донецький апеляційний господарський суд
Постанова

Іменем
України

19.02.2007 р.
справа №29/387пд

Донецький апеляційний господарський
суд у складі колегії суддів:

головуючого:

суддів

за участю представників сторін:

від позивача:

Каракуркчі Ю.В. -  довір.
№ 17975/10/10-013 від 02.10.2006р.,

від відповідачів:

не з"явились,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу

Державна податкова інспекція
м.Маріуполь

на рішення господарського суду

Донецької області

від

11.01.2007 року

по справі

№29/387пд

за позовом

Державна податкова інспекція
м.Маріуполь

до

1.Приватний підприємецьОСОБА_1
м.Маріуполь 2.ПП "Фірма "Продсервіс" м. Київ

про

Про визнання недійсним
господарського зобов"язання

В С Т А Н О В
И В:

1.Стислий виклад суті рішення
місцевого господарського суду.

20.11.2006р. Державна податкова
інспекція у м. Маріуполі звернулася з позовом
до суб'єкта підприємницької діяльності -фізичної особи ОСОБА_1 та  Приватного підприємства “Фірма “Продсервіс-2”
про визнання недійсним господарського зобов'язання, укладеного між
відповідачами за усною угодою від 30.11.2004р. з метою, яка завідомо суперечить
інтересам держави і суспільства, стягнення з ПП “Фірма “Продсервіс-2”  на користь СПД ОСОБА_1 усього отриманого за
договором, а саме коштів в сумі 7026,96 грн.,
та стягнення з СПД ОСОБА_1 у доход держави усього отриманого за
договором в сумі 7026,96 грн.

Ухвалою від 21.11.2006р. порушена
справа № 29/387пд.

Рішенням господарського суду
Донецької області від 11.01.2007р. (суддя Гаврищук Т.Г.) відмовлено у
задоволенні позовних вимог Державній податковій інспекцій у м. Маріуполі.

Рішення суду мотивоване тим, що
позивач не довів,  що господарське
зобов'язання  було вчинено відповідачами
з метою, яка завідомо суперечить інтересам держави і суспільства.

Загальний строк розгляду справи 1
місяць 22 дні.

2. Підстави з яких порушено питання
про перегляд рішення

Позивач з рішенням суду не погодився
та подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення від 11.01.2007р.,
та прийняти нове рішення,  яким
задовольнити позовні вимоги ДПІ у м. Маріуполі в повному обсязі.

Апеляційну скаргу мотивує тим, що
судом першої інстанції порушені та неправильно застосовані норми матеріального
та процесуального права.

Посилається на те, що відповідно до
ст. 67 Конституції України, кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в
порядку і розмірах, встановлених законом. Законом України "Про систему
оподаткування" встановлюється обов'язок платників податків, яким є,
зокрема, сплата податків і зборів до бюджетів та державних цільових фондів у
порядку та на умовах, що визначаються законами України про оподаткування.

Зазначає, що відповідно до п.7.3 Постанови
Пленуму Вищого господарського суду України від 25.07.2002р. "Про заходи
щодо забезпечення однакового і правильного застосування законодавства про
податки" та   п. 6 Постанови Пленум
Верховною Суду України "Про судову - практику в справах про визнання угод
недійсними" № 3 від 28 квітня 1978 року (з наступними змінами)  до угод укладених з метою завідомо суперечною
інтересам держави і суспільства належать угоди, спрямовані на приховування
фізичними та юридичними особами від оподаткування доходів, використання
всупереч Закону колективної, державної або чиєїсь приватної власності з
корисною метою тощо.  Доказами
спрямованості умислу суб'єкта підприємницької діяльності на укладання угоди з
метою завідомо суперечною інтересам держави та суспільства, можуть бути
-відомості про відсутність  підприємства, організації (сторони
угоди) за юридичною адресою неподання податкової звітності до органів державної
податкової служби, про скасування державної реєстрації СПД, визнання статутних
документів підприємства недійсними.

Оскільки,  11.06.2003
р. Деснянським районним судом у м.
Києві було постановлено рішення по цивільній справі за позовом ДПІ
Святошинському районі м. Києва до ПП "Фірма "Продсервіс-2" про
визнання недійсними установчих документів, свідоцтва про   державу
реєстрацію   та   свідоцтва
про   реєстрацію   платника
ПДВ   ПП "Фірма
"Продсервіс-2" (Акт про анулювання Свідоцтва про реєстрацію
платника ПДВ НОМЕР_1 від 24 липня 2003р.), усна угода на поставку ТМЦ у
листопаді 2004 р. на суму 7026.96 грн., була укладена з метою, завідомо
суперечною інтересам держави і суспільству, що є підставою для визнання договору
не дійсним відповідно до ст. ст. 207, 208 ГК України. Таким  чином, на думку позивача, господарське  зобов'язання,
укладене  за усною  угодою від
22.11.2005р. між ПП "Фірма Продсервіс-2" (м. Київ) та
СПД-фізичною особою ОСОБА_1(м. Маріуполь) укладена поза межами правової
відповідальності, з приховуванням оподатковуваного доходу без сплати до бюджету
відповідних податків, що є порушенням чинного законодавства та суперечить
інтересам держави та суспільства.

Вважає, що господарським   судом
Донецької   області   порушено
ст.207,   ч.1ст.208 Господарського
кодексу України.

Відповідно до ст.207 Господарського
кодексу України, господарське зобов'язання, укладене з метою, яка завідомо
суперечить інтересам держави та суспільства, може бути визнано судом недійсним
повністю або в частині.

Згідно ч.1 ст.208 Господарського
кодексу України, якщо господарське зобов'язання визнано недійсним як укладене з
метою, яка завідомо суперечить інтересам держави та суспільства, то при
наявності наміру тільки у однієї із сторін все отримане нею повинно бути
повернуто останній, а отримане останній або яке належить їй на відшкодування
виконаного, стягується за рішенням суду в доход держави.

Позивач вважає, що ним були надані
всі докази того, що господарське зобов'язання було вчинено відповідачами з
метою,  яка завідомо суперечить
інтересам  держави та суспільства, це
підтверджується документами, які є у матеріалах справи.

3.Відзив на апеляційну скаргу

Відповідачі відзиви на апеляційну
скаргу не надали, проти апеляційної скарги не заперечили. Про день і час були
повідомленні належним чином відповідно до вимог Господарського процесуального
кодексу України.

Рекомендований лист з повідомленням,
який направлений на адресу СПД ОСОБА_1був отриманий ОСОБА_2 01.02.2007р.

Рекомендований лист з повідомленням,
який направлений на адресу ПП "Фірма "Продсервіс-2" був
повернутий на адресу суду з відміткою, що за вказаною адресою адресат вибув.
Відомостей щодо зміни юридичної адреси ПП "Фірма "Продсервіс-2"
до суду не надходили.

Представник позивача вважає
можливим розглянути справу у відсутність представників відповідачів, оскільки
під час розгляду справи у суді першої інстанції представники відповідачів у
судові засідання також не з'являлись.

Судова колегія розглядає справу
відповідно до ст. 75 ГПК України за наявними в ній матеріалами.

4 Як встановлено господарським
судом та визнається сторонами по справі.

Товариство з обмеженою
відповідальністю „Фірма Продсервіс -2” є юридичною особою, включено до ЄДРПОУ
за №32211525 та взято на облік платника податків  у Державній податковій інспекції у
Святошинському  районі м. Києва (л.с.11).

ОСОБА_1 як суб'єкт підприємницької
діяльності зареєстрований Приморським міськвиконкомом м. Маріуполя
20.05.1996р.  та взятий на облік платника
податків  у Жовтневій МДПІ м. Маріуполя
(л.с.12-13).

Між Приватним підприємством “Фірма
Продсервіс-2” та суб'єктом підприємницької діяльності - фізичною особою ОСОБА_1
на підставі накладної НОМЕР_2 від 30.11.2004р., податкової накладної НОМЕР_2
від 30.11.2004р.  було укладено угоду
купівлі-продажу , за якою відповідачем 2 було поставлено відповідачу 1 товар на
загальну суму 7026,96грн., у т.ч. ПДВ -1171,16 грн. (л.с.8-10).

Отриманий за цією угодою товар
суб'єктом підприємницької діяльності -фізичною особою ОСОБА_1 був оплачений в
повному обсягу, що засвідчується відповідним касовим чеком (л.с.10).

Факт передачі Приватним
підприємством “Фірма Продсервіс-2”
зазначеного товару та його оплати
суб'єктом підприємницької діяльності -фізичною особою ОСОБА_1  позивачем не оспорюється.

Рішенням Деснянського  районного суду м. Києва від 11.06.2003р. по
справі №2-3553  визнані недійсними з моменту
незаконної передачі корпоративних прав Статут ПП “Фірма Продсервіс-2” ,
свідоцтво про  державну реєстрацію та
свідоцтво платника податку на додану вартість №36354550 від 25.12.2002р. та
виключено ПП “Фірма Продсервіс-2”  з
реєстру платників податку на додану вартість.

Наведеним рішенням суду
встановлено, що Приватне підприємство “Фірма Продсервіс-2” було зареєстроване
як суб'єкт підприємницької діяльності Святошинською районною в м. Києві  державною адміністрацією 21.11.2002р. за юридичною
адресою: м. Київ, вул. Генерала Наумова,23-Б, і є платником податку на додану
вартість (свідоцтво №36354550).
Засновником  та власником
Приватного підприємства  “Фірма
Продсервіс-2” є Давидюк С.А., яка при продажу належного їй підприємства
нотаріально договір купівлі-продажу  не
оформила, всі документи ПП “Фірма “Продсервіс-2” передала невстановленій
особі.  Крім того, рішенням суду
встановлено, що невстановлена особа користується документами наведеного
підприємства , здійснює фінансово-господарську діяльність, не маючи на це
законних підстав. За юридичною особою підприємство не знаходиться, фактична
адреса невідома.

5.Мотиви, з яких виходила
апеляційна інстанція при прийнятті постанови

Відповідно ст.207 Господарського
кодексу України господарське зобов'язання, що не відповідає вимогам закону, або
вчинено з метою, яка завідомо суперечить інтересам держави і суспільства, або
укладено учасниками господарських відносин з порушенням хоча б одним з них
господарської компетенції (спеціальної правосуб'єктності), може бути на вимогу
однієї із сторін, або відповідного органу державної влади визнано судом
недійсним повністю або в частині.

Згідно до ст.208 цього кодексу
України якщо господарське зобов'язання визнано недійсним як таке, що  вчинено з метою, яка завідомо суперечить
інтересам держави і суспільства, то за наявності наміру в обох сторін - у разі
виконання зобов'язання обома сторонами - в доход держави за рішенням суду
стягується все одержане ними за зобов'язанням, а у разі виконання зобов'язання
однією стороною з другої сторони стягується в доход держави все одержане нею, а
також все належне з неї  першій стороні
на відшкодування одержаного. У разі наявності наміру лише у однієї із сторін
усе одержане нею повинно бути повернено другій стороні, а одержане останньою
або належне їй на відшкодування виконаного стягується за рішенням суду в доход
держави.

Рішенням Деснянського  районного суду м. Києва від 11.06.2003р. по
справі №2-3553  визнані недійсними з
моменту незаконної передачі корпоративних прав Статут ПП “Фірма Продсервіс-2” ,
свідоцтво про  державну реєстрацію та
свідоцтво платника податку на додану вартість №36354550 від 25.12.2002р. та
виключено ПП “Фірма Продсервіс-2“ з реєстру платників податку на додану
вартість.

Відповідно до ст.35 ГПК України
рішення суду з цивільної  справи, що
набрало законної сили, є обов'язковим для господарського суду щодо фактів, які
встановлені судом і мають значення для вирішення спору.

У рішенні Деснянського  районного суду м. Києва від 11.06.2003р. по
справі №2-3553 не встановлені обставини, які б підтверджували, що укладаючи
спірну угоду, сторони діяли з метою, яка суперечить інтересам держави і
суспільства.

Сама по собі угода не є такою, що
суперечить інтересам держави і суспільства. Такий товар не виключено законом із
цивільного обігу, на торгівлю ним не вимагалась ліцензія, не було й інших
законодавчих обмежень стосовно його купівлі-продажу.

Позивач не надав доказів будь-яких
донарахувань податкових зобов'язань податковим органом за порушення податкового
законодавства за оспореною угодою та доказів кримінальної відповідальності
посадових осіб і відповідальності суб'єктів господарювання за ухилення від
сплати податків або інші податкові правопорушення.

Відповідно до ст. ст.  33, 34 Господарського процесуального кодексу
України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог та заперечень; обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами доказування.

Наявність умислу не може бути
підтверджена лише рішенням районного суду про визнання установчих документів
однієї з сторін договору недійсними та скасування державної реєстрації,
оскільки предметом дослідження у такій справі, є, зокрема, відповідність
установчих документів вимогам чинного законодавства, а не наявність
протиправного умислу при укладенні конкретної угоди, що мала місце під час
підприємницької діяльності суб'єкта.

Такої правової позиції дотримується
колегія суддів Судової палати в адміністративних справах Верховного суду
України у постанові від 14.02.2006р (л.с.35-41) та була врахована судом першої
інстанції при прийнятті рішення у справі.

За таких обставин судова колегія
вважає, що рішення суду прийняте з дотриманням вимог процесуального кодексу
щодо всебічного, повного і об'єктивного
розгляду в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності та при
вірному застосуванні норм матеріального права.

На підставі викладеного, керуючись
ст. 35, ст. 101, п.1 ст. 103, ст. 105, судова колегія -

П О С Т А Н О В И Л А:

Рішення господарського суду
Донецької області від 11.01.2007р. у справі № 29/387пд залишити без змін, а
апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у м. Маріуполі -без
задоволення.

Головуючий

Судді:

Надруковано: 5 прим.

1. позивачу

2. відповідачу

3 у справу

4 ДАГС