АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД
вул. Коцюбинського, 2
___________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

Іменем
України

10.04.2007  року
Справа № 16/652

Луганський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого:                                        Бойченка
К.І.

суддів          Баннової
Т.М.

Семендяєвої
І.В.

секретар

судового засідання:                                Антонова І.В.

за участю представників:

від  позивача:                               -повноважний
представник не прибув;

від відповідача:                                -Чубань О.О.,
представник за дов. №402  від 04.07.06;

розглянувши у відкритому

судовому засіданні

апеляційну скаргу                              Суб'єкта
підприємницької діяльності -фізичної особи

ОСОБА_1, м. Сєвєродонецьк

Луганської області;

на рішення

господарського суду                    Луганської області

від
13.02.07

по справі                                        №16/652
(суддя -Лісовицький Є.А.)

за позовом:
Суб'єкта підприємницької діяльності -фізичної особи

ОСОБА_1, м. Сєвєродонецьк

Луганської області;

до відповідача:                                Дочірнього
підприємства “Центральний ринок міста

Сєвєродонецька” Луганської обласної спілки споживчих

товариств, м. Сєвєродонецьк Луганської області;

про
стягнення 58000 грн. 60 коп.

В С Т А Н О В И В:

При розгляді
даної справи відповідно до ч. 7 ст. 811 Господарського
процесуального кодексу України за клопотанням позивача від 27.03.07 б/н
здійснювалось фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального
технічного засобу, а саме: програмно-апаратного комплексу “Діловодство суду”.

У листопаді 2006 року суб'єкт
підприємницької діяльності -фізична особа ОСОБА_1, м. Сєвєродонецьк Луганської
області (далі за текстом -приватний підприємець ОСОБА_1, позивач) звернувся до
господарського суду Луганської області з позовною заявою від 17.11.06 б/н про
стягнення з Дочірнього підприємства „Центральний ринок міста Сєвєродонецька
„Луганської обласної спілки споживчих товариств”, м. Сєвєродонецьк Луганської
області (далі за текстом -відповідач) 58000 грн. 60 коп. на відшкодування
шкоди, заподіяної внаслідок пожежі, з яких 53000 грн. 60 коп. -на відшкодування
заподіяної матеріальної шкоди і 5000 грн. 00 коп. -на відшкодування заподіяної
моральної шкоди.

Рішенням господарського суду Луганської області від 13.02.07 у
справі №16/652 у задоволенні позову відмовлено, судові витрати покладені на
позивача.

Дане рішення суду першої інстанції мотивовано недоведеністю
позовних вимог.

Приватний підприємець ОСОБА_1. з рішенням господарського суду
Луганської області від 13.02.07 по даній справі не погодилась та подала до
Луганського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу від 23.02.07
б/н, у якій  просить згадане рішення
скасувати та прийняти нове рішення, яким позов задовольнити у повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги позивач посилається на те, що:

-камера схову, у якій було пошкоджено майно позивача, не
знаходилась в користуванні за договором оренди;

-відповідач не вжив заходів щодо забезпечення протипожежної
безпеки, які передбачені п. 4.9 Правил пожежної безпеки на ринках України;

-відповідач не виконав своїх зобов'язань щодо зберігання майна
позивача.

Відповідач проти апеляційної скарги позивача заперечив за
доводами, викладеними у відзиві від 20.03.07 б/н, який подав до апеляційної
інстанції.

У судовому
засіданні 27.03.07 відповідно до ст. 77 Господарського процесуального кодексу
України було оголошено перерву до 10 годин 50 хвилин 10.04.07.

Після перерви позивач у судове засідання, яке відбулося 10.04.07,
не прибув, надіслав до Луганського апеляційного господарського суду телеграму
від 06.04.07 НОМЕР_1 з клопотанням розглядати справу №16/652 у судовому
засіданні без його присутності.

Згідно зі ст. 28
Закону України “Про судоустрій України” розпорядженням першого заступника
голови Луганського апеляційного господарського суду від 02.03.07 для розгляду
апеляційної скарги суб'єкта підприємницької діяльності -фізичної особи ОСОБА_1,
м. Сєвєродонецьк Луганської області, від 23.02.07 б/н на рішення господарського
суду Луганської області від 13.02.07 по справі №16/652 була призначена судова
колегія у складі: головуючий суддя -Бойченко К.І., суддя -         Баннова Т.М., суддя -Семендяєва
І.В.

Згідно з ч. 2 ст.
99  Господарського процесуального кодексу
України апеляційний господарський суд, переглядаючи рішення в апеляційному
порядку, користується правами, наданими суду першої інстанції.

Відповідно до ст.
101 Господарського процесуального кодексу України у процесі перегляду справи
апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими
доказами повторно розглядає справу.

Апеляційний
господарський суд не зв'язаний з доводами апеляційної скарги і перевіряє
законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному
обсязі.

Розглянувши
матеріали справи, заслухавши представника відповідача, обговоривши доводи
апеляційної скарги, оцінивши надані сторонами докази у сукупності, перевіривши
юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши
правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та
процесуального права, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга
позивача до задоволення не підлягає, з огляду на наступне.

Згідно ст. 33
Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Статтею 34 Господарського процесуального кодексу України
визначено, що обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими
засобами доказування.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 43 Господарського процесуального
кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в
судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь
встановленої сили.

Як вбачається з матеріалів справи, сторони 04.01.05 уклали договір
НОМЕР_2 на послугу по наданню камери схову на визначений строк, за яким
відповідач надав позивачу камери схову НОМЕР_3, НОМЕР_4, НОМЕР_2, площею 67,2
кв.м. для складування товару (далі за текстом - договір).

За умовами п. 1.2 договору позивач зобов'язався здійснювати оплату
наданих послуг в розмірі 675 грн. 00 коп.

За змістом ст. 3 Цивільного кодексу України свобода договору є
однією з загальних засад цивільного законодавства.

Відповідно до п. 1.2 договору відповідач надав позивачу обумовлену
послугу з моменту укладення, тобто з 04.01.05.

Умовами п. 2.2 договору сторони визначили зобов'язання позивача,
зокрема, за свій рахунок здійснювати поточний ремонт і всі встановлені
протипожежні заходи.

За умовами п. 2.3 договору сторони домовились, що відповідач не
несе відповідальність за збереження товаро -матеріальних цінностей позивача.

Як свідчать матеріали справи, 07.06.05 о 17 годині 06 хвилин до
Сєвєрдонецького міського управління ГУ МНС України в Луганській області
надійшло повідомлення про пожежу за адресою: АДРЕСА_1, у підвалі підприємства
відповідача.

На місці пожежі встановлено, що пожежа виникла у підвальному
приміщенні в одній з комірок, які пристосовані для зберігання харчових товарів,
про що зазначено у постанові про відмову в порушенні кримінальної справи від
03.07.05, яка винесена старшим інспектором з дізнання Сєвєродонецького міського
управління ГУ МНС України в Луганській області Агафоновим В.М. (далі за текстом
-постанова про відмову в порушенні кримінальної справи).

В постанові про відмову в порушенні кримінальної справи не
зазначено про пошкодження або знищення майна, його найменування, кількості,
вартості і, відповідно, належність його конкретній особі, а лише зазначено, що
згідно довідки відповідача матеріальні збитки, що нанесені пожежею, становлять
20226 грн. 00 коп.

Позивачем до матеріалів справи (т.1, а.с.20) надана світлокопія
акта про заподіяння матеріальної шкоди, де зазначено, що комісія у складі:
голова -ОСОБА_1. (позивач у справі), гр. ОСОБА_2, гр. ОСОБА_3 та представник
відповідача -ОСОБА_4 (ІНФОРМАЦІЯ_1) встановили, що в результаті пожежі, яка
виникла 07.06.05 в підвальному приміщенні відповідача, приватному підприємцю
ОСОБА_1. заподіяна шкода на суму 53000 грн. 60 коп. (далі за текстом - акт).

Цей акт складений 09.06.05 та підписаний приватним підприємцем
ОСОБА_1., Гавриловою М.С. і Кошовою Є.С.

Нижче, після здійснення вказаними особами підписів, зроблено
застереження про те, що ОСОБА_4 від підпису відмовилась.

Разом з тим, приватний підприємець ОСОБА_1., ОСОБА_2 та ОСОБА_3 не
підтвердили своїми підписами факт відмови головного бухгалтера відповідача -
ОСОБА_4. від підпису акту.

Під час розгляду справи в апеляційній інстанції приватний
підприємець ОСОБА_1. надала до матеріалів справи світлокопію акта про
заподіяння матеріальної шкоди, зміст якого частково співпадає зі змістом
вищевказаного акту -до зробленого застереження, та нижче додатково дописано про
те, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 підтверджують відмову від підпису з боку ОСОБА_4.

Ці обставини не можуть бути безспірними доказами того, що
ІНФОРМАЦІЯ_1 відповідача ОСОБА_4 дійсно приймала участь в складанні акта про
заподіяння матеріальної шкоди від 09.06.05.

Крім того, в матеріалах справи відсутні докази надання
відповідачем ОСОБА_4, як ІНФОРМАЦІЯ_1, повноважень щодо прийняття участі від
імені відповідача у складанні акту про заподіяння шкоди приватному підприємцю
ОСОБА_1.

Також судова колегія зазначає, що на зворотній стороні світлокопії
акта про заподіяння матеріальної шкоди від 09.06.05, яка надана позивачем при
розгляді справи в апеляційній інстанції, написано „Перелік матеріальної шкоди”,
де зазначені найменування продуктів харчування, їх кількість, закупочна ціна та
роздрібна ціна, та суми заподіяної шкоди, яка, виходячи з закупочної ціни
складає 41720 грн. 00 коп., а виходячи з роздрібної -53000 грн. 60 коп. (далі
за текстом -„Перелік матеріальної шкоди”).

Така ж світлокопія вказаного „Переліку матеріальної шкоди”
позивачем надана до суму першої інстанції (т.1, а.с. 21) тільки на окремому
аркуші.

Якою особою або якими особами складений цей „Перелік матеріальної
шкоди” та дата складення невідомо, а також не зазначено до яких подій та до
якої особи він має відношення.

Крім того, вказаний „Перелік матеріальної шкоди” ніким не
підписаний.

Судова колегія вважає, що суд першої інстанції помилково зробив
висновок щодо визнання договору нікчемним, посилаючись на недотримання
сторонами вимог частини 2 статті 793 Цивільного кодексу України.

Так, за правилами ч. 2 ст. 793 Цивільного кодексу України договір
найму будівлі або іншої капітальної споруди (їх окремої частини) строком на
один рік і більше підлягає нотаріальному посвідченню.

В матеріалах справи відсутні докази того, що визначені у договорі
камери схову є капітальними спорудами.

Визнаючи договір нікчемним, суд першої інстанції виходив з
пояснень представників сторін, що камери схову -це огороджені металевими
решітками ділянки площі підвального приміщення будівлі за адресою: АДРЕСА_1.

Судова колегія вважає, що ці пояснення не можуть бути безспірними
доказами встановлення факту відношення вказаних у договорі камер схову до
категорії капітальних споруд.

Крім того, суд першої інстанції нормативно не обґрунтував підстав
визнання договору нікчемним.

Судова колегія, з урахуванням вищевикладеного, погоджується з
висновком місцевого господарського суду щодо недоведеності позовних вимог
позивача, оскільки позивачем не доведено факту пошкодження та знищення пожежею
у відповідній кількості конкретних його продуктів харчування, які знаходились в
камерах схову, що вказані у договорі та, крім того, не може залишитись поза
увагою домовленість сторін, що визначена у п. 2.3 договору.

Оскільки вимоги
позивача щодо відшкодування матеріальної шкоди у сумі 53000 грн. 60 коп.
безпідставні та необґрунтовані, то його вимоги і щодо відшкодування моральної
шкоди у сумі  5000 грн. 00 коп. також є
безпідставними.

За таких обставин,
судовою колегією рішення господарського суду Луганської області від 13.02.07 у
справі №16/652 залишається без змін, а апеляційна скарга позивача від 23.02.07
б/н -без задоволення.

Відповідно до ст.
49 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті державного
мита у розмірі 307 грн. 50 коп. за подання апеляційної скарги до Луганського
апеляційного господарського суду покладаються на заявника скарги -  позивача у справі -Суб'єкта підприємницької
діяльності -фізичну особу ОСОБА_1, м. Сєвєродонецьк Луганської області.

Суб'єкту
підприємницької діяльності -фізичній особі ОСОБА_1, м. Сєвєродонецьк Луганської
області, ідентифікаційний код НОМЕР_6, слід повернути з Державного бюджету
України зайве сплачене державне мито:

-при поданні
позовної заяви - у сумі 50 грн. 00 коп. за квитанцією №2656 від 16.11.06, яка
знаходиться у матеріалах справи №16/652;

-при поданні
апеляційної скарги - у сумі 25 грн. 00 коп. за платіжним дорученням НОМЕР_7 від
19.03.07, яке знаходиться у матеріалах справи №16/652.

У судовому
засіданні за згодою представника відповідача оголошені вступна та резолютивна
частини постанови.

Керуючись ст. ст. 43, 47, 49, ч. 7 ст. 811,
85, 99, 101, п. 1 ст. 103, ст. 105 Господарського процесуального кодексу
України, Луганський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів, -

П О С Т А Н О В И В:

1.Апеляційну
скаргу Суб'єкта підприємницької діяльності -фізичної особи ОСОБА_1, м.
Сєвєродонецьк Луганської області, від 23.02.07 б/н на рішення господарського
суду Луганської області від 13.02.07 у справі №16/652 залишити без задоволення.

2.Рішення господарського
суду Луганської області від 13.02.07 по справі №16/652 залишити без змін.

3.Витрати по
сплаті державного мита у розмірі 307 грн. 50 коп. за подання апеляційної скарги
до Луганського апеляційного господарського суду покласти на заявника скарги
(позивача у справі) -Суб'єкта підприємницької діяльності -фізичну особу
ОСОБА_1, м. Сєвєродонецьк Луганської області.

4.Повернути
Суб'єкту підприємницької діяльності -фізичній особі ОСОБА_1, м. Сєвєродонецьк
Луганської області, ідентифікаційний код НОМЕР_6, з Державного бюджету України
зайве сплачене державне мито:

-при поданні
позовної заяви - у сумі 50 грн. 00 коп. за квитанцією №2656 від 16.11.06, яка
знаходиться у матеріалах справи №16/652;

-при поданні
апеляційної скарги - у сумі 25 грн. 00 коп. за платіжним дорученням НОМЕР_7 від
19.03.07, яке знаходиться у матеріалах справи №16/652.

Підставою для
повернення із Державного бюджету України зайве сплаченого державного мита є
дана постанова, засвідчена гербовою печаткою Луганського апеляційного
господарського суду.

Відповідно ч. 3,
ч. 5 ст. 105 Господарського процесуального кодексу України постанова набирає
законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку.

Головуючий суддя
К.І. Бойченко

Суддя
Т.М. Баннова

Суддя
І.В.
Семендяєва