РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" березня 2007 р.

Справа № 15/45-741

Господарський суд Тернопільської
області

у складі

Розглянув справу

за позовом  Тернопільської об`єднаної державної податкової
інспекції, вул. Білецька, 1, м. Тернопіль

до
Суб'єкта підприємницької діяльності ОСОБА_1, м. Тернопіль, АДРЕСА_1

про припинення підприємницької
діяльності фізичної особи-підприємця

за участю представників від:

позивача: Ковальська З.В. - довіреність №
396/7/10-015 від 10.01.2007р.

відповідача: ОСОБА_2
-паспорт №НОМЕР_1.

Суть справи:

Тернопільська об`єднана державна
податкова інспекція, м. Тернопіль звернулась до господарського суду з позовом
про припинення підприємницької діяльності фізичної особи -підприємця ОСОБА_1,
м. Тернопіль, АДРЕСА_1 (ідентифікаційний код НОМЕР_2).

В розпочатому судовому засіданні
учасникам судового процесу роз'яснено їх процесуальні права та обов'язки,
передбачені ст. ст. 20, 22, 81 1 Господарського процесуального
кодексу України.

За відсутністю клопотання сторін
технічна фіксація судового процесу не здійснювалася.

Представник позивача в судовому
засіданні підтримав позовні вимоги повністю, обґрунтовуючи їх неподанням
відповідачем більше одного року до податкового органу податкових декларацій,
документів бухгалтерської звітності, підтвердивши зазначене довідкою № НОМЕР_3.
про подання відповідачем останньої податкової звітності 08.01.2003р. та про
відсутність заборгованості перед бюджетами та державними цільовими фондами.

Представник відповідача у судовому
засіданні позовні вимоги Тернопільської об`єднаної державної податкової
інспекції не запечив.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши доводи представників сторін, оцінивши представлені докази в їх
сукупності, господарський суд встановив:

ОСОБА_1, м. Тернопіль, АДРЕСА_1
(ідентифікаційний код НОМЕР_2) зареєстрована як суб'єкт підприємницької
діяльності - фізична особа у виконавчому комітеті Тернопільської міської ради
06.01.1999р.

Згідно ст. 4 Закону України „Про
систему оподаткування” № 1251-ХІІ від 25.06.1991р. з наступними змінами,
відповідач є платником податків і зборів (обов'язкових платежів).

У відповідності до п. 2 ч. 1 ст. 9
Закону України „Про систему оподаткування” платник податків і зборів
(обов'язкових платежів) зобов'язаний подавати, зокрема до державних податкових
органів відповідно до законів, декларації, бухгалтерську звітність та інші
документи і відомості, пов'язані з обчисленням і сплатою таких податків і
зборів (обов'язкових платежів).

Як вбачається із довідки №
НОМЕР_3., що долучена до матеріалів справи, відповідач перебуває на обліку в
державній податковій інспекції з 06.01.1999р.

Згідно ч. 8 ст. 19 Господарського
кодексу України від 16.01.2003р., який набрав чинності з 01.01.2004р.,
обов'язком усіх суб'єктів господарювання є здійснення первинного (оперативного)
та бухгалтерського обліку результатів своєї роботи, складання статистичної
інформації, а також надання відповідно до вимог закону фінансової звітності
та  статистичної інформації щодо своєї
господарської діяльності, інші дані, визначені законом.

Частиною 1 статті 238
Господарського кодексу України передбачено застосування до суб'єктів
господарювання уповноваженими органами державної влади або органами місцевого
самоврядування за порушення встановлених законодавчими актами правил здійснення
господарської діяльності адміністративно-господарських санкцій, одним із видів
яких, згідно із ст. 239 цього Кодексу, є скасування державної реєстрації та
ліквідація суб'єкта господарювання.

У відповідності до п. 3 ч. 2 ст. 46
Закону України „Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб -
підприємців” № 755-ІV від 15.05.2003р., який набрав чинності з 01.07.2004р.,
однією із підстав для постановлення судового рішення про припинення
підприємницької діяльності фізичної особи-підприємця, є неподання протягом року
органам державної податкової служби податкових декларацій, документів
фінансової звітності відповідно до закону.

Згідно ч. 3 Прикінцевих положень
Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб -
підприємців" закони, нормативно-правові акти, прийняті до набрання
чинності цим Законом,  діють у частині,
що йому не суперечить.

Відповідно до п. 17 ч. 1 ст. 11
Закону України "Про державну податкову службу в Україні" органи
державної податкової служби в установленому законом порядку мають право
звертатися у передбачених законом випадках до суду з заявою (позовною заявою)
про скасування державної реєстрації суб'єкта підприємницької діяльності.

Як вбачається з матеріалів справи,
зокрема із довідки № НОМЕР_3. відповідач не подавав в державну податкову
інспекцію податкової звітності про одержані доходи від заняття підприємницькою
діяльністю більше одного року (останню податкову звітність відповідачем подано
08.01.2003р.). Будь-яких доказів на підтвердження протилежного відповідачем
суду не подано.

Згідно ст. ст. 32, 33
Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які
фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному порядку
встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і
заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного
вирішення господарського спору. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на
які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

За даних обставин, суд визнає
позовні вимоги Тернопільської об'єднаної державної податкової інспекції
правомірними, обґрунтованими, підтвердженими матеріалами справи та такими, що
підлягають до задоволення.

Пунктом 1 статті 49 Закону України
“Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців”
передбачено, що суд, який постановив рішення про припинення підприємницької
діяльності фізичної особи -підприємця в день набрання таким рішенням законної
сили направляє його копію державному реєстратору за місцем реєстрації фізичної
особи -підприємця для внесення до Єдиного державного реєстру запису про судове
рішення щодо припинення підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця.
На виконання зазначеного припису закону суд, після набрання рішенням законної
сили, направляє копію рішення державному реєстратору Тернопільської міської
ради для вчинення дій, передбачених ст. 49 Закону.

Витрати по сплаті державного мита в
сумі 85 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу
в сумі 118 грн., згідно вимог ст. ст. 44 - 49 ГПК України, покладаються на
відповідача.

На підставі наведеного та керуючись
ст. ст. 4 - 3, 12, 22, 32, 33, 43, 44, 49, 82 -85 Господарського процесуального
кодексу України, господарський суд, -

В И Р І Ш И
В:

1. Позов задоволити.

2. Припинити підприємницьку
діяльність фізичної особи -підприємця ОСОБА_1, м. Тернопіль, АДРЕСА_1
(ідентифікаційний код НОМЕР_2).

3. Стягнути з фізичної особи
-підприємця ОСОБА_1, м. Тернопіль, АДРЕСА_1 (ідентифікаційний код НОМЕР_2) в
доход Державного бюджету України 85,00 грн. державного мита.

4. Стягнути з фізичної особи
-підприємця ОСОБА_1, м. Тернопіль, АДРЕСА_1 (ідентифікаційний код НОМЕР_2) на
користь ДП “Судовий інформаційний центр”, м. Київ, пр. Перемоги, 44 (р/р 0001
у ВАТ “Банк Універсальний”, м.  Львів,
МФО 325707, код 30045370) 118,00 грн. витрат на інформаційно-технічне
забезпечення судового процесу.

5. Рішення господарського суду
набирає законної сили в десятиденний строк з дня його прийняття (підписання
рішення).

6. Накази видати стягувачам після
набрання судовим рішенням законної сили.

7. Копію рішення, після набрання
останнім законної сили, надіслати державному реєстратору Тернопільської міської
ради для вчинення дій, передбачених ст. 49 Закону України „Про державну
реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців”.

8. Копію рішення, після набрання
останнім законної сили, надіслати Державному підприємству "Судовий
інформаційний центр", м. Київ, пр. Перемоги, 44.

9. На рішення господарського суду,
яке не набрало законної сили, сторони мають право подати апеляційну скаргу, а
прокурор апеляційне подання протягом десяти днів з дня прийняття (підписання)
рішення «16»березня 2007 року через місцевий господарський суд.

Суддя