СУД
СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.04.07                                                                                 Справа № 14/130.

Суддя Лісовицький Є.А., розглянувши матеріали справи за позовом  Товариства з обмеженою відповідальністю “Вугілля-Південь”, м. Теплогірськ, м.Стаханов

до Приватного виробничо-комерційного підприємства «Донбасс-Ресурси», м.Алчевськ

про стягнення 75596 грн. 02  коп.

при секретарі судового засідання Андрущенко Г.М.

в присутності представників сторін:

від позивача –Бєзрук О.О., дов. № 5 від 05.02.07

від відповідача –не прибув.

Представником позивача подано клопотання про відмову від звукової фіксації судового процесу, яке судом задовольняється.

Суть справи:  позивачем заявлена вимога про стягнення з відповідача заборгованості у сумі 52600 грн., інфляційних нарахувань у сумі 15849 грн.12 коп., 3% річних у сумі 4146 грн.90 коп. за несвоєчасну оплату поставленого товару за договором від 03.05.04. № 151.

Відповідач не прибув, відзив на позов не надав, справа розглядається за наявними в ній матеріалами відповідно до ст.75 ГПК України.

Розглянувши матеріали справи, вислухавши представника позивача суд, -

В С Т А Н О В И В:

Між ТОВ "Вугілля-Південь" та ПВ КП «Донбасс-Ресурси»03.05.2004року. було укладено Договір № 151 "Купівлі-продажу вугільної продукції" (далі-Догорвір № 151)

Відповідно до узгоджених Сторонами умов Договору № 151 Позивач прийняв на себе господарське зобов'язання з поставки вугільного.

Відповідач на умовах Договору № 151 прийняв на себе господарське зобов'язання прийняти та оплатити поставлену продукцію на протязі 10 банківських днів, з моменту надання документів на відвантаження.

ТОВ „Вугілля-Південь" протягом травня, червня 2004р. здійснено постачання вугільного концентрату в кількості 632 тонн, на суму - 145 600,0 (сто сорок дві тисячі шістсот грн. 00 коп.) грн., про що свідчить:

-          Накладна № 63 від 30.05.2004р. на суму 28 980,0 грн.

-          Акт передачі відвантаженої вугільної продукції від 30.05.2004р. в кількості 138 тн.

-          Рахунок № 63 від 30.05.2004р. на суму 29 980,0 грн.

-          Податкова накладна № 63 від 30.05.2004р.на суму 28 980,0 грн.

-          Накладна № 76 від 15.06.2004р. на суму 113 620,0 грн.

-          Акт передачі відвантаженої вугільної продукції від 15.06.2004р. в кількості 494 тн.

-          Рахунок № 76 від 15.06.2004р. на суму 113 620,0 грн.

-          Податкова накладна № 76 від 16.05.2004р. на суму 113 620,0 грн.

Однак, Відповідач оплатив отриманий товар частково - платіжним дорученням від 18.06.2004р. оплатив рахунок № 76 від 15.06.2004р. на відвантажену вугільну продукції в сумі 90000 грн.

Позивач звернувся з позовом про стягнення з відповідача заборгованості у сумі 52600 грн., інфляційних нарахувань у сумі 15849 грн.12 коп., 3% річних у сумі 4146 грн.90 коп.

Оцінивши матеріали справи суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

У відповідності із ст. 193 Господарського кодексу України (далі - ГКУ) та ст. 526 Цивільного кодексу України (далі - ЦКУ) зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства.

Позивачем не надано доказів, які підтверджують, коли точно він передав відповідачу документи на відвантаження. Але товар відповідачем прийнято, що підтверджується видатковими накладними та актами приймання-передавання.

Отже, позивачем не доведено твердження, що прострочення оплати зі сторони відповідача має місце з 12.06.04 та 01.07.04 відповідно.

Але сторони визначили строк дії договору до 31.12.04. Окремо сторонами не зазначено, що розрахунки можуть здійснюватись в інший час.

Тому суд дійшов висновку, що відповідач повинен виконати своє зобов’язання про оплату наданих послуг в усякому випадку до кінця дії договору. Цей строк минув.

За таких підстав, позовні вимоги про стягнення суми основного боргу 52600 грн. підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 229 ГКУ та ст. 625 ЦКУ боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. В той же час, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, за вимогою кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три відсотки річних від простроченої суми.

Отже, позовні вимоги про стягнення інфляційних нарахувань підлягають задоволенню частково у сумі 11782 грн. 40 коп., 3% річних також частково, у сумі 3282 грн. 35 коп., оскільки період прострочення виконання грошового зобов’язання відповідачем розпочався після закінчення строку дії договору, тобто з 01.01.05.

В решті позову слід відмовити за необґрунтованістю.

Відповідно до ст.49 ГПК України судові витрати  покладаються на сторони пропорційно сумі задоволених позовних вимог.

З урахуванням викладеного, керуючись ст.ст.49, 82, 84, 85 ГПК України суд, -

В И Р І Ш И В:

1.          Позов задовольнити частково.

2.          Стягнути з Приватного виробничо-комерційного підприємства «Донбасс-Ресурси», м.Алчевськ, вул.Горького, 99 «А», ідентифікаційний код 32330471 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю “Вугілля-Південь”, м. Теплогірськ, вул.Єнісейська,1, м.Стаханов, ідентифікаційний код 20328151 борг у сумі 52600 грн., інфляційні нарахування у сумі 11782 грн. 40 коп., 3% річних у сумі 3282 грн. 35 коп., витрати на сплачене держмито 676 грн. 65 коп., на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу 105 грн. 61 коп. Наказ видати.

3.          В решті позову відмовити.

У судовому засіданні 12.04.07 було оголошено лише вступну і резолютивну частину рішення. Дане рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня підписання рішення, оформленого відповідно до ст.84 ГПК України.

Дата підписання рішення 16.04.07.

Суддя                                                                                                           Є.А.Лісовицький