ГОСПОДАРСЬКИЙ   СУД   СУМСЬКОЇ  ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.02.07
Справа №АС10/6-07.

Господарський суд Сумської області у складі:

Головуючого судді –Малафеєвої І.В.,

секретаря судового засідання –Куценко Л.Ю.

розглянувши справу

За позовом     Приватного підприємства “Окулюс”, м. Суми

до                    Державної податкової інспекції в м. Суми

про визнання нечинним рішення

Представники:

Від позивача            Ситник С.В., доруч. № 11-А від 20.12.06 р.

Від відповідача  Шаповал  Л.О. (доруч.№387/9/10-009 від 09.01.2007р.)

В судовому засіданні оголошувалася перерва з 22.02.2007 р. до 28.02.2007р. до 11 год. 00 хв.

Суть спору: позивач просить суд визнати нечинним рішення відповідача від 05.10.2006 р. № /0/63417 про застосування фінансових санкцій.

Відповідачем подані додаткові письмові пояснення від 27.02.2007р. щодо правомірності здійсненої ним перевірки позивача відповідно до вимог Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг»

Розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши надані докази по справі, суд встановив наступне.

26 вересня 2006р. працівниками ДПІ в м. Суми та ДПА в Сумській області була проведена планова перевірка (згідно плану-графіку ) щодо контролю за здійсненням розрахункових операцій у сфері готівкового .та безготівкового обігу суб'єктами підприємницької діяльності, а саме - магазину, розташованого за адресою: м. Суми, вул. Ковпака, 22, який належить Приватному підприємству "Окулюс" (акт №6211/234//04 від 26.09.2006 р.). Перед проведенням перевірки під підпис ознайомили з направленнями № 123605/1797 від 26.09.2007 р. та № 000310 від 25.09.2007 р. на перевірку суб'єкта підприємницької діяльності, про що свідчить підпис на направленні.

За результатами перевірки складено-акт №6211/234// 04 від 26.09.2006 р. на підставі якого було прийняте рішення №/0/6341 від 05.10.2006 р., про застосування штрафних санкцій.

Перевіркою встановлено порушення вимог п. 13 ст. З Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» № 1776-Ш від 01.06.2000р. із змінами і доповненнями та на підставі статті 22 цього Закону застосована фінансова санкція до ПП «Окулюс» за незабезпечення відповідності суми готівкових коштів на місці проведення розрахунків загальній сумі продажу, яка зазначена в денному звіті реєстратора розрахункових операцій у п'ятикратному розмірі суми, на яку виявлено невідповідність, що у сумі склала 1410 грн. 50 коп.

Так, При перерахунку готівкових коштів на місці проведення розрахунків виявлена сума 484 грн. 40 коп. , а готівкових коштів що зазначені в поточному звіті РРО-"Х" звіті зазначена сума 202,30 грн., тобто встановлена розбіжність (надлишок) в сумі 282 грн. 10 коп.

Реєстратор розрахункових операцій «МІМ 500 МЕ» знаходиться на столі, за яким працює продавець.

В ході перевірки із полиці тумбочки робочого столу на якому знаходиться РРО («МІМ 500 МЕ») продавець Коваленко О.Л. дістала коробок в якому знаходились готівкові кошти в сумі 201 грн. 20 коп. Також в тумбочці столу знаходився інший коробок теж з готівковими коштами в сумі 283 грн. 30 коп. В цій тумбочці знаходилась також особиста сумка продавця Коваленко О.Л. та книги обліку розрахункових операцій, реєстраційне посвідчення РРО та інші документи на РРО «МІМ 500 МЕ».

Продавець   Коваленко   О.Л.   на   питання,   що   за   готівкові   кошти.,   які знаходились в коробках, пояснила, що в одній коробці знаходяться кошти в сумі 201 грн.20 коп., це готівкові кошти, що виручені за куплений товар і проведені через РРО, а в другій коробці, її кошти в сумі 280 грн. (хоча при перевірці встановлена сума в 283 грн. 30 коп.)

Позивач просить визнати нечинним прийняте податковим органом рішенням, посилаючись на те, що кошти в сумі 283,30 грн. – це особисті кошти продавця і відсутні докази їх зберігання разом з касовою виручкою у місті її зберігання.

Суд не може з цим погодитися, виходячи із наступного.

Пунктом 25 ст. 2 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» № 1776-Ш від 01.06.2000р. із змінами і доповненнями, визначено, що "місце проведення розрахунків - місце, де здійснюються розрахунки із покупцем за продані товари та зберігаються отримані за реалізовані товари (надані послуги) готівкові кошти, а також місце отримання покупцем попередньо оплачених товарів (послуг) із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо"".

Пунктом 23 Порядку провадження торговельної діяльності та правила торговельного обслуговування населення затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15 червня 2006 року № 833, зазначено, що забороняється зберігання на місці проведення розрахунку.(в касі, грошовому ящику, сейфі тощо) готівки, що не належить суб'єкту господарювання, а також особистих речей касира чи інших працівників.

Пунктом 13 ст. 3 зазначеного закону встановлений обов’язок суб’єкта підприємницької діяльності забезпечувати відповідність сум готівкових коштів на місці проведення розрахунків сумі коштів, яка зазначена в денному звіті, а у випадку використання розрахункової книжки -  загальній сумі продажу за розрахунковими квитанціями, виданими з початку робочого дня..

Матеріали перевірки підтверджують порушення позивачем вимог Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» № 1776-Ш від 01.06.2000р. із змінами і доповненнями та Порядку заняття торгівельною ділянкою і правил торгівельного обслуговування населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995 року № 108, оскільки саме у місці проведення розрахунків виявлена невідповідність суми готівки сумі денного звіту, зо що ст. 22 Закону «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» передбачена відповідальність у вигляді фінансової санкції у п’ятикратному розмірі суми, на яку виявлена невідповідність.

Тому повідомлення-рішення прийнято правомірно, а позовні  вимоги задоволенню не підлягають.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 161, 162, 163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд –

ПОСТАНОВИВ:

1.          В задоволенні адміністративного позову – відмовити.

2.          Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо таку заяву не було подано. Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у встановлений строк, постанова набирає законної сили після закінчення цього строку.

3.          Заява про апеляційне оскарження постанови подається протягом 10 днів з дня її складення у повному обсязі. Апеляційна скарга на постанову подається протягом 20 днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

4.          Апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

СУДДЯ                                                                                          І.В.МАЛАФЕЄВА

В судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частину постанови.

Повний текст постанови підписаний 28.02.2007  р.