ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
м.Львів, вул.Личаківська,81
_________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

10.04.07
Справа  № 5/95-10А

Львівський апеляційний
господарський суд в складі колегії :

Головуючого-судді -    Юркевича М.В.

Суддів                             Городечна М.І.

Кузь В.Л.

Розглянув апеляційну скаргу
Головної державної інспекції на автомобільному транспорті м. Київ

на постанову господарського
суду Волинської області від 16.01.2007 року

у справі №
5/95-10А

за позовом:
СПД-ФО ОСОБА_1 м. Луцьк

до відповідача:
Головної державної інспекції на автомобільному транспорті м. Київ

про скасування постанови про
застосування фінансових санкцій НОМЕР_5

З участю представників :

Від позивача:
не з'явився

Від  відповідача: Драган
П.І.- заст. нач. відділу

Представникам позивача роз'яснені
їх права та обов'язки передбачені ст.ст. 49,51 КАС України, заяв про відвід
суддів не поступало.

Постановою господарського суду
Волинської області від 16.01.2007 року у справі № 5/95-10А задоволено позов
приватного підприємця ОСОБА_1          м.
Луцьк до Головної державної інспекції на автомобільному транспорті м. Київ та
скасовано постанову Територіального управління ГДІАТ у Волинській області
НОМЕР_5 про застосування до підприємця фінансової санкції в сумі 1700,00 грн. за
порушення правил перевезень на автомобільному транспорті.

Територіальне управління Головної
державної інспекції на автомобільному транспорті у Волинській області подало
апеляційну скаргу, в якій просить переглянути постанову в порядку апеляційного
провадження, скасувати та позов задоволити з огляду на наступні обставини і
підстави:

- Згідно Закону України «Про
ліцензування певних видів господарської діяльності»надання послуг з перевезення
пасажирів і вантажів автомобільним транспортом загального користування (крім
надання послуг з перевезення пасажирів та їх багажу на таксі) підлягають
ліцензуванню. До ліцензії на кожен транспортний засіб видається ліцензійна
картка. В даному випадку внутрішні перевезення підприємцем ОСОБА_1
здійснювались на підставі договору на поставку товару. Перевозити вантаж на
договірних умовах може автомобільний перевізник, який є суб'єктом
господарювання та отримав ліцензію (ст. 33 Закону України «Про ліцензування
певних видів господарської діяльності»);

- Згідно п.1.4. договору поставки
НОМЕР_7, укладеного підприємцем ОСОБА_1 з підприємцемОСОБА_2, право власності
на товар переходить в момент передачі товару Покупцю (ОСОБА_2), а відповідно до
п. 1.3. даного договору накладна є підставою для здійснення платежу і
підтверджує факт приймання -передачі товару. Про факт прийманні-передачі товару
та переходу права власності до Покупця свідчить видаткова накладна НОМЕР_1.
Отже, станом на 16.08.2006 року позивач здійснював перевезення не власної
продукції.

Приватний підприємець ОСОБА_1
(позивач у справі) вимоги апеляційної скарги заперечив з підстав, викладених у
своєму запереченні від 28.03.2007 року, та просить апеляційний господарський
суд залишити постанову господарського суду Волинської області від 16.01.2007
року у справі № 5/95-10А без змін. Зокрема, вказує на те, що позивач не
здійснює господарську діяльність з надання послуг по перевезенню вантажів
транспортними засобами, а реалізовує поставку товару за відповідними
договорами.

В ході перегляду оскарженої
постанови за наявними матеріалами та доказами в справі з'ясовано:

16.08.2006 року посадовими особами
Головної державної інспекції на автомобільному транспорті у Волинській області
на виконання завдання НОМЕР_2 була проведена перевірка роботи транспортних
засобів на ділянці дороги м. Любомиль, Ковель-Ягодин, пост ДАІ «Вишнів»з питань
надання послуг по перевезенню вантажів. В процесі перевірки на посту ДАІ
«Вишнів»автомобіля марки Мерседес-Бенц р.н.НОМЕР_3 під керуванням ОСОБА_3 було
виявлено відсутність ліцензійної картки. ОСОБА_3 працює в підприємця ОСОБА_1
водієм-експедитором, згідно трудового договору НОМЕР_4, зареєстрованого в
Луцькому міському центрі зайнятості 07.09.2004 року. Даний факт правопорушення
був засвідчений актом, складеним посадовими особами територіального управління
Головної державної інспекції у Волинській області від 16.08.2006 року, в якому
було зазначено порушення: відсутня ліцензійна картка на автомобіль. На підставі
даного акту була винесена постанова НОМЕР_5 про застосування до СПД-ФО ОСОБА_1
фінансових санкцій в розмірі 1700,00 грн. за експлуатацію вантажного автомобіля
без ліцензійної картки.

Розглянувши доводи апеляційної
скарги, вивчивши матеріали справи, наявні в ній докази, колегія Львівського
апеляційного господарського суду вважає, що оскаржену постанову місцевого
господарського суду слід залишити без змін, апеляційну скаргу -без задоволення.
При цьому, судова колегія виходить із наступного:

Види господарської діяльності, що
підлягають ліцензуванню, порядок їх ліцензування, встановлення державного
контролю у сфері ліцензування, відповідальність суб'єктів господарювання та
органів ліцензування за порушення законодавства у сфері ліцензування
здійснюється згідно Закону України «Про ліцензування певних видів господарської
діяльності»від 01.06.2006 року.  Згідно
норм даного Закону ліцензуванню підлягає господарська діяльність з надання
послуг з перевезення пасажирів і вантажів автомобільним транспортом загального
користування.

Закон України «Про автомобільний
транспорт»визначає послугу з перевезення пасажирів чи вантажів, як перевезення
пасажирів чи вантажів транспортними засобами на договірних умовах із замовником
послуги за плату. Дана господарська діяльність з надання послуг на перевезення
пасажирів і вантажів на певні види робіт підлягає ліцензуванню, шляхом надання
ліцензійної картки (ч. 4 ст. 9 Закону України «Про автомобільний транспорт»).

Дослідивши та проаналізувавши усі
наявні матеріали справи, колегія Львівського апеляційного господарського суду
погоджується з висновками суду першої інстанції щодо відсутності правових
підстав для застосування штрафних санкцій до підприємця ОСОБА_1 Зокрема, суд
виходить з відсутності в договорах купівлі-продажу та поставки, які укладались
між підприємцем ОСОБА_1 та покупцями, істотних умов договору перевезення, які
визначаються ст. 50 Закону України «Про автомобільний транспорт». Згідно
згаданих договорів, вартість послуги перевезення, яка надавалася під час
поставки товару не випливає, що закладена у ціні товару, який доставляється
покупцям, з якими укладалися дані договори. Позивач, продаючи свою власну
продукцію, здійснював і доставку продукції покупцям, яка належить йому на праві
власності. А сама доставка проданого вантажу не свідчить про надання позивачем
транспортних послуг, що підпадають під умови ліцензування.

Відповідно до ст.ст. 908, 909
Цивільного кодексу України перевезення вантажу, пасажирів, багажу здійснюється
за договором перевезення, відповідно до якого одна сторона (перевізник)
зобов'язується доставити довірений їй другою стороною (відправником) вантаж до
пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу
(одержувачеві). Як вбачається, із подорожнього листаНОМЕР_6 та прикладених до
нього видаткових накладних, вантажовідправником є позивач, якому належить
автомобіль марки Мерседес-Бенц р.н.НОМЕР_3. Позивачем надано суду договори
поставки, на підставі яких він здійснював поставку вантажу покупцям.

Судова колегія Львівського
апеляційного господарського суду погоджується з позицією місцевого
господарського суду, що представлені позивачем договори не дають правових
підстав кваліфікувати їх як змішані договори поставки і надання послуг на
перевезення вантажів.

З огляду на вищевикладене,
апеляційний господарський суд прийшов до висновку про безпідставність
застосування відповідачем до позивача фінансової санкції в розмірі 1700,00 грн.
за відсутність ліцензійної картки на автомобіль марки Мерседес-Бенц
р.н.НОМЕР_3.

Згідно ст. 71 КАС України кожна
сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та
заперечення.

Враховуючи вищенаведене, доводи
апеляційної скарги не можуть слугувати правовими підставами для скасування чи
зміни оскарженої постанови.

З огляду на викладене, керуючись
ст.ст. 195, 196, 199, 200, 205, 206 КАС України, Львівський апеляційний
господарський суд, -

УХВАЛИВ:

1. В задоволені апеляційної скарги
Головної державної інспекції на автомобільному транспорті м. Київ відмовити.

2. Постанову господарського суду
Волинської області від 16.01.2007 року по справі      №
5/95-10А залишити без змін.

3. Постанова набирає законної сили
з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку.

4. Матеріали справи № 5/95-10А
повернути в господарський суд Волинської області.

Головуючий-суддя
М.В.Юркевич

Суддя                                                                             М.І.Городечна

Суддя
В.Л.Кузь