ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
Господарський суд Чернігівської області
________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

"08" лютого 2007 р.                                                  Справа № 16/358/21

„11” год. „45” хв.

Господарський суд Чернігівської області у складі:

головуючого судді Фесюри М.В.,

при секретарі  - Кезля А.О.,

за участю представників сторін:

від позивача – Букій В.О.,

від відповідача –1: –Ярмак В.В.,

від відповідача –2: - Руденок Л.М.

розглянувши в м. Чернігові у відкритому судовому засіданні справу

за ПОЗОВОМ:                Відкритого акціонерного товариства „Ніжинський жиркомбінат”

(м. Ніжин вул. Прилуцька,2 )

До ВІДПОВІДАЧА - 1:          Ніжинської об’єднаної державної податкової інспекції

(м. Ніжин вул. Поштова,2)

До ВІДПОВІДАЧА –2:          Головне управління Державного казначейства в Чернігівській області

(м. Чернігів вул. Комсомольська,27)

Про стягнення 49791,8 грн. бюджетної заборгованості.

Заявлено позов про відшкодування з бюджету податку на додану вартість в сумі 49791,80 грн.

Позивач зазначає, що ним подано податкову декларацію з ПДВ та розрахунок бюджетного відшкодування за квітень 2006 року, відповідно до яких з державного бюджету повинно бути перераховано 119444 грн. податку на додану вартість. За період 18.05.2006р. по день подання позову він отримав 69652,2 грн. Сума ,заявлена до відшкодування повністю підтверджена податковим органом шляхом проведення перевірки, однак відповідач відмовляється надати висновок до Державного казначейства, мотивуючи свої дії незакінченням зустрічної перевірки ЗАТ „Фінансово –промисловий альянс”.

Позивач вважає, що чинним законодавством не передбачено обов’язку покупця сплачувати ПДВ до бюджету в разі, коли такий обов’язок не виконано продавцем.

Позовні вимоги заявлені з підстав, передбачених ст.7 Закону України „Про податок на додану вартість”  від 03.04.1997р. № 168/97-ВР (далі –Закон – 168) та п.4 Порядку відшкодування податку на додану вартість, затвердженого наказом ДПА України та Державного казначейства України № 100/86 від 21.05.2001р.

Відповідач –1 проти позову заперечив, посилаючись на те, що позивач має право отримати бюджетне відшкодування тільки в тому разі, якщо продавець товару сплатив відповідну суму ПДВ до бюджету.

Відповідач зазначив, що на час судового розгляду не закінчена зустрічна перевірка по ланцюгу постачання ЗАТ „Фінансово –промисловий альянс” ( ланцюг: ВАТ „Ніжинський жиркомбінат” (покупець) -  ТОВ „Квант” (продавець) –ЗАТ „Фінансово –промисловий альянс”), тому відшкодування ПДВ у розмірі, яке сплачене позивачем продавцю в ціні товару є передчасним.

Відповідач -2 проти позову заперечив. Заперечення полягають у тому, що відшкодування ПДВ здійснюється  на підставі відповідних висновків та реєстру, які надаються податковим органом. На час судового розгляду на підставі поданих відповідачем –1 документів позивачу відшкодовано по декларації за квітень 2006р. 86364,08 грн., невідшкодованою залишилася сума у розмірі 33079,92 грн.

Позивач подав заяву про зменшення розміру позовних вимог та просить стягнути з державного бюджету 33079,92 грн. бюджетної заборгованості.

Заслухавши пояснення представників сторін та дослідивши надані докази, суд

ВСТАНОВИВ

18.05.2006р. відкритим акціонерним товариством „Ніжинський жиркомбінат” подано до Ніжинської об’єднаної податкової інспекції податкову декларацію з податку на додану вартість за квітень 2006р. , в якій заявлено до бюджетного відшкодування залишок від’ємного значення попереднього податкового періоду у розмірі 119444 грн.  Аналогічна сума вказана у поданих разом з декларацією розрахунку суми бюджетного відшкодування та заяви про повернення суми бюджетного відшкодування за квітень 2006р.

Податковим органом проведена виїзна позапланова документальна перевірка платника податків з питань достовірності нарахування бюджетного відшкодування ПДВ за квітень 2006р., за результатами якої складена довідка від 23.06.2006р. № 529/23 –00373942.

Як зазначено в довідці, при перевірці обґрунтованості суми, заявленої до відшкодування в квітні 2006 року податковий орган перевірив обґрунтованість суми податкового кредиту, який виник в березні 2006 року, оскільки залишок його від’ємного значення був перенесений на квітень для відшкодування.

Контролюючий орган встановив, що основними постачальниками в березні 2006 року були:

-          агрофірма „Шевченка”, ПДВ 26833,33 грн.;

-          ТОВ „Квант”, ПДВ 33079,92 грн.;

-          ТОВ „Хімтекс –Трейд”, ПДВ 10333,3 грн.;

-          ЗАТ „Кремінь”, ПДВ 13995,82 грн.,

-          ТОВ „Вігор”, ПДВ 47970,89 грн.;

-          ПП „Зерно –Альянс”, ПДВ 16711,28 грн.

Податковий орган дійшов до висновку  про підтвердження заявленої позивачем суми  бюджетного відшкодування ПДВ за квітень 2006 року в розмірі 119444 грн., при умові підтвердження запитів на проведення зустрічних перевірок.

На час судового розгляду відповідач –1 отримав всі підтвердження по контрагентам позивача, крім по ТОВ „Квант” на суму ПДВ 33079,92 грн.

Із заявленої до відшкодування за квітень 2006 року суми 119444 грн. фактично відшкодовано 86364,08 грн., невідшкодованою залишилася сума у розмірі 33079,92 грн., що підтверджується наданими виписками банку та не заперечується сторонами у справі.

Спір полягає в тому, чи підлягає відшкодуванню ПДВ в розмірі 33079,92 грн., яке включене позивачем до податкового кредиту внаслідок проведення операції придбання товарів у ТОВ „Квант”.

Суд приходить до висновку про необхідність задоволення зменшеного розміру позовних вимог з наступних підстав.

Відповідно до п.п.7.7.1. ст. 7 Закону –168, сума податку,  що підлягає сплаті  (перерахуванню)  до бюджету або бюджетному відшкодуванню,  визначається як різниця між сумою податкового зобов'язання  звітного  податкового  періоду  та сумою податкового кредиту такого звітного податкового періоду.

При позитивному значенні суми, розрахованої згідно з підпунктом  7.7.1  цього  пункту,  така сума підлягає   сплаті (перерахуванню)  до  бюджету  у  строки,  встановлені  законом для відповідного податкового періоду.

При від'ємному значенні суми, розрахованої згідно з підпунктом 7.7.1 цього пункту, така сума враховується у зменшення суми податкового боргу з цього  податку,  що  виник  за  попередні податкові  періоди  (у  тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до закону),  а при його  відсутності - зараховується до складу податкового кредиту наступного податкового періоду.

П.п.7.7.2. цієї статті встановлено, якщо у наступному   податковому   періоді   сума, розрахована згідно з підпунктом 7.7.1 цього пункту,  має  від'ємне значення, то:

а) бюджетному відшкодуванню підлягає частина такого від'ємного значення, яка дорівнює сумі податку, фактично сплаченій отримувачем  товарів  (послуг)  у попередньому податковому періоді постачальникам таких товарів (послуг).

Перевіркою встановлено, що сума 33079,92 грн., заявлена до відшкодування в квітні 2006 року, була сплачена позивачем постачальнику ТОВ «Квант»в березні 2006 року. Це підтверджується довідкою ДПІ у Пролетарському районі м. Донецька від 05.07.2006р. № 46 «Про результати невиїзної документальної перевірки ТОВ «Квант»з питань взаємовідносин з ВАТ «Ніжинський жиркомбінат»за період з 01.03 по 01.04.2006р.»

Відповідно до вказаної довідки ТОВ «Квант»(постачальник) укладено угоду з ВАТ «Ніжинський жиркомбінат»(покупець) № 02/05 від 15.06.2005р. про поставку уайт –спирита та додаткову  угоду від 10.03.2006р.

На виконання угоди постачальник відвантажив покупцю продукцію згідно податкової накладної № 11 від 14.03.2006р. на суму 233520 грн., в т.ч. ПДВ 38920 грн.

Відповідно до розрахунку № 1/11 коригування кількісних і вартісних показників до податкової накладної від 14.03.2006р. № 11 було повернено відвантаженого товару 21.03.2006р. вартістю 29200,43 грн., в т.ч. ПДВ 5840,08 грн.

Суми ПДВ по зазначених податкових накладних були включені ТОВ «Квант»до податкових зобов’язань та відповідають даним податкових декларацій з ПДВ за березень 2006р.

Поставка уайт –спириту здійснювалась залізничним транспортом за рахунок покупця, фактичне отримання підтверджується актом прийому –передачі від 17.03.2006р. на суму 198479,49 грн., в т.ч. ПДВ 33079,92 грн.

Розрахунки були проведені в безготівковій формі, для чого покупцем в якості передплати було перераховано постачальнику згідно виписки з банку № 487 від 14.03.2006р. суму 233520 грн. Частина коштів була повернена покупцю згідно виписки банку № 94 від 21.03.2006р. на суму 35040,51 грн.

Отже, фактично в березні 2006 року покупець сплатив постачальнику 198479,49  грн., в т.ч. ПДВ 33079,92 грн., що відповідає сумі ПДВ, заявленій у позовній заяві та підлягає відшкодуванню за квітень 2006 року.

Таким чином, позивач дотримався вимоги Закону –168 , яка в якості передумови для відшкодування ПДВ передбачає обов’язкову сплату у попередньому звітному періоді суми ПДВ постачальнику.

Законом –168 не передбачено інших умов щодо взаємовідносин платника податків з постачальниками при визначенні суми бюджетного відшкодування ПДВ.

Таким чином , твердження відповідача –1 щодо необхідності перевірки сплати ПДВ ЗАТ „Фінансово –промисловий альянс”, яке , в свою чергу, було постачальником уайт –спириту ТОВ «Квант», є безпідставним.

Як зазначила Судова палата в адміністративних справах Верховного Суду України в постанові від 26.09.2006р., покупець не може нести відповідальність за несплату податків продавцями, сама по собі несплата податку продавцем при фактичному здійсненні господарської операції не впливає на податковий кредит покупця та суму бюджетного відшкодування.

Відповідно до п.п.7.7.4. ст.7 Закону - 168 платник податку, який має право  на  одержання бюджетного відшкодування та прийняв рішення про повернення  повної суми  бюджетного  відшкодування,  подає  відповідному  податковому органу податкову декларацію та заяву про повернення  такої  повної суми  бюджетного  відшкодування,  яка  відображається у податковій декларації.  При цьому платник податку в п'ятиденний термін  після подання  декларації  податковому  органу  подає  органу Державного казначейства України копію  декларації,  з  відміткою  податкового органу про її прийняття, для ведення реєстру податкових декларацій у розрізі платників.

До декларації додаються розрахунок суми бюджетного відшкодування,  копії  погашених  податкових  векселів (податкових розписок),  у разі їх наявності,  та  оригіналів  п'ятих  основних аркушів  (примірників  декларанта) вантажних митних декларацій,  у разі наявності експортних операцій.

Як підтверджується відомостями територіального підрозділу Державного казначейства та не заперечується відповідачем –2, позивач виконав свій обов’язок щодо подання копії податкової декларації та розрахунку бюджетного відшкодування за квітень 2006 року.

При вирішенні даного спору, судом перевірено, чи не підпадає позивач під дію обмежень, передбачених п.п.7.7.11. ст.7 Закону -168, відповідно до яких не мають  права  на  отримання  бюджетного відшкодування:

а) особа, яка:

була зареєстрована  як  платник  цього податку менш ніж за 12 календарних місяців до місяця, за наслідками якого подається заява на  бюджетне  відшкодування,  та/або  мала  обсяги оподатковуваних операцій за останні 12 календарних  місяців  менші,  ніж  заявлена сума   бюджетного   відшкодування  (крім  нарахування  податкового кредиту внаслідок придбання або спорудження (будівництва) основних фондів;

не провадила    діяльність   протягом   останніх   дванадцяти календарних місяців;

б)  особа,  яка  є  платником  єдиного  податку  за спрощеною системою  оподаткування,  обліку  та  звітності,  що  передбачають сплату  цього  податку  у  спосіб, відмінний від встановленого цим Законом, або звільнення від такої сплати.

Як встановлено перевіркою податкового органу та знайшло своє відображення у складеній довідці, ВАТ „Ніжинський жиркомбінат” є платником ПДВ  з 24.07.1997р., протягом останніх 12-ти місяців мав обсяги оподатковуваних операцій в сумі 30322,25 тис. грн., що значно більше , ніж заявлена сума до відшкодування.

Як слідує зі змісту результатів перевірки та не заперечується сторонами у справі, позивач провадив свою діяльність протягом останніх 12 місяців, перебував на загальній системі оподаткування  та сплачував ПДВ у спосіб, який передбачено Законом –168.

Відповідно до підпунктів 7.7.5., 7.7.6 ст.7 Закону –168, протягом  30  днів,  наступних за днем отримання податкової  декларації,  податковий  орган проводить документальну невиїзну  перевірку  (камеральну)  заявлених  у  ній   даних.   За наявності достатніх підстав вважати, що розрахунок суми бюджетного відшкодування  було  зроблено  з   порушенням   норм   податкового законодавства, податковий орган має право протягом такого ж строку провести позапланову виїзну перевірку (документальну) платника для визначення    достовірності    нарахування    такого    бюджетного відшкодування.

Податковий  орган  зобов'язаний  у  п'ятиденний  термін після закінчення   перевірки   надати   органу  державного  казначейства висновок із зазначенням суми, що підлягає відшкодуванню з бюджету.

На підставі отриманого висновку відповідного податкового органу орган державного  казначейства  надає  платнику податку  зазначену  у  ній  суму  бюджетного  відшкодування шляхом перерахування коштів з бюджетного рахунку на поточний  банківський рахунок  платника  податку  в  обслуговуючому банку протягом п'яти операційних днів після отримання висновку податкового органу.

Відповідно до п.4.1  Порядку відшкодування податку на додану вартість, затвердженого наказом ДПА України та Державного казначейства України № 100/86 від 21.05.2001р,  зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 8 червня 2001 р. за N 489/5680,відшкодування   податку  на  додану  вартість  з  бюджету здійснюється органами Державного казначейства України за висновками  податкових органів або за рішенням суду.

Таким чином, податковий орган, не встановивши порушень з боку платника податків, повинен був надати висновок органу державного казначейства для відшкодування заявленої позивачем суми, а відповідач –2 повинен був відшкодувати цю суму з бюджету, чого відповідачами у передбачений законом строк виконано не було.

За таких обставин, позов у зменшеному позивачем розмірі  підлягає задоволенню у повному обсязі, а сума ПДВ 33079,92 грн. має бути стягнена з державного бюджету в судовому порядку.

Керуючись ст.ст.94, 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1.          Позов задовольнити повністю.

2.          Стягнути з державного бюджету (рахунок 0005, банк УДК у Чернігівській області, МФО 853592, код 22825965) на користь відкритого акціонерного товариства „Ніжинський жиркомбінат” (м. Ніжин вул. Прилуцька,2, код 00373942, р/р 260066412 в ЧОД АППБ “Аваль”, МФО 353531) бюджетну заборгованість в сумі 33079,92 грн.

3.          Стягнути з державного бюджету (р/р 0002  УДК в Чернігівській області,  МФО 853592, код 22825965) на користь відкритого акціонерного товариства „Ніжинський жиркомбінат” (м. Ніжин вул. Прилуцька,2, код 00373942, р/р 260066412 в ЧОД АППБ “Аваль”, МФО 353531) 497,92 грн. державного мита.

4.          Постанова набирає законної сили після  закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження,  встановленого цим Кодексом, якщо таку заяву не було подано.

Якщо було подано  заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна  скарга  не  була  подана  у  строк, встановлений  цим Кодексом, постанова суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення цього строку.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не  скасовано,  набирає  законної  сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Про апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції спочатку подається заява.  Обґрунтування мотивів оскарження і вимоги до суду апеляційної інстанції викладаються в  апеляційній скарзі.

Заява  про апеляційне оскарження та апеляційна скарга подаються до адміністративного суду  апеляційної  інстанції  через суд  першої  інстанції,  який  ухвалив оскаржуване судове рішення.

Копія апеляційної скарги одночасно  надсилається  особою,  яка  її подає, до суду апеляційної інстанції.

Заява про апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 цього Кодексу -  з  дня  складення  в  повному  обсязі.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом двадцяти днів після  подання заяви про апеляційне оскарження.

Постанова складена у повному обсязі 12.02.2007 року.

Суддя:                                                                                                                        М.В.Фесюра