Харківський апеляційний
господарський суд
Постанова

Іменем України

Адміністративна справа                          Колегія суддів  по 1-й інстанції у складі:

№ АС-13/476-06
головуючий суддя -Водолажська Н.С.

суддя -Мамалуй О.О.

суддя -Мінаєва О.М.

Доповідач по 2-й інстанції:

суддя -Шутенко І.А.

07 травня
2007р.
м. Харків

Колегія суддів Харківського апеляційного
господарського суду  у складі:
головуючого судді  Шатенко І.А., суддів
Бабакової Л.М., Карбань І.С.

при секретарі -Міракові Г.А.

за участю представників сторін:

позивача -ОСОБА_3 за
довіреністю б/н від 22.09.2006р.

відповідача -Носова К.В.
за довіреністю №484/9/10-018 від 14.02.2007р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні
Харківського апеляційного господарського суду у м. Харкові апеляційну (вх.
НОМЕР_16) Харківської ОДПІ у Харківській області на   постанову господарського суду Харківської
області від 21.02.2007 р.  по справі  № АС- 13/476-06

за позовом  СПД ФО ОСОБА_1, с. Васищево, Харківська
область,

до   Харківської ОДПІ у Харківській області

про визнання недійсними рішень, -

встановила:

Позивач звернувся до господарського суду Харківської області з
позовом, в якому, просив визнати недійсними рішення Харківської ОДПІ у
Харківській області НОМЕР_1 про застосування штрафних (фінансових) санкцій на
суму 2928,6 грн. та НОМЕР_2 в частині застосування штрафних санкцій в сумі 1700
грн.

Постановою господарського суду Харківської області від 21.02.2007
р.  по справі № АС- 13/476-06 позовні
вимоги задоволені повністю. Визнано недійсними рішення Харківської ОДПІ у
Харківській області НОМЕР_1 про застосування штрафних (фінансових) санкцій на
суму 2928,6 грн. та НОМЕР_3 в частині застосування штрафних санкцій в сумі 1700
грн.

Відповідач з постановою господарського суду Харківської області
від 21.02.2007 р. по справі № АС-13/476-06 не погоджується, подав апеляційну
скаргу, в якій просить скасувати вищевказану постанову господарського суду
Харківської області та прийняти нову, якою відмовити позивачу у задоволенні
позовних вимог повністю, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм
матеріального права.

Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що законодавством передбачено
зберігання Книги ОРО саме у господарській одиниці (якою є торгівельний
павільйон, де здійснює свою діяльність позивач).

Стосовно застосування штрафних санкцій за порушення п.   13
ст.   3   ЗУ „Про застосування реєстраторів
розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг”,
апелянт зазначає, що висновки перевіряючих про порушення позивачем п. 13 ст. 3
Закону „Про застосування РРО у сфері торгівлі, громадського харчування та
послуг”, не лише підтверджені наявними у справі доказами, а і доведені судовим
рішенням по цій справі.

Крім того, апелянт
відмічає, що відповідно до ч. 4 ст. 17 Закону України „Про державне
регулювання виробництва та обігу спирту етилового, коньячного і плодового,
алкогольних напоїв і тютюнових виробів” № 481/95-ВР від 19.12.1995р. (далі -
Закон № 481) рішення про стягнення штрафів, передбачених частиною другою цієї
статті, приймаються органом, який видав ліцензію на право виробництва і торгівлі
спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим
виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, спиртом-сирцем
виноградним, спиртом-сирцем плодовим, алкогольними напоями і тютюновими
виробами, та іншими органами виконавчої влади у межах їх компетенції,
визначеної законами України.

Отже, апелянт вважає, що оскільки перевіркою позивача було
встановлено порушення ст.15 Закону України „Про державне регулювання
виробництва та обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних
напоїв і тютюнових виробів”, відповідачем правомірно прийнято рішення про
застосування штрафних санкцій НОМЕР_3

Позивач надав заперечення на апеляційну скаргу, в яких постанову
господарського суду Харківської області від 21.02.2007р. по справі №АС-13/476-06
вважає законною та обґрунтованою, просить залишити її без змін а апеляційну
скаргу без задоволення.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників
сторін, дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність
застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права,
колегія суддів дійшла висновку про те, що апеляційна скарга  підлягає частковому задоволенню виходячи із
наступного.

Під час апеляційного провадження встановлено, що 08.09.2006р.
головними державними податковими ревізорами-інспекторами Державної податкової
адміністрації у Харківській області Вовченком К.С. та Ольховським Є.Б. на
підставі направлень НОМЕР_4 та НОМЕР_5 була проведена перевірка СПД ФО ОСОБА_1
щодо  контролю за здійсненням розрахункових
операцій у сфері готівкового та безготівкового обігу  суб'єктами підприємницької діяльності
торгового павільйону, розташованого АДРЕСА_1, що належить СПДФО ОСОБА_1

За результатами перевірки складено акт перевірки щодо  контролю за здійсненням розрахункових
операцій у сфері готівкового та безготівкового обігу  суб'єктами підприємницької діяльності
НОМЕР_6.

Як вбачається з акту перевірки НОМЕР_7 перевіряючими встановлено:
невідповідність суми готівкових коштів на місці проведення розрахунків  сумі, яка зазначена у денному звіті РРО
(х-звіті) і розмірі 498,22 грн.; проведення розрахункових операцій через РРО
без використання режиму попереднього програмування назви товару та кількості;
проведення розрахункових операцій через РРО
на неповну суму вартості проданих товарів при продажу 100гр. горілки (на
розлив) „Неміров пшенична” по ціні 2,50 грн., розрахунковий документ не
роздрукований та не виданий покупцю; здійснення роздрібної торгівлі без
наявності відповідної ліцензії; здійснення торгівлі алкогольними напоями на
розлив без наявності відповідної ліцензії; здійснення торгівельної діяльності,
яка підлягає патентуванню без одержання відповідного торгового патенту; не
зберігання книг обліку розрахункових операцій (КОРО) протягом встановленого
законодавством терміну.

Згідно вищевикладеного, перевіряючи дійшли висновку про порушення
позивачем п. 1, 2, 6, 11, 13 ст. 3 Закону України „Про застосування РРО в сфері
торгівлі, громадського харчування та послуг” від 01.06.200р., ч. 6 ст. 15
Закону України „Про державне регулювання виробництва і торгівлі спиртом
етиловим, коньячним і плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами”
від 19.12.1995р., із змінами та доповненнями.

На підставі акту перевірки НОМЕР_6., враховуючи виявлені
порушення, керівником Харківською ОДПІ у Харківській області були прийняті
рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій НОМЕР_8 на суму 2928,6
грн., за порушення законодавства про застосування реєстраторів розрахункових
операції у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, та рішення про
застосування фінансових санкцій НОМЕР_9 на загальну суму 3400,0 грн. , з яких
1700,00грн. за роздрібну торгівлю тютюновими виробами без придбання відповідної
ліцензії та 1700,00грн. за торгівлю алкогольними напоями на розлив без придбання
відповідної ліцензії.

Оскільки позивач оскаржував рішення про застосування фінансових
санкцій НОМЕР_9 в частині застосування штрафних санкцій в сумі 1700,00грн. за
торгівлю алкогольними напоями на розлив без придбання відповідної ліцензії то
суд апеляційної інстанції з'ясовує фактичні обставини та перевіряє їх доказами
в межах позовних вимог.

Стосовно застосування відповідачем відносно позивача штрафних
(фінансових) санкцій за торгівлю алкогольними напоями на розлив без придбання
відповідної ліцензії в розмірі 1700,00грн. колегія суддів вважає необхідним
відмітити наступне.

З матеріалів справи вбачається, що СПДФО ОСОБА_1 здійснює
роздрібну торгівлю алкогольними напоями на підставі ліцензії, виданої
Регіональним управлінням департаменту з питань адміністрування акцизного збору
і контролю за виробництвом та обігом підакцизних товарів Державної податкової
адміністрації України в Харківській області НОМЕР_10, дійсна з 11.11.2005 р. до
11.11.2006 р.

Також, матеріали справи свідчать, що викликані у судове засідання
суду першої інстанції в якості свідків перевіряючи Ольховський Є. Б., Волченко
К. С, пояснили, що замовили 100 гр. горілки, яку налили у пластиковий
стаканчик, також пляшку горілки, пачку цигарок. На 100 гр. горілки
розрахунковий чек продавцем виданий не був.

Відповідач у запереченнях зазначив, що оскільки продавець з актом
перевірки ознайомлена, претензій до перевіряючих не мала, про що свідчить запис
в акті перевірки, то вона не заперечувала факт реалізації спиртних напоїв на
розлив.

Однак, в матеріалах справи наявні письмові поясненнях та фіксація
показань в суді першої інстанції, продавця ОСОБА_2, викликаної як свідка, яка
пояснила, що реалізацію спиртних напоїв на розлив особисто не здійснювала.

Крім того, колегія суддів не приймає твердження відповідача
стосовно того, що оскільки продавець з актом перевірки ознайомлена, претензій
до перевіряючих не мала, про що свідчить запис в акті перевірки, то вона не
заперечувала факт реалізації спиртних напоїв на розлив, оскільки з акту
перевірки вбачається, що продавець від підпису та від дачі пояснень
відмовилась, та відповідачем наданий акт відмови від підписання матеріалів
перевірки. Також в матеріалах справи наявний акт НОМЕР_11 відмови від
підписання матеріалів перевірки від 08.09.2006р.

Оскільки відповідно до приписів п. 2 ст. 71 КАС України обов'язок
доведення правомірності прийнятого рішення покладений на відповідача, колегія
суддів вважає законним висновок господарського суду Харківської області, що
відповідач не довів дійсність висновків акту перевірки в цій частині, а позовні
вимоги в цій частині підлягають задоволенню.

Крім того, колегія суддів вважає необхідним відмітити, що
задовольняючи позовні вимоги в частині скасування рішення Харківської ОДПІ про
застосування штрафних (фінансових) санкцій НОМЕР_8 на суму 2928,60 грн. за
порушення законодавства про застосування реєстраторів розрахункових операції у
сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, суд першої інстанції виходив
з того, що оскаржуваним рішенням НОМЕР_12 застосована відповідальність за
порушення саме п. 6 ст. З Закону України „Про застосування РРО в сфері
торгівлі, громадського харчування та послуг", який не містить посилання на
місце зберігання КОРО, а не Порядку реєстрації та ведення книг обліку
розрахункових операцій і розрахункових книжок. Оскільки позивачем в судовому
засіданні для огляду надана КОРО НОМЕР_13, копія якої залучена до матеріалів
справи, що спростовує висновки перевіряючих, то суд першої інстанції вважає
неправомірним застосування санкцій за це порушення. Також, господарський суд
Харківської області виходив з того, що у Харківської ОДПІ були відсутні
повноваження на прийняття рішення про застосування штрафних (фінансових)
санкцій НОМЕР_14.

Колегія суддів не може погодитись з такими висновками місцевого
господарського суду виходячи з наступного.

Статтею 1 Закону України „Про державну податкову службу” від
04.12.1990р. (далі Закон №509) до системи органів державної податкової служби
віднесено Державну податкову адміністрацію України, державні податкові адміністрації
в АР Крим, областях, містах Києві та Севастополі, державні податкові інспекції
в районах, містах (крім міст Києва та Севастополя), районах у містах.

Згідно з п.1 ст. 8 Закону № 509 на Державну податкову
адміністрацію України покладено функцію безпосереднього виконання, а також
організації роботи державних податкових адміністрацій та державних податкових
інспекцій, пов'язану із проведенням роботи по боротьбі з незаконним обігом
алкогольних напоїв та тютюнових виробів, веденням реєстрів імпортерів, експортерів,
оптових та роздрібних торговців, місць зберігання алкогольних напоїв та
тютюнових виробів, ...застосуванням у випадках, передбачених законодавством,
фінансових санкцій до суб'єктів підприємницької діяльності за порушення
законодавства про виробництво і обіг спирту етилового, коньячного, плодового,
алкогольних напоїв і тютюнових виробів, здійсненням заходів по вилученню та
знищенню або передачі на промислову переробку алкогольних напоїв, знищенню
тютюнових виробів, що були незаконно вироблені чи знаходилися у незаконному
обігу.

Відповідно до ч. 4 ст. 17 Закону „Про державне: регулювання
виробництва та обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних
напоїв і тютюнових виробів” № 481/95-ВР від 19.12.1995р. (далі - Закон № 481)
рішення про стягнення штрафів, передбачених частиною другою цієї статті,
приймаються органом, який видав ліцензію на право виробництва і торгівлі
спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим
виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, спиртом-сирцем
виноградним, спиртом-сирцем плодовим, алкогольними напоями і тютюновими
виробами, та іншими органами виконавчої влади у межах їх компетенції,
визначеної законами України.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає необхідним відмітити, що
Харківська ОДПІ є іншим органом, якому Законом № 509 надано право здійснювати
перевірки та застосовувати штрафи за порушення норм Закону № 481.

Отже, колегія суддів вважає неправомірним висновок господарського
суду Харківської області, що у Харківської ОДПІ були відсутності повноважень на
прийняття рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій НОМЕР_14.

Також колегія суддів відмічає, що п. 4.6 Порядку реєстрації та
ведення книг обліку розрахункових операцій і розрахункових книжок затвердженого
наказом Державної податкової адміністрації України від 1 грудня 2000 р. № 614
(далі - Порядок) передбачено, що СПД повинен забезпечити ведення в
установленому порядку поточної, а також зберігання у господарській одиниці
останньої використаної книги обліку розрахункових операцій, зареєстрованої на
РРО.

Відповідно до п. 7.5. Порядку - Використання книги ОРО,
зареєстрованої на РРО, передбачає наявність книги ОРО на місці проведення
розрахунків, де встановлено РРО.

Таким чином, колегія суддів вважає необхідним зазначити, що
законодавством передбачено зберігання Книги ОРО саме у господарській одиниці
(якою є торгівельний павільйон, де здійснює свою діяльність Позивач).
Відсутність належних умов для зберігання книг ОРО у торговому павільйоні
Позивача жодним чином не звільняє його від обов'язку по зберіганню таких книг,
як і не звільняє його від відповідальності за таке не зберігання.

Крім того, колегія суддів відмічає, що  згідно акту перевірки перевіряючими
встановлена невідповідність сум готівкових коштів на місці проведення
розрахунків сумі, яка зазначена у денному звіті РРО (х-звіті) у розмірі 498,22
грн.

Матеріали справи свідчать, що обґрунтовуючи своїх заперечення
проти наявності виявленого порушення, позивач посилається на те, що напередодні
СПДФО ОСОБА_1 уповноважив продавця ОСОБА_2 здійснити закупівлю товару і надав
грошові кошти в розмірі 500,00грн., та 08.09.2006 р., після перевірки була
проведена закупівля товару на суму 372,92 грн. До матеріалів справи надана
видаткова накладна НОМЕР_15 на суму 372,92 грн.

Колегія суддів не приймає наданий документ як доказ, оскільки
позивачем не доведено того, що продавець був уповноважений на здійснення
будь-яких правочинів від імені СПДФО ОСОБА_1 Крім того, в наданих позивачем
документах відсутні дані про проведення службової видачі, що є обов'язком при
дотриманні касової дисципліни.

Отже, висновки перевіряючих про порушення позивачем приписів п. п.
13 ст. 3 Закону України „Про застосування РРО в сфері торгівлі, громадського
харчування та послуг" є правомірними.

Таким чином, колегія суддів зазначає, що суд першої інстанції
неправомірно дійшов висновку про задоволення позовних вимог в частині визнання
недійсними рішення Харківської ОДПІ у Харківській області НОМЕР_1 про
застосування штрафних (фінансових) санкцій на суму 2928,60 грн.

За таких обставин, постанову господарського суду Харківської
області від 21.02.2007р. по адміністративній справі № АС-13/476-06 прийнято не
у відповідності з матеріалами справи, фактичними обставинами та чинним
законодавством. Заперечення викладені в апеляційній скарзі є обґрунтованими і є
підставою для часткового скасування оскарженої постанови.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 195, 196, п. 3 ст.
198, п. 1, п. 4  ст. 202, ч. 2 ст.205,
ст.207, 209, 211, 212 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія
суддів апеляційного господарського суду одноголосно, -

постановила

Апеляційну скаргу задовольнити частково.

Постанову господарського суду Харківської області від 21.02.2007р.
по адміністративній справі № АС-13/476-06 в частині визнання недійсними рішення
Харківської ОДПІ у Харківській області НОМЕР_1 про застосування штрафних
(фінансових) санкцій на суму 2928,60 грн. скасувати та прийняти в цій частині
нове судове рішення.

Відмовити в позові в
частині визнання недійсними рішення Харківської ОДПІ у Харківській області
НОМЕР_1 про застосування штрафних (фінансових) санкцій на суму 2928,60 грн.

В іншій частині постанову
господарського суду Харківської області від 21.02.2007р. по адміністративній
справі № АС-13/476-06 залишити без змін.

Дана постанова набирає
чинності з дня її проголошення.

Роз'яснити сторонам, що
вони мають право на дану постанову подати касаційну скаргу до Вищого
адміністративного суду України протягом одного місяця після набрання законної
сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції.

Справу направити до суду
першої інстанції.

Головуючий суддя

Судді