СУД
СУД
П О С Т А Н О В А

Іменем України

13.03.07                                                                                 Справа № 15/101ад.

Суддя Пономаренко Є.Ю.,

при секретарі судового засідання Подколзіній С.С.,

розглянувши матеріали справи за позовом

Прокурора м. Первомайська в інтересах держави в особі

Державної податкової інспекції у м. Первомайську, м. Первомайськ Луганської області

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Виробничо-комерційна фірма “Каскад”, м. Первомайськ Луганської області

про звернення стягнення на активи на суму 44693 грн. 00 коп.

За участю:

прокурора: Гришина Т.А.представників сторін:

від позивача –Золотарьов О.І. представник по довіреності №124/10-010-23 від 19.01.07;

від відповідача –Галічкін Ю.М. директор згідно протоколу загальних зборів від .

До початку слухання справи по суті не заявлено вимогу про фіксування  судового процесу з допомогою звукозаписувального технічного засобу у зв’язку з чим відповідно до п. 21 Прикінцевих та перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України  таке фіксування судом не здійснювалося.

Згідно п. 6 Прикінцевих та перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України, який набрав законної сили  з 1 вересня 2005 року, до початку  діяльності окружного адміністративного суду адміністративні справи, підвідомчі господарським судам відповідно до Господарського процесуального кодексу України,  вирішуються відповідним господарським  судом  за правилами Кодексу адміністративного судочинства України.

Позов подано за правилами Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 17 та ст. 104 Кодексу адміністративного судочинства України компетенція адміністративних судів поширюється на спори за зверненням суб’єкта владних повноважень у випадках, встановлених законом.

Виходячи з компетенції органів державної податкової служби, визначеної Законом України «Про державну податкову службу в Україні»та статтею 3 Закону України «Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами»(далі –Закон №2181), спори за позовами органів державної податкової служби про стягнення сум податкового боргу шляхом звернення стягнення на активи підприємства –боржника підлягають розглядові судами за правилами Кодексу адміністративного судочинства України.

Тому, виходячи з суб’єктного складу сторін, предмету судового розгляду та з урахуванням рекомендацій Верховного суду України, провадження у даній справі здійснювалося за правилами Кодексу адміністративного судочинства України.

Суть спору: позивачем заявлено вимоги про:

- про стягнення з відповідача на користь держави податкового боргу в сумі  44693 грн. 00 коп. за рахунок активів.

Заявами про уточнення позовних вимог від 13.03.2007р. прокурор та позивач просять стягнути з відповідача на користь держави податковий борг в сумі  44630 грн. 00 коп. за рахунок активів. Так, вказаними заявами зменшено розмір позовних вимог, які прийнято судом до провадження. При цьому предметом судового розгляду є вимоги з урахуванням вказаних заяв (стягнення за рахунок активів 44630 грн. 00 коп.)

Заявлені вимоги позивач обґрунтовує, зокрема наступним. Відповідач має узгоджене податкове зобов’язання з податку на додану вартість. У зв’язку з несплатою узгоджених податкових зобов’язань у відповідача мається податковий борг у сумі 44630 грн. 00 коп. Підприємству направлялися перша та друга податкові вимоги, майно перебуває у податковій заставі.

Представник позивача в судових засіданнях позовні вимоги підтримав у повному обсязі.

Представник відповідача проти позову не заперечує, та надав пояснення, якими підтвердив наявність податкового боргу не заперечуючи проти його розміру, та повідомив про наявність у підприємства дебіторської заборгованості у сумі близько 1 500 000 грн.

В ході судового розгляду справи судом досліджено всі надані до матеріалів справи пояснення та документи як докази.

Сторони не досягли примирення.

Розглянувши матеріали справи, додатково надані документи, вислухавши представників сторін, встановивши фактичні обставини справи, оцінивши надані докази, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі виходячи з наступних підстав.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Виробничо-комерційна фірма «Каскад»- допустило податкову заборгованість перед держбюджетом на суму 44630 грн. 00 коп.

Податковий борг на вказану суму утворився з податку на додану вартість  на підставі податкової декларації №10908 від 19.08.2005р.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 9 Закону України “Про систему оподаткування” платники податків і зборів (обов’язкових платежів) зобов’язані сплачувати належні суми податків і зборів (обов’язкових платежів) у встановлені законами терміни.

Відповідач зобов’язання по оплаті збору за забруднення навколишнього середовища виконував  не в повному обсязі допустивши заборгованість.

Згідно до п. 1.2. Закону №2181 податкове зобов’язання –зобов’язання платника податків сплатити до бюджетів або державних цільових фондів відповідну суму коштів  у  порядку  та у строки,  визначені цим Законом або іншими законами України.

Відповідно до п. 1.3 даного Закону податковий борг (недоїмка) - податкове  зобов'язання  (з урахуванням   штрафних   санкцій   за  їх  наявності),  самостійно узгоджене  платником податків або узгоджене в адміністративному чи судовому  порядку,  але  не сплачене у встановлений строк, а також пеня,  нарахована на суму такого податкового зобов'язання.

Згідно п.5.1 Закону №2181 податкове зобов'язання, самостійно визначене   платником податків у податковій  декларації,  вважається  узгодженим  з  дня подання такої податкової декларації.

Згідно пп. 4.1.4. п. 4.1. ст. 4 Закону №2181 якщо податковий (звітний) період дорівнює календарному кварталу або календарному півріччю, то платники податків подають податкові декларації протягом 40 календарних днів, наступних за останнім календарним днем звітного (податкового) кварталу.

Відповідно до пп.5.3.1. Закону №2181 платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового  зобов'язання,  зазначену  у  поданій  ним  податковій декларації,  протягом  десяти  календарних днів, наступних за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого підпунктом 4.1.4 пункту 4.1 статті 4 цього  Закону  для  подання податкової декларації.

Сума податкового зобов’язання у заявленому до стягнення розмірі визначена у податковій декларації та несплачена до цього часу відповідно до п.п. 1.3, 5.1 та 5.3.1. Закону №2181 стала сумою несплаченого податкового боргу.

На підставі ст. 20 Закону України «Про систему оподаткування»контроль за правильністю та своєчасністю справляння податків і зборів здійснюється державними податковими органами.

Позивачем вживались заходи для погашення податкового боргу у примусовому порядку:

-          боржнику вручено першу податкову вимогу від 05.09.2005р. №1/55 на суму 44630 грн. 00 коп.;

-          боржнику вручено другу податкову вимогу від 05.10.2005р. №2/164 на суму 44630 грн. 00 коп.;

-          28.10.2005р. в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна зареєстровано податкову заставу.

Крім того, підчас провадження у даній справі між сторонами по справі проведено звірення взаємних розрахунків. За результатами звірення складено акт звірення, згідно якого за даними обох сторін, заборгованість відповідача  склала   44 630 грн. 00 коп.

Відповідно до п.п. 3.1.1 п. 3.1 ст. 3  Закону № 2181 активи платника податків можуть бути примусово стягнені в рахунок погашення його податкового боргу виключно за рішенням суду.

У зв’язку з тим, що вказані заходи щодо примусової реалізації активів результатів не дали, позивач, відповідно до п.п. 3.1.1., 7.2.1. Закону України «Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами»та п. 11 ст. 10 Закону України «Про державну податкову службу», обґрунтовано звернувся до суду з позовом про стягнення податкового боргу шляхом звернення стягнення на активи відповідача на вищевказану суму.

На підставі вищевикладеного, позов підлягає задоволенню повністю.

Згідно ст. 160 Кодексу адміністративного судочинства України у судовому засіданні, в  якому закінчився розгляд справи, оголошено вступну та резолютивну частини постанови та повідомлено представників сторін про те, що постанову у повному обсязі буде виготовлено протягом 5-денного строку.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 17, 87, 94, 98, 158 - 163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

п о с т а н о в и в:

1.          Позов задовольнити повністю.

2.          Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Виробничо-комерційна фірма “Каскад”, м. Первомайськ Луганської області, вул. Щорса, б. 10, ідентифікаційний код за до державного бюджету податковий борг у сумі 44 630 грн. 00 коп. за рахунок активів.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, встановленого Кодексом адміністративного судочинства України, якщо таку заяву не було подано.

Постанову складено у повному обсязі та підписано 16.03.2007р.

Про апеляційне оскарження рішення суду першої  інстанції спочатку  подається  заява.  Обґрунтування  мотивів оскарження  і вимоги до суду апеляційної інстанції  викладаються  в  апеляційній скарзі.

Заява  про  апеляційне  оскарження  та  апеляційна  скарга подаються до адміністративного суду  апеляційної  інстанції  через суд  першої  інстанції,  який  ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно  надсилається  особою,  яка  її подає, до суду апеляційної інстанції.

Заява  про  апеляційне  оскарження  постанови  суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її складення  в  повному  обсязі. Апеляційна  скарга  на  постанову  суду першої інстанції подається протягом  двадцяти  днів  після  подання  заяви   про   апеляційне оскарження.

Апеляційна   скарга  може  бути  подана  без  попереднього подання заяви про апеляційне оскарження,  якщо скарга подається  у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя

Є.Ю. Пономаренко