ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

03.04.07р.

Справа № 41/100-07

За позовом  Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгово-промислова компанія "СТИЛЬ", м. Херсон

до  Товариства з обмеженою відповідальністю Виробничо-комерційного підприємства "Укрпромпереробка", м. Дніпропетровськ

про стягнення 36416,93 грн.

Суддя Орєшкіна Е.В.

В засіданні приймали участь представники:

Від позивача: Риженко І.В., довіреність б/н від 14.03.07 року

Від відповідача: не з'явився

СУТЬ СПОРУ:

Позивач звернувся до господарського суду з позовом, яким просить суд стягнути з відповідача суму  боргу –31000 грн., пеню -  3941,67 грн., 3 % річних –1289,26 грн., інфляційні збитки –186 грн., всього –36416,93 грн. та розірвати договір поставки № 1504 від 05.04.05 року.

Крім того, просить суд вжити заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на грошові кошти відповідача.

В обґрунтування позовних вимог посилається на порушення відповідачем прийнятих на себе зобов’язань щодо оплати поставленої йому позивачем продукції за  умовами укладеного між сторонами договору поставки № 1504 від 05.04.05 року.

Представник позивача позов підтримав, просить суд його задовольнити.

Відповідач в судове засідання не з’явився, відзив на позов та витребуваних судом документів не надав, вимог не заперечив, присутність повноважного представника в судовому процесі не забезпечив, з клопотанням про відкладення розгляду справи до суду не звертався, про час і місце проведення судових засідань повідомлений судом належним чином.

Нез’явлення представника відповідача на виклик суду не перешкоджає розгляду справи по суті.

Справа, згідно ст. 75 Господарського процесуального кодексу України, розглядається за наявними в ній матеріалами.

Оригінали документів, оглянуті в судових засіданнях, відповідають копіям, долученим до позовної заяви.

За згодою представника позивача в судовому засіданні оголошено  вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, оцінивши докази в сукупності, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ

Між позивачем –товариством з обмеженою відповідальністю "Торгово-промисловою компанією "СТИЛЬ" та відповідачем –товариством з обмеженою відповідальністю виробничо-комерційним підприємством "Укрпромпереробка", укладений договір поставки № 1504 від 05.04.05 року, за умовами якого продавець (позивач у справі) прийняв на себе зобов’язання передати у власність покупця (відповідача у справі) матеріали верхнього залізничного шляху в асортименті, кількості і за ціною згідно специфікації к договору, що є його невід’ємною частиною, та покупець, відповідно, зобов’язання прийняти вказаний товар та його сплатити.

На виконання умов договору позивачем було поставлено відповідачу рельси Р-50 у кількості 40 тон на суму 62000 грн.

Пунктом 4.1. договору сторонами узгоджено, що оплата за товар здійснюється шляхом 100 % передоплати перерахуванням грошових коштів на розрахунковий рахунок продавця, згідно виставленого рахунку.

Оскільки строк оплати продукції сторонами не конкретизований, тобто не встановлений, в силу ст. 530 Цивільного кодексу України, кредитор (позивач по справі) вправі вимагати виконання у будь-який час. Боржник зобов’язаний виконати таке зобов’язання в семиденний термін з дня пред’явлення вимоги кредитором.

В якості доказу звернення до відповідача з вимогою в порядку ст. 530 Цивільного кодексу України, позивачем поданий рахунок № 84 від 12.05.05 року на оплату поставленої продукції, на підставі якого відповідачем 13.05.05 року був частково сплачений отриманий товар, в розмірі 31000 грн., що підтверджено банківською випискою, копія якої долучена до матеріалів справи.

Доказів оплати відповідачем поставленого позивачем товару в повному обсязі сторонами не подано, в матеріалах справи вони відсутні.

Таким чином, заборгованість відповідача на момент розгляду справи складає                      31000 грн.

Фактичні дії сторін підпадають під норми ст.ст. 11, 202, 509, 655 Цивільного кодексу України, ст.ст. 173-175 Господарського кодексу України і свідчать про існування між сторонами відносин купівлі-продажу,  в результаті чого у відповідача виникли зобов’язання по оплаті поставленої  позивачем продукції.

Згідно приписів ст. 193 Господарського кодексу України та ст. 526 Цивільного кодексу України, дія яких поширюється на спірні взаємовідносини, зобов’язання мають виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та закону. Одностороння відмова від зобов’язання або одностороння зміна його умов не допускається (ст. 525 ЦК України).

У встановлений законом термін відповідач оплату поставленого позивачем товару  в повному обсязі не здійснив. Відсутність заборгованості, що є предметом позову, ним не доведена.

Враховуючи вищевикладене, відсутність заперечень відповідача з приводу укладення договору та отримання продукції, оцінюючи докази в сукупності, у відповідності із ст. 43 Господарського процесуального кодексу України, суд вбачає підстави для задоволення позову в частині стягнення з відповідача суми основного боргу в розмірі 31000 грн.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора повинен сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3 % річних з простроченої суми. За період прострочення з 11.05.05 року по 31.12.05 року нарахована позивачем сума інфляційних збитків складає 186 грн., 3 % річних за період з квітня 2005 року по вересень 2006 року  - 1289,26 грн.

Вимоги позивача щодо стягнення з відповідача інфляційних збитків та 3 % річних суд вважає обґрунтованими, але підлягаючими задоволенню: 3 % річних частково, в розмірі 1271,43 грн., оскільки позивачем помилково визначений період їх нарахування - з 11.05.05 року, тоді як початком прострочення виконання відповідачем свого грошового зобов’язання є сплив семиденного терміну з моменту виставлення позивачем рахунку на оплату продукції, тобто 20.05.06 року, інфляційних збитків –в розмірі пред’явленому позивачем, оскільки у вищезазначений період прострочення відповідачем своїх грошових зобов’язань стягненню підлягає сума більша, ніж нарахована позивачем.

Пунктом 6.2. договору сторонами передбачено, що порушення (прострочення) договірних зобов’язань тягне за собою сплату винною стороною на користь добросовісної сторони неустойки у вигляді пені у розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожен день порушення (прострочення).

Нарахована позивачем сума пені за період з 01.01.06 року по 30.09.06 року складає 3941,67 грн.

Вимогу позивача щодо стягнення пені суд вважає обгрунтованою, але підлягаючою задоволенню частково, в розмірі 2867,29 грн., оскільки, у відповідності із п. 6 ст. 232 Господарського кодексу України, нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов’язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов’язання мало бути виконано.

В даному випадку позивачем невірно визначений період нарахування пені, який повинен обчислюватися з 20.05.05 року, про що зазначалося вище, всього за 182 дні.

Вимога позивача щодо вжиття заходів до забезпечення позову не підлягає задоволенню, оскільки підставою до забезпечення позову, відповідно до ст. 66 ГПК України, є обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим  виконання рішення суду. Вимога позивача, на думку суду, не достатньо обґрунтована, вказані в позовній заяві підстави, не свідчать про наявність таких обставин.

Відповідно до п. 2 ст. 651 Цивільного кодексу України, договір  може  бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у  разі  істотного  порушення  договору другою  стороною  та в інших випадках,  встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору,  коли  внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

У разі розірвання договору, зобов’язання сторін припиняються (п. 2 ст. 653 Цивільного кодексу України). Якщо договір розривається у судовому порядку, зобов’язання припиняються з моменту набрання рішенням суду про розірвання договору законної сили.

Приймаючи до уваги наявність порушення з боку відповідача прийнятих на себе грошових зобов’язань за договором, укладеним між сторонами, вимогу позивача щодо розірвання договору поставки № 1504 від 05.04.05 року суд вважає обгрунтованою та підлягаючою задоволенню.

Відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України судові витрати по справі покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підставі вищенаведеного та

керуючись ст. ст. 1, 33, 44, 49, 82 –84  Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Виробничо-комерційного підприємства „Укрпромпереробка” –49085, м. Дніпропетровськ, вул. Косіора,38/2, , р/р 0100 в ДОД АППБ „Аваль” м. Дніпропетровськ, ФО 305653 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгово-промислової компанії "СТИЛЬ" –73000, м. Херсон, вул. Покришева, 8, кв. 124, , р/р 01 в ХФ ЗАТ „Петрокомерц-Україна”, МФО 352004 суму боргу –31000 грн. (тридцять одна тисяча грн.), пеню –2867,29 грн. (дві тисячі вісімсот шістдесят сім грн. 29 коп.), 3  % річних –1271,43 грн. (одна тисяча двісті сімдесят одна грн. 43 коп.), інфляційні витрати –186 грн. (сто вісімдесят шість грн.), витрати по сплаті держмита в сумі 353,24 грн. (триста п’ятдесят три грн. 24 коп.) та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу –114,46 грн. ( сто чотирнадцять грн. 46 коп.).

Розірвати договір поставки № 1504 від 05.04.05 року, укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю "Торгово-промислової компанії "СТИЛЬ" та Товариством з обмеженою відповідальністю Виробничо-комерційним підприємством „Укрпромпереробка”.

В решті позову відмовити.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання.

СУДДЯ                                                                   Е.В. ОРЄШКІНА

Рішення підписано 10.04.07 року

З оригіналом згідно

Пом. судді                                                                                                О.А.Лисінська