донецький апеляційний господарський суд
Постанова

Іменем України

06.02.2007 р.                                                                           справа №26/258пд

Донецький апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого:

суддів

При секретарі:
Горанській Д.В.

за участю представників сторін:

від позивача:
Кавальчук Л.М., довіреність № 16943/10/10-013 від 09.11.06, Державна податкова інспекція у Київському районі м. Донецька     ,

від першого відповідача:

від другого відповідача:
не з’явились, Товариство з обмеженою відповідальністю "Містпромрезерв" м. Донецьк,
Посвістак М.В., довіреність № 1  від 15.01.07,  Товариство з обмеженою відповідальністю " Донецкий центр технического обслуживания металлообрабатывающего оборудования с программным управлением " м. Донецьк

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу
Державної податкової інспекції у Київському районі м. Донецька

на рішення  господарського суду

Донецької області

від
21.11.2006 року (підписане 27.11.06р.)

по справі
№26/258пд

за позовом
Державної податкової інспекції у Київському районі м. Донецька

до
1. Товариства з обмеженою відповідальністю "Містпромрезерв" м. Донецьк
2. Товариства з обмеженою відповідальністю “Донецкий центр технического обслуживания металлообрабатывающего оборудования с программным управлением” м. Донецьк

про
визнання недійсним договору постачання б/н від 08.04.05р., укладеного між ТОВ „Містпромрезерв” та ТОВ „Донецкий центр технического обслуживания металлообрабатывающего оборудования с программным управлением” за ст.ст.207, 208 ГК України; зобов’язання стягнути на користь ТОВ „Донецкий центр технического обслуживания металлообрабатывающего оборудования с программным управлением” з ТОВ „Містпромрезерв” кошти у сумі 6 962, 52грн.; стягнення з ТОВ „Донецкий центр технического обслуживания металлообрабатывающего оборудования с программным управлением” на користь держави грошовий еквівалент у сумі 6 962, 52 грн. (в редакції заяви про уточнення позовних вимог від 20.09.2006р. №14085/10/10-013)

ВСТАНОВИВ:

Державна податкова інспекція у Київському районі м. Донецька (далі ДПІ) звернулась до господарського суду Донецької області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю “Містпромрезерв” м. Донецьк (перший відповідач) та Товариства з обмеженою відповідальністю “ Донецкий центр технического обслуживания металлообрабатывающего оборудования с программным управлением” м. Донецьк (другий відповідач) про визнання  недійсним договору постачання б/н від 08.04.05р., укладеного між ТОВ „Містпромрезерв” та ТОВ „Донецкий центр технического обслуживания металлообрабатывающего оборудования с программным управлением” за ст.ст.207, 208 ГК України; зобов’язання стягнути на користь ТОВ „Донецкий центр технического обслуживания металлообрабатывающего оборудования с программным управлением” з ТОВ „Містпромрезерв” кошти у сумі 6 962, 52грн.; стягнення з ТОВ „Донецкий центр технического обслуживания металлообрабатывающего оборудования с программным управлением” на користь держави грошовий еквівалент у сумі 6 962, 52 грн. (в редакції заяви про  уточнення позовних вимог від 20.09.2006р. №14085/10/10-013, див. а.с. 53).

Рішенням господарського суду Донецької області від 21.11.2006р. (підписаного 27.11.06р.) у справі № 26/258пд (суддя Наумова К.Г.) у задоволені позовної заяви відмовлено.

Приймаючи рішення господарський суд зокрема, виходив з того,  що  позивачем не доведений умисел, суперечний інтересам держави та суспільства з  боку ТОВ „Містпромрезерв” при укладанні спірної угоди.

Місцевий господарський суд посилається на те, що вироком Куйбишевського районного суду м. Донецька від 30.12.2005р., яким Євстратов М.В., Попович Р.В., Овсянніков К.М. були визнані винними у скоєні злочину, передбаченого ч.2 ст.205 КК України (фіктивне підприємництво), не встановлений факт укладання саме спірної з метою, що суперечить інтересам держави та суспільства.

Позивачем подана апеляційна скарга, в якій він просить скасувати рішення суду  через невірне застосування норм матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги заявник обґрунтовує тим, що судом першої інстанції при прийнятті рішення не був прийнятий до уваги вирок Куйбишевського районного суду від 30.12.05р., яким встановлено, що ТОВ „Містпромрезерв” було створено з метою прикриття незаконної діяльності. Відповідно позивач вважає, що ним правомірно визначено, що спірна угода була укладена з метою суперечною інтересам держави за наявності умислу з боку ТОВ „Містпромрезерв”.

Крім того, заявник наполягає на тому, що спірний договір спрямований на використання та на приховування від оподаткування доходів, з корисливою метою та всупереч закону, що також, на думку позивача, підтверджується вироком Куйбишевського районного суду м. Донецька.

Отже, якщо ТОВ „Містпромрезерв” було створене з метою прикриття незаконної діяльності і цей факт є встановленим, то всі угоди, укладені ним під час здійснення такою діяльності, мають бути визнані недійсними, як такі, що суперечать інтересам держави та суспільства.

Представник першого відповідача у судове засідання не з’явився, відзив на апеляційну скаргу не надав, про час та місце розгляду спору належним чином повідомлявся (в матеріалах справи наявний поштовий конверт, надісланий на адресу ТОВ „Містпромресурс”, який повернений у зв’язку тим, що адресат не зареєстрований за вказаною адресою).

У відзиві на апеляційну скаргу ТОВ „Донецкий центр технического обслуживания металлообрабатывающего оборудования с программным управлением” вказано на її безпідставність.

Судові засідання апеляційної інстанції переносились з метою з’ясування фактичних обставин спірних правовідносин.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення позивача та другого відповідача, судова колегія вважає апеляційну скаргу такою, що не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Як встановлено судовою колегією Донецького апеляційного господарського суду у судовому засіданні, та не спростовано сторонами, у другого відповідача – ТОВ „Донецкий центр технического обслуживания металлообрабатывающего оборудования с программным управлением” відсутня назва на українській мові (слух. диск запису суд засідання). Даний факт підтверджується документами, наданими другим відповідачем у судове засідання апеляційної інстанції, а саме: нотаріально завіреною копією довідки з ЄДРПОУ та копією Статуту підприємства.

Між ТОВ „Містпромрезерв” та ТОВ „Донецкий центр технического обслуживания металлообрабатывающего оборудования с программным управлением” укладено договір постачання № б/н від 08.04.05р. Згідно даного договору ТОВ „Містпромрезерв” зобов’язалось поставити, а ТОВ „Донецький ЦТО” прийняти та оплатити комплектуючі згідно специфікації (додаток №1 до даного договору), а саме: реле РПГ-10-24в у кількості 20шт., реле РПШ-8-2510-24в у кількості 15шт., датчик ВЕ178Ф5 z2500 у кількості 4шт., роз’їм 2РМ271П у кількості 2шт., пульт виносний УЧПУ 2101 у кількості 1шт., комплект м/с пам’яті ЦМД (у т.ч. м/с К160РЦ11А - 1шт та КМ1613РТ1 –1шт.) у кількості 1шт., 9209 у кількості 1шт., КС12 у кількості 2шт., датчик ВЕ178А5 у кількості 2шт., на загальну суму 6962грн. 52коп., у тому числі ПДВ у сумі 1160грн. 42коп.

Зазначена угода була виконана сторонами шляхом поставки товару, що підтверджується з боку ТОВ „Містпромрезерв”, накладною від 11.04.05р. № 1145, податковою накладною від 11.04.05р. на суму 6962 грн. 52 коп. у тому числі ПДВ у сумі 1160грн. 42коп., та з боку ТОВ „Донецкий центр технического обслуживания металлообрабатывающего оборудования с программным управлением” рахунком № б/н від 08.04.05р.; платіжним дорученням від 21.04.05р. №75, на суму 6962 грн. 52 коп. у тому числі ПДВ у сумі 1160грн. 42коп. та витягом філії Київського відділення Промінвестбанку у м. Донецьку з розрахункового рахунку ТОВ „Донецький ЦТО” за період з 18.04.05р. по 21.04.05р.

Таким чином, з матеріалів справи вбачається, місцевим господарським судом вірно встановлено, що договір постачання товару на суму 6962грн. 52коп., укладений між відповідачами 08.04.05р., виконано у повному обсязі.

Умисел першого відповідача укласти угоду з  метою, суперечною інтересам держави та суспільства ДПІ обґрунтовує наявністю вироку Куйбишевського районного суду м. Донецька від 30 грудня 2005 року, який набрав чинності 15.01.06р., про що свідчить належним чином завірена  його копія (а.с. 125-136), надана у судове засідання апеляційної інстанції.

Вироком Куйбишевського районного суду м. Донецька від 30.12.05р. Євстратов М.В., Попович Р.В., Овсянніков К.М. були визнані винними у скоєні злочину, передбаченого ч.2 ст.205 КК України (фіктивне підприємництво) встановлено, що з метою розширення злочинної  діяльності, за попередньою змовою з іншими членами злочинної  групи,   маючи на меті заняття фіктивним підприємництвом, Попович Р.В. створив ТОВ „Містпромрезерв”. Засновниками даного підприємства виступили Кардаш П.Г. та Гусєва М.В.,  а Кардаш П.Г. і в якості директора, які у подальшому діяльністю підприємства не займались.  Згідно наказу від 03.12.2004р. №1 генеральним директором був призначений Попович Р.В. У подальшому у банківській установі було відкрито рахунок даного підприємства. Усі зазначені особи не мали на меті  здійснення статутної діяльності. Підприємство використовувалось для переведення готівкових коштів у безготівкові. На підставі зібраних по справі доказів, суд дійшов висновку, що під час судового слідства  повністю доведена вина підсудних   Попович Р.В., Євстратова М.В., Овсянікова К.Н., та їх дії кваліфіковано за ст. 205 КК України, як навмисні дії, які виразилися у створенні та придбанні суб’єктів  підприємницької діяльності (юридичних осіб) з метою прикриття незаконної діяльності.

З огляду на наявність вищезазначеного вироку суду, Державна податкова інспекція у Київському районі м. Донецька просила визнати, на підставі статей 207, 208 Господарського кодексу України, недійсним договір постачання від 08.04.2005р.

Судова колегія вважає апеляційну скаргу такою, що не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Згідно з ч. 1 ст. 207 Господарського кодексу України господарське зобов'язання, що не відповідає вимогам закону, або вчинено з метою, яка завідомо суперечить інтересам держави і суспільства, або укладено учасниками господарських відносин з порушенням хоча б одним з них господарської компетенції (спеціальної правосуб'єктності), може бути на вимогу однієї із сторін, або відповідного органу державної влади визнано судом недійсним повністю або в частині.

Наявність умислу у сторони  угоди означає, що вона, виходячи з обставин справи, усвідомлювала або повинна була усвідомлювати протиправність укладеної угоди і суперечність її мети інтересам держави та суспільства і прагнула або свідомо допускала настання протиправних наслідків.

Згідно статті 35 Господарського процесуального кодексу України, якою встановлені підстави звільнення від доказування, вирок суду з кримінальної справи, що набрав законної сили, є обов’язковим для господарського суду при вирішенні спору з питань, чи мали місце певні дії та ким вони вчинені.

З вироку Куйбишевського районного суду м. Донецька від 30 грудня 2005 року, який набрав чинності 15 січня 2006 року (а.с.125-136) вбачається, що особи, які зареєстрували статут Товариство з обмеженою відповідальністю “Містпромрезерв”,  наміру здійснювати його статутну діяльність не мали. В процесі всієї діяльності в період з грудня 2004 року по квітень 2005 року підприємство використовувалося для переведення безготівкових коштів в готівкові (а.с 127 на зворотній стороні).

Вироком не встановлено, що такі дії мали місце саме по спірному господарському зобов’язанню, здійсненому у квітні 2005 року між відповідачами по справі. Місцевий господарський суд вірно зазначив, що фактів здійснення ТОВ „Містпромрезерв” діяльності, направленої на приховування доходів від оподаткування, укладання конкретних угод, у тому числі спірної угоди, з метою ухилення від оподаткування, притягнення посадових осіб підприємств – сторін по справі, або осіб причетних до діяльності цих підприємств,  до кримінальної відповідальності за  приховування доходів від оподаткування, наведеним вироком не встановлено.

Таким чином, позивач  не  звільнений від обов’язку доказувати, що спірне господарське зобов’язання між відповідачами з постачання товару  не є реальним і воля сторін не була спрямована на настання правових наслідків, що обумовлені ним.

За таких підстав суд першої інстанції обґрунтовано дійшов висновку, що, позивачем не доведено належними доказами, що спірне господарське зобов’язання вчинено відповідачами з метою, яка завідомо суперечить інтересам держави і суспільства.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 207, 208 ГК України, ст.35, ст. 50-51, ст. 99, ст. 101, ст. 102, п.1 ст.103, ст. 105 ГПК України Донецький апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Рішення господарського суду Донецької області від 21.11.2006р. (підписане 27.12.06р.) у справі №26/258пд - залишити без змін.

Апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Київському районі  м. Донецька на рішення господарського суду Донецької області від 21.11.2006р. (підписане 27.12.06р.) у справі №26/258пд - залишити без задоволення.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена протягом місяця до Вищого господарського суду України у касаційному порядку через Донецький апеляційний господарський суд.

Постанова складена в повному обсязі та підписана 12.02.2007р.

Головуючий:

Судді:

Надруковано 6 примірників:

1-  позивачу

1 –першому  відповідачу

1 –другому відповідачу

1 - у справу

1 - господарському суду

1 -   апеляційному  суду