ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД
ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" травня 2007 р.
Справа № 10/18

За позовом державної податкової
інспекції у Сторожинецькому районі

до приватного підприємця ОСОБА_1,
АДРЕСА_1

про припинення підприємницької
діяльності

Суддя       Т.І. Ковальчук

За участю представників:

Від позивача -Григоришин О.М.,  завідувач юридичним сектором, дов. від
19.03.2007 р.

Від відповідача -не з'явився

СУТЬ СПОРУ:

Позивач звернувся з позовом до
відповідача про припинення його підприємницької діяльності, мотивуючи позов
тим, що відповідач більше року не подає до державної податкової інспекції
податкових декларацій, передбачених чинним законодавством.

Провадження у справі відкрито
ухвалою від 08.02.2007 р., справу  до
розгляду в судовому засіданні призначено на 01.03.2007 р. за участю
представників сторін, від відповідача витребувано пояснення на позов та докази
в його обґрунтування.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що
відповідач протягом тривалого часу в порушення ст. 9 Закону України “Про
систему оподаткування” не подає до державної податкової інспекції у
Сторожинецькому районі податкові декларації,
що у відповідності до ст. 46 Закону України “Про державну реєстрацію
юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців” є підставою для скасування
державної реєстрації суб'єкта підприємницької діяльності.

Ухвалою від 06.04.2007 р.
провадження у справі зупинялося до 04.05.2007 р. для встановлення
місцеперебування відповідача.

Ухвалою від 04.05.2007 р.
провадження у справі поновлено.

Позивачем надано суду офіційні
довідки про те, що відповідач вибув з місця проживання в АДРЕСА_1 до м.
Чернівці, однак у м. Чернівці не значиться ні прописаним ні виписаним.

Враховуючи, що ухвали суду про
призначення справи до розгляду та відкладення розгляду справи в судовому
засіданні надсилалися на офіційну адресу відповідача, за якою він
зареєстрований як суб'єкт підприємницької діяльності та платник податків,
відповідач всупереч закону не повідомив ДПІ у Сторожинецькому районі про зміну
свого місцеперебування, тому у відповідності до ст. 40 КАС України  ухвали суду вважаються врученими відповідачу
і його неявка не перешкоджає вирішенню спору.

Представник позивача в судовому
засіданні 04.05.2007 р. позовні вимоги підтримав з підстав, викладених у
позові, пояснив, що відповідач з 2000 року не подає податкової звітності.

Заслухавши пояснення представника
позивача, розглянувши матеріали справи,
з'ясувавши фактичні обставини справи, суд встановив наступне.

Відповідач зареєстрований як
суб'єкт підприємницької діяльності Сторожинецькою районною державною
адміністрацією 06.12.1999 р. (а.с.4).

Згідно з довідкою позивача за
НОМЕР_1 відповідач не подає звітів до ДПІ у Сторожинецькому районі з 01.04.2000
р., заборгованості по платежах до бюджету не має (а.с.5 6).

Відповідно до ст. 9 Закону України
“Про систему оподаткування” платники податків і зборів зобов'язані подавати до
державних податкових органів та інших державних органів відповідно до законів
податкові декларації, бухгалтерську звітність та інші документи і відомості,
пов'язані з обчисленням і сплатою податків і зборів (обов'язкових платежів).
Згідно з підпунктом 4.1.4 б) пункту 4.1 статті 4 Закону України “Про порядок
погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними
цільовими фондами” від 21.12.2000 року № 2181-ІІІ (далі -Закон) передбачено
подання платниками податків декларацій за базовий (звітний) період, що дорівнює
календарному кварталу або календарному півріччю, -протягом 40 календарних днів,
наступних за останнім календарним днем звітного (податкового) кварталу
(півріччя).

Матеріалами справи та поясненнями
представника позивача підтверджується порушення відповідачем вказаних положень
законів протягом періоду, що більше одного року, -починаючи з квітня 2000 р.,
вказане порушення триває також на день розгляду справи судом.

У відповідності до ч. 6 ст. 59
Господарського кодексу України суб'єкт господарювання ліквідується, зокрема, у
разі скасування його державної реєстрації у випадках, передбачених законом.

Згідно зі ст. 247 ГК України у разі
здійснення суб'єктом господарювання діяльності, що суперечить закону чи
установчим документам, до нього може бути застосовано
адміністративно-господарську санкцію у вигляді скасування державної реєстрації
цього суб'єкта та його ліквідації на підставі рішення суду.

Підстави і порядок скасування
державної реєстрації суб'єкта господарювання-фізичної особи,  яка здійснюється у формі припинення
підприємницької діяльності, регламентуються Законом України “Про державну
реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб -підприємців”.

Згідно з ч. 2 ст. 46 цього Закону
однією з підстав для постановлення судового рішення про припинення
підприємницької діяльності фізичної особи-підприємця є неподання протягом року
органам державної податкової служби податкових декларацій, документів
фінансової звітності відповідно до закону.

Згідно з п. 17  ч. 1 ст. 11 Закону України “Про державну
податкову службу” органи державної податкової служби мають право звертатися у
передбачених законом випадках до судових органів із заявою (позовною заявою)
про скасування державної реєстрації суб'єкта підприємницької діяльності.

За таких обставин позов належить
задовольнити.

На підставі викладеного, керуючись
статтями 17, 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

П О С Т А Н О
В И В :

1.          Позов задовольнити.

2.
Припинити підприємницьку діяльність приватного підприємця ОСОБА_1,  ІНФОРМАЦІЯ_1, АДРЕСА_1, ідентифікаційний код
НОМЕР_2.

3. Стягнути з ОСОБА_1,  ІНФОРМАЦІЯ_1, АДРЕСА_1, ідентифікаційний код
НОМЕР_2, судовий збір у сумі 3,40 грн. у доход Державного бюджету України.

4. У день набрання постановою
законної сили надіслати її копію державному реєстратору за місцем реєстрації  приватного підприємця ОСОБА_1 для внесення до
Єдиного державного реєстру запису про судове рішення щодо припинення
підприємницької діяльності фізичної особи -підприємця.

Постанова  набирає законної сили після  закінчення строку подання заяви про апеляційне
оскарження,  встановленого Кодексом
адміністративного судочинства України , якщо таку заяву не було подано.

Якщо було подано  заяву
про  апеляційне  оскарження,
але апеляційна  скарга  не
була  подана  у
строк,  встановлений  КАС України,
постанова набирає законної сили після закінчення цього строку.

У
разі  подання  апеляційної скарги судове рішення,  якщо його
не  скасовано,  набирає
законної  сили   після
закінчення апеляційного розгляду справи.

Якщо  строк
апеляційного  оскарження  буде поновлено,  то вважається, що постанова не набрала
законної сили.

Про апеляційне оскарження
рішення  суду  першої
інстанції спочатку  подається  заява.
Обґрунтування  мотивів  оскарження
і вимоги до суду апеляційної інстанції викладаються  в
апеляційній скарзі.

Заява  про
апеляційне  оскарження  та
апеляційна  скарга подаються до
адміністративного суду  апеляційної  інстанції
через суд  першої  інстанції,
який  ухвалив оскаржуване судове
рішення. Копія апеляційної скарги одночасно
надсилається  особою,  яка  її
подає, до суду апеляційної інстанції.

Заява  про
апеляційне  оскарження  постанови
суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її
проголошення,  а в разі   складення
постанови  у  повному
обсязі  відповідно  до статті 160 КАС України -  з
дня  складення  в
повному  обсязі.

Апеляційна  скарга
на  постанову  суду першої інстанції подається протягом  двадцяти
днів  після  подання
заяви   про   апеляційне оскарження.

Апеляційна   скарга
може  бути  подана
без  попереднього подання заяви
про апеляційне оскарження,  якщо скарга
подається  у строк, встановлений для
подання заяви про апеляційне оскарження.

Постанова
складена в повному обсязі, проголошена і підписана 04 травня 2007 року.

Суддя                                                             Т.І. Ковальчук