області понад шість годин.

Далі позивач (скаржник) зазначає, що „незаконними діями та бездіяльністю з боку співробітників Станично – Луганського РВ УМВС України в Луганській області” підприємству було завдано матеріальної та моральної шкоди.

Матеріальна шкода виникла у зв’язку із тим, що через „незаконне затримання водія і автомобілю співробітниками Станично – Луганського РВ УМВС України в Луганській області” він не виконав договір укладений із ТОВ „Луганськ Ойл” про перевезення вантажу автомобільним транспортом.

У зв’язку із невиконанням договірних зобов’язань ним було сплачено штраф передбачений умовами договору в сумі 2700 грн., а також з цієї ж причини він не зміг одержати доход (упущену вигоду) у розмірі 3444 грн. 37 коп.

Моральну шкоду „скоєну незаконними діями та бездіяльністю співробітників Станично – Луганського РВ УМВС України в Луганській області” позивач оцінює в 1600 грн. та вважає, що така спричинена його діловій репутації перед контрагентом за договором, а також образливими висловлюваннями працівників міліції щодо зовнішнього вигляду некомпетентності працівників позивача (що прибули до Станично – Луганського РВ УМВС України в Луганській області у зв’язку із затримкою водія) та незаконної діяльності підприємства, а також самим фактом „порушення прав підприємства та його робітників”.

Отже позивач вимагає стягнути з відповідача матеріальну та моральну шкоду заподіяну незаконними діями посадових осіб Станично – Луганського РВ УМВС, а також винести окрему ухвалу відносно порушень законодавства з боку співробітників Станично – Луганського РВ УМВС та порушити питання про притягнення посадових осіб районного відділу міліції до дисциплінарної відповідальності.

Згідно п.6 ст.1176 Цивільного кодексу України - шкода, завдана фізичній або юридичній особі внаслідок іншої незаконної дії або бездіяльності чи незаконного рішення органу дізнання, попереднього (досудового) слідства, прокуратури або суду, відшкодовується на загальних підставах.

Такі підстави передбачені ст.1166 Цивільного кодексу України, зокрема, особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Для вирішення спору по суті суду, насамперед, слід з’ясувати наявність протиправних (незаконних) дій посадових осіб (працівників міліції), наявність шкоди та причинний зв’язок між діями посадових осіб та заподіяною шкодою.

Дії міліції щодо адміністративного затримання, вилучення речей і документів, огляду речей регулюються Кодексом України про адміністративні правопорушення.

Згідно ст.25 Закону України „Про міліцію” – працівник міліції у межах повноважень наданих цим Законом та іншими законодавчими актами, самостійно приймає рішення і несе за свої протиправні дії або бездіяльність дисциплінарну чи кримінальну відповідальність.

Дії працівника міліції можуть бути оскаржені у встановленому порядку до органів внутрішніх справ, суду або прокурору.

Згідно ст.267 КУпАП адміністративне затримання, огляд речей, вилучення речей, документів може бути оскаржено заінтересованою особою у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі) відносно органу (посадової особи), який застосував ці заходи, прокуророві або до суду.

Згідно п.6 розділу VII „Прикінцеві та перехідні положення” Кодексу адміністративного судочинства України – до початку діяльності окружних та апеляційних адміністративних судів адміністративні справи, підвідомчі господарським судам відповідно до Господарського процесуального кодексу України 1991 року, вирішуються у першій та апеляційній інстанціях місцеві та апеляційні господарські суди за правилами Кодексу адміністративного судочинства України.

Отже господарський суд має тимчасові повноваження адміністративного суду, але за підвідомчістю встановленою Господарським процесуальним кодексом України.

Підвідомчість справ господарським судам встановлена ст.12 Господарського процесуального кодексу України.

Питання розгляду скарг на дії або бездіяльність посадових осіб не підвідомчі господарським судам згідно ст.12 Господарського процесуального кодексу України, тому господарські суди, при розгляді справ, в тому числі за правилами адміністративного судочинства, не можуть давати оцінку діям посадових осіб органів дізнання. Оскарження цих дій віднесено до компетенції суду загальної юрисдикції, прокуратури, вищестоящих органів.

Отже позивач, наполягаючи на стягненні з відповідача шкоди, заподіяної незаконними діями посадових осіб органу міліції, повинен надати господарському суду відповідні докази за наслідком оскарження таких дій (незаконного затримання, вилучення, огляду) в порядку ст.267 КУпАП.

Позивачем було оскаржено дії посадових осіб райвідділу внутрішніх справ до Управління МВС України в Луганській області та прокуратури Луганської області (див. скаргу без номеру і дати – а.с.30-33,Т.1), Генеральної прокуратури України (скарга від 21.11.05 – а.с.36,Т.1), Міністерства внутрішніх справ України (а.с.38,Т.1).

Згідно висновку службової перевірки фактів, викладених у скарзі директора ТОВ „Донбаспромпоставка”, затвердженого заступником начальника УМВС України в Луганській області від 07.11.05 – факти про неправомірні дії співробітників Станично – Луганського РВ УМВС України в Луганській області викладені в скарзі директора ТОВ „Донбаспромпоставка” не знайшли свого підтвердження (а.с.44-45,Т.1).

Згідно пояснень представника позивача в судовому засіданні 22.03.07 – відповідь від прокуратури позивачем не одержано, до суду дії посадових осіб не оскаржувалися.

Крім того, 06.12.05 Артемівським районним судом міста Луганська винесено постанову про накладення на водія Савельєва О.Я штрафу у розмірі 17 грн. 00 коп., за результатами розгляду адміністративної справи про вчинення водієм Савельєвим О.Я. правопорушення передбаченого ч.1 ст.121 КУпАП, тобто судом визнано факт вчинення водієм Савельєвим О.Я. цього правопорушення (а.с.79,Т.1).

Позивач (скаржник) не надав суду відомостей про оскарження або опротестування цієї постанови.

Відповідач по справі надав суду документи про скоєне правопорушення, які обґрунтовують затримку як правомірну дію. Ці дії посадових осіб позивачем не опорочені, також він не надав доказів того, що дії посадових осіб відповідача були незаконні.

Як передбачено у п.4 ст.1166 Цивільного кодексу України, шкода, завдана правомірними діями, відшкодовується у випадках, встановлених цим Кодексом та іншим законом. Такі випадки, під які підпадають дії відповідача, що розглядаються, законом не передбачені.

На підставі викладеного колегія суддів вважає, що доводи позивача про протиправність дій посадових осіб відповідача не підтверджена матеріалами справи, а отже відсутні підстави для задоволення позову.

З урахуванням вищевикладеного судова колегія вважає, що рішення господарського суду Луганської області від 24.01.06 по справі №16/81 прийнята з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Підстав для скасування або зміни рішення не вбачається.

На підставі викладеного апеляційна скарга не може бути задоволена, рішення місцевого господарського суду має бути залишено без змін.

Вимоги позивача щодо порушення дисциплінарної відповідальності стосовно посадових осіб Станично – Луганського РВ УМВС України в Луганській області не можуть бути задоволенні, оскільки це питання не є компетенцією господарського суду.

Відповідно до ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги до Луганського апеляційного господарського суду покладаються на скаржника – Товариство з обмеженою відповідальністю ТОВ „Донбаспромпоставка”,        м. Луганськ.

У судовому засіданні 29.03.07 були оголошені лише вступна та резолютивна частини даної ухвали.

Керуючись ст.ст.17, 71, 167, 195, 196, 200, п.1 ч.1 ст.199, п.1 ч.1 ст.205, ст.206, п.6 Розділу VІІ „Прикінцеві та перехідні положення” Кодексу адміністративного судочинства України, Луганський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів

У Х В А Л И В :

1.          Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю „Донбаспромпоставка” на рішення господарського суду Луганської області від 24.01.06 у справі №16/81 залишити без задоволення.

2.          Рішення господарського суду Луганської області від 24.01.06 у справі №16/81 залишити без змін.

3. Судові витрати за подання апеляційної скарги покласти на скаржника.

Ухвала Луганського апеляційного господарського суду від 22.03.07 по справі №16/81 відповідно до ст.ст.103, 160, 167 Кодексу адміністративного судочинства України виготовлена у повному обсязі 27.03.07.

Відповідно до ч.5 ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України ухвала суду апеляційної інстанції за наслідками перегляду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку згідно ч. 2 ст. 212 Кодексу адміністративного судочинства України протягом одного місяця після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до адміністративного суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя                                                             О.Є. Медуниця

Суддя                                                                                 А.М. Зуєвич

Суддя                                                                                  Д.Ю. Перлов