ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.05.07 р.                                                                             Справа № 41/110а

м. Донецьк, вул. Артема, 157 к. 223

Суддя господарського суду Донецької області Гончаров С.А.

при секретарі судового засідання Возневій Н.В.

розглянув у відкритому судовому засіданні господарського суду справу

за позовною заявою Українсько-канадського спільного підприємства "Донбас-Ліберті" у формі товариства з обмеженою відповідальністю, м. Харцизьк

до  Державної податкової інспекції у м. Харцизьку

про визнання повністю нечинним податкового повідомлення-рішення від 26.02.2007р. №/0.

Позивач, Українсько-канадське спільне підприємство "Донбас-Ліберті" у формі товариства з обмеженою відповідальністю, звернувся до суду з позовом до відповідача, Державної податкової інспекції у м. Харцизьку, про визнання повністю нечинним податкового повідомлення-рішення від 26.02.2007р. №/0.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на п.п 7.7.2 "а" п.7.7 ст. 7 Закону України "Про податок на додану вартість", який визначає суму, яка підлягає бюджетному відшкодуванню, як частину такого від’ємного значення, яка дорівнює сумі податку, що фактично сплачена отримувачем товарів (послуг) (Позивачем) у попередньому податковому періоді постачальникам таких товарів (послуг).

Позивач вказує, що спірне податкове повідомлення-рішення прийняте неправомірно, оскільки він не завищував суму бюджетного відшкодування за листопад 2006 р. Позивач посилається на акт позапланової виїзної перевірки №237/23-4-00242861 від 16.02.07р., який є підставою прийняття спірного повідомлення-рішення, згідно із яким податковою інспекцією не виявлено порушень при визначення позивачем податкового кредиту та податкового зобов’язання та від’ємного значення ПДВ за жовтень та за листопад 2006р., підтверджена сума ПДВ, фактично сплачена постачальникам товарів у жовтні 2006р. Позивач вважає, що прийнятим відповідачем спірним податковим повідомленням-рішенням здійснене неправомірне зменшення бюджетного відшкодування ПДВ за листопад 2006р., що порушило законні права та інтереси позивача..

Відповідач позовні вимоги заперечив, посилаючись на те, що у ході перевірки фахівцями ДПІ були встановлені порушення позивачем п.п 7.4.5 п.7.4 та п.п 7.7.2 "а" п.7.7 ст. 7 Закону України "Про податок на додану вартість", у зв’язку з чим і прийняте спірне податкове повідомлення-рішення.

Відповідач вказує, що позивачем до розрахунку суми бюджетного відшкодування листопада 2006р. були включені суми ПДВ, сплачені у жовтні 2006р. та не підтверджені податковими накладними. Відповідач вважає, що позивачем у порушення п.п 7.7.2 "а" п.7.7 ст. 7 Закону України "Про податок на додану вартість" до розрахунку суми бюджетного відшкодування за листопад 2006р. включені суми від’ємного значення не жовтня 2006р., а інших податкових періодів, по яких не залишилось від’ємного значення.

Сторонами у судовому засіданні визнані факти: правомірність визначення позивачем у декларації за жовтень 2006р. значень рядків 21 та 22.2 у розмірі 370286грн.; правомірність визначення позивачем у декларації за листопад 2006р. значень рядків 23,23.1,24 та значень показників рядка 1 розрахованої суми бюджетного відшкодування за листопад 2006р. у розмірі 370286грн.; сплата позивачем у жовтні 2006р. сум ПДВ своїм постачальникам у сумі 451549грн.

У судовому засіданні судом досліджені надані сторонами документи: податкове повідомлення-рішення від 26.02.07р. №000032340/0, акт №237/23-4-00242861 від 16.02.07р., додатки до акту №237/23-4-00242861 від 16.02.07р., декларації з податку на додану вартість за жовтень, листопад 2006р., розрахунок суми бюджетного відшкодування за листопад 2006р., заява про повернення суми бюджетного відшкодування за листопад 2006р., розрахунок коригування сум ПДВ до декларації за листопад 2006р., листи, свідоцтво платника ПДВ.

Розглянувши матеріали справи та додатково надані сторонами документи, заслухавши пояснення та заперечення представників сторін, суд встановив:

Позивачем відповідачу була надана податкова декларація з податку на додану вартість за листопад 2006 року,  відповідно до якої (рядок 23, 23.1) позивачем було визначене залишок суми від’ємного значення попереднього звітного періоду, що включається до складу податкового кредиту поточного звітного періоду, в розмірі 370286 грн. Рядком 24 декларації визначено залишок від’ємного значення попереднього податкового періоду за вирахуванням суми податку, яка підлягає сплаті до бюджету за підсумками поточного періоду, що дорівнює 370286грн.

Як вказувалось вище, сторонами у судовому засіданні визнано ту обставину, що рядки 23,23.1,24 декларації за листопад 2006р. та значення показників рядка 1 розрахованої суми бюджетного відшкодування за листопад 2006р. у розмірі 370286грн. вказані позивачем правомірно та вірно.

Позивачем до Державної податкової інспекції у м. Харцизьку подавалась податкова декларація з ПДВ за жовтень 2006р., згідно із рядком 21 якої визначено, що від’ємне значення різниці між сумою податкового зобов’язання та сумою податкового кредиту звітного періоду становить 370286грн., рядком 22.2 визначено, що до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду переноситься сума 370286 грн.

Крім того, сторонами також визнано правомірність визначення позивачем у декларації за жовтень 2006р. значень рядків 21 та 22.2 у розмірі 370286грн.

Відповідно до ч. 3 ст. 72 Кодексу адміністративного судочинства України обставини, які визнаються сторонами, можуть не доказуватися перед судом, якщо проти цього не заперечують сторони і в суду не виникає сумніву щодо достовірності цих обставин та добровільності їх визнання. У даному випадку, дослідження судом обставин справи не викликає у суду підстав щодо сумніву у достовірності визнаних сторонами обставин, а також добровільності їх визнання.

Згідно рядку 25 декларації позивача за листопад 2006 р., сума, яка підлягає бюджетному відшкодуванню визначена позивачем як 370286 грн.

Також, позивачем до податкової інспекції надавались розрахунок суми бюджетного відшкодування за листопад 2006р. та заява про повернення суми бюджетного відшкодування по декларації за листопад 2006р., згідно із якими сума від’ємного зазначення ПДВ за відповідний період становить 370286грн.

Відповідно до п.п 7.7.4. Закону України „Про податок на додану вартість” платник податку, який має право на одержання бюджетного відшкодування та прийняв рішення про повернення повної суми бюджетного відшкодування, подає відповідному податковому органу податкову декларацію та заяву про повернення такої повної суми бюджетного відшкодування, яка відображається у податковій декларації.

При цьому платник податку в п'ятиденний термін після подання декларації податковому органу подає органу Державного казначейства України копію декларації, з відміткою податкового органу про її прийняття, для ведення реєстру податкових декларацій у розрізі платників.

До декларації додаються розрахунок суми бюджетного відшкодування, копії погашених податкових векселів (податкових розписок), у разі їх наявності, та оригіналів п'ятих основних аркушів (примірників декларанта) вантажних митних декларацій, у разі наявності експортних операцій.

Згідно із п.п. 7.7.5 п. 7.5. ст. 7 Закону України „Про податок на додану вартість” СДПІ по роботі з великими платниками податків у м. Донецьку була проведена позапланова перевірка позивача з питань достовірності нарахування суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість за листопад 2006р., за результатами якої складено акт №237/23-4-00242861 від 16.02.07р. (далі – акт перевірки).

Порушень встановленого порядку подання податкових декларацій та документів передбачених наведеним п. 7.7.4 закону в ході перевірки не встановлено, в ході судового розгляду справи про наявність таких порушень відповідачем не заявлено.

Відповідач у акті перевірки (п. 3.2.) підтверджує, що залишок від’ємного значення податкового періоду, за вирахуванням суми податку, яка підлягає сплаті до бюджету за підсумками поточного звітного періоду (рядок 24 декларації з ПДВ за листопад 2006р.) повинен становити за даними перевірки 370286 грн. Згідно із п.п 3.3 акту перевірки від’ємне значення різниці між сумою податкового зобов’язання та сумою податкового кредиту у декларації з ПДВ за жовтень 2006р. правомірно визначена позивачем у розмірі 370286 грн.

Відповідно до п.п 3.3.1 та п. 3.3.3 акту перевірки при перевірці правильності визначення податкових зобов’язань, податкового кредиту та правильності визначення від’ємного значення різниці між сумою податкових зобов’язань і сумою податкового кредиту за жовтень 2006р. будь-яких порушень не встановлено.

Згідно із п. 3.4 акту перевірки, порушень правильності визначення позивачем у податковій декларації за листопад 2006р. податкового кредиту та податкових зобов’язань не встановлено. При цьому відповідач вказує, що сума податкового кредиту попереднього податкового періоду (жовтня 2006р.), фактично сплачена позивачем у такому періоді постачальникам, становить 275542,58грн., а не 370286грн., як вказано у відповідній декларації за жовтень 2006р. У зв’язку з таким, на думку відповідача, позивачем було допущене порушення п.п 7.4.5 п.7.4, п.п. 7.7.2 "а" п.7.7 ст.7 Закону України "Про податок на додану вартість", а саме завищення суми бюджетного відшкодування за листопад 2006р. на 94743 грн.

Враховуючи  вказане порушення, керівником ДПІ у м. Харцизьку прийняте податкове повідомлення-рішення від 26.02.07р. № 000032340/0, яким згідно із п.п „б” п.п 4.2.2 п. 4.2 ст. 4 Закону України „Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами” зменшено суму бюджетного відшкодування з податку на додану вартість за листопад 2006р. на суму 94743 грн.

Позивач стверджує про помилковість висновків відповідача, неправильне розуміння вимог чинного законодавства, що регулює порядок відшкодування податку на додану вартість та вважає неправомірним прийняття спірного податкового повідомлення-рішення.

Аналіз судом діючого законодавства з приводу відшкодування податку на додану вартість свідчить про наступне.

Згідно із п.п 7.7.1 п. 7.7 ст. 7 Закону України „Про податок на додану вартість”, сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов'язання звітного податкового періоду та сумою податкового кредиту такого звітного податкового періоду. При від'ємному значенні суми, розрахованої згідно з підпунктом 7.7.1 цього пункту, така сума враховується у зменшення суми податкового боргу з цього податку, що виник за попередні податкові періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до закону), а при його відсутності - зараховується до складу податкового кредиту наступного податкового періоду.

П.п. 7.7.2 п. 7.7 ст. 7 вказаного закону встановлено, що якщо у наступному податковому періоді сума, розрахована згідно з підпунктом 7.7.1 цього пункту, має від'ємне значення, то:

а) бюджетному відшкодуванню підлягає частина такого від'ємного значення, яка дорівнює сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів (послуг) у попередньому податковому періоді постачальникам таких товарів (послуг);

б) залишок від'ємного значення після бюджетного відшкодування включається до складу податкового кредиту наступного податкового періоду.

З наведеної норми закону вбачається, що законодавець не ставить настання бюджетного відшкодування в залежність від того, коли у отримувача товару виникло зобов’язання перед постачальниками, а визначає, що розмір суми яка підлягає відшкодуванню повинен дорівнювати розміру суми податку сплаченого постачальникам товарів.

Ця норма не встановлює, що суми яка підлягає відшкодуванню платнику податку залежить від розміру податкового кредиту попереднього періоду, тобто суми яка як віднесена до складу податкового кредиту  попереднього періоду, так і фактично сплачена постачальникам товарів у такому попередньому податковому періоді. Наведені приписи у нормі відсутні.

Як вказувалось вище, сторонами суду було визнано, що позивачем, як отримувачем товарів (послуг), у жовтні 2006р. фактично сплачено постачальникам таких товарів (послуг) податок на додану вартість в розмірі 451549 грн.

Таким чином, позивачем у декларації за листопад 2006р. вірно визначений податок на додану вартість в сумі 370286 грн., що підлягає відшкодуванню, згідно із п.п. 7.7.2 п. 7.7. ст. 7 Закону України „Про податок на додану вартість”. Оскільки, як зазначалось, сума податку на додану вартість фактично сплачена постачальникам таких товарів (послуг) у попередньому податковому періоді становить 451549 грн.

Суд не приймає до уваги посилання відповідача на порядок заповнення декларації з ПДВ, яким встановлено інший порядок розрахунку сум бюджетного відшкодування та не застосовує його на підставі приписів частини четвертої статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України, відповідно до яких, у разі невідповідності нормативно-правового акта Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу.

Отже, висновки відповідача про порушення позивачем п.п 7.7.2 "а" п. 7.2. ст. 7 Закону України "Про податок на додану вартість" та зменшення позивачу суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість на суму 94743 грн. є неправомірними.

Відповідач, крім іншого, посилається у акті перевірки на порушення позивачем п.п 7.4.5 п.7.4 ст. 7 Закону України "Про податок на додану вартість".

Такі посилання не ґрунтуються на вимогах закону та спростовуються матеріалами справи, оскільки відповідно до наведеної норми, не підлягають включенню до складу податкового кредиту суми сплаченого (нарахованого) податку у зв'язку з придбанням товарів (послуг), не підтверджені податковими накладними чи митними деклараціями (іншими подібними документами згідно з підпунктом 7.2.6 цього пункту).

Проте, у акті перевірки підтверджується правильність визначених деклараціями позивача ПДВ суми податкового кредиту, порушень у його формуванні як у жовтні 2006 року, так і у листопаді 2006 року не встановлено. Крім того, як зазначалось, сторонами визнано визнано, що від’ємне значення різниці між сумою податкового зобов’язання та сумою податкового кредиту жовтня 2006р. становить 370286 грн., та що до складу податкового кредиту листопада 2006р. повинна переноситься сума 370286 грн.

З огляду на викладене вимоги позивача про визнання нечинним податкового повідомлення-рішення від 26.02.07р. №000032340/0 є цілком обґрунтованими та підлягають задоволенню.

На підставі ст.1, 7 Закону України  „Про податок на додану вартість”, ст.ст. 1, 4, 5 Закону України “Про порядок погашення зобов’язань перед бюджетами та державними цільовими фондами“,  та керуючись ст.ст.2-15, 17-18, 33-35, 45-46, 47-51, 56-59,   69-71, 79, 86, 87, 94, 99, 104-107, 110-111, 121, 122-143, 151-154, 158, 160, 162, 163, 167, 185-186, 254 пунктами 6, 7 розділу 7 Прикінцевих та перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Позовні вимоги Українсько-канадського спільне підприємство "Донбас-Ліберті" у формі товариства з обмеженою відповідальністю до Державної податкової інспекції у м. Харцизьку про визнання нечинним податкового повідомлення-рішення від 26.02.2007р. №/0 - задовольнити.

Визнати повністю нечинним податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у м. Харцизьку від 26.02.2007р. №/0.

Присудити Українсько-канадському спільному підприємству "Донбас-Ліберті" у формі товариства з обмеженою відповідальністю (86700, м. Харцизьк, вул. Філатова, 9,  )  з Державного бюджету України судовий збір у сумі 3,40 грн.

Постанова набирає законної сили після закінчення десятиденного строку на подання заяви про апеляційне оскарження, якщо таку заяву не було подано.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання через суд першої інстанції заяви про апеляційне оскарження протягом десяти днів з дня складання постанови в повному обсязі. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя