СУД
СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю “Торгова компанія Едельвейс” м. Старобільськ

до приватного підприємства “РУАЛ” м. Луганськ

про стягнення 50879 грн. 00 коп.

Суддя
Яресько Б.В.

За участю:
Секретар судового засідання Савенко В.Ю.

Від позивача
Чертенков С.О. дов. № 2340 від 18.08.2005 р.

Від відповідача
Не прибув

ОБСТАВИНИ СПРАВИ: позивач звернувся з позовом про стягнення боргу в сумі 26744 грн. 50 коп., та штрафу в сумі 24134 грн. 50 коп.

Позивач позов підтримав.

Відповідач відзив на позов і витребуванні документи не надав, участь свого представника у засіданнях не забезпечив, хоча належним чином був повідомлений про час і місце проведення засідань,

Відповідач не повідомив суд про наявність поважних причин, що перешкоджають йому забезпечити участь у судовому засіданні свого представника, в зв’язку з чим відповідно до ст. 75 ГПК України спір розглядається за наявними в справі матеріалами

Розглянувши документи і матеріали, додані до позовної заяви, заслухавши пояснення представників учасників судового процесу, всебічно і повно з’ясувавши всі обставини справи, оцінивши докази, які мають значення для вирішення спору, господарський суд,

ВСТАНОВИВ, що на виконання укладеного між сторонами по справі договору № 2 на поставку товару від 28.04.2006 р. позивач поставив відповідачу за накладною № 508 від 28.04.2006 р. бензин А95 в кількості 3935 літрів на суму 15 346 грн. 50 коп., та накладною № 583 від 18.05.2006 р. на суму 4920 грн. 00 коп.

01.09.2006 р. сторони уклали додаткову угоду до договору № 2 від 28.04.2006 р., якою змінили вартість поставленого товару за спірним договором (накладні № 508 та 583) в наслідок чого заборгованість відповідача склала 24134 грн. 50 коп.

Згідно додатків № 1 та 2 до договору відповідач зобов’язався оплатити поставлений товар в строк до 1 вересня 2006 року.

Згідно п. 5.4. договору № 2 від 28.04.2006 р. у разі прострочення оплати відповідач сплачує штраф в розмірі 100 % вартості неоплаченого товару одноразово.

26.09.2006 р. позивач за накладною № 1183 передав відповідачу бензин А95 в кількості 600 літрів на суму 2610 грн. 00 коп.

Позивач звернувся до господарського суду Луганської області з позовом в якому просить суд стягнути з відповідача заборгованість за поставлені нафтопродукти в сумі 26744 грн. 50 коп., та штраф в сумі 24134 грн. 50 коп.

Відповідач заперечень проти позову, або доказів оплати боргу суду не надав.

Встановивши фактичні обставини справи, оцінивши доводи сторін та надані ними докази суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ст. 33, 34 Господарського  процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно ст. 43 Господарського  процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами.

Згідно ч. 1 ст. 173 Господарського кодексу України господарським  визнається  зобов'язання,  що  виникає  між суб'єктом  господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав,  передбачених  Господарським  кодексом,  в силу  якого  один  суб'єкт  (зобов'язана  сторона,  у  тому  числі боржник)  зобов'язаний  вчинити  певну дію господарського   чи управлінсько-господарського  характеру  на користь іншого суб'єкта (виконати  роботу,  передати   майно,   сплатити гроші, надати інформацію тощо),  або утриматися від певних дій,  а інший суб'єкт (управнена сторона,  у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання  та  інші учасники  господарських відносин  повинні  виконувати  господарські  зобов'язання належним чином відповідно до закону,  інших правових актів,  договору, а за відсутності   конкретних   вимог  щодо  виконання  зобов'язання  - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

До виконання господарських   договорів застосовуються відповідні положення  Цивільного  кодексу  України  з урахуванням особливостей, передбачених Господарським  кодексом України.

Статтею 629 Цивільного кодексу України встановлено, що договір є обов’язковим для виконання сторонами.

Згідно ст. 525 Цивільного кодексу України одностороння  відмова  від  зобов'язання  або одностороння зміна  його  умов  не  допускається,  якщо  інше  не   встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов  договору  та  вимог  цього  Кодексу,  інших актів цивільного законодавства,  а за відсутності таких умов та вимог -  відповідно до   звичаїв   ділового  обороту  або  інших  вимог,  що  звичайно ставляться.

Згідно ст. 610 Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених  змістом  зобов'язання  (неналежне виконання).

Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України зобов’язання повинно виконуватися у встановлений строк.

В  силу  ч.  ст.216,  ч.1  ст.218  ГК  України,  підставою господарсько-правової відповідальності   у   вигляді  застосування  господарських  санкцій  є  вчинене учасником  господарських відносин правопорушення у сфері господарювання. Одним з видів господарських санкцій, згідно ч.2 ст.217 ГК України, є штрафні санкції, до яких   віднесені,   у   т.ч.   штраф   та   пеня   (ч.1   ст.230   ГК  України).

Відповідно до ч.4 ст.231 ЦК України, у разі якщо розмір штрафних санкцій законом не   визначено,  санкції  застосовуються  в  розмірі,  передбаченому  договором.

За таких обставин вимоги позивача є обґрунтованими, підтверджуються матеріалами справи, та підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до ст. 44,49 Господарського процесуального кодексу України судові витрати покладаються на відповідача, а саме державне мито у сумі –508 грн. 79 коп. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу у сумі 118 грн. 00 коп.

Керуючись ст. 44,49, 75, 82-85 Господарського  процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Приватного підприємства “РУАЛ” м. Луганськ, Ленінський район, вул. Радянська 75, к. 403 ідентифікаційний код  31910172 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю “Торгова компанія Едельвейс” Луганська область, м. Старобільськ, пров. Артема 6 ідентифікаційний код  21809562 заборгованість в сумі 26744 грн. 50 коп., та штраф в сумі 24134 грн. 50 коп., наказ видати.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його прийняття.

Суддя                                                                                 Б.В. Яресько