СУД
СУД
П О С Т А Н О В А

Іменем України

12.01.07                                                                                 Справа № 6/752ад.

Суддя  Василенко Т.А.,  розглянувши матеріали справи за позовом

Луганського обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати                                                                                                  працездатності Виконавчої дирекції, м. Луганськ

до Закритого акціонерного товариства «Авто підприємство», смт. Білокуракіне Луганської області

про стягнення 7 866 грн. 25 коп.

за участю представників сторін:

від позивача – Проплеткина Н.В.  (дов. № 07-11-3230 від 24.10.06),

від  відповідача –не прибув;

в с т а н о в и в :

Суть спору: заявлено вимогу про стягнення з відповідача заборгованості по сплаті  страхових внесків у сумі 7 866 грн. 25 коп.

Провадження у справі відкрито ухвалою господарського суду Луганської області від 20.12.2006. за положеннями КАС України.

Відповідач в судове засідання не прибув, але надав до суду  лист, за яким суму позову визнає, та зазначає, що частково заборгованість у сумі 4 500 грн. 00оп.була сплачена, а також просить суд розглянути справу у його відсутність.

Позивач надав до суду заяву про перехід до судового розгляду справи, яка судом задоволена.

Окрім цього позивач надав до суду заяву про часткову відмову від позову у зв’язку із оплатою відповідачем заборгованості у сумі 4 500 грн. та просить у цій частині провадження у справі закрити та стягнути з відповідача заборгованість у сумі 3 366 грн. 25 коп., що утворилась за останнім за період з 01.01.2003. по 01.12.2004.

Дослідивши матеріали справи та надані документи, суд прийшов до наступного:

У відповідності зі ст. 45 Закону України від 23.09.1999 № 1105-ХІУ “Про загальнообов’язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності” роботодавці як страховики зобов’язані  своєчасно та в повному обсязі сплачувати страхові внески до Фонду.

Згідно з п.4.1 Інструкції “Про порядок перерахування, обліку та витрачання страхових коштів Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України”, затвердженої постановою правління Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України від 20.04.2001 № 12 (далі –Інструкція) сума страхового внеску розраховується відповідно до страхового тарифу, встановленого Законом України, виходячи з класу професійного ризику галузі (підгалузі) національної економіки, до якого віднесено страхувальника.

При встановленні страхувальнику знижки або надбавки до страхового тарифу сума страхового внеску, яка підлягає сплаті, визначається з урахуванням вказаної знижки (надбавки).

Розміри страхових внесків  страхувальників обчислюються для роботодавців у відсотках до сум фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, що  включають витрати на виплату основної та  додаткової заробітної плати, інших заохочувальних та компенсаційних

виплат, у тому числі в натуральній формі, що визначаються відповідно до Закону України “Про оплату праці”, які підлягають обкладанню прибутковим податком з громадян.

Страхові внески нараховуються в межах граничної суми заробітної плати (доходу), що встановлюється Кабінетом Міністрів України та є розрахунковою величиною при обчисленні страхових виплат (п.4.10 Інструкції) та сплачуються юридичними особами щомісячно, в день одержання коштів на оплату праці  в установах банків, а при проведенні оплати праці з готівкової виручки чи натуроплатою –платники зобов’язані не пізніше наступного дня після здійснення виплат подати до установи банку платіжне доручення на перерахування страхових внесків до Фонду (п.4.12 Інструкції).

З матеріалів справи вбачається, що ЗАТ «Автопідприємство»зареєстрована як платник страхових внесків до Фонду.

Сума заборгованості по сплаті страхових внесків станом на 01.12.2006. складає 7 866 грн. 25 коп., яка припущена відповідачем,  підтверджена матеріалами справи та визнана відповідачем.

Окрім цього, відповідачем позов не оспорений та здійснена часткова оплата суми, заявленої у позові.

Згідно зі ст. ст. 112, 136 КАС України у разі визнання відповідачем адміністративного позову суд приймає рішення  про задоволення адміністративного позову за умови, що дії відповідача не суперечать закону або не порушують чиї-небудь права, свободи або інтереси.

Судом встановлено, що дії відповідача у справі не суперечать закону та не порушують прав, свобод та інтересів інших осіб.

Відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, які виникають у державі. Згідно з ст. 2 Закону України “Про судоустрій” суд здійснює правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує захист гарантованих Конституцією України та законами прав і законних інтересів юридичних осіб.

Частиною  3 ст. 3 Закону України “Про судоустрій” встановлено, що судова система забезпечує доступність правосуддя для кожної особи в порядку, встановленому Конституцією та законами.

Відповідно до ч. 1 ст. 6 цього ж Закону ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у суді.

Право юридичної особи на звернення до суду за вирішенням спору не може бути обмежене законом, іншими нормативно-правовими актами.

Заявою, зданою до суду 12.01.2007., позивач відмовились від позову в частині стягнення заборгованості у сумі 4 500 грн. 00 коп., у зв’язку із оплатою вказаної суми.

Згідно зі ст.ст. 51, 136 КАС України позивач вправі  відмовитись  від адміністративного позову, а суд прийняти відмову  від адміністративного позову за умови, що ці дії не суперечать закону та не  порушують чиї-небудь права, свободи чи  інтереси. Суд ознайомив заявника та позивача з правовими  наслідками  відмови від  позову. З огляду на наведене, вказана часткова відмова заявника та позивача від адміністративного позову прийнята судом.

За таких обставин, провадження у справі щодо позовних вимог в частині стягнення недоїмки у сумі 4 500 грн. 00 коп. слід закрити відповідно до п. 2 ч.1 ст. 157 КАС України.

В той же час,  позовні вимоги слід визнати обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення частково у сумі заборгованості –3 366 грн. 25 коп.

Відповідно до ст. 94 КАС України судові витрати з відповідача не стягуються у встановленому порядку.

Згідно ст. 160 Кодексу адміністративного судочинства України у судовому засіданні, в  якому закінчився розгляд справи, оголошено вступну та резолютивну частини постанови та повідомлено представників сторін про те, що постанову у повному обсязі буде виготовлено протягом п’ятиденного строку.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 17, 87, 94, 98, 112, 157,158 - 163 Кодексу адміністративного судочинства України,   суд

п о с т а н о в и в:

1.          Позов задовольнити частково.

2.  Стягнути з Закритого акціонерного товариства «Автопідприємство», смт. Білокуракіне, вул. Леніна, 93а, код 24182788,МФО 304007, р/р 260046066 у ЛОД ВАТ «Райфайзен банк АВАЛЬ», на користь:

Луганського обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати  працездатності Виконавчої дирекції, м. Луганськ, вул. Коцюбинського, 13, код 21785643, р/р 25606170 в ЛОД АППБ «Аваль», МФО 304007  заборгованість у сумі 3 366 грн. 25 коп.

3.          Щодо позовних вимог у розмірі 4 500 грн. 00 коп. провадження у справі  закрити.

Постанова  набирає законної сили після  закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження,  встановленого Кодексом адміністративного судочинства України, якщо таку заяву не було подано.

Постанову складено у повному обсязі та підписано 15.01.07. у відповідності до вимог ст. 167 КАС України.

Про апеляційне оскарження рішення  суду  першої  інстанції спочатку  подається  заява.  Обґрунтування  мотивів  оскарження  і вимоги до суду апеляційної інстанції  викладаються  в  апеляційній скарзі.

Заява  про  апеляційне  оскарження  та  апеляційна  скарга подаються до адміністративного суду  апеляційної  інстанції  через суд  першої  інстанції,  який  ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно  надсилається  особою,  яка  її подає, до суду апеляційної інстанції.

Заява  про  апеляційне  оскарження  постанови  суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення,  а в разі   складення   постанови  у  повному  обсязі  відповідно  до статті 160 цього Кодексу -  з  дня  складення  в  повному  обсязі. Апеляційна  скарга  на  постанову  суду першої інстанції подається протягом  двадцяти  днів  після  подання  заяви   про   апеляційне оскарження.

Апеляційна   скарга  може  бути  подана  без  попереднього подання заяви про апеляційне оскарження,  якщо скарга подається  у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя                                                                                           Т.А. Василенко