донецький апеляційний господарський суд
Постанова

Іменем України

06.02.2007 р.                                                                           справа №25/238

Донецький апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого:

суддів

за участю представників сторін:

від позивача:
не з'явився,

від відповідача:
Ніколенко В.В. дов. № 35 від 15.01.2007р.
Дубовик І.М. дов. № 34 від15.01.2007р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу
Товариства з обмеженою відповідальністю "Димитроввантажтранс" м. Димитров Донецької області

на рішення господарського суду

Донецької області

від
21.11.2006 р.

по справі
№25/238 (суддя Бойко І.А.)

за позовом
Державного підприємства "Донецька залізниця" м. Донецьк

до
Товариства з обмеженою відповідальністю "Димитроввантажтранс" м. Димитров Донецької області

про
стягнення штрафу в розмірі 1067грн. 00коп.

В С Т А Н О В И В :

Державне підприємство “Донецька залізниця” м.Донецьк звернулось до господарського суду Донецької області з позовом про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю “Димитроввантажтранс” м.Димитров Донецької області штрафу за невиконання плану вантажоперевезень у березні 2006р. в сумі 1067грн.00коп.

Господарський суд Донецької області рішенням від 21.11.2006р. у справі №25/238 позовні вимоги ДП “Донецька залізниця” задовольнив частково у сумі 1038грн.00коп., в частині стягнення штрафу у сумі 29грн.00коп. відмовив.

Господарський суд визнав, що ст.ст.106, 107 Статуту залізниць України не конкретизують порядок нарахування штрафу, період, за який штраф нараховується, порядок зменшення суми штрафу, тому визнав нарахування штрафу за невиконання плану перевезень № 3025 здійсненим залізницею у відповідності до п.6.10 Правил планування перевезень вантажів, здійсненим правомірно, позов задовольнив частково у сумі 1038грн.00коп., у стягненні штрафу у сумі 29грн.00коп. відмовив, посилаючись на визнання відповідачем даної суми такою, що нарахована правильно, є згода відповідача на списання даної суми з його рахунку.

Товариство з обмеженою відповідальністю “Димитроввантажтранс” м.Димитров Донецької області, не погоджуючись з рішенням господарського суду, подало апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення господарського суду Донецької області від 21.11.2006р. по справі        №25/238 як таке, що прийнято з неправильним застосуванням норм матеріального права, а саме: ст.107 Статуту залізниць України та Правил планування перевезень вантажів, (які затверджені Наказом Мінтрансу України від 09.12.2002р. №873, зареєстровані в Міністерстві юстиції України 29.12.2002р. за №1030/7318).

Державне підприємство “Донецька залізниця” м.Донецьк, вважає рішення господарського суду Донецької області від 21.11.2006р. у справі           №25/238 законним, винесеним у відповідності до норм чинного законодавства, а апеляційну скаргу –необґрунтованою.

Колегія суддів Донецького апеляційного господарського суду у відповідності до ст.ст.28-29 Закону України “Про судоустрій” та ст.101 Господарського процесуального кодексу України на підставі встановлених фактичних обставин переглядає матеріали господарської справи та викладені в скарзі доводи щодо застосування судом при розгляді справи норм матеріального та процесуального права, що мають значення для справи.

Відповідно до ст.129 Конституції України, ч.4 ст.9 Закону України “Про судоустрій в Україні”, статей 44, 811 Господарського процесуального кодексу України був здійснений запис судового засідання за допомогою засобів технічної фіксації та складено протокол.

Відповідно до статті 101 Господарського процесуального кодексу України у процесі розгляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі доказами повторно розглядає справу. Апеляційний господарський суд не зв’язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Відповідно до пункту 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 29.12.1976року №5 “Про судове рішення”, рішення є законним тоді, коли суд, виконавши вимоги процесуального законодавства і всебічно перевіривши обставини справи, вирішив справу у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, а за їх відсутності –на підставі закону, що регулює подібні відносини, або виходячи із загальних засад і змісту законодавства України.

Обґрунтованим визнається рішення, в якому повно відображено обставини, що мають значення для даної справи, висновки суду про встановлені обставини справи і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються двосторонніми доказами, дослідженими в судовому засіданні.

Заслухавши пояснення представників сторін, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що рішення господарського суду відповідає вищевказаним вимогам.

Відповідно до ст.17 Статуту залізниць України для забезпечення перевезення вантажів залізничним транспортом здійснюється місячне планування перевезень.

Умови та порядок організації перевезень визначаються Правилами, в яких встановлений порядок розроблення, термін подання заявок, затвердження планів та облік виконання перевезень вантажів.

Відповідно до ст.18 Статуту залізниць України місячне планування перевезень вантажів здійснюється залізницями відправлення на підставі договорів та замовлень відправників. Замовлення повинні складатися у вагонах, а у випадках, передбачених Правилами, - і в тоннах.

Відповідно до п.1.1 Правил планування перевезень вантажів ці правила визначають порядок планування перевезень вантажів залізницями в усіх видах сполучень, а також обліку виконання планів.

Перевезення вантажів місячними планами здійснюється на підставі договорів про організацію перевезень.

16.05.2005р. між Державним підприємством “Донецька залізниця” та Товариством з обмеженою відповідальністю “Димитроввантажтранс” було укладено договір №322 про організацію перевезень вантажів і проведення розрахунків за перевезення та надані залізницею послуги.

Згідно п.2.1 договору, на відповідача покладено обов’язок пред’являти залізниці у визначені терміни місячні плани перевезень, заявки на подачу вагонів (контейнерів) та здійснювати навантаження (вивантаження) вантажів, що відправляються ним або прибувають на його адресу.

Пунктом 2.2 договору на залізницю покладено обов’язок приймати до перевезення вантажі відповідача, для чого подавати під навантаження вагони (контейнери) згідно із затвердженими планами та заявками відповідача та надавати йому додаткові послуги, пов’язані з перевезенням вантажів.

Відповідно п.2.3 договору для проведення розрахунків та обліку сплачених сум залізниця відкрила для Товариства з обмеженою відповідальністю “Димитроввантажтранс” особовий рахунок з  присвоєнням коду № 5361.

Пунктом 4.1 договору сторони встановили, що за невиконання плану перевезень вони несуть відповідальність згідно зі Статутом залізниць України.

Відповідно до ст.20 Статуту залізниць України виконання перевезень враховується в обліковій картці встановленої Правилами форми, Порядок та умови зарахування вагонів під завантаження встановлюються Правилами.

Відповідно до п.п.6.1, 6.2 Правил планування перевезень вантажів, облік виконання плану перевезень вантажів здійснюється в обліковій картці за кожним планом.

Облікова картка повинна підписуватися по закінченні кожної звітної доби.

Порядок заповнення облікової картки визначено у п.п.6.4, 6.5 Правил планування перевезень вантажів.

ДП “Донецька залізниця” телеграмою № 3025 від 17.03.2006р. дало згоду на відправлення відповідачем 5000тон вугілля в 75 вагонах призначенням станція Кривий Ріг–Головний.

Товариством з обмеженою відповідальністю “Димитроввантажтранс”   та Донецькою залізницею по станції Красноармійськ узгоджено порядок виконання плану шляхом надання декадних заявок на другу та третю декади березня 2006р., які прийняті залізницею до виконання.

Станцією Красноармійськ Донецької залізниці оформлена облікова картка № Т3025, в якій сторони враховували виконання прийнятого до виконання замовлення.

Як вбачається з облікової картки, за другу декаду березня 2006р. було заплановано перевезти 1067тон вантажу в 16 вагонах, фактично завантаження не відбулося, недовантаження за другу декаду склало 16 вагонів –1067тн.

Залізницею за невикористання поданих вагонів у 2-й декаді березня 2006р. нарахований штраф у сумі 1067грн.00коп.

21.03.2006р. станцією Красноармійськ прийнята до виконання декадна заявка по плану № 3025 по навантаженню відповідачем вугілля у кількості 3933тн у 59 вагонах в третій декаді березня 2006р.

Також, 21.03.2006р. прийнята до виконання по плану № 3025 збільшувальна заявка навантаження вагонів 21 та 22.03.2006р.

За третю декаду березня 2006р. при запланованих до перевезення 3933 тонах вантажу в 59 вагонах, позивачем було подано, а відповідачем завантажено 4971тон вантажу в 72 вагони.

Сторонами був складений акт звірки по обліковій картці №3025 за березень 2006р.

Позивач направив відповідачеві претензію №41 від 03.05.2006р. про сплату штрафу за невиконання плану перевезень вантажів на суму 1067грн.00коп.

Відповідач відповіддю №536 від 29.05.2006р. на претензію №41 від 03.05.2006р. визнав обґрунтованим за обліковою карткою №3025 за березень 2006р. штраф у сумі 29грн., і дав згоду на його списання з рахунку відповідача, решту суми визнав необґрунтованою.

Відповідно до ст.105 Статуту залізниць України залізниці, вантажовідправники, вантажоодержувачі, пасажири, транспортні, експедиторські і посередницькі організації та особи, які виступають від імені вантажовідправника і вантажоодержувача, несуть матеріальну відповідальність за перевезення у межах і розмірах, передбачених цим Статутом та окремими договорами.

Згідно статті 106 Статуту залізниць України за незабезпечення залізницею подачі вагонів і контейнерів для виконання плану перевезень та за невикористання вантажовідправником поданих вагонів і контейнерів чи відмову від вагонів і контейнерів для виконання плану перевезень сплачується штраф у таких розмірах: за вантажі, перевезення яких планується у тоннах і вагонах, - з тонни по 5 відсотків ставки добової плати за користування вагонами; за вантажі, перевезення яких планується тільки у вагонах (контейнерах), - за вагон (контейнер) по дві добові ставки плати за користування вагонами (контейнерами).

Пунктом 6.10 Правил планування перевезень вантажів встановлено, що штраф за невиконання місячних планів і додаткових замовлень на перевезення вантажів нараховується на залізницю і відправника по закінченні кожної декади, сальдова сума штрафу визначається по закінченні місяця.

У разі перевиконання плану в першій декаді і невиконанні його в другій відповідальність за невиконання плану другої декади зменшується на величину перевиконання плану в першій декаді. Таким же чином враховується перевиконання плану в першій та другій декадах при невиконанні його в третій декаді.

Відповідно частини 4 пункту 6.5.3 Правил планування перевезень вантажів, якщо є обставина, яка згідно із статтею 107 Статуту залізниць України звільняє відправника від сплати штрафу за невиконання плану перевезень, вина відправника за недовантаження зменшується на кількість не завантажених у зв'язку з цим вагонів (тонн), контейнерів.

Господарським судом зроблено правильний висновок про обґрунтованість нарахування штрафу у сумі 1038грн.00коп. та відсутність підстав для звільнення відповідача від оплати штрафу за невиконання плану перевезень, які наведені у статті 107 Статуту залізниць України.

Господарський суд обґрунтовано відмовив у стягненні 29грн.00коп. суми штрафу, оскільки дану суму відповідач визнав у відповіді на претензію і дав згоду на списання даної суми.

На підставі викладеного, колегія суддів Донецького апеляційного господарського суду вважає, що рішення господарського суду Донецької області від 21.11.2006р. по справі №25/238 ґрунтується на всебічному, повному та об’єктивному розгляді всіх обставин справи, які мають суттєве значення для вирішення спору, винесено з дотриманням норм чинного законодавства, тому підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга визнається такою, що не підлягає задоволенню .

Відповідно до вимог ст.49 Господарського процесуального кодексу України судові витрати відповідача при зверненні з апеляційною скаргою покладаються на заявника.

Керуючись ст.ст.49, 99, 101, 102, 103, 105 Господарського процесуального кодексу України, суд -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю “Димитроввантажтранс” м.Димитров Донецької області залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Донецької області від 21.11.2006р. у справі № 25/238 залишити без змін.

Повернути Товариству з обмеженою відповідальністю “Димитроввантажтранс” м.Димитров Донецької області 51грн.00коп. суми надмірно сплаченого державного мита при зверненні з апеляційною скаргою, видати довідку про повернення зайво сплаченої суми державного мита.

Головуючий

Судді:

Надруковано: 5 прим.

1. позивачу

2. відповідачу

3 у справу

4 ДАГС