СУД
СУД
П О С Т А Н О В А

Іменем України

16.01.07                                                                                 Справа № 6/719ад.

Суддя господарського суду Луганської області Василенко Т.А., розглянувши матеріали справи за позовом

Прокурора м. Алчевеська Луганської області в  інтересах держави в особі Управління Пенсійного фонду України в м. Алченвську Луганської області

до Малого приватного підприємства у формі Товариства з обмеженою відповідальністю «Торгівельний будинок «Тобі», м. Алчевськ  Луганської області

про стягнення  1 278 грн. 18 коп.

в присутності представників сторін:

від позивача –Ілюхіна С.Г., дов. № 6181/07-10 від 20.11.06.;

від відповідача –не прибув;

за участю прокурора – Кострицька М.В.;

в с т а н о в и в:

Суть спору: позивачем заявлено вимогу про стягнення з відповідача 1 278 грн. 18 коп. , в тому числі: недоїмка –433 грн. 61 коп., фінансова санкція –669 грн. 83 коп., пеня –174 грн. 74 коп.

Провадження у справі відкрито ухвалою Господарського суду Луганської області від 08.12.2006.  за положеннями КАС України.

Відповідач відзив на позовну заяву не надав. В судові засідання не з’явився, про причини неприбуття не  повідомив, у зв’язку з чим справа розглядається у порядку ст. 128 ч.4 КАС України за відсутністю відповідача.

Окрім цього, статтею 40 КАСУ визначено, що особи, які беруть участь у справі, зобов’язані під час провадження у справі повідомляти суд про зміну місця проживання (перебування, знаходження), роботи, служби. У разі неповідомлення про зміну адреси повістка надсилається їм за останньою адресою і вважається врученою.

Як свідчать матеріали справи,  належною адресою відповідача є – м. Алчевськ, проспект Леніна, 9. Оскільки відповідач не надав до суду будь –які відомості про зміну адреси, усі процесуальні документи останньому спрямовувалися саме за вказаною адресою.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши позивача, суд прийшов до наступного.

Засади і механізми системи  функціонування  загальнообов‘язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів  Пенсійного фонду, що формуються  за рахунок страхових внесків  роботодавців, бюджетних та інших джерел визначає Закон  України  від 09.07.2003 № 1058-ІУ “Про загальнообов‘язкове державне  пенсійне  страхування” (далі –Закон).

Відповідно до п. 6 ч. 2 ст.17  Закону  страхувальники  (роботодавці) зобов‘язані нараховувати,  обчислювати  і сплачувати  в установлені строки  та в повному обсязі страхові внески.

Порядок обчислення і сплати  страхувальниками  та застрахованими  особами внесків  на загальнообов‘язкове державне пенсійне страхування  до Пенсійного фонду  України  встановлений однойменною  Інструкцією,   затвердженою Постановою  Правління Пенсійного фонду  України від 19.12.03 № 21-1 та зареєстрованою в Міністерстві  юстиції України 16.01.04 № 64/8663 (далі –Інструкція).

Розміри  страхових внесків  на загальнообов‘язкове  державне пенсійне страхування  встановлюються відповідно  до Закону України  “Про збір на обов‘язкове  державне  Пенсійне  страхування”  (п.4 Інструкції).

З матеріалів справи  вбачається, що відповідач  зареєстрований  в Управлінні Пенсійного фонду України  в м. Алчевську Луганської області  як платник збору  на обов‘язкове державне пенсійне  страхування та своєчасно  не перераховує  названий збір, у зв‘язку  з чим,  за ним у період з 01.02.2006. по 20.07.2006. утворилась заборгованість у сумі  1 278 грн. 18 коп. , в тому числі: недоїмка –433 грн. 61 коп., фінансова санкція –669 грн. 83 коп., пеня –174 грн. 74 коп.

Так, 13.06.2006. на підставі ст. 106 Закону   відповідачу  була направлена вимога на сплату вказаної суму, яку відповідач отримав та не оспорив.

Крім того, вказана заборгованість підтверджується наданими до суду матеріалами, в тому числі: корінцем вимоги від 11.08.2006. № 233у, рішенням про застосування фінансових санкцій та нарахування пені № 169 від 06.06.06., карткою особового рахунку платника, розрахунками позивача та іншими.

Відповідач позовні вимоги  не оспорив.

Приймаючи до уваги матеріали справи та доводи позивача, позовні вимоги слід визнати обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення повністю.

Питання по судових витратах не вирішується, оскільки прокурор звільнений від їх сплати у встановленому порядку, а ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України не передбачено їх стягнення у даних випадках.

Згідно ст. 160, 167 Кодексу адміністративного судочинства України у судовому засіданні, в  якому закінчився розгляд справи, оголошено вступну та резолютивну частини постанови та повідомлено представників сторін про те, що повний текст постанови буде виготовлений та підписаний протягом 5 днів.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 17,  87, 94, 98, 128, 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

п о с т а н о в и в :

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Малого приватного підприємства у формі Товариства з обмеженою відповідальністю «Торгівельний будинок «Тобі», м. Алчевськ Луганської області, проспект Леніна, 9 р/р 940 в ОСБ № 3113 м. Алчевська, МФО 364081, код 24195863, на користь:

-  Управління Пенсійного фонду України в м. Алчевську Луганської області, м. Алчевськ Луганської області, вул. Ленінградська, 43, р/р 7 у ЛОУ Ощадбанка України, МФО 404665, код 21792347, недоїмку у сумі 433 грн. 61 коп., штрафну санкцію у сумі 669 грн. 83 коп., пеню у сумі  174 грн. 74 коп.

Постанова  набирає законної сили після  закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження,  встановленого Кодексом адміністративного судочинства України, якщо таку заяву не було подано.

Про апеляційне оскарження рішення  суду  першої  інстанції спочатку  подається  заява.  Обґрунтування  мотивів  оскарження  і вимоги до суду апеляційної інстанції  викладаються  в  апеляційній скарзі.

Заява  про  апеляційне  оскарження  та  апеляційна  скарга подаються до адміністративного суду  апеляційної  інстанції  через суд  першої  інстанції,  який  ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно  надсилається  особою,  яка  її подає, до суду апеляційної інстанції.

Заява  про  апеляційне  оскарження  постанови  суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення,  а в разі   складення   постанови  у  повному  обсязі  відповідно  до статті 160 цього Кодексу -  з  дня  складення  в  повному  обсязі. Апеляційна  скарга  на  постанову  суду першої інстанції подається протягом  двадцяти  днів  після  подання  заяви   про   апеляційне оскарження.

Апеляційна   скарга  може  бути  подана  без  попереднього подання заяви про апеляційне оскарження,  якщо скарга подається  у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Постанову складено у повному обсязі та підписано 17.01.2007.

Суддя                                                                                Т. А. Василенко