СУД
СУД
П О С Т А Н О В А

Іменем України

16.03.07                                                                                 Справа № 9/36ад

Суддя Ворожцов А.Г., розглянувши матеріали справи за позовом

Державної інспекції з контролю за цінами Луганської області

до Комунального підприємства «Краснодонтеплосервіс», м. Краснодон Луганської області

про стягнення 9814 грн. 08 коп.

в присутності представників:

від позивача - Сердюков А.П. - заст. нач. юр. відділу, дов. № 34-03/398 від 05.02.07

від відповідача –Томчук О.В. - юрисконсульт, дов. № 80 від 22.02.07

Суть спору: позивачем заявлена вимога про стягнення з відповідача, КП «Краснодонтеплосервіс», суми економічних санкцій відповідно до рішення  Держінспекції з контролю за цінами в Луганській області від 14.11.06р. № 191 на суму 9814 грн. 08 коп.

Відповідач, КП «Краснодонтеплосервіс», відзивом на позов від 19.02.07р. № 77 проти позову заперечує, вважає необґрунтовано завищеним розмір вартості послуг з теплопостачання для бюджетних установ, до того ж у листопаді і квітні 2006 року зовнішня температура була плюсовою, а що стосується населення, то будинки, які зазначені в акті перевірки, взагалі не опалювалися і плата за опалення не нараховувалася.

В обгрунтування позову позивач виклав таке.

Позивач здійснив перевірку відповідача з питання додержання державної дисципліни цін при формуванні, встановленні та застосуванні цін на послуги з теплопостачання, за результатами якої складено акт від 24.10.06р. № 06262.

В результаті перевірки встановлено, що при розрахунках за фактично надані послуги:

* у листопаді 2005 року та квітні 2006 року для бюджетних установ (ПТУ № 88 «Гірничий ліцей», Краснодонська філія інженерії і менеджменту СНУ ім. В.Даля, Краснодонська психіатрична лікарня, Палац спорту) необґрунтовано завищено розмір вартості послуг з теплопостачання внаслідок застосування неправильного механізму розрахунку спожитої теплової енергії (без урахування показників температури зовнішнього повітря),

* у січні 2006 року для населення завищено розмір вартості послуг з опалення при включенні фактично не наданих послуг за рахунок зниження нормативного відпуску, врахованого у чинних тарифах.

Ці факти, за твердженням позивача, є порушенням п. 6 ст. 2, пп. 2.6 ст. 21, п. 2 ст. 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»від 24.06.04р. № 1875-ІV (далі –Закон 1875), п. 6.1.4 Міжгалузевих норм споживання електричної та теплової енергії для установ і організацій бюджетної сфери України, затв. наказом Держкомітету України з енергозбереження від 25.10.99р. № 91 (далі –Наказ 91), п. 2.2.4 КТМ 204 України 244-94 Норми та вказівки з нормування витрат палива та теплової енергії на опалення житлових споруд, а також на господарсько-побутові потреби в Україні, затв. Держжитлокомунгоспом України 14.12.93р. (далі –КТМ 204), постанови КМУ Про затвердження Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення  від 21.07.05р. № 630 (далі –Постанова 630).

Згідно додатку 1 КТМ 204 України 244-94 для розрахунку витрат тепла на опалення, вентиляцію та гаряче водопостачання житлових та громадських споруд розрахунковою температурою зовнішнього повітря міста Краснодона Луганської області є температура –26 градусів.

Сума додаткової виручки склала 3271 грн. 36 коп.

Позивач посилається на ст. 14 Закону України «Про ціни та ціноутворення»як на підставу стягнення необґрунтовано отриманої суми виручки в дохід бюджету та застосування штрафу у подвійному розмірі.

Рішенням позивача від 14.11.06р. № 191 за вказане порушення до відповідача застосовані економічні санкції у розмірі 9814,08 грн., у т.ч. штраф –6542,72 грн.

Рішення позивача не виконано, не оскаржене та є чинним.

Оцінивши доводи позивача та відповідача і надані докази, суд встановив наступне.

В результаті перевірки позивач встановив, що при розрахунках за фактично надані послуги в листопаді 2005 та квітні 2006 року для бюджетних установ відповідач необґрунтовано завищив розмір вартості послуг з теплопостачання внаслідок застосування неправильного механізму розрахунку спожитої теплової енергії (без урахування показників температури зовнішнього повітря). Крім того, в січні 2006 року для населення відповідач завищив розмір вартості послуг з опалення при включенні фактично не наданих послуг за рахунок зниження нормативного відпуску, врахованого у чинних тарифах.

В акті перевірки від 24.10.06р. № 06262 (стор. 3) зазначено, що за період опалювального сезону 2005 –2006 років при нарахуванні плати населенню за централізоване теплопостачання позивач користувався тарифами, які затверджені розпорядженням голови облдержадміністрації від 02.08.02р. № 468 «Про внесення змін та доповнень до розпорядження голови обласної держадміністрації від 30.11.99р. № 893 Про тарифи на житлово-комунальні послуги, що надаються населенню», а саме:

* централізоване опалення –1,34 грн. з ПДВ за 1 кв. м. опалювальної площі за місяць в опалювальний період,

* горяче водопостачання –1,73 грн. за 1 кв. м. з ПДВ,

* теплова енергія за 1 Гкал –55,51 грн. з ПДВ.

Позивач в акті зазначив, що відповідно до ст. 144 Конституції України органи місцевого самоврядування в межах повноважень, визначених законом, приймають рішення, які є обов’язковими до виконання на відповідній території.

Рішенням Краснодонської міської ради Луганської області від 30.06.06р. № 2/211 Про встановлення тарифів на послуги з теплопостачання для населення затверджені та введені в дію з 01.08.06р. тарифи для населення у розмірі 4,37 грн. за 1 кв. м. з ПДВ для котелень, які працюють на газовому паливі.

Позивач стверджує, що відповідач не надав розрахунки щодо економічно обґрунтованих витрат на затверджений тариф органом місцевого самоврядування, що привело до порушення вимог п.п. 2, 3 ст. 31 Закону 1875.

На стор. 4 вказаного акту позивач зазначив, що у порушення вимог Постанови 630 в період опалювального сезону 2005 –2006 років при нарахуванні плати за централізоване опалення населенню відповідачем не в повному обсязі проводилися перерахунки плати за дні відсутності опалення. Зайво нарахована сума за період з 01.01.06р. по 31.01.06р. складає 901,05 грн., що складає 87,35%.

Крім того, розрахунки із споживачами 2-ї групи за спожиту теплову енергію проводилися розрахунковим методом без врахування температурного режиму.

Таким чином, констатує позивач в акті перевірки, розрахунки із споживачами 2-ї групи за спожиту теплову енергію при відсутності приладів обліку при відсутності приладів обліку, необхідно проводити згідно з КТМ 204, а зайво нарахована сума за період з 01.01.05р. по 30.04.06р. складає 2484,29 грн., яка сплачена споживачами у розмірі 100%. Позивачу необхідно провести перерахунки зайво нарахованої плати споживачам на загальну суму 3385,34 грн. (901,05 грн. + 2484,29 грн.).

Посилаючись на п. 1.4 наказу Мінекономіки та з питань європейської інтеграції України та Мінфіну України від 01.03.01р. № 298/519 Про затвердження Інструкції про порядок застосування економічних та фінансових (штрафних) санкцій органами державного контролю за цінами позивач зазначив в акті, що це порушення є підставою для застосування економічних санкцій за порушення державної дисципліни цін, а саме: включення у вартість продукції та послуг ціни (тарифу) які регулюються, фактично не виконаних або виконаних не в повному обсязі послуг.

Позивач стверджує, що ці факти є порушенням п. 6 ст. 2, п. 2.6 ст. 21, п. 2 ст. 32 Закону 1875, пп. 6.1.4 Наказу 91 та інших нормативних актів.

Оцінивши доводи позивача та відповідача і надані докази, суд дійшов висновку про обґрунтованість заявлених вимог з огляду на наступне.

Щодо суми додаткової виручки за надання послуги опалення для населення за період січня 2006 року, то в додатку до акту перевірки у 4-й колонці зазначено кількість днів відсутності опалення, що вплинуло на завищення розміру вартості послуг з опалення за фактично не наданими послугами.

Відповідно до п. 3 Положення про Державну інспекцію з контролю за цінами, затв. постановою КМУ від 13.12.2000р. № 1819 до компетенції позивача віднесено здійснення контрольно-наглядових функцій з питань додержання, у т.ч. і підприємствами, вимог щодо застосування цін і тарифів.

З наданих позивачем матеріалів відносно населення випливає, що при перевірці ним встановлено порушення тарифної політики щодо вимог Постанови 630, оскільки у разі ненадання зазначених послуг, відповідач повинен був коректувати плату за надані послуги з опалення.

Це зазначено і у рішенні позивача № 191 від 14.11.06р.: в січні 2006 року для населення завищено розмір вартості послуг з опалення при включенні фактично не наданих послуг за рахунок зниження нормативного відпуску, врахованого у діючих тарифах.

Відповідно до п. 2 ст. 32 Закону 1875 розмір плати за комунальні послуги розраховується виходячи з  розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або за нормами, затвердженими в установленому порядку.

Щодо розрахунків за фактично надані послуги в листопаді 2005 та квітні 2006 року для бюджетних установ, то ці дані наведені у відповідному додатку до акту перевірки.

Позивачем були взяті до уваги відповідні рахунки-фактури відповідача, надані відповідним бюджетним установам. За цими рахунками відповідач виставляв бюджетним установам суми для сплати, виходячи із нормативної вартості 1 Гкал 184,82 грн. без врахування показників температури зовнішнього повітря та неправильно застосовуючи механізм розрахунку спожитої теплової енергії (йдеться про коефіцієнт зовнішнього повітря, який відповідачем помилково застосований за позначкою 1,064), що призвело також до порушення тарифної політики, що й було відображено у додатку № 2 до акту перевірки.

Відповідно до ст. 14 Закону України «Про ціни та ціноутворення» необґрунтовано отримана підприємством сума виручки внаслідок порушення державної дисципліни цін, підлягає стягненню у дохід відповідного бюджету із застосуванням штрафу у двократному розмірі.

Суд вважає, що рішенням Держінспекції з контролю за цінами в Луганській області від 14.11.06р. правомірно за вказані порушення на підставі Закону України «Про ціни та ціноутворення»застосовані санкції у розмірі 9814 грн. 08 коп., у т.ч. штраф у розмірі 6542 грн. 72 коп.

За таких підстав позов підлягає задоволенню.

Згідно ст. 160 Кодексу адміністративного судочинства України у судовому засіданні, в  якому закінчився розгляд справи, оголошено вступну та резолютивну частини постанови та повідомлено представників сторін про те, що постанову у повному обсязі буде виготовлено протягом 5-денного строку.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 17, 87, 89, 94, 98, 158 - 163 Кодексу адміністративного судочинства України,   суд

п о с т а н о в и в:

1.   Позов задовольнити.

2. Стягнути з відповідача, КП «Краснодонтеплосервіс», іден.код 33425140, 94400,  Луганська обл., м. Краснодон, просп. Молодої Гвардії, б. 7, суму економічних санкцій відповідно до рішення Держінспекції з контролю за цінами в Луганській області від 14.11.06р. у розмірі 9814,08 грн. до Державного бюджету України.

Постанова  набирає законної сили після  закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження,  встановленого Кодексом адміністративного судочинства України, якщо таку заяву не було подано.

Постанову складено у повному обсязі та підписано 20.03.2007р.

Про апеляційне оскарження рішення  суду  першої  інстанції спочатку  подається  заява.  Обґрунтування  мотивів  оскарження  і вимоги до суду апеляційної інстанції  викладаються  в  апеляційній скарзі.

Заява  про  апеляційне  оскарження  та  апеляційна  скарга подаються до адміністративного суду  апеляційної  інстанції  через суд  першої  інстанції,  який  ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно  надсилається  особою,  яка  її подає, до суду апеляційної інстанції.

Заява  про  апеляційне  оскарження  постанови  суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення,  а в разі   складення   постанови  у  повному  обсязі  відповідно  до статті 160 цього Кодексу -  з  дня  складення  в  повному  обсязі. Апеляційна  скарга  на  постанову  суду першої інстанції подається протягом  двадцяти  днів  після  подання  заяви   про   апеляційне оскарження.

Апеляційна   скарга  може  бути  подана  без  попереднього подання заяви про апеляційне оскарження,  якщо скарга подається  у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя                                                                                     А.Г. Ворожцов