СУД
СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.05.07                                                                                 Справа № 4/139.

Суддя Батюк Г.М.,  розглянувши матеріали справи за позовом

Товариство з обмеженою відповідальністю “Луганське енергетичне об’єднання” в особі Серговської  філії , м. Стаханов Луганської області

до  Товариства з обмеженою відповідальністю «Тіверіяда», м. Слов’яносербськ Луганської області

про стягнення  113грн. 85 коп.

представники сторін:

від позивача:  Халаєва Г.О., дов.№ 199 від 05.03.07;

від відповідача: не прибув ( явка обов’язкова).

Представником позивача подане клопотання  про відмову від звукової фіксації судового процесу, яке судом задовольняється.

Суть справи: заявлені вимоги стягнення з відповідача заборгованість за недовраховану активну електричну енергію у сумі 92 грн. 65 коп. ;  пеня у сумі 7 грн. 20 коп., 3 % річних у сумі 3 грн. 64 коп.; інфляційні нарахування у сумі 10 грн. 36 коп.

Відповідач  витребувані матеріали суду не подав, його представник в судове засідання не прибув. Справа розглядається за наявними в ній документами на підставі ст.75 ГПК України.

Позивач надав до суду уточнення позовних вимог, зданого до суду 04.05.07, яким повідомив, що сума пені заявлена помилково, так як строк позовної давності про стягнення пені сплинув.

Розглянувши матеріали справи, додатково надані документи, заслухавши доводи представника позивача, суд

в с т а н о в и в :

Між позивачем відповідачем був укладений договір №  А 3358 від 01.04.02 на користування електричною енергією.

Згідно п.1.1 вищезазначеного договору, позивач зобов’язався постачати електроенергію, а відповідач зобов’язався своєчасно оплачувати  одержану електроенергію    за обумовленими тарифами (цінами) у терміни та на умовах, що передбачені цим договором.

Згідно п.3.3 договору, кінцевий розрахунок за спожиту  у розрахунковому періоді активну електроенергію, , плату за перетікання реактивної електричної енергії, плату за перевищення договірних величин споживання електричної енергії та потужності, оплату недоврахованої електроенергії, сум на відшкодування збитків, пені за порушення термінів розрахунків та ін. Споживач ( відповідач у справі)  здійснює на підставі наданих Енергопостачальником ( позивачем у справі) платіжних вимог- доручень у 5-денний термін з дня їх отримання.

Заборгованість відповідача перед позивачем за недовраховану активну електричну енергію по акту про порушення споживачем «Правил користування електричною енергією»: № 500159 від 17.01.06, складає 92 грн. 65 коп., що підтверджено актом (а.с.9)

Згідно п.4.5 договору  у разі порушення відповідачем передбачених додатком “Порядок розрахунків” терміну розрахунку за активну електроенергію та термінів оплати за надання послуг з компенсації перетікання реактивної електроенергії, за перевищення договірних величин споживання електроенергії та потужності, за недовраховану електроенергію та на відшкодування збитків відповідачу нараховується пеня в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, діючої в період , за який сплачується пеня, яка   склала 7 грн. 20 коп.

Відповідно до п.2 ст.625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов‘язання, на вимогу кредитора зобов‘язаний сплатити  суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції, а також 3% річних з простроченої суми, якщо законом або договором не встановлений інший розмір відсотків, що   відповідно складає інфляційні нарахування  у сумі 10грн. 36 коп., 3% річних у сумі 3 грн. 64 коп.

Відповідач  відзив на позовну заяву не надав.

Оцінивши доводи сторін у їх сукупності суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають до задоволення частково з огляду на наступне.

Правовідносини сторін  встановлені договором № 37 від 01.04.02 регулюються Законом України “Про  електроенергетику”, Правилами користування електричною енергією.

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача заборгованість за недовраховану активну електричну енергію у сумі 92 грн. 65 коп. ;  пеня у сумі 7 грн. 20 коп., 3 % річних у сумі 3 грн. 64 коп.; інфляційні нарахування у сумі 10 грн. 36 коп.

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов’язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу.

Згідно ст. 193 ГК України, суб’єкти господарювання  повинні виконувати господарські зобов’язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов’язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до ст.26 Закону України “Про електроенергетику” споживач енергії сам забезпечує належний технічний стан своїх електроустановок. При цьому він зобов’язаний забезпечувати необхідні умови для належного функціонування розрахункових засобів обліку електричної енергії відповідно до вимог Правил улаштування електроустановок (ПУЕ) та інших нормативно-технічних документів (п.7.11, п.6.41 «Правил користування електричною енергією», затверджених постановою НКРЕ від 04.05.06. № 562, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 04.07.06 за № 782/12656 –далі Правила). Відповідач зазначені приписи нормативно-правового акту не виконав.

Статтею 27 Закону України “Про електроенергетику” встановлює зокрема, що порушення Правил користування електричною енергією є правопорушенням в електроенергетиці, що тягне за собою встановлену законодавством України цивільну, адміністративну і кримінальну відповідальність. Про неминуче настання відповідальності за зазначене порушення є також пряма вказівка у. п.4.9. Правил, де передбачено, що відповідальність за технічний стан засобів обліку несе та організація, на балансі якої вони перебувають, або організація, яка здійснює їх експлуатацію на підставі відповідного договору.

Відповідно до ч.2 ст. 218 ГК України учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов’язання або порушення правил здійснення господарської діяльності, якщо не доведе, що ним прийняті всі залежні від нього заходи для недопущення господарського правопорушення.

Згідно ч.1 ст. 224 ГК України учасник господарських відносин, який порушив господарські зобов’язання або встановлені вимоги по здійсненню господарської діяльності, повинен відшкодувати заподіяні цим збитки суб’єкту, права або законні інтереси якого порушені.

Відповідно до п.3.1. Правил межа експлуатаційної відповідальності між споживачами і електропередавальною організацією за стан і обслуговування суміжних електроустановок фіксується в акті розмежування балансової належності електроустановок і експлуатаційної відповідальності сторін.

Відповідно до п.7.32. Правил на підставі акта порушень, погодженого споживачем, уповноваженими представниками постачальника електричної енергії за регульованим тарифом визначаються обсяг недоврахованої електроенергії та/або сума завданих споживачем збитків та виписуються споживачу додаткові розрахункові документи для сплати відповідно до законодавства України.

Порядок обчислення обсягу електричної енергії, недоврахованої унаслідок порушення споживачем Правил визначається Методикою обчислення обсягу електричної енергії, недоврахованої унаслідок порушення споживачем –юридичною особою Правил користування електричною енергію, затвердженою постановою НКРЕ від 05.12.01 № 1197 (далі –Методика). Пункт 2 цієї Методики містить перелік порушень, у випадку виявлення яких вона застосовується.

Таким чином, обсяг недоврахованої електричної енергії визначений у встановленому законодавством України порядку.

Сума заборгованості відповідача перед позивачем за недовраховану електроенергію по актам про порушення споживачем «Правил користування електричною енергією»:  № 500159 від 17.02.06, складає 92 грн. 65 коп., що підтверджено актами, первинними платіжними та розрахунковими документами,  нарахована позивачем обґрунтовано, що підтверджено матеріалами справи,  підлягає стягненню з відповідача у повному обсязі.

Відповідно до п. 6 ст. 232 ГК України встановлено, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов’язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов’язання мало бути виконано.

Сума пені  7 грн. 20 коп.,  нарахована позивачем необґрунтовано, ( з урахування уточнення позовних вимог позивача) та згідно вимог п.6 ст. 232 ГК України, тому у задоволенні  позовних вимог в частині стягнення з відповідача пені у сумі 7 грн. 20 коп. слід відмовити.

Вимоги позивача, щодо стягнення 3% річних у сумі 3 грн. 64 коп.; інфляційні нарахування у сумі 10 грн. 36 коп., згідно ст.625 ЦК України заявлені позивачем обґрунтовано, підтверджено матеріалами справи і  підлягають стягненню з відповідача  у повному обсязі.

Суд вважає, що позов підлягає до задоволення частково, а саме: стягнення з відповідача 92 грн. 65 коп. ;  пеня у сумі 7 грн. 20 коп., 3 % річних у сумі 3 грн. 64 коп.; інфляційні нарахування у сумі 10 грн. 36 коп., оскільки підтверджений матеріалами справи і підлягає стягненню з відповідача.

Відповідно до ст.44,49 ГПК України витрати по держмиту та витрати  на інформаційно-технічне  забезпечення судового процесу покладаються на  відповідача пропорційно задоволених вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 26,27 Закону України “ Про електроенергетику”, ст.ст. 526, 625 ЦК України,  ст. 193,ч.2 ст.218, ч.1. ст. 224, п.6 ст. 232 ГК України, ст.ст. 44,49, 75,82, 84, 85 ГПК України, суддя

в и р і ш и в :

1.Позов задовольнити частково.

2.Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Тіверіяда», м. Слов’яносербськ Луганської області, вул. Леніна,64,  :

- на користь Товариства з обмеженою відповідальністю “Луганське енергетичне об’єднання” у особі Серговської  філії, м.Стаханов Луганської області, вул.Телефонна,8, , р/р 1 ВАТ «Державний ощадний банк України», МФО 364092, код 26204102    борг за недовраховану активну електричну енергію у сумі 92 грн. 65 коп., видати наказ;

-                   - на користь Товариства з обмеженою відповідальністю “Луганське енергетичне об’єднання” у особі Серговської  філії, м.Стаханов Луганської області, вул.Телефонна,8,  р/р у АППБ «Аваль»м.Київ, МФО 380805, код 26204102,  3 % річних у сумі 3 грн. 64 коп.; інфляційні нарахування у сумі 10 грн. 36  коп., витрати по держмиту у сумі 95 грн. 55 коп. та витрати на інформаційно - технічне забезпечення судового процесу у сумі 110 грн. 54 коп., видати  на виконання наказ позивачу після набрання рішенням законної сили.

3. У задоволенні решти позовних вимог  відмовити.

Відповідно до ст. 85 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили у десятиденний  строк з моменту його прийняття.

Дата підписання рішення –07.05.07

Суддя                                                                                                        Г.М.Батюк