ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________
__________________________________________________________________________________
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"30" січня 2007 р.                                                           Справа № 16/3940-А

Житомирський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого   судді                                                      Філіпова Т.Л. (Звільнена)

суддів:                                                                        Горшкової Н.Ф.

Майора Г.І.

при секретарі                                                        Луцику С.В.,

за участю представників сторін:

від позивача:     Стандартюк В.І., довіреність № 176 від 10.01.2007 року,

від відповідачів:

- Славутскьої ОДПІ: Яремчук В.В., довіреність № 11547/10/10-017 від25.10.2006 року; Павлунішен С.М., довіреність № 1392/7/10 від 03.10.2005 року,

- ВДК у Славутському районі Хмельницькій області: не з'явився,

від прокуратури: Стемковський Д.Б., посвідчення № 114 від 14.10.2005 року,

розглянувши апеляційну скаргу Славутської об'єднаної державної податкової інспекції Хмельницької області, м. Славута Хмельницької області

на постанову господарського суду Хмельницької  області

від "28" вересня 2006 р. у справі № 16/3940-А (суддя Магера В.В.)

за позовом Закритого акціонерного товариства "Славутський комбінат "Будфарфор",   м. Славута Хмельницької області

до Славутської об'єднаної державної податкової інспекції Хмельницької області,

м. Славута Хмельницької області

та Відділення Державного  казначейства України у Славутському районі Хмельницької області , м. Славута Хмельницької області

про відшкодування з Державного бюджету України бюджетної заборгованості звідшкодування податку на додану вартість за період з липня 2005 року по березень 2006 року в сумі 508723,46 грн. на користь ЗАТ "Славутський комбінат "Будфарфор",

ВСТАНОВИВ:

Постановою господарського суду Хмельницької області від 28.09.2006 року  у справі № 16/3940-А задоволено позов  Закритого акціонерного товариства "Славутський комбінат "Будфарфор" до Славутської об'єднаної державної податкової інспекції Хмельницької області та Відділення Державного  казначейства України у Славутському районі Хмельницької області: відшкодовано з Державного бюджету України на користь позивача бюджетну заборгованість  з відшкодування податку на додану вартість за період з липня 2005 року по березень 2006 року в сумі 508723,46 грн. шляхом перерахування вказаної суми позивачу.

Не погоджуючись з прийнятою постановою, Славутська ОДПІ звернулася до суду з апеляційною скаргою (а.с. 78, т. 2), в якій просить скасувати оскаржувану постанову  та прийняти нове рішення про відмову в задоволенні позову.

В обґрунтування своїх вимог посилається на порушення судом норм матеріального права. Зокрема, зазначає, що відповідно до вимог Закон України "Про податок на додану вартість" право на бюджетне відшкодування виникає лише при фактичній сплаті податку на додану вартість, а не з самого факту існування зобов'язань по сплаті податку. На даний час доказів  надходження 508723,46 грн. до Державного бюджету України не має.

Відповідно до заяви першого заступника прокурора Житомирської області  від 20.01.2007 року № 05-898 вх-06   в розгляд справи вступив прокурор.

Представники Славутської ОДПІ в судовому засіданні підтримали вимоги апеляційної скарги.

Відповідач - ВДК у Славутському районі Хмельницької області - в судове засідання не з'явився. 30.01.2006 року на адресу суду від нього надійшло клопотання про здійснення апеляційного розгляду справи без участі його повноважного представника. Одночасно, відповідачем зазначено, що він підтримує вимоги апеляційної скарги та просить їх задовольнити.

Колегія суддів, заслухавши думку прокурора та присутніх представників сторін, вважає за можливе здійснювати розгляд апеляційної скарги по суті без участі представника  ВДК у Славутському районі Хмельницької області.

Прокурор в судовому засіданні також підтримав вимоги апеляційної скарги.

Позивач своїх письмових заперечень на апеляційну скаргу на адресу суду не надіслав. Його представник в судовому засіданні вимоги апеляційної скарги не визнав, вважає оскаржувану постанову законною та обґрунтованою, у зв'язку з чим просить залишити її без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення прокурора та присутніх представників сторін, дослідивши правильність застосування місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає  задоволенню з наступних підстав.

Колегією суддів встановлено.

Закрите акціонерне товариство "Славутський комбінат "Будфарфор"  направило на адресу відповідача податкові декларації з податку на додану вартість за період  липень - грудень 2005 року (а.с. 17-40, т. 1)  та січень - березень 2006 року (а.с. 5-16, т.1).  Відповідно до відображених в деклараціях показників сума ПДВ мала від'ємне значення.

До кожної із направлених до органів податкової інспекції декларацій подано розрахунки суми бюджетного відшкодування по ПДВ та відповідні заяви про повернення зазначених сум.

З метою визначення правомірності нарахування позивачем сум ПДВ, що підлягають бюджетному відшкодуванню Славутською ОДПІ проведено позапланові виїзні перевірки за період з березня 2005 року - по березень 2006 року, про що податковою інспекцією складено відповідні довідки про проведені перевірки (а.с. 87-146, т. 1). При проведенні перевірок за вказаний період відповідачем було зроблено висновок, що завищення (заниження) заявлених сум бюджетного відшкодування по наданих деклараціях не встановлено. Підтверджено всі суми, що підлягають бюджетному відшкодуванню за період липень 2005 року - березень 2006 року,  та які були  визначені підприємством у відповідних деклараціях та заявах.

Як вбачається з акту звірки, складеному між сторонами (а.с. 49, т. 1), станом на 21.06.2006 року  невідшкодована підприємству сума ПДВ становить 508723,46 грн. Зазначений акт підписано головою правління підприємства та начальником податкового органу.

Довідкою Славутської ОДПІ від 01.09.2006 року підтверджується направлення відповідних запитів до податкових органів за місцем знаходження контрагентів за угодами позивача з метою з'ясування сплати останніми податкових зобов'язань по сплаті ПДВ. У зазначеній довідці не міститься інформації про ухилення від сплати відповідного податку контрагентів за угодами, що укладалися позивачем.

Проте відповідач відмовляється надати позивачу  висновок про відшкодування податку на додану вартість.

У зв'язку з цим позивач звернувся до суду з позовом про відшкодування з Державного бюджету України бюджетної заборгованості з відшкодування податку на додану вартість за період з липня 2005 року по березень 2006 року в сумі 508723,46 грн.

Судова колегія погоджується з висновком місцевого господарського суду, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, з огляду на наступне.

Відповідно до п. 1.7 ст. 1 Закону України "Про податок на додану вартість" від 03.04.1997 року (зі змінами та доповненнями) податковий кредит - це сума, на яку платник податку має право зменшити податкове зобов'язання звітного періоду, визначена згідно з цим Законом.

Підпунктом 7.4.1. ст. 7 цього Закону встановлено, що податковий кредит звітного періоду складається із сум податків, сплачених (нарахованих) платником податку у звітному періоді у зв'язку з придбанням товарів (робіт, послуг), вартість яких відноситься до складу валових витрат виробництва (обігу) та основних фондів чи нематеріальних активів, що підлягають амортизації.

Згідно пп. 7.4.5. п. 7.4 ст. 7 Закону не дозволяється включення до податкового кредиту будь-яких витрат по сплаті податку, що не підтверджені податковими накладними чи митними деклараціями.

Також у підпункті 7.4.5 пункту 7.4 статті 7 Закону України "Про податок на додану вартість" зазначено, що не дозволяється включення до податкового кредиту будь - яких витрат по сплаті податку, що не підтверджені, зокрема, податковими накладними, а вимоги до змісту податкової накладної, що надається покупцю платником податку - продавцем визначені   пп. 7.2.1. ст. 7 Закону.

Згідно пп. 7.7.4. п. 7.7 ст. 7 зазначеного Закону платник податку, який має право на одержання бюджетного відшкодування та прийняв рішення про повернення повної суми бюджетного відшкодування, подає відповідному податковому органу податкову декларацію та заяву про повернення такої повної суми бюджетного відшкодування, яка відображається у податковій декларації.

Отже, позивачем були виконані всі умови, передбачені чинним законодавством, при дотриманні яких виникає право на бюджетне відшкодування податку на додану вартість.

Разом з тим,  судова колегія не повністю погоджується з мотивами, на підставі яких місцевий господарський суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог. Зокрема, вважає хибним висновок суду першої інстанції, що право на відшкодування виникає лише при фактичній надмірній сплаті ПДВ, а не з самого факту існування зобов'язання по сплаті податку на додану вартість в ціні товару.

В силу п. 10. 4 ст. 10 Закону України "Про податок на додану вартість" контроль за правильністю нарахування та сплати (перерахування) податку до бюджету здійснюється відповідним податковим органом, а при імпорті товарів із сплатою податку при його митному оформленні - відповідним митним органом за правилами, встановленими спільним рішенням центральних податкового та митного органів.

Відповідно до п. 10.2  ст. 10  зазначеного Закону  платники податку, визначені у підпунктах "а", "в", "г", "д" пункту 10.1 цієї статті, відповідають, зокрема, за дотримання достовірності та своєчасності визначення сум податку, а також за повноту та своєчасність сплати до бюджету відповідно до закону.

Несплата податку продавцем (у тому числі в разі ухилення від сплати) не впливає на податковий кредит покупця та суму бюджетного відшкодування. Відповідно до пп. "а"  пп. 7.7.2. п.7.2. ст. 7 Закону України "Про податок на додану вартість" (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин)  умовою бюджетного відшкодування покупцю є сплата ним ціни товарів (послуг) продавцю, а не сплата останнім податку до бюджету. При частковій сплаті ціни товарів (послуг) покупець має право на відповідну частину бюджетного відшкодування.

З огляду на викладене, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про задоволення позову Закритого акціонерного товариства "Славутський комбінат "Будфарфор" до Славутської об'єднаної державної податкової інспекції Хмельницької області та Відділення Державного  казначейства України у Славутському районі Хмельницької області про відшкодування з Державного бюджету України бюджетної заборгованості  з відшкодування податку на додану вартість за період з липня 2005 року по березень 2006 року в сумі 508723,46 грн.

Доводи Славутської ОДПІ спростовуються вищевикладеним, матеріалами справи та не відповідають вимогам чинного законодавства.

Судова колегія вважає, що постанова господарського суду Хмельницької  області від 28.09.2006 року  у справі № 16/3940-А  є законною, обґрунтованою, відповідає матеріалам справи та чинному законодавству, підстав  для її зміни або скасування не вбачається.

Керуючись ст.ст. 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, Житомирський апеляційний господарський суд

УХВАЛИВ:

1. Постанову господарського суду Хмельницької області від 28 вересня 2006 року у справі № 16/3940-А залишити без змін, а апеляційну скаргу Славутської об'єднаної державної податкової інспекції Хмельницької області, м. Славута Хмельницької області - без задоволення.

2. Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення.

Касаційна скарга на ухвалу Житомирського апеляційного господарського суду подається протягом одного місяця після набрання нею законної сили.

3. Справу № 16/3940-А  повернути до господарського суду Хмельницької області.

Головуючий суддя                                                                     Філіпова Т.Л. (Звільнена)

судді:

Горшкова Н.Ф.

Майор Г.І.

Віддрук: 3 прим.:

1 - до справи,

2 -  2-му відповідачу,

3 - в наряд