донецький апеляційний господарський суд
Постанова

Іменем
України

17.04.2007 р.
справа №40/398

Донецький апеляційний господарський
суд у складі колегії суддів:

головуючого:

суддів

за участю представників сторін:

від позивача:

ОСОБА_1, свідоцтво серії В01  від 22.11.1996 року,

від відповідача:

Єрьоменко П.Д., за дов. №1/137
від 29.03.2007 року,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу

Державного підприємства
"Селидіввугілля" м.Селидове Донецької області

на рішення господарського суду

Донецької області

від

12.02.2007 року

по справі

№40/398  суддя
Підченко Ю.О.)

за позовом

Суб'єкта підприємницької
діяльності - фізичної особи ОСОБА_1 м.Селидове Донецької області

до

Державного підприємства
"Селидіввугілля" м.Селидове Донецької області

про

стягнення 133 985 грн. 00 коп

В С Т А Н О В
И В:

Суб'єкт
підприємницької діяльності - фізична особа ОСОБА_1 м.Селидове Донецької області
звернувся до господарського суду Донецької області з позовом до Державного
підприємства "Селидіввугілля" м.Селидове Донецької області про
стягнення 133 985 грн. 00 коп., у тому числі: 125 000 грн. 00 коп. - суму боргу
за                           поставлений електродвигун; 5 875 грн.
00 коп. - компенсацію з урахуванням індексу інфляції;                            3 110 грн. 00 коп.
- 3% річних від простроченої суми заборгованості.

Відповідно до статті 22 ГПК  України, позивач уточнив позовні вимоги та
просить стягнути з відповідача 125 000 грн. 00 коп. (арк. справи 50).

Позивачем, у порядку статті 78 ГПК
України, надана заява про відмову від позову                 в частині стягнення 3% річних
в сумі 3 110 грн. 00 коп., 5 875 грн. 00 коп. - інфляції                    (арк. справи 59).

Рішенням господарського суду Донецької області від 12.02.2007 року                              (суддя  Підченко Ю.О.) припинено провадження по
справі щодо стягнення інфляційних в сумі 5 875 грн. 00 коп., щодо стягнення 3%
річних в сумі 3 110 грн. 00 коп.; стягнуто з відповідача на користь позивача
борг в сумі 125 000 грн. 00 коп.

-2-

Рішення мотивовано тим, що між
позивачем та ДВАТ шахта "Курахівська" був укладений договір НОМЕР_1
від 08.05.2001 року на постачання електродвигуна; згідно               наказу Міністерства палива та
енергетики України №20 від 01.09.2003 року, №492                                 від 18.08.2004 року, №237
від 01.06.2005 року - відповідач є правонаступником прав та обов'язків ДВАТ
шахта "Курахівська"; факт постачання електродвигуна підтверджується
оригіналами документів: договором НОМЕР_2, накладною від 28.05.2001 року,
довіреністю               серії НОМЕР_3
від 25.05.2001 року і надсиланням позивачем на адресу відповідача претензії
НОМЕР_4 щодо сплати суми боргу в розмірі 125 000 грн. 00 коп., відповідач свої
зобов'язання не виконав - оплату не провів. Судом прийнято клопотання позивача
про застосування строку позовної давності згідно статті 257 Цивільного кодексу
України. Строк позовної давності застосовується судом відповідно до вимог п.6
Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України 2003 року. Відповідно
до п.2.3 договору НОМЕР_1 строк виконання зобов'язань щодо оплати продукції між
сторонами не встановлений; згідно
ст.ст. 261, 530 Цивільного кодексу України позивачем направлена вимога
НОМЕР_4 від 26.04.2006 року, тому строк позовної давності ним не пропущений; у
задоволенні клопотання відповідача щодо застосування строку позовної давності
відмовлено, оскільки позивачем строк позовної давності не пропущений. За своєю
правовою природою укладений між сторонами договір поставки, у розумінні п.2 ст.
180 ГК України, вважається укладеним. Відповідачем не доведено, що знищені саме
договір НОМЕР_1; накладна від 28.05.2001 року; довіреність серії НОМЕР_3 від
25.05.2001 року у зв'язку із закінченням строку зберігання; акт звірки є
документом, за яким бухгалтерія звіряє бухгалтерський облік операцій. До
прийняття рішення, позивач, згідно ст.ст. 22, 78 ГПК України, відмовився від
позову щодо стягнення інфляційних в сумі 5 875 грн. 00 коп. та 3% річних в сумі
3 110 грн. 00 коп. (п.4 статті 80 ГПК України).

Державне підприємство
"Селидіввугілля" м.Селидове Донецької області в апеляційній скарзі
просить скасувати рішення господарського суду Донецької області від 12.02.2007
року, яке підписано судом 16.02.2007 року в частині стягнення з Державного
підприємства "Селидіввугілля" м.Селидове Донецької області суми 125
000 грн. 00 коп., оскільки порушені норми матеріального права, судом не
повністю з'ясовані обставини справи.

Апеляційна скарга мотивована тим, що
позивач не звертався до суду більш 5 років - суд застосував статтю 267 ЦК
України; згідно акту звірки отримав від шахти вугільну продукцію на суму 87 376
грн. 64 коп.; поставка вугілля проводилась через місяць після отримання шахтою
електродвигуна ВАО - 2 800 кВт.; в акті зазначений договір про уступку вимог,
укладений позивачем з ТОВ "Нолс" на суму 177 000 грн. 00 коп.; у
грудні 2005 року за договором про уступку вимог - вимоги та сума заборгованості
(50 104 грн. 16 коп.) були списані. Уточнення позовних вимог отримано канцелярією
09.02.2007 року, шахтою "Курахівська" - 12.02.2007 року, представнику
відповідача вручена ксерокопія уточнення позовних вимог 07.02.2007 року, яка не
підписана позивачем.

Суб'єкт підприємницької діяльності -
фізична особа ОСОБА_1 м.Селидове Донецької області просить рішення
господарського суду Донецької області залишити без зміни, апеляційну скаргу без
задоволення, оскільки апеляційна скарга є безпідставною, рішення суду винесено
з дотриманням вимог законодавства.

Колегія суддів Донецького апеляційного
господарського суду, у відповідності до             ст.ст. 28-29 Закону України
"Про судоустрій" та ст. 101 ГПК України, на підставі встановлених
фактичних обставин, переглядає матеріали господарської справи та викладені в
скарзі доводи щодо застосування судом при розгляді норм матеріального та
процесуального права, що мають значення для справи.

Розглянувши матеріали господарської
справи, апеляційну скаргу, заслухавши у судовому засіданні представників
позивача та відповідача, судова колегія дійшла висновку, що оскаржуване рішення
підлягає скасуванню з наступних підстав.

08.05.2001 року між суб'єктом
підприємницької діяльності - фізичною особою ОСОБА_1 м.Селидове Донецької
області та ДВАТ шахтою "Курахівська" укладений договір НОМЕР_1 на
постачання електродвигуна.

-3-

Відповідно до наказів Міністерства
палива та енергетики України №20                             від 01.09.2003
року, №492 від 18.08.2004 року, №237 від 01.06.2005 року - відповідач є
правонаступником усіх прав та обов'язків ДВАТ шахта "Курахівська" ДХК
"Селидіввугілля" (п. 3.2 Статуту (арк. справи 45).

Судом першої інстанції встановлено,
що на підставі довіреності серії НОМЕР_3          від 25.05.2001 року ДВАТ шахта "Курахівська"
отримала від позивача електродвигун
ВАО - 2560 LA-4 вартістю 125 000 грн. 00 коп. з урахуванням ПДВ, що
підтверджується накладною №б/н від 25.05.2001 року (арк. справи 12, 13).

Пункт 2.3 договору НОМЕР_1
передбачає зобов"язаність відповідача оплатити товар протягом 30
банківських днів згідно виставлених рахунків - фактур шляхом перерахування на
розрахунковий рахунок позивача. Термін виставлення рахунків-фактур договором не
встановлений. Позивачем рахунки-фактури не виставлялись.

Судом першої інстанції не
обґрунтовано встановлено, що 26.04.2006 року позивачем на адресу відповідача
було надіслано претензію НОМЕР_4 щодо сплати боргу в сумі                            125 000 грн. 00
коп., однак у відповіді НОМЕР_5 від 30.05.2006 року відповідач зазначив, що у
зв'язку із закінченням строку позовної давності, у грудні 2005 року
кредиторська заборгованість списана, оскільки, як вбачається з матеріалів
справи, претензія надіслана не відповідачу
- Державному підприємству "Селидіввугілля" м.Селидове
Донецької області, а структурному підрозділу - ВП шахті "Курахівська"
Державного підприємства "Селидіввугілля" м.Селидове Донецької
області, яка не є юридичною особою. Відповідь на претензію також надавав
відокремлений підрозділ (лист НОМЕР_5 від 30.05.2006 року        (арк. справи 30, 31).

Твердження скаржника, що позивач
отримав від шахти вугільну продукцію на суму          87 376 грн. 64 коп. згідно акту
звірки розрахунків станом на 01.12.2004 року, судовою колегією не приймаються,
оскільки договір НОМЕР_6 від 08.02.2002 року, укладений між  ДВАТ шахтою "Курахівська" та
позивачем, не передбачає поставку вугілля в рахунок оплати за отриманий
електродвигун за договором НОМЕР_1 (арк. справи 75).

Відповідно до ст.267 ЦК України,
заява про захист цивільного права або інтересу має бути прийнята судом до
розгляду незалежно від спливу позовної давності.

Позовна давність застосовується
судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення.

Судом першої інстанції прийнято до
уваги клопотання позивача щодо застосування строку позовної давності.

Як вбачається з матеріалів справи,
відповідно до п.2.3 договору НОМЕР_1  від
08.05.2001 року покупець зобов'язаний оплатити товар протягом 30 банківських
днів згідно виставлених рахунків-фактур шляхом перерахування на розрахунковий
рахунок продавця. Тобто відповідач повинен був оплатити товар  протягом 30 банківських днів згідно
виставлених рахунків-фактур.

Договір НОМЕР_1 не передбачає в
який термін позивач повинен виставити рахунки відповідачу.

Згідно п.5 ст.261 ЦК України за
зобов'язаннями, строк яких не визначений або визначений моментом вимоги,
перебіг позовної давності починається від дня, коли у кредитора виникає право
пред'явити вимогу про виконання зобов'язання.

Строк позовної давності позивачем
не пропущений.

Ст.78 ГПК України передбачає, що
позивач має право протягом розгляду справи по суті відмовитись від позову.
Прийняття господарським судом відмови позивача від позову тягне за собою
припинення провадження по справі.

Як вбачається з матеріалів справи,
до прийняття рішення по справі позивач, на підставі ст.ст. 22, 78 ГПК України,
надав заяву про відмову від позову щодо стягнення інфляційних в сумі 5 875 грн.
00 коп. за період з лютого 2006 року по вересень 2006 року; 3% річних в сумі 3
110 грн. 00 коп. з січня 2006 року по листопад 2006 року і ця заява прийнята
місцевим судом (арк. справи 59). Тому на підставі п.4 ст.80 ГПК України
провадження по справі в цій частині підлягає припиненню.

-4-

З урахуванням зазначеного, судова
колегія вважає, що рішення господарського суду Донецької області по даній
справі підлягає скасуванню в частині стягнення                                  125 000 грн.
00 коп., оскільки позивачем не виставлялись відповідачу рахунки-фактури, а
претензія заявлена не юридичній особі.

Відповідно до ст.49 ГПК України
витрати по сплаті держмита за подання апеляційної скарги в сумі 625 грн. 00
коп., за подання позову в сумі 1 250 грн. 00 коп. та по інформаційно-технічному
забезпеченню судового процесу відносяться на позивача.

Керуючись  ст. ст. 43, 49, 99, 101, 102, 103, 104, 105
Господарського процесуального кодексу України, Донецький апеляційний
господарський суд, -

П О С Т А Н О
В И В:

Апеляційну скаргу Державного
підприємства "Селидіввугілля" м.Селидове Донецької області про
скасування рішення господарського суду Донецької області в частині стягнення
основного боргу в сумі 125 000 грн. 00 коп. задовольнити.

Рішення господарського суду
Донецької області від 12.02.2007 року по справі №40/398 в цій частині
скасувати.

В позові суб'єкта підприємницької
діяльності - фізичної особи ОСОБА_1 м.Селидове Донецької області про стягнення
125 000 грн. 00 коп. - боргу з Державного підприємства
"Селидіввугілля" м.Селидове Донецької області  відмовити.

В решті рішення господарського суду
Донецької області від 12.02.2007 року по справі        №40/398 залишити без змін.

Головуючий

Судді:

Надруковано: 5 прим.

1. позивачу

2. відповідачу

3 у справу

4 ДАГС