КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

І М Е Н Е М   У К Р А Ї Н И

10.04.07 р.          № 47/291-А

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого:          Сотнікова С.В.

суддів:            Дикунської  С.Я.

Дзюбка П.О.

при секретарі:          Назаровій В.В.

За участю представників:

від позивача - Сакун А.А. – директор;

від відповідача - Кіяшко С.П. – предст.;

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариство з обмеженою відповідальністю "Промислова група "Аграф"

на постанову Господарського суду м.Києва від 06.12.2006

у справі № 47/291-А  (Станік С.Р.)

за позовом           Товариство з обмеженою відповідальністю "Промислова група "Аграф"

до           Державна податкова інспекція у Шевченківському р-ні м.Києва

про          скасування акта податкової перевірки від 17.08.2006 № 156/22-02 та рішення від 31.08.2006 № /0

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся з позовом про скасування Акта від 17.08.2006р. № 156/22-02 “Про результати виїзної позапланової перевірки ТОВ “Аграф” з питання дотримання вимог діючого валютного законодавства України при здійсненні імпортних операцій у сфері зовнішньоекономічної діяльності за Договором № 71 від 16.11.2005р. за період з 16.11.2005р. по 17.08.2006р.” та Рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій від 31.08.2006р. № /0.

Постановою Господарського суду м. Києва від 06.12.2006р. у справі № 47/291-А в позові відмовлено повністю.

Не погоджуючись з постановою суду позивач звернувся до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить постанову скасувати, постановити нову, якою позов задовольнити з підстав неповного з’ясування всіх обставин справи. На думку апелянта, судом не з’ясовано того факту, що у господарській діяльності ТОВ “ПГ “Аграф” порушень не допущено та підприємством здійснювались дії по пошуку та притягненню до відповідальності контрагента, з вини якого сталось порушення вимог ст. 2 Закону України “Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті”.

В судовому засіданні представник відповідача не погодився з доводами апеляційної скарги, зазначивши, що рішення суду першої інстанції ґрунтується на нормах чинного законодавства України та просив залишити постанову суду першої інстанції без змін, а апеляційну скаргу – без задоволення.

Колегія суддів, розглянувши доводи апеляційної скарги, дослідивши наявні матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з огляду на наступне.

На підставі висновків Акта від 17.08.2006р. № 156/22-02 “Про результати виїзної позапланової перевірки ТОВ “Аграф” з питання дотримання вимог діючого валютного законодавства України при здійсненні імпортних операцій у сфері зовнішньоекономічної діяльності за Договором № 71 від 16.11.2005р. за період з 16.11.2005р. по 17.08.2006р.” ДПІ у Шевченківському районі м. Києва прийнято спірне рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій від 31.08.2006р. № /0, якими до позивача за порушення ст. 2 Закону України “Про  порядок здійснення розрахунків  в іноземній валюті” застосовано штрафні (фінансові) санкції у розмірі 33286,00 грн.

В Акті перевірки від 17.08.2006р. № 156/22-02 відповідачем встановлено порушення позивачем ст. 2 Закону України “Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті”, а саме, прострочення 90-денного терміну отримання товару за імпортною операцією на загальну суму 377045,00 рос. рублів.

Порушення встановленого законодавством терміну розрахунків в іноземній валюті за договором Договором № 71 від 16.11.2005р. укладеного позивачем та ТОВ “Свердловський Леспромхоз” (м. Єкатеринбург, Російська Федерація) складає: на суму 220000,00 російських рублів-з 07.03.2006 по 17.08.2006 – 164 дні, на суму 157045,00 російських рублів - з 10.03.2006 по 17.08.2006 –  161 день.

Загальна сума пені нарахованої за висновками Акта перевірки № 156/22-02 від 17.08.2006р. складає – 33286,00 грн.

Зазначені вище обставини, встановлені в Акті перевірки, позивачем не заперечуються.

Відповідно до ст. 2 Закону України “Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті”  імпортні операції резидентів, які здійснюються на умовах відстрочення поставки, в разі, коли таке відстрочення перевищує 90 календарних днів з моменту здійснення авансового платежу або виставлення векселя на користь постачальника продукції (робіт, послуг), що імпортується, потребують індивідуальної ліцензії Національного банку України.

Згідно ст. 4 Закону України “Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті” порушення  резидентами  термінів,  передбачених статтями 1 і 2 цього Закону,  тягне за собою стягнення пені за кожний день прострочення у розмірі 0,3 відсотка суми неодержаної виручки (митної вартості недопоставленої продукції) в іноземній валюті, перерахованої у грошову одиницю України за валютним курсом Національного банку  України  на  день  виникнення заборгованості.

Відповідно до ч. 2 ст. 4 зазначеного Закону, у разі прийняття судом, Міжнародним комерційним арбітражним судом чи Морською арбітражною комісією при Торгово-промисловій палаті України позовної заяви резидента про стягнення з нерезидента заборгованості, яка виникла внаслідок недотримання нерезидентом термінів, передбачених експортно-імпортними контрактами, терміни, передбачені статтями 1 і 2 цього Закону, зупиняються і пеня за їх порушення в цей період не сплачується.

Якщо перевищення термінів, зазначених у статтях 1 і 2 цього Закону, обумовлено виникненням форс-мажорних обставин, перебіг зазначених термінів зупиняється на весь період дії форс-мажорних обставин та поновлюється з дня, наступного за днем закінчення дії таких обставин.

Підтвердженням форс-мажорних обставин є відповідна довідка Торгово-промислової палати або іншої уповноваженої організації (органу) країни розташування сторони договору (контракту) або третьої країни відповідно до умов договору (ч. 4, 5 ст. 6 Закону України “Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті”).

Будь-яких доказів на підтвердження отримання індивідуальної ліцензії Національного банку України, звернення до судових чи арбітражних органів з позовною заявою про стягнення з нерезидента заборгованості чи виникнення форс-мажорних обставин позивачем ані суду першої інстанції, ані суду апеляційної інстанції не надано.

Таким чином, на думку колегії суддів, безпідставними є посилання позивача на лист Головного Управління Внутрішніх справ Свердловської області МВД Росії № 26/3/588 від 02.03.2006 про порушення кримінальної справи проти посадових осіб ТОВ “Свердловський Леспромхоз” як на підставу, яка б звільняла суб'єкта зовнішньоекономічної діяльності від відповідальності за порушення термінів розрахунків в іноземній валюті, оскільки можливість перевищення дозволеного строку при імпортуванні продукції, яка здійснюється на умовах відстрочення поставки, або зупинення встановлених законодавством термінів можлива тільки за наявності зазначених вище підстав, які передбачені нормами як Закону України “Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті”, так і “Інструкції про порядок здійснення контролю і отримання ліцензій за експортними, імпортними та лізинговими операціями” затвердженої Постановою Правління Національного банку України від 24.03.1999 № 136 (зареєстрована в Міністерстві юстиції України 28.05.1999 за №338/3631).

За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про безпідставність позовних вимог про визнання недійсним Рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій від 31.08.2006р. № /0, яким до позивача за порушення ст. 2 Закону України “Про  порядок здійснення розрахунків  в іноземній валюті” застосовано штрафні (фінансові) санкції у розмірі 33286,00 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 195 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції може вийти за межі доводів апеляційної скарги в разі встановлення під час апеляційного провадження порушень, допущених судом першої інстанції, які призвели до неправильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб’єкта владних повноважень обов’язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідачем надано суду достатньо беззаперечних доказів на підтвердження правомірності прийняття оскаржуваного рішення, в той же час позивачем не доведено обставин на яких ґрунтуються позовні вимоги та вимоги апеляційної скарги.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що постанова Господарського суду міста Києва від 06.12.2006р. у даній справі відповідає чинному законодавству, фактичним обставинам та матеріалам справи, підстав для її скасування або зміни не вбачається.

Керуючись статтями 198, 200, 205, 206, 209  Кодексу адміністративного судочинства України Київський апеляційний господарський суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю “Промисловагрупа “Аграф” залишити без задоволення, а постанову Господарського суду міста Києва  від 06.12.2006р. у справі  № 47/291-А - без змін.

Матеріали справи № 47/291-А повернути Господарському суду міста Києва.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом одного місяця після набрання законної сили судовим  рішенням  суду апеляційної інстанції.

Головуючий суддя          Сотніков С.В.

Судді

Дикунська  С.Я.

Дзюбко П.О.