СУД
СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.04.07                                                                                 Справа № 2/3пд.

Суддя Седляр О.О., розглянувши матеріали справи за позовом

Комунального підприємства «Алчевське виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства», м. Алчевськ Луганської області

до Об’єднання співвласників багатоквартирного будинку «Сталь», м. Алчевськ Луганської області

про спонукання укласти договір

за участю представників сторін:

від позивача –Владимиров Г.А., дов. від 02.01.07 № 1,

від відповідача –Губанов В.А., дов. від 12.02.07 б/н,

від ОВК «Союз»- Лукіна О.О., дов. від 02.01.07 № 1,

в с т а н о в и в:

Суть спору: позивачем заявлено вимогу про спонукання відповідача укласти з 01.01.07 договір «Про надання послуг з водопостачання та водовідведення».

Відповідач поясненням на позовну заяву від 13.02.07 б/н  позовні вимоги відхилив, посилаючись на те, що наданий позивачем договір протирічить цілям та задачам об’єднання, викладеним у Статуті ОСББ «Сталь»(п.4,п. 22) . Також він посилається на те, що у м. Алчевську у відповідності до наказу Держжиткомгоспу України від 25.04.05 № 60 «Про  затвердження порядку визначення виконавця житлово-комунальних послуг у житловому фонді»виконавець з водопостачання на водовідведення не визначений.

Відзивом на позовну заяву від 05.03.07 б/н відповідач також позовні вимоги позивача відхиляє посилаючись на те, що позивач навмисно ухиляється від укладення договорів про надання послуг з центрального водопостачання  та водовідведення з мешканцями будинку та перекладає відповідальність з даної послуги на відповідача у справі, привласнюючи собі повноваження визначати «Виконавця»своїх послуг.

Доповненням до відзиву від 24.04.07 відповідач у справі повідомив що, він не є балансоутримувачем будинку та передані в його  управління об’єкти згідно Статуту ОСББ знаходяться на позабалансовому рахунку «відповідальне зберігання». Крім того, він посилається на неможливість виконання ним послуги з централізованого водопостачання та водовідведення  посилаючись на ряд причин перелічених у доповненні.

Дослідивши матеріали справи та приймаючи до уваги, що:

14.12.06 на адресу відповідача позивач направив два екземпляра проекту договору № 488 про надання послуг з водопостачання та водовідведення, за адресою: м. Алчевськ, вул. Леніна. 54.

Предметом даного договору є надання позивачем (за текстом договору –«Постачальник») відповідачу («Виконавець») послуг з централізованого водопостачання та водовідведення по зовнішнім інженерним мережам водопроводу до вводу в приміщення в зазначених об’ємах. Даний проект договору відповідачем підписаний не був.

У судовому засіданні відповідачем неодноразово заявлено про неотримання ним цього проекту та роз’яснено про відмову від укладення договору посилаючись на невідповідність його умов ст. 22 Закону України „Про об’єднання співвласників багатоквартирних будинків”. У зв’язку з чим позивач звернувся до суду з даним позовом та просить спонукати відповідача укласти договір № 488 «Про надання послуг з водопостачання та водовідведення».

В обґрунтування позовних вимог  позивач посилається на те, що положеннями ст. 19 Закону України „Про питну воду та питне водопостачання” згідно яких „послуги з питного водопостачання надаються споживачам підприємством питного водопостачання на підставі договору у тому числі з: об’єднаннями співвласників багатоквартирних будинків, житлово-будівельними кооперативами та іншими об’єднаннями власників житла, яким передано право управління багатоквартирними будинками та забезпечення надання послуг з водопостачання та водовідведення на підставі укладених ними договорів. Договір про надання послуг з питного водопостачання укладається безпосередньо між підприємством питного водопостачання або уповноваженою ним юридичною чи фізичною особою і споживачем, визначеним у частині першій цієї статті.” Крім того, він посилається на вимоги ст. 29 Закону України „Про житлово-комунальні послуги” ст.ст. 3,11 Закону України „Про об’єднання співвласників багатоквартирного будинку”, „Правила користування комунальними системами водопостачання і водовідведення в містах і селищах України”, затверджених наказом Держкомітету України з житлово-комунального господарства № 65 від 01.07.94; „Порядку визначення виконавця житлово-комунальних послуг у житловому фонді” затвердженого наказом Держкомітету України з житлово-комунального господарства № 60 від 25.04.05  і зареєстрованого Міністерством юстиції України 19.05.05 за № 541/10821

Відповідач позов не визнає з підстав визначених вище, при цьому посилається на те, що укладення договору про надання послуг з водопостачання та водовідведення з об’єднанням співвласників багатоквартирного будинку не є обов’язковим, оскільки відповідач не є виконавцем послуг з водопостачання та водовідведення, не є і споживачем зазначених послуг, не є балансоутримувачем інженерних мереж будинку.

Оцінивши доводи сторін у їх сукупності суд вважає позовні вимоги такими що підлягають задоволенню з огляду на наступне:

Відповідно до Закону України „Про житлово-комунальні послуги”від 24.06.04 № 1875-ІУ                 ( далі –Закон № 1875-ІУ) визначені основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов’язки.

Відповідно до вимог статті 1 Закону № 1875-ІУ визначено , що   балансоутримувачем будинку, споруди, житлового комплексу або комплексу будинків і споруд є  власник або юридична особа, яка за договором з власником утримує на балансі відповідне майно, а також веде бухгалтерську, статистичну та іншу передбачену законодавством звітність, здійснює розрахунки коштів, необхідних для своєчасного проведення капітального і поточного ремонтів та утримання, а також забезпечує управління цим майном і несе відповідальність за його експлуатацію згідно з законом.

Виконавецем є суб’єкт господарювання, предметом діяльності якого є надання житлово-комунальної послуги споживачу відповідно до умов договору.

Управителем є особа, яка за договором з власником чи балансоутримувачем здійснює управління будинком, спорудою, житловим комплексом або комплексом будинків і споруд (далі —управління будинком) і забезпечує його належну експлуатацію відповідно до закону та умов договору.

Відповідно до вимог ст. 29 Закону № 1875-ІУ договір на надання житлово-комунальних послуг у багатоквартирному будинку укладається між власником квартири, орендарем чи квартиронаймачем та  балансоутримувачем або уповноваженою ним особою. У разі якщо балансоутримувач не є виконавцем, він укладає договори на надання житлово-комунальних послуг з іншим виконавцем.

Законом України „Про об’єднання співвласників багатокватрирного будинку” від 29.11.01 № 2866-ІІІ (далі –Закон № 2866-ІІІ)  визначені правові та організаційні засади створення функціонування, реорганізації та ліквідації об’єднань власників жилих та нежилих приміщень багатоквартирного будинку, захисту їхніх прав та виконання обов’язків щодо спільного утримання багатоквартирного будинку.

Діяльність об’єднання направлена на здійсненні функцій, що забезпечують реалізацію прав власників приміщень на володіння та користування спільним майном членів об’єднання, належне утримання будинку та прибудинкової території, сприяння членам об’єднання в отриманні житлово-комунальних та інших послуг належної якості за обґрунтованими цінами та виконання ними своїх зобов’язань, пов’язаних з діяльністю об’єднання.

Відповідно до п. 1.3. Статуту ОСББ «Сталь» передбачено, що об’єднання співвласників багатоквартирного будинку створено виключно для обслуговування, ремонту і реконструкції жилого будинку та утримання прибудинкової території за кошти членів об’єднання, отриманих і використаних об’єднанням відповідно до мети його діяльності.

Як вбачається з матеріалів справи позивачем не доведено суду, що відповідач є балансоутримувачем жилого будинку, та є виконавцем послуг з водопостачання та водовідведення. Посилання ОВК «Союз»листом від 240407 № 114 на передачу внутрішньобудінкових мереж відповідачеві не підтверджено документально. Крім того, позивачем не надано суду доказів покладення на відповідача обов’язку по збору коштів з безпосередніх споживачів за спожити послуги з водопостачання та водовідведення на користь позивача. А також не доведено про відсутність договірних відносин між окремими споживачами , які є членами об’єднання відповідача.

Посилання позивача на вимоги ст. 19 Закону України “Про питну воду та питне водопостачання”, судом не приймаються до уваги, оскільки вона повинна застосовуватися одночасно з врахуванням Закону № 1875-ІУ та Закону № 2866-ІІІ.

Відповідно до положень ст. 22 Закону № 1875-ІУ відповідач може за своїм бажанням бути колективним замовником (абонентом) комунальних послуг. Лише у цьому випадку об’єднання несе повну відповідальність за своєчасну сплату вартості фактично спожитих членами об’єднання комунальних послуг.

Згідно ст.ст. 33, 34 Господарського  процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За таких обставин, укладення спірного договору не є обов’язковим для відповідача та він не може бути задоволений , оскільки також протирічить положенням ст. 187 Господарського кодексу України у частині укладення договору з 01.01.07, а тому у задоволенні позову слід відмовити, з віднесенням судових витрат на позивача.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. 44,49,82, 83,83,85 Господарського процесуального кодексу України, суд

в и р і ш и в:

1. В задоволенні позову відмовити.

2. Судові витрати покласти на позивача.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання.

Дата підписання: 03.05.07

Суддя                                                                                                            О.О.Седляр