ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

15 березня 2007 р.

№ 438/20-06

Вищий  господарський суд  України у складі колегії  суддів:

головуючого судді:

Кочерової Н.О.,

суддів:

Рибака В.В., Черкащенка М.М.,

за
участю представників сторін:

від позивача -

не з'явилися;

від відповідача -

не з'явилися;

розглянувши  матеріали касаційної  скарги

ТОВ “БРІКО”

на  ухвалу

Київського міжобласного
апеляційного господарського суду від 25.12.2006р.

у справі

№438/20-06
господарського суду Київської області

за позовом

СПД - фізичної особи ОСОБА_1

до

ТОВ “БРІКО”

про

стягнення 9 116, 30 грн.

ВСТАНОВИВ:

16
жовтня  2006  року позивач
-  Суб'єкт підприємницької
діяльності -фізична особа  ОСОБА_1  звернувся до господарського суду  Київської області з позовом до ТОВ “Бріко”
про стягнення  боргу в розмірі  9116, 30 грн.

Рішенням господарського суду  Київської області від  27.11.2006р. ( суддя Іваненко Я.Л. )  позовні вимоги  задоволено.

Не погоджуючись з рішенням
суду  першої інстанції  відповідач  - ТОВ “Бріко” подало апеляційну скаргу до  Київського міжобласного апеляційного
господарського суду.

Ухвалою  Київського міжобласного апеляційного
господарського суду від  25.12.2006 р.
(судді : Г.І.Жук., Г.М.Андрейцева, Н.І.Зеленіна )  повернуто апеляційну скаргу   ТОВ “Бріко”     без
розгляду  на  підставі
п. 4 ст.97 ГПК України.

В
касаційній  скарзі   відповідач
-      Товариства      з
обмеженою відповідальністю “Бріко”
просить  скасувати  ухвалу апеляційного суду  від
25.12.2006р. посилаючись на те,
що  вона  винесена
з    порушення        норм
процесуального  права ,  а
справу  повернути  на
розгляд  до    суду
першої інстанцій.

Судова колегія, розглянувши наявні
матеріали, дослідивши юридичну оцінку судовими інстанціями обставин справи та
повноту їх встановлення, перевіривши правильність застосування ними норм
процесуального законодавства прийшла до висновку про наявність правових підстав
для часткового задоволення касаційної скарги.

Оскаржувана ухвала  апеляційної
інстанції  мотивована тим, що    ТОВ “Бріко”   подало
апеляційну  скаргу  на
ухвалу    господарського    суду
Київської  області   від
27.11.2006 р.  лише   14.12.2006.р.,    тобто
апеляційна  скарга    подана
з    пропуском    10-ти
денного    процесуального        строку,
встановленого        для         апеляційного  оскарження,
без    клопотання     про
відновлення  пропущеного  строку.

Але
з  таким  висновком
господарського  суду    апеляційної      інстанції
погодитись  не  можна.

Відповідно  до
ч.3  ст. 50  ГПК
України  перебіг  процесуального  строку, обчислюваного  роками,
місяцями або   днями,   починається    наступного
дня  після  календарної
дати  або  настання
події,  якими  визначено  його
початок.

В статті  93
ГПК  України зазначено, що  апеляційна
скарга   подається   протягом
десяти  днів  з
дня   прийняття   рішення
місцевим   господарським  судом,
а  у  разі
якщо  у  судовому
засіданні  було  оголошену
лише   вступну   та резолютивну  частину
рішення  -  з
дня  підписання  рішення,
оформленого   відповідно  до
статті  84  цього
Кодексу.

В резолютивній частині  рішення суду першої  інстанції
від 27.11.2006р.  після  підпису
судді    вказано    дату
підписання        рішення  -
30.11.2006р.

Отже,  30.11.2006 р. є  початком
перебігу  процесуального  строку.

У
відповідності  до  ч.3
ст. 51  ГПК  України
у  випадках,  коли останній
день строку припадає  на
неробочий  день,  днем закінчення  строку
вважається  перший  наступний за
ним  робочий  день.

Таким
чином, останнім  днем  подачі
апеляційної  скарги  слід
вважати  11.12.2006 р.  ( 09.12.2006 р.   вихідний
день -субота).

На
доданому  до касаційної  скарги
конверті  відправлення
скаржником  апеляційної  скарги
до суду є  поштовий штамп  з
відтиском  «11.12.06»,  це
свідчить про те,  що  скаргу
здано на  пошту  саме
11.12.2006р.

Процесуальна  дія,
для  якої  встановлено
строк,  може  бути
вчинена  до 24-години останнього
дня  строку. Якщо позовну  заяву, заяву
про  перегляд  рішення
та  інші  документи
здано  на  пошту
чи  телеграф  до
24-ї  години  останнього
дня  строку,  строк
не  вважається    пропущеним
( п 4  ст. 51  ГПК України ).

Зазначене    спростовує    висновки
апеляційного     суду  про
подання  апеляційної  скарги
поза  межами  10-ти
денного строку    з  часу
підписання  судового  рішення,
а тому  повернення  апеляційної
скарги  на     підставі
п. 4 ст. 97 ГПК України  не  можна
визнати  обґрунтованим, а ухвалу
апеляційного суду з цього приводу законною та такою, що відповідає
фактичним  обставинам  справи.

Слід зазначити, що встановлені
законом строки вчинення  процесуальних  дій
мають  своїм  завданням
забезпечення      ефективного  захисту
порушених  прав  особи.

Протилежний  висновок
суду,  зокрема,  на
підставі    п. 4. ст. 97  ГПК України,
суперечить пункту  8 ч. 3 ст.
129  Конституції  України,
в  якому
викладена  одна  із
основних  засад  судочинства -забезпечення  апеляційного
та  касаційного  оскарження
рішення  суду.

За
таких   обставин,  касаційна
скарга    підлягає      задоволенню, оскаржувану  ухвалу
слід  скасувати.

Скаржник  в  касаційній
скарзі  просить  справу
для  розгляду передати  до
суду  першої  інстанції.

Проте,   повернення
даної  справи     на
розгляд    до   суду
першої  інстанцій  є
порушенням  норм  процесуального  права ( у
провадженні  цього  суду
вже  була  справа
з  господарського спору  між
тими ж  сторонами,  про
той  же  предмет
і з  тих  же
підстав ).

На
підставі  викладеного  та
керуючись  ст.ст. 1115,
1117, 1119, 11110,  11111,  111№і
ГПК  України,  Вищий
господарський  суд  України

П О С
Т А Н О В И В :

Касаційну
скаргу   ТОВ  “ Бріко “
задовольнити  частково.

Ухвалу     Київського міжобласного апеляційного
господарського суду від 25.12.2006р.
по  справі  №
438/20-06   скасувати, справу  передати
на  розгляд   до Київського міжобласного апеляційного
господарського суду для здійснення апеляційного провадження.

Головуючий, суддя
Н.Кочерова

С у д д і
В.Рибак

М.Черкащенко