ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

"17" квітня 2007 р.                                                            Справа №9/1582-А

за позовом  Шепетівської об'єднаної державної податкової інспекції м. Шепетівка

до Відкритого акціонерного товариства "Шепетівський цукровий комбінат" м. Шепетівка

про стягнення 93660 грн.

Суддя  Олійник Ю.П.                    Секретар судового засідання Римар Н.М.

Представники сторін:

від позивача -   Савчук Ю.М. –за дов. від 20.10.06,

від відповідача -   Василівець І.В. -  за дов. від 16.04.07

Позивач у позовній заяві та представник у судовому засіданні просить стягнути з відповідача частину чистого прибутку в розмірі 93660,00 грн. на підставі п.36 ст.2, ст.65, ст.87 Закону України «Про Державний бюджет України на 2005 рік», п.30 ст.2 та ч.3 ст.50 Бюджетного Кодексу України, Порядку і нормативів відрахування господарськими  організаціями до загального фонду Державного бюджету України частини прибутку (доходу) за результатами фінансово-господарської діяльності у 2004р та щоквартальної фінансово-господарської діяльності  у 2005 році, затвердженого постановою КМУ від 15.01.05 №50, наказу ДПА України «Про затвердження форми розрахунку частини прибутку (доходу), що підлягає сплаті до загального фонду Державного бюджету України за результатами фінансово-господарської діяльності у 2004р.  та щоквартальної фінансово-господарської діяльності у 2005 році, тьа порядку його складання»від 22.08.05 №354. Посилаються на те, що частка держави у статутному фонді відповідача чтановить 10%, за результатами проведеної перевірки (акт перевірки від 18.02.06 №206/23-00373391 встановлений факт отримання відповідачем у 2-му кв. 2005р. чистого прибутку в розмірі 3122000,00 грн., тому підприємству належало сплатити до бюджету на підставі вищезазначених нормативно-правових актів  93660,00 грн.

Представник відповідача  у судовому засіданні проти позову  заперечує, посилаючись на те, що в п. 7  постанови Кабінету Міністрів  України від 15.01.05 №50 визначено, що про  нарахування  та  сплату  частини  прибутку (доходу)  відображається у декларації з податку на прибуток. Однак, рядок 21 Декларації, затв. наказом ДПА України № 143 від 29.03.03 не передбачає відображення і   сплати частини прибутку    акціонерними товариствами . При  цьому  у    Законі    України «Про   оподаткуванян прибутку підприємств»,  на підставі якого заповнюється декларація  з податку на прибуток підприємств, такого  платежу не передбачено.  Крім того, відсутній   механізм стягнення таких сум.   Відповідач посилається  також на те, що  постановою господарського суду   Хмельницької області  від 19.06.06 по справі №677-НА між тими ж сторонами та ухвалою Житомирського апеляційного господарського суду від 23.11.06 по цій справі  встановлені  обставини , які не підлягають доказуванню.  Звертається також увага   на    строки застосування      адміністративно-господарських санкцій.

Розглядом матеріалів справи  встановлено наступне.

18.02.06 позивачем проведено виїзну планову, документальну перевірку дотримання відповідачем вимог податкового та валютного законодавства за період з 01.01.05 по 31.09.05 , в результаті якої встановлений факт порушення п.п.7.8.1, 7.8.2, п.7.8 ст.7 Закону України „Про оподаткування прибутку підприємств”, ст.65 Закону України „Про Державний бюджет України на 2005 рік”, п.3 „Порядку і нормативів відрахування господарськими господарськими  організаціями до загального фонду Державного бюджету України частини прибутку (доходу) за результатами фінансово-господарської діяльності у 2004р та щоквартальної фінансово-господарської діяльності  у 2005 р., затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15.01.05 №50,  а саме те,  що відповідач  не здійснив відрахування до бюджету частини прибутку (доходу) за результатами фінансово-господарської  діяльності за 2-й квартал 2005р. на суму 93660,00 грн. та не здійснив авансових внесків на суму 28098,00 грн.

Результати ппревірки оформлені актом №206/23-0037339 від 18.02.06. В акті перевірки зазначено, що у декларації з податку на прибуток за три квартали 2005р. відповідачем визначено значення рядка 21 з прочерком, не був поданий «Розхрахунок частини прибутку (доходу), що підлягає сплаті до загального фонду Державного бюджету України за результатами фінансово-господарської діяльності у 2004р. та щоквартальної фінансово-господарської діяльності у 2005р.»за звітний період  - 3-й кв. 2005р., як додаток до Декларації з податку на прибуток. Відповідно, до щоквартальної звітності  фінансово-господарської діяльності  у 2005р. (Звіт про фінансові результати Ф-2) значення рядка 220 за 1 квартал 2005р.  вказано з прочерком (підприємство має збитки в сумі 2835,00 тис. грн.), за 1-ше півріччя 2005р. вказано суму 3122,00 тис. грн., за 9 місяців 2005р. вказано з прочерком (підприємство має збитки в сумі 169,0 тис. грн.).  У акті перевірки  проведений розрахунок частини прибутку (доходу), що підлягає сплаті до загального фонду Державного бюджету України за результатами фінансово-господарської діяльності відповідача у 2005р., згідно якого сума чистого прибутку (доходу) складає 3122000,00 грн., доля держави у статутному фонді –10%, норма відрахувань становить 30%, частина прибутку, що підлягає відрахуванню становить 93660,00 грн.  Авансовий внесок з податку на прибуток на нараховані дивіденди складає 28098,00 грн. (93660,00830%).

Згідно постанови господарського суду   Хмельницької області  від 19.06.06 по справі №677-НА  за позовом відповідача  до позивача про визнання  протиправним і скасування  рішення  №0 від 27.02.06 про стягнення з відповідача 93660 грн. , позов задоволено, рішення визнано протиправним і  скасовано. Судом вастановлено, що  платіж «частина прибутку ( доходу) відповідно до розміру державонї частки (  акцій ) у  статутному фонді»не є податком або збором, законодавсвом не визначено механізму його стягнення.

Зазначена постанова  суду залишена  без змін  ухвалою Житомирського апеляційного господарського суду від 23.11.06, яким також встановлені зазначені обставини.

У зв’язку з цим позивач поданий позов про стягнення 93660,00 грн.

Досліджуючи  надані сторонами  докази, аналізуючи наведені  міркування  та  заперечення, оцінюючи  їх  в  сукупності, судом  враховується  наступне.

У статті 65 Закону  України «Про Державний бюджет України на 2005 рік»від 23 грудня 2004 р. із змінами та доповненнями визначено, що господарські організації: державні, казенні підприємства та їх об'єднання і дочірні підприємства, а також акціонерні, холдингові компанії та інші суб'єкти господарювання, у статутному фонді яких державі належать частки (акції, паї), та їх дочірні підприємства сплачують до загального фонду Державного бюджету України частину прибутку (доходу). Частина прибутку (доходу) сплачується до Державного бюджету України за результатами фінансово-господарської діяльності 2004 року (крім результатів фінансово-господарської діяльності у 2004 році, з яких сплачено частину прибутку (доходу) згідно статті 72 Закону України "Про Державний бюджет України на 2004 рік" та наростаючим підсумком щоквартальної фінансово-господарської діяльності у 2005 році.  Для акціонерних, холдингових компаній та інших суб'єктів господарювання, у статутному фонді яких державі належать частки (акції, паї), та їх дочірніх підприємств зазначені відрахування провадяться з частини прибутку (доходу) відповідно до розміру державної частки (акцій, паїв) у їх статутних фондах. Норматив і порядок відрахування частини прибутку (доходу) встановлюються Кабінетом Міністрів України з інформуванням Комітету Верховної Ради України з питань бюджету.

На виконання цього Кабінетом Міністрів України прийнято Постанову «Про затвердження Порядку і нормативів відрахування господарськими організаціями до загального фонду Державного бюджету України частини прибутку (доходу) за результатами фінансово-господарської діяльності у 2004 році та щоквартальної фінансово-господарської діяльності у 2005 році»від 15 січня 2005 р. №50, із змінами та доповненнями. Пунктом 3 Порядку і нормативи передбачено, що відрахування частини прибутку (доходу) за результатами фінансово-господарської діяльності у 2005 році, починаючи з березня, здійснюється державними, у тому числі казенними, підприємствами (крім державного   підприємства    "Енергоринок")    та   їх   об'єднаннями    і   дочірніми підприємствами у розмірі 50 відсотків, а акціонерними, холдинговими компаніями та іншими суб'єктами господарювання, у статутному фонді яких державі належать частки (акції, паї), та їх дочірніми підприємствами - у розмірі 30 % чистого прибутку (доходу), розрахованого згідно з положеннями (стандартами) бухгалтерського обліку. Пунктом 7 Порядку  передбачено, що інформацію про нарахування та сплату частини прибутку (доходу) відповідно до цих Порядку і нормативів господарські організації подають центральним та місцевим органам виконавчої влади, до сфери управління яких вони належать або які здійснюють функції з управління частками (акціями, паями), що належать державі у їх статутному фонді, та відображають у декларації з податку на прибуток.

Однак,  у   рядку 21  Декларації з податку на прибуток підприємств,   затв. наказом ДПА України  України  № 143 від 29.03.03  ,  для акціонерних товариств  не зазначено  відображення   такого платежу   на відміну від   державних не корпоратизованих, казенних та комунальних підприємств. При  цьому  у    Законі    України «Про   оподаткуванян прибутку підприємств»від 28.12.94 із змінами і доповненнями на підставі якого заповнюється декларація  з податку на прибуток підприємств такого  платежу також  не передбачено.  Крім того, відсутній   механізм стягнення таких сум  і цей платіж  не є податком або збором.   Зазначені   факти  встановлені Постановою господарського суду   Хмельницької області  від 19.06.06 по справі     № 677-НА  за позовом відповідача  до позивача та ухвалою Житомирського апеляційного господарського суду від 23.11.06, тому згідно  ч. 1 ст. 72 КАС України  не підлягають  доказуються знову.

Судом враховується , що фактично  позивачем до відповідача    застосовуються   адміністративно-господарські    санкції, визначені  ч. 1  ст. 239  ГК України, в   сумі   93660 грн.

Однак,  при  застосуванні    штрафних санкцій   відповідачем  не враховано, що   строки застосування адміністративно-господарських санкцій встановлені  статтею 250 ГК України . Зокрема, адміністративно-господарські санкції можуть бути застосовані до суб'єкта господарювання протягом шести місяців з дня  виявлення порушення, але не пізніш як через один рік з дня порушення цим суб'єктом встановлених законодавчими актами правил здійснення господарської діяльності, крім випадків, передбачених законом.

Як вбачається   з матеріалів   справи ,   перевіркою 18.02.06 виявлено факт  порушення , яке, на думку позивача , вчинено 9.11.05.  Відповідно перебіг    річний  строк  з дня порушення  та шестимісячний термін  з дня  виявлення порушення. У зв’язку   з цим     порушені  передбачені   ст. 250 ГК України строки  застосування    адміністративно-господарських санкцій .

За  таких обставин   позовні вимоги безпідставні  і  у    їх задоволенні  належить відмовити.

Керуючись ст.ст.6, 14, 71, 86, 104, 105, 158-163, 167, 254-255, п.6 Розділу 7 „Прикінцеві та перехідні положення” Кодексу адміністративного судочинства України, СУД

П О С Т А Н О В И В :

У позові Шепетівської об'єднаної державної податкової інспекції м. Шепетівка до Відкритого акціонерного товариства «Шепетівський цукровий комбінат»м. Шепетівка про стягнення 93660,00 грн. відмовити.

Згідно ст.ст. 185-186 КАС Україин сторони та інші особи, які беруть участь у справі мають право оскаржити в апеляційному порядку Постанову повністю або частково. Заява про апеляційне оскарження подається протягом 10 днів з дня проголошення, апеляційна скарга подається протягом 20 днів після подання заяви про апеляційне оскарження. Подаються до  апеляційного  суду через суд першої інстанції.

Згідно ст. 254 КАС України Постанова, якщо інше не встановлено КАС України  набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо таку заяву не було подано. Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у строк, постанова  суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення цього строку. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя                                                                      Ю.П. Олійник

Віддрук.  прим. :

- до справи,

- позивачу,

- відповідачу.