ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД
ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

24 квітня 2007 р.
Справа  № 7/97-2007

за позовом  Приватного підприємця ОСОБА_1, м.
Ужгород

до Державної податкової інспекції
у м. Ужгороді,                      м.
Ужгород

про скасування рішень ДПІ у м.
Ужгороді від 28.04.2007р. НОМЕР_1 та НОМЕР_2 про застосування штрафних
(фінансових) санкцій на суму 3468,10 грн.

Суддя  С. Швед

від позивача  - ОСОБА_2, представник по
довіреності від 05.04.2007р.;

від відповідача -  Блага О.П., державний
податковий інспектор довіреність від 10.01.2007р. №150/9/10);

Левко І.І.,
зав. сектором оперативного контролю.

У попередньому судововому засіданні
19.04.2007р. представники сторін дали згоду на судовий розгляд справи по суті
відповідно до частини третьої статті 121 Кодексу адміністративного судочинства
України (протокол СЗ від 19.04.07р.).

ВСТАНОВИВ:

Приватний підприємець ОСОБА_1
звернулася до суду з позовом про скасування рішень ДПІ у м. Ужгороді від
28.04.2007р. та НОМЕР_3. НОМЕР_4 про застосування штрафних санкцій на суму
2468,10 грн. за невідповідність сум готівкових коштів на місці проведення
розрахунків сумі коштів, зазначеній в денному звіті реєстратора розрахункових
операцій (РРО), за незберігання  у книзі
обліку розрахункових операцій фіскальних звітних чеків РРО та у сумі 1000,00
грн. за реалізацію алкогольних напоїв через РРО, не зазначений у ліцензії на
право торгівлі такими підакцизними товарами.

Оспорюючи вищевказані рішення,
підприємець заперечує факти зафіксованих в акті перевірки порушень. Зокрема,
відносно невідповідності суми готівкових коштів позивач зазначив, що спірна
сума готівки була коштами іншого суб'єкта підприємницької діяльності, який
здійснює свою діяльність на спрощеній системі оподаткування, обліку і звітності
в одному і тому ж приміщенні з позивачем, тому у податкового органу були
відсутніми правові підстави для застосування до позивача штрафних санкцій за
вказане порушення. Аргументи позивача щодо безпідставності застосування
фінансових санкцій за реалізацію алкогольних напоїв через РРО, не зазначений у
ліцензії на право торгівлі такими підакцизними товарами, зводяться до того, що
чинне законодавство не містить таких вимог. Заперечень в позовній заяві
відносно незберегіння в книзі обліку розрахункових операцій фіскальних звітних
чеків позивачем не наведено. Також позивач посилається на порушення податковим
органом підстав та порядку проведення перевірки.

Відповідач проти позову заперечив,
зазначивши, що проведеною перевіркою встановлено порушення позивачем вимог
пунктів 9 та 13 статті 3 Закону України „Про застосування реєстраторів
розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг” від
06.07.1995р. № 265/95-ВР в редакції Закону від 01.06.2000р.  № 1776-ІІІ (далі  - Закон №265/95-ВР) та ст. 15 Закону
України „Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового,
коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів” від
19.12.1995р. №481/95-ВР (далі -Закон №481/95-ВР), тому штрафні санкції
застосовані за спірними  рішеннями відповідно
до пункту 4 статті 17, статті 22 Закону №265/95-ВР та абзацу шостого
частини другої статті 17 Закону №481/95-ВР
на законних підставах.

Заслухавши пояснення
представників сторін, проаналізувавши подані по справі доказові матеріали, суд
констатує наступне:

Перевіркою з питань контролю за
проведенням розрахункових операцій у сфері готівкового  та безготівкового обігу (акт від 18.04.2006р.
НОМЕР_5) в павільоні -магазині по вул. Собранецькій (КПП-Ужгород), де здійснює
свою торгівельну діяльність позивач, 18 квітня 2006 року виявлена
невідповідність суми готівкових коштів на місці проведення розрахунків  сумі коштів, зазначеній в денному звіті РРО,
яка склала 425,62 грн., оскільки на момент перевірки готівка в касі підприємця
складала суму 676,00 грн., в той час як у денному звіті РРО зафіксовано суму
250,38 грн., внаслідок чого позивачем було порушено п. 13 ст. 3 Закону №
265/95-ВР.

Також проведеною перевіркою
зафіксовано незбереження в книзі обліку розрахункових операцій фіскальних
денних звітів за 03.02.2006р. та 22.03.2006р., у результаті чого позивачем було
порушено пункт 9 статті 3 Закону №265/95-ВР. Крім наведеного,
встановлено факт реалізації алкогольних напоїв через РРО, не зазначений в
додатку до ліцензії на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями
(порушення статті 15 Закону №481/95-ВР ).

За вказані порушення ДПІ у м. Ужгороді прийнято рішення від 28.04.2007р.
НОМЕР_1 та НОМЕР_2 про застосування штрафних (фінансових) санкцій на загальну
суму 2468,10 грн., які позивач просить скасувати.

Відповідно до пункту 13 статті 3 Закону № 265/95-ВР суб'єкти
підприємницької діяльності, які здійснюють розрахункові операції в готівковій
або в безготівковій формі, зобов'язані забезпечувати відповідність сум
готівкових коштів на місці проведення розрахунків сумі коштів, яка зазначена в
денному звіті РРО.

Під касою згідно зі статтею 2  Закону № 265/95-ВР розуміється  місце,
де  здійснюються розрахунки із
покупцем за продані товари (надані послуги) та зберігаються отримані за
реалізовані товари (надані послуги) готівкові кошти, а також місце отримання
покупцем попередньо оплачених товарів (послуг) із застосуванням платіжних
карток, платіжних чеків, жетонів тощо.

Актом перевірки від 18.04.2006р.
НОМЕР_5 факт порушення підприємцем
вимог  пункту 13 статті 3
Закону № 265/95-ВР  належним чином
зафіксований та підтверджений.

Аргументи позивача викладені у
позовній заяві по цій позиції не спростовують висновків акту перевірки, тому не
можуть бути прийняті судом до уваги у якості визначального фактору для
скасування рішення ДПІ у м. Ужгороді від 28.04.2007р. та НОМЕР_3 у цій частині.

Пояснення позивача щодо належності
спірної суми готівкових коштів, на яку було виявлено невідповідність, іншому
суб'єкту підприємництва, який здійснює свою діяльність в одному приміщенні з
позивачем, не може бути прийнято судом до уваги, оскільки згідно з абзацом
сьомим пункту 22 Порядку зайняття торговельною діяльністю і правил
торговельного обслуговування населення, затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України  від 08.02.1995р. №108,
забороняється зберігання  в  касі
(грошовому  ящику,  сейфі) грошей готівкою, які не належать
суб'єкту торговельної діяльності, а також особистих речей касира чи інших
працівників .

Проведеною перевіркою зафіксовано
також порушення позивачем вимог  пункту
9 статті 3 Закону № 265/95-ВР щодо незберігання в книзі обліку
розрахункових операцій фіскальних звітних чеків РРО за 03.02.2006р. та
22.03.2006 р. За вказане порушення до приватного підприємця застосовано штрафні
санкцій на суму 340 грн. на підставі пункту
4 статті 17  Закону
№265/95-ВР.

Відповідно до вимог пункту 9
статті 3 Закону № 265/95-ВР суб'єкти підприємницької діяльності, які
здійснюють розрахункові операції в готівковій або в безготівковій формі,
зобов'язані щоденно  друкувати  на реєстраторах розрахункових операцій (за
виключенням автоматів з продажу товарів (послуг) фіскальні звітні чеки і
забезпечувати їх зберігання в книгах обліку розрахункових операцій.

Враховуючи відсутність у
матеріалах справи відповідних належних та допустимих доказів в спростування
факту даного порушення, у задоволенні позову у цій частині слід відмовити, а
застосування штрафних санкцій у сумі 340 грн. за оспорюваним рішенням слід
визнати правомірним.

Актом перевірки
встановлений також факт реалізації алкогольних напоїв через РРО, не зазначений
в додатку до ліцензій на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями. За
вказане порушення до приватного підприємця застосовано штрафні санкції на суму
1000 грн. на підставі абзацу шостого частини другої статті 17 Закону
№481/95-ВР.

Відповідно до частини шостої статті 15 Закону
№481/95-ВР  роздрібна торгівля
алкогольними напоями або тютюновими виробами може здійснюватися суб'єктами
підприємницької діяльності всіх форм власності, у тому числі її виробниками, за
наявності у них ліцензій.

Щорічна плата за ліцензію на роздрібну торгівлю алкогольними напоями
становить 8000 гривень на кожний окремий, зазначений в ліцензії електронний
контрольно-касовий апарат (книга обліку розрахункових операцій), що знаходиться
в місці торгівлі (частина сьома статті 15 Закону №481/95-ВР).

Для забезпечення державного контролю за визначенням розміру плати за
ліцензію у додатку до ліцензії на роздрібну торгівлю алкогольними напоями
суб'єктом підприємницької діяльності зазначається адреса місця торгівлі і
вказується перелік електронних контрольно-касових апаратів та інформація про
них: модель, модифікація, заводський номер, виробник, дата виготовлення;
реєстраційні номери книг обліку розрахункових операцій, які знаходяться у місці
торгівлі (частина дванадцята статті 15 Закону №481/95-ВР).                     Надана позивачем копія
додатку до ліцензії з ідентифікаційними даними РРО від 19.04.2006 р. НОМЕР_6
висновків перевірки та факт допущеного правопорушення не спростовує, оскільки
додаток оформлено після проведення перевірки. Інших обґрунтованих пояснень та
доказів у спростування зафіксованого актом перевірки порушення вимог вищезазначених
положень Закону №481/95-ВР позивачем не подано, тому у цій частині
позову суд також не вбачає правових підстав для скасування рішення ДПІ у м. Ужгороді
від 28.04.2006р. НОМЕР_4.

Щодо повноважень позивача на прийняття рішень про застосування штрафних
санкцій:

Згідно з статтею 1 Закону України „Про державну податкову службу в
Україні” до системи органів державної податкової служби віднесено Державну
податкову адміністрацію України, державні податкові адміністрації в Автономній
республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, державні податкові
інспекції в районах, містах (крім міст Києва та Севастополя), районах у містах(далі
-органи державної податкової служби).

Статтями 8-10 вказаного вище Закону на органи державної податкової
служби покладено функції  організації та
безпосереднього виконання роботи по боротьбі з незаконним обігом алкогольних
напоїв та тютюнових виробів, додержанню установленого порядку розрахунків із
споживачами з використанням електронних контрольно касових апаратів та обігу
готівки, контролю за наявністю свідоцтв про державну реєстрацію суб'єктів
підприємницької діяльності, ліцензій та інших спеціальних дозволів на
здійснення деяких видів підприємницької діяльності, а також застосування у
випадках, передбачених законодавством, фінансових санкцій до суб'єктів
господарювання.

Відповідно до пункту 11 статті. 11 Закону України „Про державну
податкову службу в Україні” органи державної
податкової служби у випадках, в межах компетенції та у порядку, встановлених
законами України, мають право застосовувати
до  платників податків фінансові
(штрафні) санкції, стягувати до бюджетів та державних цільових фондів суми
недоїмки, пені у випадках, порядку та розмірах, встановлених законами  України.

Застосування штрафних санкцій за порушення встановленого порядку  здійснення розрахункових операцій із
споживачами згідно з статтею 17 Закону України „Про застосування реєстраторів
розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг”
покладено на органи державної податкової служби базового рівня.

Рішення  про стягнення
штрафів,  передбачених частиною другою
статті 17 Закону України Про державне регулювання виробництва і обігу спирту
етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів,
приймаються органом, який видав ліцензію на право виробництва і торгівлі
спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим
виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, спиртом-сирцем
виноградним, спиртом-сирцем плодовим, алкогольними напоями і тютюновими
виробами, та іншими органами виконавчої влади у межах їх компетенції визначеної
законами України, до яких відносяться також і органи державної податкової
служби базового рівня(ДПІ у м.Ужгороді), яким це право надано Законом України
„Про державну податкову службу в Україні”.

При вирішені спору суд також виходить з того, що постановою
Господарського суду Закарпатської області від 31.10.2006р. №16/272 сума
штрафних санкцій, яка застосована на підставі оспорюваних у межах даної справи
рішень ДПІ у                м. Ужгороді,
стягнута в доход державного бюджету у повному обсязі з безпосереднім
підтвердженням фактів виявлених порушень у сфері застосування реєстраторів
розрахункових операцій та обігу алкогольних напоїв та тютюнових виробів.

Зазначена постанова суду набрала
законної сили.

Згідно з частиною першою статті 72
Кодексу адміністративного судочинства України обставини,     встановлені     судовим
рішенням      в адміністративній,
цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються
при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлено ці обставини.

Що стосується заперечень позивача щодо порушення податковим органом
порядку та підстав проведення перевірки, то зазначені аргументи також не заслуговують
на увагу, оскільки перевірка проведена у межах наданих Законом України „Про
державну податкову службу в Україні” повноважень, на підставі наказу ДПІ у
м.Ужгороді від 30.03.2006 р.НОМЕР_7 на перевірку та посвідчень посадових осіб
на її проведення(а.с.а.с.16-19).

Таким чином, позов задоволенню не підлягає.

На
підставі наведеного та керуючись статтями 8,                 124, 129 Конституції України,
статтями 7 - 9, 69, 86, 160 - 163 Кодексу адміністративного судочинства
України,

СУД  ПОСТАНОВИВ:

1. У задоволенні
позову відмовити повністю.

2.  Постанова суду набирає законної сили після
закінчення 10-денного строку з дня її прийняття, якщо заяву про апеляційне
оскарження або апеляційну скаргу не було подано.               Якщо було подано заяву про
апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у  20-денний строк після подання заяви про
апеляційне оскарження, постанова суду набирає законної сили після закінчення
цього строку. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не
скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Після набрання постановою суду законної сили сторони та
треті особи із самостійними вимогами, а також їх правонаступники не можуть
знову заявляти в суді ту саму позовну вимогу з тих самих підстав, а також
оспорювати в іншому процесі встановлені судом факти і правовідносини.

3. Постанова суду
може бути оскаржена в порядку, встановленому статтями 185 -187 Кодексу
адміністративного судочинства України.

Суддя                            С. Швед