СЕВАСТОПОЛЬСЬКИЙ  АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ   СУД
Ухвала

Іменем України

16 квітня 2007 року

Справа № 2-8/18627-2006А

Севастопольський
апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді
Латиніна О.А.,

суддів
Антонової І.В.,

Заплава Л.М.,

секретар судового засідання                                        Дворников М.С.

за участю представників сторін:

позивача: ОСОБА_2,
дов. НОМЕР_1 від 10.11.2006 року;

відповідача:
Сільванович Ю.С., дов. № 08.1-13/3620 від 15.12.2006 року;

розглянувши апеляційну
скаргу Алуштинської міської ради на постанову господарського
суду Автономної Республіки Крим (суддя Чумаченко С.А. ) від 19 січня 2007 року
у справі № 2-8/18627-2006А

за позовом
суб'єкта підприємницької діяльності ОСОБА_1 (АДРЕСА_1)

до Алуштинської
міської ради (пл. Радянська, 1, м.Алушта, АР Крим, 98500)

про визнання
незаконним рішення

ВСТАНОВИВ:

Постановою господарського суду АР
Крим від 22.01.2007 року у справі № 2-8/18627-2006А позов суб'єкта
підприємницької діяльності ОСОБА_1 задоволено у повному обсязі. Суд визнав
незаконним рішення НОМЕР_2 Алуштинської міської ради від 28.09.2006 року
"Про внесенні змін в рішення Алуштинської міської ради від 17.03.2006 року
НОМЕР_5".

При прийнятті постанови, суд першої
інстанції встановив, що спірним рішенням Алуштинської міської ради НОМЕР_2 було
внесено зміни до договору оренди від 23.04.2004 року стосовно строку його дії.
Також встановивши, що положення Закону України „Про оренду землі” допускають
зміну умов договору землі тільки за взаємною згодою сторін, господарський суд
АР Крим прийшов до висновку про необгрунтованість дій відповідача.

Не погодившись з постановою
господарського суду АР Крим, Алуштинська міська рада звернулась до
Севастопольського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в
якій просить постанову суду першої інстанції скасувати, у задоволенні позову
суб'єкта підприємницької діяльності ОСОБА_1 відмовити.

Доводи апеляційної скарги полягають
у невірному застосуванні норм Земельного кодексу України, Закону України „Про
місцеве самоврядування в Україні” щодо наявності у місцевої ради повноважень на
регулювання земельних відносин.

Представник позивача у судовому
засіданні з доводами апеляційної скарги не погодився, вважає оскаржувану
постанову суду першої інстанції законною та обгрунтованою.

З причини зайнятості в іншому
судовому засіданні судді Видашенко Т.С., на підставі розпорядження заступника голови
Севастопольського апеляційного господарського суду, у складі судової колегії
було здійснено заміну на суддю Антонову І.В.

Переглянувши постанову суду першої
інстанції в порядку статті 195 Кодексу адміністративного судочинства України
судовою колегією встановлено наступне.

23.04.2004 року між Алуштинською
міською радою -Орендодавець, та суб'єктом підприємницької діяльності ОСОБА_1 -
Орендар був укладений договір оренди земельної ділянки, предметом якого, згідно
з пунктом 1.1, з`явилась земельна ділянка загальною площею 0,0146 га із земель
Алуштинської міської ради для використання її в комерційних цілях під
розміщення павільйону в м. Алушта, по вул. Леніна навпроти морпункту.

Договір зареєстрований в книзі
записів державної реєстрації договорів оренди землі НОМЕР_3 Алуштинської
міської ради, про що зроблено запис від 05.05.2004 року за НОМЕР_4.

Відповідно до пункту 2.2, строк дії
договору оренди зазначеної вище земельної ділянки встановлено до 01.01.2007
року.

В подальшому, рішенням Алуштинської
міської ради НОМЕР_5 від 17.03.2006 року „Про продовження договору оренди
земельної ділянки підприємцю ОСОБА_1” було вирішено продовжити строк договору
оренди земельної ділянки площею - 0,0146 га по вул. Леніна, навпроти морпункту,
на 10 років із зміною умов у відповідності з діючим законодавством, а також
зобов'язати підприємця ОСОБА_1 у строк 3-х місяців з моменту прийняття цього
рішення продовжити договір земельної ділянки.

Однак, 28.09.2006 року Алуштинською
міською радою було прийнято рішення за НОМЕР_2 „Про внесення змін в рішення
Алуштинської міської ради від 17.03.2006 року НОМЕР_5”. Зазначеним рішенням
було внесено зміни в пункт 1 раніше прийнятого рішення Алуштинської міської
ради від 17.03.2006 р. НОМЕР_5 "Про продовження договору оренди земельної
ділянки підприємцю ОСОБА_1" та викладено його в наступній редакції:
договір оренди земельної ділянки площею 0,0146 га (реєстраційний номер НОМЕР_4
від 05.05.2004 р.) для розміщення павільйону підприємця ОСОБА_1 в м. Алушта по
вул. Леніна, навпроти морпункту продовжити строком на 1 рік.

Таким чином, було змінено строк, на
який продовжено дію договору оренди -з 10 років до одного.

Не погодившись з фактом зміни
строку дії договору, суб'єкт підприємницької діяльності ОСОБА_1 звернувся до
господарського суду АР Крим з адміністративним позовом про визнання незаконним
рішення Алуштинської міської ради НОМЕР_2 „Про внесення змін в рішення
Алуштинської міської ради від 17.03.2006 року НОМЕР_5”.

Вислухавши пояснення присутніх у
судовому засіданні представників сторін, перевіривши правильність застосування
судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, суд
апеляційної інстанції приходить до висновку про відсутність підстав для  скасування постанови суду першої інстанції
виходячи з наступного.

Як зазначено вище, на підставі
рішення Алуштинської міської ради НОМЕР_5 від 17.03.2006 року, строк дії
договору оренди земельної ділянки  площею
0,0146 га по вул. Леніна, навпроти морпункту продовжено строком на 10 років.

Таким чином, строк дії договору
оренди від 23.04.2004 року становить до 01.01.2017 року

Згідно з пунктом 7 вищевказаного
договору, сторони домовились, у тому числі, про те, що зміна умов договору
можлива по взаємній згоді сторін.

Відповідно до частини 1 статті 30
Закону України „Про оренду землі”, зміна умов договору оренди землі
здійснюється за взаємною згодою сторін.

Згідно з частиною 1 статті 71
Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених
статтею 72 цього Кодексу, тобто за наявності обставин, що звільнюють від
доказування..

Частиною 2 статті 71 Кодексу
адміністративного судочинства України встановлено, що в адміністративних
справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Однак, Алуштинською міською радою не
надано суду доказів того, що мала місце згода орендаря - суб'єкта
підприємницької діяльності ОСОБА_1 на зміну умов договору оренди в частині
строку його дії -з 10 років до одного.

При цьому, судова колегія не може
погодитись з доводами Алуштинської міської ради в апеляційній скарзі про
невірне застосування судом першої інстанції норм Земельного кодексу України,
Закону України „Про місцеве самоврядування в Україні” щодо наявності у місцевої
ради повноважень на регулювання земельних відносин та виключного права ради, як
суб`єкта права власності на землю, вирішувати питання про передачу землі в
користування.

Судова колегія вважає за необхідне
зазначити, що у даному випадку договір оренди землі є вже укладеним та діючим у
зв`язку з чим, питання про зміну умов договору може вирішуватись лише за згодою
сторін та у порядку, передбаченому законом.

При цьому, порядок зміни та
розірвання господарських договорів закріплено статтею 188 Господарського
кодексу України, згідно з якою зміна та розірвання господарських договорів в
односторонньому порядку не допускаються, якщо інше не передбачено законом або
договором.

Відповідно до частин 2-4 статті 188
Господарського кодексу України, сторона договору, яка вважає за необхідне
змінити або розірвати договір,  повинна надіслати
пропозиції про це другій стороні за договором. Сторона  договору, яка одержала пропозицію про зміну
чи розірвання договору, у двадцятиденний строк після одержання пропозиції
повідомляє другу сторону про результати її розгляду. У разі якщо сторони не
досягли  згоди  щодо зміни (розірвання) договору або у разі
неодержання відповіді у встановлений строк з урахуванням часу поштового обігу,
заінтересована сторона має право передати спір на вирішення суду.

Однак, відповідачем також не
надавалось суду доказів дотримання порядку зміни умов укладеного договору та не
обгрунтовувалась необхідність такої зміни. З наведених вище підстав також не
можуть бути прийняті до уваги доводи апеляційної скарги про затвердження
генерального плану розвитку м.Алушта.

За таких обставин, суд першої
інстанції дійшов вірного висновку про те, що відповідачем протиправно в
односторонньому порядку до спливу строку дії договору оренди земельної ділянки
від 23.04.2004 р. було прийнято рішення про зміну строку його дії.

Відповідно до частини 2 статті 19
Конституції України, органи місцевого самоврядування, посадові особи органів
місцевого самоврядування зобов'язанні діяти тільки на підставі та в межах
компетенції.

Відповідно до статті 16 Цивільного
кодексу України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого
особистого немайнового або майнового права та інтересу.  Пунктом 2 статті 16 Цивільного кодексу
України зазначено, що способами захисту цивільних прав та інтересів можуть
бути, у тому числі, визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу
державної влади,  органу  влади
Автономної  Республіки  Крим
або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Встановивши збоку орендодавця
-Алуштинської міської ради, порушення порядку зміни договору, господарський суд
АР Крим обгрунтовано прийшов до висновку про необхідність задоволення позовних
вимог.

Згідно зі статтями 105, 162 Кодексу
адміністративного судочинства України, у разі задоволення адміністративного
позову суд може прийняти постанову про визнання протиправними рішення суб`єктів
владних повноважень чи окремих його положень, дій чи бездіяльності і про
скасування або визнання нечинним рішення чи його окремих положень, про поворот
виконання цього рішення чи окремих його положень із зазначенням способу його
здійснення, зобов`язання відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти
рішення або вчинити певні дії.

Відповідно до статті 200 Кодексу
Адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив
судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки при винесенні
господарським судом АР Крим оскарженої постанови порушення норм матеріального
та процесуального права не виявлено, підстави для її скасування відсутні.

Керуючись статтями 198 п.1, 200,
205, 206 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Алуштинської
міської ради залишити без задоволення, постанову господарського суду Автономної
республіки Крим від 22 січня 2007 року у справі № 2-8/18627-2007А залишити без
змін.

Суд апеляційної інстанції роз`яснює
сторонам у справі, що відповідно до пункту 5 статті 254 Кодексу
адміністративного судочинства України, постанова або ухвала суду апеляційної чи
касаційної інстанції за наслідками перегляду, постанова Верховного Суду України
набирають законної сили з моменту проголошення.

Ухвалу суду апеляційної інстанції
може бути оскаржено в порядку та строки, передбачені статтями 211, 212 Кодексу
адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя
О.А.Латинін

Судді
І.В. Антонова

Л.М. Заплава