ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" травня 2007 р.                                                            Справа № 44/113-07

вх. № 3313/4-44

Суддя господарського суду

при секретарі судового засідання

за участю представників сторін:

прокурора - Балаклицький В.В., посв. №174 від  22.12.2004р. позивача - не з"явився 3-й особи - не з"явився відповідача -  Фесенко І.С., дов.№13 від 03.04.2007р.

розглянувши справу за позовом  Прокурор Зміївського району Харківської області м. Зміїв  в особі Зміївська міська рада, м. Зміїв 3-я особа Зміївський районний відділ земельних ресурсів, м.Зміїв

до  ТОВ "Ремторгобладнання", м. Харків

про спонукання до оформлення документів, які підтверджують право користування або власності на земельну ділянку

ВСТАНОВИВ:

Прокурор просить суд зобов’язати відповідача у розумний строк до 1 місяця оформити та отримати відповідно до вимог чинного законодавства документи, які підтверджують право власності або право користування земельною ділянкою, що розташована ум. Зміїв Харківської області по пров. Залізничному, площею 0,55га, а також покласти на відповідача судові витрати.  Позовні вимоги прокурор обґрунтовує тим, що відповідач використовує земельну ділянку загальною площею 0,55га  без відповідної правовстановлюючої документації.

Представник прокуратури у судовому засіданні позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Позивач у судове засідання 08.05.2007р.  не з’явився, причини неявки не повідомив, у попередніх судових засіданнях вимоги прокурора підтримував.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 13.03.2007р. до участі у справі на боці позивача у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, залучено  Зміївський районний відділ земельних ресурсів.

Представник третьої особи у судове засідання не з’явився,  пояснень по суті спору не надав.

Відповідач 24.04.2007р. надав відзив на позов, в якому проти позову заперечує, просить в задоволенні позову відмовити. В обґрунтування своїх заперечень відповідач посилається на те, що спірна земельна ділянка, на якій розташована будівля, у відповідності до рішення Зміївської міської ради від 09.04.1999р.  надана  у постійне користування відповідачу. Відповідач систематично сплачує податок на землю до державного бюджету.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 11.04.2007р. учасники судового процесу повідомлені, що неявка їх представників у судове засідання не є перешкодою для розгляду справи за наявними в ній матеріалами. За таких обставин справа розглядається згідно ст. 75 Господарського процесуального кодексу України.

У судовому засіданні 08.05.2007р оголошено перерву для виготовлення повного тексту рішення по справі до 14.05.2007р.о 11:30 (оскільки останній день процесуального строку розгляду справи припадає на вихідний день  13.03.2007р, днем закінчення строку вважається перший наступний за ним робочій день - 14.05.2007р).

Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення представників прокуратури та відповідача, судом встановлено наступне.

У відповідності до договору купівлі-продажу від 14.10.1998р., укладеного між Зміївською районною споживчою спілкою та відповідачем, останній придбав у власність  нежитлового приміщення – склад-магазин № 49, що розташований за адресою: Харківська обл., м. Зміїв, пров. Залізничний.

Перевіркою, проведеною прокуратурою Зміївського району Харківської області, встановлено, що відповідачем порушені вимоги ст. 125 Земельного кодексу України, а саме відповідач користується на території Зміївської міської  ради земельною ділянкою загальною площею 0,55га під будівлею без набуття права власності або права користування ними, тобто зазначені земельні ділянки відповідачем зайнято самовільно (письмових доказів проведення перевірки до матеріалів справи прокурором не додано).

В зв’язку з необхідністю захисту інтересів держави, прокурор звернувся з даним позовом до суду.

Згідно з положеннями статті 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, а згідно ст. 43 Господарського процесуального кодексу України  господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об’єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

У відповідності до ст. 125 Земельного кодексу України право   власності  та  право  постійного  користування  на земельну  ділянку  виникає  після  одержання  її   власником   або користувачем  документа,  що  посвідчує  право  власності чи право постійного користування  земельною  ділянкою,  та  його  державної реєстрації. Право  на оренду земельної ділянки виникає після укладення договору оренди і його державної реєстрації. Приступати   до   використання   земельної   ділянки    до встановлення її меж у натурі (на місцевості), одержання документа, що посвідчує право на неї, та державної реєстрації забороняється.

У відповідності до п. 12 Перехідних положень Земельного кодексу України до  розмежування земель державної і комунальної власності повноваження щодо розпорядження землями в межах населених пунктів, крім земель, переданих у приватну власність, здійснюють відповідні сільські,  селищні,  міські ради,  а за межами населених пунктів - відповідні органи виконавчої влади.

Таким чином, оскільки спірна земельна ділянка знаходиться за межами населеного пункту, тому вона перебуває у віданні Зміївської міської ради Харківської області.

Як вбачається зі ст. 125 Земельного кодексу України  користування землею можливе лише за умови одержання  її   власником   або користувачем  документа,  що  посвідчує  право  власності чи право постійного користування  земельною  ділянкою,  та  його  державної реєстрації, або укладення договору оренди земельної ділянки.

У відповідності до ст. 92 Земельного кодексу України права постійного користування земельною ділянкою із земель державної та комунальної власності набувають: а) підприємства, установи та організації, що належать до державної та комунальної власності; б) громадські організації інвалідів України, їх підприємства (об'єднання), установи та організації.

Відповідач не є власником спірної земельної ділянки та не відноситься до кола осіб, яким земельна ділянка може бути надана у постійне користування, а, отже, вимога прокурора про зобов’язання відповідача оформити та отримати відповідно до вимог чинного законодавства документи, які підтверджують право власності на спірну земельну ділянку, безпідставна та не ґрунтується на нормах чинного законодавства.

Таким чином, користування відповідачем спірною земельною ділянкою можливо лише за умови укладення з Зміївською міською радою Харківської області договору оренди земельної ділянки.

Порядок набуття права оренди земельної ділянки регламентується Законом України «Про оренду землі».

Згідно ст. 16 Закону України «Про оренду землі» особа, яка бажає отримати земельну ділянку в оренду із земель державної або комунальної власності, подає до відповідного органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування за місцем розташування земельної ділянки заяву (клопотання). У разі згоди орендодавця передати земельну ділянку в оренду сторони укладають договір оренди землі відповідно до вимог цього Закону. Передача земельної ділянки, межі якої визначено в натурі (на місцевості), в оренду без зміни її цільового призначення  здійснюється без розроблення проекту її відведення. У разі зміни цільового призначення земельної ділянки надання її в оренду здійснюється за проектом відведення в порядку, встановленому законом. У разі надходження двох або більше заяв (клопотань) на оренду однієї і тієї самої земельної ділянки, що перебуває в державній або комунальній власності, відповідні органи виконавчої влади чи органи місцевого самоврядування проводять аукціон або конкурс щодо набуття права оренди земельної ділянки, якщо законом не встановлено інший порядок.

У відповідності до ст. 10 Господарського процесуального кодексу України  спори, що виникають  при  укладенні господарських договорів, можуть бути подані на вирішення господарського суду.

Однак, у даному випадку спір між сторонами про укладення договору оренди земельної ділянки відсутній.

У відповідності до ст. 13 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Таким чином, задовольняючи даний позов, суд буде змушений покласти і на позивача певні обов’язки, а саме передати відповідачеві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк.

Суд вважає за необхідне зазначити, що на розгляд суду не подано проекту договору оренди спірної земельної ділянки,  не окреслено  умови договору оренди землі, які згідно ст. 15 Закону України «Про оренду землі»  є істотними.

Враховуючи викладене, суд дійшов до висновку про те, що вимоги прокурора про зобов’язання відповідача оформити та отримати відповідно до вимог чинного законодавства документи, які підтверджують право власності або право користування земельною ділянкою, що розташована за адресою: Харківська обл., м. Зміїв, пров. Залізничний, необґрунтовані, не підтверджені матеріалами справи,  а тому зазначені позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Крім того, суд вважає за необхідне зазначити, що посилання відповідача на те, що рішенням Зміївської міської ради від 09.04.1999р. йому надано у постійне користування земельну ділянку площею 0,55га для обслуговування виробничих будівель та споруд, які розташовані за адресою: Харківська обл., м. Зміїв, пров. Залізничний, а тому право користування спірною земельною ділянкою належним чином оформлене, також необґрунтовані, оскільки згідно п. 1 Перехідних положень Земельного кодексу України  рішення про надання в користування земельних ділянок, а також про вилучення (викуп) земель, прийняті відповідними органами, але не виконані на момент введення у дію цього Кодексу, підлягають виконанню відповідно до вимог цього Кодексу, а згідно чинного законодавства відповідач не відноситься до кола осіб, яким земельна ділянка може бути надана у постійне користування.

Враховуючи викладене та керуючись статтями  1, 4, 10, 12, 33, 34, 43, 47-49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, статтею 125 Земельного кодексу України, статтями 13, 15, 16 Закону України «Про оренду землі», -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову відмовити.

Суддя