СЕВАСТОПОЛЬСЬКИЙ  АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ   СУД
Постанова

Іменем України

28 березня 2007 року

Справа № 2-2/447-2007

Севастопольський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді                                                  Плута В.М.,

суддів                                                                      Гонтаря В.І.,

Щепанської О.А.,

за участю представників сторін:

позивача: Макарова Костянтина Костянтиновича, довіреність №  137   від 01.02.07;

відповідача: Жили Дар'ї Олексіївни, довіреність №  73   від 01.01.07;

3-ої особи: не з'явився;

розглянувши апеляційну скаргу Державного підприємства "Донузлавська вітрова електростанція" на рішення господарського суду Автономної Республіки Крим (суддя    Толпиго В.І.) від 18.01.2007 у справі № 2-2/447-2007

за позовом           Установи "28 управління начальника робіт" Міністерства Оборони України (вул. Казаса, 15,Євпаторія,97400)

до           Державного підприємства "Донузлавська вітрова електростанція" (вул. Д. Ул'янова, 86,Євпаторія,97400)

3-тя особа  приватне підприємство "Оріон-техно"  (вул. Черняхівського, 20а-24,Одеса,65000)

про стягнення 203634,00 грн. та зобов'язання прийняти виконані роботи

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду АР Крим від 18.01.2007 року у справі № 2-2-447-2006 позов Установи "28 управління начальника робіт" МО України задоволено частково. Суд стягнув з Державного підприємства "Донузлавська вітрова електростанція" на користь позивача 203634,00 грн. боргу 2036,34 грн.  держмита, а також 118,00 грн. витрат на інформаційно-судове забезпечення судового процесу. В частині зобов’язання відповідача прийняти виконані підрядні роботи передбачені проектно-кошторисною документацією на об’єкті „Розширення ДП „Донузлавська вітрова електростанція” Чорноморська ділянка потужністю 2.4 МВт Перша черга будівництва потужністю 1.2 МВт Чорноморського району АР Крим 1-ий пусковий комплекс” провадження у справі припинено.

При прийнятті рішення, суд першої інстанції встановив, що Державне підприємство „Донузлавська вітрова електростанція” згідно з умовами договору № 1402-01 виступало замовником будівельно-монтажних робіт та прийняло на себе зобов’язання прийняти виконані роботи та оплатити їх вартість. Оскільки виконання позивачем робіт встановлено рішенням господарського суду АР Крим в іншій господарській справі - № 2-19/9970-2006 та даний факт не потребує повторного доведення, суд першої інстанції визнав позовні вимоги Установи „28 управління начальника робіт” МО України обґрунтованими. При припиненні провадження, господарський суд АР Крим встановив, що позовні вимоги про зобов’язання прийняти виконані підрядні роботи не підпадають під дію пункту 1 статті 12 Господарського процесуального кодексу України та не можуть бути предметом розгляду у порядку господарського процесуального судочинства.

Не погодившись з цим судовим актом, Державне підприємство „Донузлавська вітрова електростанція” звернулось до Севастопольського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення суду першої інстанції скасувати, у задоволенні позову Установи „28 управління начальника робіт” МО України відмовити.

Доводи відповідача, викладені в апеляційній скарзі, полягають у тому, що судом першої інстанції неповно досліджено обставини справи та залишено по за увагою факт відсутності бюджетного фінансування на будівництво об’єкту, не прийнято до уваги наявність акту звірки взаємних розрахунків між сторонами, згідно з яким заборгованість Державного підприємства „Донузлавська вітрова електростанція” перед Установою „28 управління начальника робіт” МО України відсутня.

Представник позивача у судовому засіданні з доводами апеляційної скарги не погодився, вважає оскаржуване рішення господарського суду АР Крим законним та обґрунтованим.

У зв’язку з зайнятістю в інших судових засіданнях суддів Сотула В.В. та Прокопанич Г.К., на підставі розпорядження першого заступника голови Севастопольського апеляційного господарського суду, у складі судової колегії були здійснені заміни на суддів Гонтаря В.І. та Горошко Н.П.

Розпорядженням виконуючого обов'язки заступника голови Севастопольського апеляційного господарського суду від 28.03.2007 суддю Горошко Н.П. замінено на суддю Щепанську О.А.

У судовому засіданні оголошувалась перерва з 14 по 28 березня 2007 року.

Третя особа у судове засідання не з'явилась, своїм процесуальним правом на участь у судовому засідання не скористалась, про причини неявки суд не повідомила.

Відповідно до статті 98 Господарського процесуального кодексу України учасники судового процесу були належним чином повідомлені про час і місце розгляду справи.

Стаття 22 Господарського процесуального кодексу України, зобов’язує сторони добросовісно користуватись належними їм процесуальними правами. Оскільки явка в судове засідання представників сторін – це право, а не обов’язок, справа може розглядатись без їх участі, якщо нез’явлення цих представників не перешкоджає вирішенню спору.

Статтею 77 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що господарський суд відкладає в межах строків, встановлених статтею 69 цього Кодексу розгляд справи, коли за якихось обставин спір не може бути вирішено в даному засіданні.

Судова колегія вважає можливим розглянути справу за відсутності нез’явившихся представників сторін за наявними документами в матеріалах справи.

Відповідно до частини 2 статті 101 Господарського процесуального кодексу України, апеляційний господарський суду не пов'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Повторно розглянувши справу у порядку статті 101 Господарського процесуального кодексу України, вислухавши пояснення представників сторін, у повному обсязі перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, судова колегія приходить до висновку, що апеляційна скарга Державного підприємства "Донузлавська вітрова електростанція" не  підлягає задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що 14.02.2004 року між Державним підприємством „Донузлавська вітрова електростанція” – Замовник та військовою частиною А 2677, правонаступником якої є Установа „28 управління начальника робіт” МО України (що підтверджується положенням про Установу „28 управління начальника робіт”) - Підрядник, укладено договір №14/02-01, відповідно до якого, військова частина А 2677 прийняла на себе зобов'язання в межах домовленої ціни, яка проіндексована з урахуванням рівня інфляції, виконати своїми силами та за рахунок залучених сил всі передбачені проектно-кошторисною документацією та цим договором будівельно-монтажні роботи на об'єкті: „Розширення ДП „Донузлавська вітрова електростанція” Чорноморська ділянка потужністю 2,4 МВТ 1-ша черга будівництва потужністю 1,2 МВт Чорноморського району АР Крим”, здати виконані роботи Державному підприємству „Донузлавська ВЕС” у строки які обумовлені планом-графіком, усувати протягом гарантійного строку експлуатації об'єкту недоробки, які обумовлені неякісним виконанням робіт, а відповідачу прийняти роботу та оплатити її.

Відповідно до пункту 2.1 вказаного договору, сторони передбачили ціну договору та встановили її на рівні 1882218,00 грн. з урахуванням ПДВ. Відповідно до пункту 2.2 вказаного договору, сторони передбачили, що ціна договору може бути переглянута у випадку зміни об'єму на складу робіт; зупинки робіт за рішенням Державного підприємства ДП „Донузлавська вітрова електростанція” та у зв'язку з непереможними обставинами; зміни за рішенням Державного підприємства „Донузлавська вітрова електростанція”, терміну будівництва; прийняття нових законодавчих та нормативних актів, які впливають на вартість робіт.

Додатковою угодою від 21.12.2004 року Державне підприємство "Донузлавська вітрова електростанція" та військова частина А 2677 внесли зміни до вказаного договору та передбачили зміну вартості робіт за договором № 14/02-01 від 14.02.2004 року. Також Додатковою угодою від 25.07.2005 року Державне підприємство "Донузлавська вітрова електростанція" та Установа "28 управління начальника робіт" Центрального спеціалізованого будівельного управління Міністерства оборони України внесли зміни до вказаного договору та передбачили зміну вартості робіт за договором № 14/02-01 від 14.02.2004 року.

Судовою колегією встановлено, що у виконання зазначеного вище договору № 14/02-01 від 14.02.2004 року, військовою частиною А 2677, як генеральним підрядником, було укладено договір підряду №68 від 28.05.2004 року з приватним підприємством "Оріон-техно", згідно з умовами якого приватне підприємство "Оріон-техно" зобов’язалось своїми силами виконати всі передбачені проектно-кошторисною документацією будівельно-монтажні роботи з будівництва об'єкта: „Розширення ДП „Донузлавська ВЕС” Чорноморська ділянка потужністю 2,4 МВТ, перша черга будівництва потужністю 1,2 МВТ”, а Генеральний підрядник – військова частина А 2677 мала прийняти роботу та оплатити її.

Факт виконання приватним підприємством "Оріон-техно" підрядних робіт, передбачених проектно-кошторисною документацією на суму 203634,00 грн. підтверджується рішенням господарського суду АР Крим від 23.10.2006 року у справі №2-19/9970-2006 за позовом приватного підприємства "Оріон-техно" до Установи "28 управління начальника робіт" Центрального спеціалізованого будівельного управління Міністерства оборони України про стягнення 203634,00 грн. яким зазначену суму стягнуто з Установи "28 управління начальника робіт" у якості заборгованості за виконані роботи на підставі договору підряду № 68 від 28.05.2004 року.

Згідно з частиною 2 статті 35 Господарського процесуального кодексу України, факти встановлені рішенням господарського суду (іншого органу що вирішує господарські спори) під час розгляду однієї справи не доводяться знову при вирішенні інших спорів в яких беруть участь ті самі сторони.

Оскільки рішення господарського суду АР Крим від 23.10.2006 року у справі №2-19/9970-2006 набрало законної сили, то є встановленим та не потребує повторного доведення факт виконання Установою "28 управління начальника робіт" МО України прийнятих на себе зобов’язань - робіт які були предметом договору від 14.02.2004 року №14/02-01 укладеного між Державним підприємством "Донузлавська вітрова електростанція " та військовою частиною А 2677- правонаступником якої є позивач. Зазначеним рішенням також встановлено, що роботи є виконаними відповідно до проектно-кошторисної документації на об'єкті: „Розширення ДП "Донузлавська вітрова електростанція". Чорноморська ділянка потужністю 2,4 МВТ. 1-ша черга будівництва потужністю 1,2 МВт Чорноморського району АРК.

На підставі викладеного, для Державного підприємства „Донузлавська вітрова електростанція” наступають наслідки у вигляді обов’язку прийняти роботу та оплатити її  вартість.

При цьому, судова колегія не може визнати обґрунтованим посилання відповідача в апеляційній скарзі на відсутність бюджетного фінансування на будівництво об’єкту, оскільки, відповідно до статті 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Судова колегія виходить з того, що відповідач мав можливість приймати участь у засіданнях суду першої інстанції та подавати суду необхідні докази в підтвердження власної позиції. Однак, будь-яких доказів у підтвердження відсутності бюджетного фінансування суду не надано. Інших доказів, що підтверджували б відсутність збоку Державного підприємства „Донузлавська вітрова електростанція” вини у несвоєчасному виконанні зобов`язання з оплати робіт суду також не надано.

При цьому, Державне підприємство „Донузлавська вітрова електростанція” укладало договір №14/02-01 від 14.02.2004 року від власного імені та виступало як самостійний господарюючий суб’єкт, однією з ознак якого є здатність відповідати за прийняті на себе зобов’язання.

Посилання Державного підприємства „Донузлавська вітрова електростанція” в апеляційній скарзі на акт звірки взаємних розрахунків, згідно з яким заборгованість Державного підприємства "Донузлавська вітрова електростанція" перед Установою "28 управління начальника робіт" МО України відсутня, також не може бути визнано належним доказом у справі оскільки, відповідно до частини 3 статті 43 Господарського процесуального кодексу України, визнання однією стороною фактичних даних і обставин, якими інша сторона обґрунтовує свої вимоги або заперечення, для господарського суду не є обов’язковими.

Відповідно до статей 525, 526 Цивільного кодексу України, одностороння  відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Оскільки матеріалами справи підтверджується заборгованість відповідача, визначено розмір та встановлено обов’язок її погасити, судова колегія вважає, що позовні вимоги Установи "28 управління начальника робіт" МО України є обґрунтованими.

Посилання відповідача на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, що виразилось у не призначенні експертизи, не можуть бути визнані обґрунтованими, оскільки питання про виконання позивачем обсягу робіт в рамках договору №14/02-01 від 14.02.2004 року, а також визначення її вартості було предметом дослідження в рамках судово-бухгалтерської експертизи у господарській справі №2-19/9970-2006 та відображено у рішенні господарського суду АР Крим від 23.10.2006 року, яке набрало законної сили та є належним доказом.

На підставі викладеного, судом першої інстанції вірно встановлено що заборгованість Державного підприємства "Донузлавська вітрова електростанція" перед Установою "28 управління начальника робіт" МО України підтверджується наявними у справі матеріалами, у зв’язку з чим, позовні вимоги підлягають задоволенню.

Що стосується припинення провадження в частині позовних вимог про зобов’язання прийняти виконані підрядні роботи то господарським судом АР Крим правомірно встановлено, що такі позовні вимоги не підпадають під дію пункту 1 статті 12 Господарського процесуального кодексу України та не можуть розглядатись у порядку господарського процесуального судочинства.

За таких обставин, оскаржуване рішення господарського суду АР Крим є законним та обґрунтованим, підстави для його скасування відсутні.

Керуючись статтями 101, 103 п.1, 105 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Державного підприємства "Донузлавська вітрова електростанція" залишити без задоволення

2. Рішення господарського суду Автономної республіки Крим від 18 січня 2007 року у справі № 2-2/447-2006 залишити без змін.

Головуючий суддя                                                  В.М. Плут

Судді                                                                                В.І. Гонтар

О.А. Щепанська