ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД _________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

"27" березня 2007 р.

Справа № 19/17-147/1

Колегія суддів Одеського апеляційного
господарського суду у складі:

Головуючого:       Петрова М.С.

Суддів:                   Колоколова
С.І.

Разюк Г.П.

При секретарі: Бухтіяровій О.Г.

за участю представників сторін :

від позивача та відповідача: не
з'явилися, про час та місце розгляду апеляційної скарги належним чином
повідомлені

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1

на ухвалу  господарського суду Миколаївської області від
ІНФОРМАЦІЯ_1р.

№19/17-147/1

за позовом
Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1(далі по тексту -підприємець ОСОБА_1 )

до
ТОВ НВФ „Інтермет”

про
стягнення заборгованості

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою господарського суду
Миколаївської області від ІНФОРМАЦІЯ_1р. (суддя Коваль С.М.) позовна заява
підприємця ОСОБА_1. повернута без розгляду на підставі п.3 ч.1 ст.63 ГПК
України, оскільки останнім не вказано норми матеріального та процесуального
законодавства на підставі якого подається позовна заява.

Не погоджуючись з ухвалою місцевого
господарського суду підприємець ОСОБА_1 звернувся до Одеського апеляційного
господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить оскаржену ухвалу
скасувати, справу направити в місцевий господарський суд для розгляду спору по
суті.

В обґрунтування апеляційної скарги
позивач посилається на те, що п.3 ст.63 ГПК України не передбачає повернення
без розгляду позовної заяви з таких підстав як не зазначення у позовній заяві
норм матеріального та процесуального права, на підставі яких подається позовна
заява, цей пункт ст.63 ГПК України передбачає повернення позовної заяви без
розгляду у випадку, якщо у позовній заяві не вказано обставин, на яких
ґрунтується позовна вимога, доказів, що підтверджують викладені в заяві
обставини, обґрунтований розрахунок стягуваної чи оспорюваної суми.

Скаржник зазначає на те, що він при
подачі позовної заяви, вказав обставини, на яких ґрунтується позовна вимога,
додав докази, що підтверджують викладені в заяві обставини, та надав
обґрунтований розрахунок ціни позову, про що свідчить опис до позовної заяви,
тому місцевий господарський суд безпідставно повернув позовну заяву без
розгляду.

Відповідач відзив на апеляційну скаргу
не надав, в судове засідання не з'явився, хоча про час і місце судового
засідання належним чином повідомлений, про причини неявки в судове засідання не
повідомив, клопотання про відкладення розгляду апеляційної скарги не заявляв,
тобто не скористався своїм правом на участь у судовому засіданні, тому
апеляційна скарга розглянута за відсутністю його представника.

Позивач в судове засідання також не
з'явився, хоча був належним чином повідомлений про час і місце судового
засідання.

Підприємець ОСОБА_1 надіслав до Одеського
апеляційного господарського суду звичайну телеграму без позначки „засвідчена” з
клопотанням про відкладення розгляду апеляційної скарги у зв'язку із хворобою.

Згідно із п.255 Правил надання та
отримання телекомунікаційних послуг, затверджених постановою КМ України від
09.08.05 р. №720, передбачено декілька видів телеграм, у тому числі з позначкою
„засвідчена”. Відповідно із п.346 цих же Правил оператор, підприємство
поштового зв'язку можуть засвідчити будь-який факт, про який повідомляється в
телеграмі, підпис відправника або доручення, яке пересилається телеграмою. Для
цього відправник повинен пред'явити офіційну довідку або посвідчення, де
засвідчується факт, про який повідомляється в телеграмі. Довідки і посвідчення
можуть бути видані підприємствами, установами, організаціями із зазначенням
дати видачі і повинні бути скріплені їх печаткою. Перед адресою в такий
телеграмі ставиться позначка „засвідчена”.

Враховуючи вищенаведені вимоги
Правил надіслана позивачем телеграма не є належним доказом, підтверджуючим
поважність причини його нез'явлення в судове засідання, оскільки факт його
хвороби, про який повідомляється в телеграмі, не засвідчений підприємством
поштового зв'язку.

Крім того, згідно із вимогами ст.77
ГПК України суд відкладає в межах строків, встановлених ст.69 цього Кодексу,
розгляд справи, коли за якихось обставин спір не може бути вирішено в даному
засіданні. Однією з таких обставин є нез'явлення в засідання представників
сторін, інших учасників процесу.

Із змісту ст.77 ГПК України випливає,
що розгляд справи відкладається тільки у тому випадку, якщо обставини за якими
відкладається розгляд справи є причиною неможливості вирішення спору в даному
судовому засіданні.

Судова колегія вважає, що наявні у
матеріалах справи доказі є достатніми для розгляду апеляційної скарги без
представника позивача і неявка останнього не може бути причиною неможливості
розгляду апеляційної скарги у даному судовому засіданні. Явка сторін при
призначенні апеляційної скарги до розгляду судовою колегією не визнавалася
обов'язковою.

За вищенаведених обставин
клопотання позивача про відкладення розгляду апеляційної скарги залишено без
задоволення, а розгляд апеляційної скарги здійснено за відсутністю представника
позивача.

Дослідивши матеріали справи, доводи
апеляційної скарги та вислухавши пояснення представника позивача, судова
колегія приходить до наступного.

ІНФОРМАЦІЯ_2 р. підприємець ОСОБА_1
звернувся до господарського суду Миколаївської області з позовною заявою до ТОВ
НВФ „Інтермет”.

Як зазначено в цій позовній заяві,
підприємець ОСОБА_1 просить визнати борг ТОВ НВФ „Інтермет” перед ним у сумі
145333 грн. основного боргу та стягнути на його користь:

- держмито у сумі 1453,33 грн.,

- витрати на ІТЗ судового процесу
-118 грн.

- 100000 моральних збитків та невикористаної
вигоди.

Із змісту позовної заяви підприємця
ОСОБА_1. вбачається, що останній вказав у цій заяві обставини, на яких
ґрунтується позовна вимога щодо основного боргу у сумі 145333 грн., докази, що
підтверджують ці обставини, обґрунтований розрахунок стягуваної чи оспорюваної
суми, при цьому позивач вибрав такий спосіб захисту своїх майнових прав як
визнання боргу ТОВ НВФ „Інтермет”. Але ж оцінюючи зміст позовної заяви і додані
до неї документи, судова колегія вважає, що позивач фактично просить стягнути з
відповідача борг у сумі 145333 грн. Позовні вимоги про визнання боргу
підприємцем ОСОБА_1 сплачені не як немайнові вимоги, а як майнові у сумі
1453,33 грн., що свідчить про те, що він фактично просить стягнути з
відповідача борг у сумі 145333 грн., а не лише визнати цей борг за ТОВ НВФ
„Інтермет”.

З позовної заяви
підприємцяОСОБА_1., також вбачається, що крім визнання боргу ТОВ НВФ „Інтермет”
у сумі 145333 грн., підприємець заявив ще вимоги про стягнення з відповідача
моральної шкоди та упущеної вигоди у сумі 100000 грн., однак в позовній заяві
не наведено обставин, на яких ґрунтуються ці позовні вимоги, доказів, що
підтверджують моральну шкоду та упущену вигоду, не визначено окремо суму
моральної шкоди та упущеної вигоди, не обґрунтовано розмір моральної шкоди, не
надано розрахунку упущеної вигоди.

Крім того, при подачі позовної
заяви позивачем не надано доказів сплати державного мита у встановлених порядку
та розмірі, а також належних доказів сплати витрат на ІТЗ судового процесу,
оскільки платіжні доручення про сплату держмита та витрат на ІТЗ судового
процесу до позовної заяви додано в незасвідчених ксерокопіях.

Згідно із п. 14 Інструкції
“Про  порядок обчислення та справляння
державного  мита”, при перерахуванні мита
з рахунку платника, до документа, щодо якого вчинюється відповідна дія,
додається останній примірник платіжного доручення з написом (поміткою)
кредитної установи такого змісту “Зараховано в доход бюджету -----грн. (дата)”.
Цей напис скріплюється першим і другим підписами посадових осіб і відбитком
печатки кредитної установи з відміткою дати виконання платіжного доручення.

Всупереч вищезазначеним вимогам
вказаної Інструкції на платіжному дорученні про сплату держмита, яке подано в
ксерокопії, відсутня відповідна відмітка кредитної установи.

До того ж позивачем сплачено
держмито лише за майнову вимогу про стягнення основного боргу, в той час як
державне мито за позовні вимоги про відшкодування моральної шкоди і упущеної
вигоди взагалі не оплачене, і визначити його розмір неможливо, оскільки не
відокремлений розмір моральної шкоди та упущеної вигоди.

Згідно із пунктами 3,4,10 ч.1 ст.63
ГПК України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без
розгляду, якщо:

-          у позовній заяві не вказано обставин,
на яких ґрунтується позовна вимога, доказів, що підтверджують викладені в заяві
обставини, обґрунтований розрахунок стягуваної чи оспорюваної суми;

-          не подано доказів сплати державного
мита у встановлених порядку та розмірі;

-          не подано доказів сплати витрат на
ІТЗ судового процесу.

Враховуючи наведене вище у цій
постанові, судова колегія вважає, що позовна заява підприємця ОСОБА_1 і додані
до неї документи підлягають поверненню позивачу без розгляду на підставі
п.п.3,4,10 ч.1 ст.63 ГПК України.

За таких обставин судова колегія вважає,
що місцевий господарській суд правомірно повернув позовну заяву підприємця
ОСОБА_1, але не у повному обсязі визначив підстави, з яких вона підлягала
поверненню, однак це не є підставою для скасування ухвали суду від ІНФОРМАЦІЯ_1
р., тому апеляційна скарга підприємця ОСОБА_1 підлягає залишенню без
задоволення.

Керуючись
ст.ст. 99, 101-106 ГПК України, колегія суддів, -

П
О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Фізичної особи -
підприємця ОСОБА_1 залишити без задоволення, ухвалу господарського суду
Миколаївської області від ІНФОРМАЦІЯ_1р. без змін.

Постанова в порядку статті 105
Господарського процесуального кодексу України набирає законної сили з дня її
прийняття.

Постанову апеляційної інстанції може бути
оскаржено у касаційному порядку до Вищого господарського суду України.

Головуючий суддя
М.С. Петров

Суддя                                                                     С.І.
Колоколов

Суддя
Г.П.  Разюк