ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

27.03.07                                                                                           Справа  № 02/221-64А

Львівський апеляційний господарський суд в складі колегії

головуючого-судді                           Скрутовського П. Д.

суддів                                      Онишкевич В. В.

Слуки М. Г.

розглянув           апеляційну скаргу Колективного підприємства «Ковельбуд», м. Ковель від 26.02.2007 р. № 71

на постанову          Господарського суду Волинської області від 06.02.2007 р.

у справі           № 02/221-64 А

за позовом           Ковельського міжрайонного прокурора в інтересах держави в особі Ковельського міськрайонного центру зайнятості

до           Колективного підприємства «Ковельбуд», м. Ковель

про           стягнення в розмірі 1 118, 11 грн.

за участю представників сторін:

від прокурора –явка необов’язкова –не з’явився

від позивача –явка необов’язкова –Гич О. В. –юрисконсульт (довіреність № 626/01-23 від 26.03.2007 р.)

від відповідача (скаржника) –явка необов’язкова –не з’явився

Представнику позивача у судовому засіданні роз’яснені права і обов’язки, передбачені ст.ст. 49, 51 КАС України. Згідно клопотання, технічна фіксація судового процесу не здійснюється, ведеться протокол судового засідання. Заяв про відвід суддів не надходило.

Ухвалою Львівського апеляційного господарського суду від 12.03.2007 р. було закінчено підготовку даної справи до розгляду і призначено на 27.03.2007 р., явка сторін не була визнана обов’язковою.

Постановою господарського суду Волинської області від 06.02.2007 р. у справі № 02/221-64А за позовом Ковельського міжрайонного прокурора в інтересах держави в особі Ковельського міськрайонного центру зайнятості до КП «Ковельбуд», м. Ковель про стягнення в розмірі 1 118, 11 грн. виплаченого забезпечення та вартості соціальних послуг Євтушко В. В. позов задоволено.

При винесенні оскаржуваної постанови місцевий господарський суд керувався ст. 2, п. 1 ст. 22, п. 1 ст. 23, п. 2 ст. 31, п. 1 ч. 4 ст. 35 Закону України «Про загальнообов’язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» та мотивував її тим, що оскільки рішенням Ковельського міськрайонного суду від 26.10.2005 р. Євтушко В. В. була поновлена на роботі на посаді вихователя дошкільного закладу –дитячого садка КП «Ковельбуд»з виплатою середнього заробітку за час вимушеного прогулу, а ухвалою апеляційного суду Волинської області від 12.01.2006 р. це рішення залишено без змін, то згідно норм вищепереліченого Закону, сума виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг безробітному у разі поновлення його на роботі за рішенням суду утримуються із роботодавця.

Скаржник, відповідач у справі, не погодився з постановою господарського суду Волинської області, подав апеляційну скаргу, в якій вказує підстави, з яких вважає, що дана постанова підлягає скасуванню, а слід прийняти нову, якою відмовити у задоволенні позовних вимог, посилаючись на те, що рішенням Ковельського міськрайонного суду від 26.10.2005 р. Євтушко В. В. була поновлена на попередньому місці роботи і одночасно їй було виплачено середній заробіток за вимушений прогул в період з 13.06.2005 р. по 26.10.2005 р.. Крім цього, Євтушко В. В. Ковельським міськрайонним центром зайнятості було виплачено соціальні послуги по безробіттю за період з 13.06.2005 р. по 26.10.2005 р. Таким чином, апелянт вважає, що оскільки Євтушко В. В. за один і той самий період отримала і компенсацію в центрі зайнятості, і середній заробіток за період вимушеного прогулу, то Ковельському міськрайонному центру зайнятості слід звернутися з позовом до Євтушко В. В. Також відповідач звертається до ст. 99 КАС України і вказує на річний строк позовної давності, який, на його думку, слід рахувати з 26.10.2005 р.

Скаржник не забезпечив явки уповноваженого представника у судове засідання, хоча належним чином був повідомлений про час і місце судового розгляду, що підтверджується наявним у справі повідомленням про вручення поштового відправлення № 2191833.

В ухвалі Львівського апеляційного господарського суду від 07.03.2007 р. від прокурора і Ковельського міськрайонного центру зайнятості вимагалося подання відзивів на апеляційну скаргу.

Прокурор не скористався наданим йому правом, не подав відзив на апеляційну скаргу, хоча також належним чином був повідомлений про час і місце судового засідання по даній справі, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення № 2192210, яке міститься у матеріалах даної справи.

Позивач, скориставшись правом, наданим ст. 191 КАС України, подав відзив на апеляційну скаргу, в якому заперечує доводи, викладені в апеляційній скарзі і просить залишити постанову місцевого господарського суду залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення. При цьому, він звертається до положень п. 1 ч. 4 ст. 35 Закону України «Про загальнообов’язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття», відповідно до яких сума виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг безробітному у разі поновлення його на роботі за рішенням суду утримуються із роботодавця. Також позивач зазначив, що право на звернення до суду виникло лише 12.01.2006 р., коли апеляційним судом Волинської області було залишено без змін рішення Ковельського міськрайонного суду, а позов прокурором подано 22.12.2006 р., тобто річний строк для звернення до адміністративного суду, передбачений ст. 99 КАС України, не був пропущений.

У судовому засіданні представник позивача підтримала вимоги, викладені у відзиві на апеляційну скаргу.

Розглянувши наявні матеріали справи, доводи та заперечення, наведені в апеляційній скарзі та у відзиві на неї, заслухавши пояснення представника позивача у судовому засіданні, колегія суддів господарського суду апеляційної інстанції дійшла висновку, що постанову місцевого господарського суду слід залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення з наступних підстав:

Із матеріалів даної справи вбачається, що Наказом генерального директора КП «Ковельбуд»від 13.06.2005 р. № 24 було звільнено з роботи вихователя дитячого садка Євтушко В. В. на підставі п. 1 ст. 40 Кодексу законів про працю України, а відповідно до ст. 2, п. 1 ст. 22, п. 1 ст. 23 Закону України «Про загальнообов’язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття», даній громадянці було надано статус безробітного з 22.06.2005 р. з виплатою допомоги по безробіттю з 14.07.2007 р.  (витяги з наказів про прийняті рішення Ковельського міськрайонного центру зайнятості).

Згідно довідки центру зайнятості, сума виплат по безробіттю Євтушко В. В. становить 1 118, 11 грн.

За даними видаткового касового ордера від 07.02.2006 р. Євтушко В. В. видано 2 841, 54 грн., підстава видачі вказана –«моральна шкода і зарплата за вимушений простій згідно рішення суду».

Господарським судом першої інстанції встановлено, що рішенням Ковельського міськрайонного суду від 02.10.2005 р. Євтушко В. В. була поновлена на роботі з виплатою середнього заробітку за час вимушеного прогулу за період з 13.06.2005 р. по 26.10.2005 р. в сумі 3 112, 52 грн. Відповідно, на підставі п. 1 ч. 1 ст. 31 вищезазначеного Закону Євтушко В. В. з 27.10.2005 р. припинено виплату допомоги по безробіттю у зв’язку з поновленням безробітного на роботі за рішенням суду та знято з обліку, що підтверджується довідкою Ковельського міськрайонного центру зайнятості.

27.02.2006 р. позивач звернувся до відповідача з претензією № 355/01-23 про сплату 1 118, 11 грн. наданих соціальних послуг, однак, така претензія була залишена КП «Ковельбуд»без відповіді.

Відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 35 Закону України «Про загальнообов’язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття», із роботодавця утримується сума виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг безробітному у разі поновлення його на роботі за рішенням суду.

На день розгляду справи у господарському суді апеляційної інстанції КП «Ковельбуд»не було добровільно сплачено наявної суми заборгованості.

Отже, підтримуючи позицію місцевого господарського суду, колегія суддів апеляційного господарського суду дійшла висновку, що КП «Ковельбуд»зобов’язане сплатити суму виплаченого Євтушко В. В. забезпечення та вартості наданих соціальних послуг за період з 14.07.2005 р. по 27.10.2005 р. в розмірі 1 118, 11 грн. на користь позивача.

Щодо пропуску строку звернення до адміністративного суду, передбаченого ст. 99 КАС України, п. 2 якої встановлений річний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Вищезгадане рішення Ковельського міськрайонного суду від 26.10.2005 р. набрало законної сили 12.01.2006 р., а адміністративний позов заявлений був 22.12.2006 р., тобто строки позовної давності пропущені не були.

Таким чином, враховуючи наведене, а також положення чинного законодавства України, апеляційна інстанція дійшла висновку, що постанова місцевого господарського суду прийнята з врахуванням всіх обставин справи та з дотриманням норм чинного законодавства України, а тому не вбачає підстав для її зміни чи скасування.

Керуючись ст.ст. 184, 195, 199, 200-205, п. 7 Прикінцевих та перехідних положень КАС України, -

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД

УХВАЛИВ:

1.          Постанову господарського суду Волинської області від 06.02.2007 р. у справі № 02/221-64А залишити без змін, а апеляційну скаргу КП «Ковельбуд», м. Ковель без задоволення;

2.          Матеріали справи направити на адресу місцевого господарського суду;

3.          Ухвала може бути оскаржена в установленому законом порядку.

Головуючий-суддя                                                                      П. Д. Скрутовський

Суддя                                                                                          В. В. Онишкевич

Суддя                                                                                          М. Г. Слука