ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
АВТОНОМНОЇ РЕСПУБЛІКИ КРИМ
ПОСТАНОВА

Іменем України

20.02.2007
Справа №2-21/738-2007А

Господарським судом Автономної республіки Крим у складі

Головуючого – судді                                                                      Чонговою С.І.

при секретарі судового засідання                                                 Ботнар О.І.

розглянута адміністративна справа № 2-21/738-2007-А

За позовом Садівничого товариства "Седой Азов", Ленінський район

До відповідача Каліновської сільської ради, Ленінський район, с. Калиновка

про визнання незаконним та  недійсним рішення.

У судовому засіданні приймали участь представники:

Позивач Малов В.О., представник, д/п б/н від 26.10.2006 р.

Відповідач Лагутін А.В., представник, д/п б/н від 03.01.2007 р.

Сутність спору: Садівниче товариство „Седой Азов”, Ленінський район, звернулося до Господарського суду АР Крим із адміністративним позовом до Каліновської сільської ради, Ленінський район, с. Калиновка, у якому просить визнати рішення 24 сесії 23 скликання від 15.11.2000 р. „Про припинення права користування земельною ділянкою СТ „Седой Азов” не законним та недіючим з моменту прийняття. Крім того, позивач просить стягнути з відповідача судові витрати, пов’язані з оплатою державного збору.

Позивач вважає, що рішення Каліновської сільської ради, Ленінський район, с. Калиновка, 24 сесії 23 скликання від 15.11.2000 р. „Про припинення права користування земельною ділянкою СТ „Седой Азов” суперечить нормам чинного законодавства та порушує права позивача.

До матеріалів справи позивачем надано було надано клопотання про поновлення пропущеного строку оскарження, позивач вказує, що про прийняте відповідачем рішення йому стало відомо лише 25.10.2006 р.

22 січня 2007 р. відповідачем до матеріалів справи був наданий відзив на позовну заяву, у якому вказує, що провадження по справі підлягає припиненню на підставі ст. 3, 17, 157 Кодексу адміністративного судочинства України.

У засідання суду з’явився представник позивача, позовні вимоги підтримав у повному обсязі.

Представник відповідача у засідання суду з’явився.

Провадження по справі здійснювалось відповідно до вимог Кодексу адміністративного судочинства України.

Сторони відмовилися від послуг перекладача.

Відповідно до внесених змін до Кодексу Адміністративного судочинства України (від 8.09.2005 р. N 2875-IV) повне фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу здійснюється судом тільки за вимогою особи, яка бере участь у справі, або за  ініціативою  суду.

Сторони у засіданні суду заявили про відмову у фіксуванні судового процесу технічними засобами.

Відповідно до статті 130 Кодексу Адміністративного судочинства України перед початком слухання справи сторонам були вручені пам’ятки про права та обов’язки.

Відповідно до вимог статті 150 Кодексу адміністративного судочинства України у засіданні суду було оголошено перерву з 23.01.2007 р. до 01.02.2007 р., з 01.02.2007 р. до 20.02.2007 р.

26 січня 2007 р. позивач надав суду уточнення до позовної заяви, позивач просить: Визнати рішення 24 сесії 23 скликання Каліновської сільської Ради Ленінського району АР Крим від 15.11.2000 р. „Про припинення права користування земельною ділянкою СТ „Седой Азов” протиправним та недіючим з моменту прийняття; Визнати на підставі рішень 7 та 8 сесій 21 скликання Каліновської сільської ради народних депутатів Ленінського району від 21.04.1991 р. та 26.09.1991 р. відповідно фактичним законним користувачем СТ „Седой Азов” вказаних в рішеннях сесій земельних ділянок.

У засідання суду 20.02.2007 р. відповідачем був наданий відзив на позовну заяву, у якому відповідач позовні вимоги позивача визнає в повному обсязі.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення та заперечення представника позивача, відповідача, суд, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач - Садівниче товариство „Седой Азов”, Ленінський район, був зареєстрований як юридична особа 27.09.1991 р. за організаційно-правовою формою – обслуговуючий кооператив.

Рішенням 7 сесії 21 скликання Каліновської сільської Ради Ленінського району АР Крим від квітня 1991 р. „Про надання земельної ділянки для садівничо-огородницького товариства” було вирішено на підставі статті 59 Земельного кодексу УРСР надати земельну ділянку садівничо-огородницькому товариству „Седой Азов” в розмірі 32 га з земель колгоспу імені Леніна першого польового сівооберту поле № 1 63,6 га для колективного огородництва.

Рішенням 8 сесії 21 скликання Каліновської сільської Ради Ленінського району АР Крим від 26.09.1991 р. „Про пропозицію щодо внесення змін до статуту СТ „Седой Азов” та додатковому відводу землі цьому товариству” вирішено: на підставі статті 31 Земельного кодексу УРСР для ведення колективного садівництва вилучити земельну ділянку з земель колгоспу імені Леніна першого польового сівоберту поле № 1 63,6 га; на підставі статті 57 Земельного кодексу УРСР надати додаткову земельну ділянку садівничому товариству „Седой Азов” в розмірі 31,6 га з земель колгоспу імені Леніна першого польового сівоберту поле № 1 63,6 га.

Рішенням Виконавчого комітету Ленінської районної Ради № 207 від 27 вересня 1991 р. був зареєстрований статут Садівничого товариства „Седой Азов”.

Відповідно до пояснень відповідача 14.11.2000 р. було проведено обстеження земельної ділянки, яким виявлено, що землі садівничого товариства не використовуються за призначенням, не оброблюються, земельний податок не сплачується, про що було складено акт обстеження земельних ділянок садівничого товариства „Седой Азов”, протоколом засідання комісії з сільського господарства було постановлено рекомендувати сесії Каліновської сільської Ради винести питання про припинення права користування земельною ділянкою садівничого товариства „Седой Азов”, крім того, заявою голови садівничого товариства „Седой Азов” було повідомлено, що садове товариство неплатіжеспроможне та земної не використовує.

15.11.2000 р. рішенням 24 сесії 23 скликання Калиновської сільської Ради Ленінського району „Про припинення права користування земельною ділянкою садовому товариству „Седой Азов” було вирішено припинити право користування земельною ділянкою садовому товариству „Седой Азов”.

Позивач звернувся до суду з клопотанням про поновлення пропущеного строку оскарження, своє клопотання позивач обґрунтував наступним. Рішенням загальних зборів (зборів уповноважених) членів садового товариства „Седой Азов” від 17.07.2006 р. Головою правління одностайно вибраний Пятов А.А., який від імені товариства подав запит до Райдержадміністрації Ленінського району на предмет надання наявних документів про садове товариство „Седой Азов”. 25.10.2006 р. Заступником Голови Райдержадміністрації Ленінського району за запитом позивача були передані документи, які стосуються садівничого товариства „Седой Азов”, у тому числі вказане рішення Калиновської сільської Ради. Таким чином, товариство узнало про порушення його прав та прав 836 членів лише 25.10.2006 р. При таких обставинах, оскарження спірного незаконного рішення Калиновської сільської Ради від 15.11.2000 р. товариством пропущений з поважних причин, оскільки інформація про прийняття цього рішення була скрита від членів СТ „Седой Азов”.

Суд вважає, що клопотання позивача про поновлення пропущеного строку оскарження підлягає задоволенню, оскільки відповідач не надав доказів, що спірне рішення доводилось до відома позивача, або публікувалось у засобах масової інформації.

Оскільки  спірне рішення було прийняте у 2000 р., суд вважає, що до спірних відносин належить застосовувати норми законодавства, які були чинні на момент прийняття спірного рішення.

Відповідно до статті 9 Земельного кодексу України, який діяв до 2002 р., до  відання сільських, селищних і міських районного підпорядкування Рад народних  депутатів у галузі регулювання земельних відносин на їх території належить: передача земельних ділянок у власність, надання їх у користування, в тому числі  на умовах оренди, у порядку, встановленому статтями 17 і 19 цього Кодексу; реєстрація права власності, права користування землею і договорів на оренду землі; здійснення державного контролю за використанням і охороною земель, додержанням земельного законодавства; припинення права власності або користування земельною ділянкою чи її частиною.

Стаття 22 вказаного Земельного кодексу України визначає, що право власності на землю або право користування наданою земельною ділянкою виникає після встановлення землевпорядними організаціями меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) і одержання документа, що посвідчує це право. Приступати до використання земельної ділянки, в тому числі на умовах оренди, до встановлення меж цієї ділянки в натурі (на місцевості) і одержання документа, що посвідчує право власності або право користування землею, забороняється.

Право власності або право постійного користування землею посвідчується державними актами, які видаються і реєструються сільськими, селищними, міськими, районними Радами народних депутатів (стаття 23 Земельного кодексу України).

Позивач не надав документів, які підтверджують право його користування, проте відповідач підтверджує, що позивач користувався земельною ділянкою на підставі рішень про надання позивачу земельних ділянок.

Згідно з вимогами статті 27 Земельного кодексу України - право користування земельною ділянкою чи її частиною припиняється у разі: добровільної відмови від земельної ділянки; закінчення строку, на який було надано земельну ділянку; використання землі не за цільовим призначенням; невикористання протягом одного року земельної ділянки, наданої для сільськогосподарського виробництва, і протягом двох років - для несільськогосподарських потреб.

Суд не приймає до уваги посилку відповідача на те, що позивач добровільно відмовився від земельної ділянки згідно з заявою голови кооператив, оскільки така заява не підтверджена рішенням зборів членів всього кооперативу і відповідно не може вважатися легітимною.

До того ж, як слідує з матеріалів справи і не заперечується відповідачем, кооператив продовжує діяльність і на теперішній час.

Суд приймає до уваги пояснення позивача про неможливість користування земельною ділянкою протягом 1997-2000 р. у зв’язку з підтопленням, що підтверджено довідкою Феодосійської гідрогеолого-меліоративної партії.

Відповідач також не надав належних доказів щодо систематичної несплати земельних податків за період до винесення спірного рішення.

Виходячи з викладеного, суд вважає, що вимоги позивача щодо визнання рішення 24 сесії 23 скликання Каліновської сільської Ради Ленінського району АР Крим від 15.11.2000 р. „Про припинення права користування земельною ділянкою СТ „Седой Азов” протиправним та недіючим з моменту прийняття підлягають задоволенню, оскільки підстави, за якими прийняте відповідачем спірне рішення не обґрунтовані, а отже не можуть вважатися законними.

Вимоги позивача щодо визнання на підставі рішень 7 та 8 сесій 21 скликання Каліновської сільської ради народних депутатів Ленінського району від 21.04.1991 р. та 26.09.1991 р. відповідно фактичним законним користувачем СТ „Седой Азов” вказаних в рішеннях сесій земельних ділянок є вимогами про встановлення факту.

Відповідно до п. 6 Прикінцевих та перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України до початку діяльності окружного адміністративного суду адміністративні справи, підвідомчі господарським судам відповідно до Господарського процесуального кодексу України 1991 року, вирішуються відповідним господарським судом за правилами Кодексу адміністративного судочинства України. При цьому підсудність таких справ визначається Господарським процесуальним кодексом України.

Стаття 12 Господарського процесуального кодексу України не передбачена підвідомчість Господарським судам вимог про встановлення факту.

Крім того, відповідно до вимог ст. ст. 17, 161 Кодексу адміністративного судочинства України не передбачено у адміністративному судочинстві таку форму захисту прав та законних інтересів, як встановлення факту.

Отже вказані вимоги не підлягають розгляду господарським судом та у порядку адміністративного судочинства.

При таких обставинах провадження по справі у цієї частині підлягає закриттю на підставі статті 157 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до вимог статті 94 Кодексу Адміністративного судочинства України витрати з оплати державного збору підлягають віднесенню на відповідача.

У засіданні суду було оголошено вступну та резолютивну частини постанови. Постанову оформлено та підписано відповідно до вимог Кодексу Адміністративного судочинства України 06 березня 2007 р.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст.. 9, 22, 23, 27 Земельного кодексу України, ст. ст. 17, 18, 70, 71, 76, 86, 158, 160, 161, 162, 167 Кодексу Адміністративного судочинства України, суд –

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати рішення 24 сесії 23 скликання Каліновської сільської Ради Ленінського району АР Крим від 15.11.2000 р. „Про припинення права користування земельною ділянкою СТ „Седой Азов” протиправним та недіючим з моменту прийняття.

У частині вимог щодо визнання на підставі рішень 7 та 8 сесій 21 скликання Каліновської сільської ради народних депутатів Ленінського району від 21.04.1991 р. та 26.09.1991 р. відповідно фактичним законним користувачем СТ „Седой Азов” вказаних в рішеннях сесій земельних ділянок – провадження по справі закрити.

Стягнути з Каліновської сільської ради, Ленінський район, с. Калиновка (Ленінський район, с. Калиновка, вул.. Ювілейна, 72; код ЗКПО та банківські рахунки не відомі) на користь Садівничого товариства "Седой Азов", Ленінський район (Ленінський район, м. Щолкине, 86-а, кв. 14; ЗКПО 22267614, банківські рахунки не відомі) 1,70 грн. державного збору.

Постанова суду може бути оскаржена у апеляційному порядку відповідно до вимог ст. ст. 185-187 Кодексу Адміністративного судочинства України протягом 10 днів з дня  її проголошення або з дня складання постанови в повному обсязі шляхом подачі заяви про апеляційне оскарження. Апеляційна скарга  на постанову суду подається протягом 20 днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя Господарського суду

Автономної Республіки Крим                                        Чонгова С.І.