ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  МІСТА СЕВАСТОПОЛЯ
РІШЕННЯ

"12" березня 2007 р.
справа № 20-12/128

За позовом: Комунального підприємства “Кіновідеопрокат” (99008, м. Севастополь, вул. Адм. Октябрського, 34)

до:  Товариства з обмеженою відповідальністю “Фірма “Варіант” (99029, м. Севастополь,  вул. Ген. Острякова, 70)

Третя особа: Севастопольська міська Рада (99011, м. Севастополь, вул. Леніна, 3)

про стягнення 105 545,10 грн.,

Суддя Харченко І.А.,

Представники сторін

Від позивача  –Кудряшов В.В., довіреність № 19 від 07.02.06р. юрист;

Від відповідача   -  Скарбенчук М.А., довіреність № 7 від 16.08.06, представник;

Від третій особи –Близнюк О.А., довіреність № 03-15/1171 від 19.04.06, завідуюча юридичним відділом;

Суть спору:

Комунальне підприємство “Кіновідеопрокат” звернулось до суду з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю “Фірма “Варіант” про визнання  договору про розірвання договору оренди, спонукання повернути нерухоме майно, стягнення заборгованості в розмірі 18010,53 грн., недоотриманого прибутку в сумі 91926,90 грн.

Позивач уточнив позовні вимоги (вх. №275 від 09.01.2007) просить стягнути з відповідача суму недоотриманого прибутку в сумі 88146,90 грн.,  заборгованість по пені у розмірі 17398, 20 грн.

Відповідач заперечує проти позову, вважає, що за договором оренди №8 від 31.12.2003 вартість орендованого майна визначена у розмірі 236 531 грн., відповідно до експертного висновку  від 31.03.2003, яке є невід'ємною частиною договору оренди (додаток № 1). Даним експертним висновком  визначена оцінка вбудованого приміщення кінотеатру «Москва»з метою укладення договору оренди. До теперішнього часу угода сторін по зміні розміру орендної платні, встановленої договором оренди №8 від 31.12.2003 відсутня, тільки 19.12.2006 на адресу ТОВ «Фірма «Варіант»був направлений проект Угоди про зміну договору оренди нерухомого майна, в якому мінявся розмір орендної платні.

Третя особа вважає доводи позивача обґрунтованими та підлягаючими задоволенню на підставах, вказаних в позовної заяви та уточненнях до ній.

Строк вирішення спору продовжувався, розгляд справи відкладався, у розгляді справи оголошувалась перерва в порядку статей 69, 77 Господарського процесуального кодексу України.

Згідно  статей 20, 22 Господарського процесуального кодексу України у судовому засіданні учасникам процесу  роз’яснені  процесуальні права та обов’язки.

Розглянувши  матеріали справи, дослідивши представлені докази, заслухав учасників процесу,  суд,

ВСТАНОВИВ:

31.12.2003 між КП “Кіновідеопрокат” та ТОВ “Фірма “Варіант” був укладений договір оренди нерухомого майна №8, згідно якому позивач передає, а відповідач приймає до оренди вбудоване приміщення кінотеатру “Москва”, розташованого в м. Севастополі, пр. Ген. Острякова, 70. Строк дії договору встановлений до 31.12.2008.

Згідно пункту 8.3 договору особливою умовою зазначено після введення до експлуатації об’єкту, завершеного реконструкцією,  внести зміни до договору оренди по уточненню предмету договору та перерахунку орендної плати.

Позивач обґрунтовує свої по вимоги тім, що відповідач завершив узгоджену реконструкцію, але не передав на баланс позивача введений до експлуатації об’єкт та не вніс зміни до договору оренди відповідно до пункту 8.3 договору, вартість об’єкта оренди збільшилась, розмір орендної платні за користування майном, яку орендар повинен виплачувати орендодавцю, складає 85551,55 грн. Орендна плата за перший базовий місяць оренди складає 5941,08 грн. Всього підлягає оплаті 7129,30 грн. в місяць.

Позивач вважає, що орендар не виконує п. 8.3. договору оренди нерухомого майна №8 від 31.12.2003, внаслідок чого орендодавець і Місцевий бюджет міста Севастополя не одержує за даним договором оренди прибуток на яку він розраховував з моменту введення в експлуатацію об'єкту (з 09.06.2004).

Статтею 11 Закону України «Про оренду державного і комунального майна»оцінка об'єкту оренди попереджує укладенню договору оренди. Договором оренді №8 від 31.12.2003  встановлено, що експертної висновок від 31.03.2003, яким встановлена вартість орендованого майна у розмірі  236 531 грн. є невід'ємною частиною договору оренди (додаток № 1). Зміні у дану частину договору сторонами не вносились.

Згідно статті 21  Закону України «Про оренду державного і комунального майна»розмір орендної платні може бути змінений за угодою сторін. Розмір орендної платні може бути змінений на вимогу однієї із сторін, якщо по незалежним від нею  причинам істотно змінився стан об'єкту оренди, а також в інших випадках, встановлених законодавством України.

Після проведення реконструкції. 01.10.2004 між Орендодавцем та Орендарем, був підписаний протокол узгодження зміни до договору оренди, який був узгоджений Управлінням з питань майна комунальної власності, Фондом комунального майна Севастопольської Міської Ради і є невід'ємною частиною договору. ТОВ «Фірма Варіант» були запропоновані та внесені зміни в договір оренди згідно п. 8.3. договори, що стосуються предмету оренди. Проте, вимоги по зміні орендної платні ні Орендодавцем, ні власником майна не висувалися, хоча їм було відомо про проведення реконструкції і збільшенні вартості об'єкту.

Відповідно до статті 10 Закону України «Про оренду державного і комунального майна», умови договору оренди є дійсними на весь термін договору оренди, навіть у тому випадку, коли законодавством після його складання встановлені правила, які погіршують умови орендаря.

Згідно статті 653 Цивільного кодексу України зобов'язання змінюється з моменту досягнення угоди про зміну договору, якщо інше не встановлене договором або не обумовлено характером його зміни. Якщо договір змінюється за рішенням суду, зміни набувають чинності з моменту вступу у силу рішення суду. Такий же порядок встановлений статтею 188 Господарського кодексу України, з уточненням, якщо інший термін вступу у силу змін не встановлений за рішенням суду.

Як вбачається з матеріалів справи, новий розмір орендної плати між сторонами узгоджено не було і в судовому порядку це питання не вирішено. Позивач звернувся до відповідача з пропозицією про зміну орендної плати з 09.06.2004 лише 19.12.2006.

Таким чином, внесені зміні КП «Кіновідеопрокат»до договору оренди в частині збільшення орендної плати не були внесенні відповідно до норм діючого законодавства, а відтак  ні є зобов’язанням для ТОВ «Фірма Варіант».

Статтею 230 Господарського кодексу України встановлено, що штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Судом встановлено, що зобов’язання по сплаті боргу у відповідача не було, а відтак і немає підстав для стягнення пені.

Згідно статті 33 Господарського процесуального кодексу Україні кожна сторона  повинна доказати ті обставини, на котрі вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказі надаються сторонами та іншими учасниками господарського процесу.

За такими обставинами, доводи позивача необґрунтовані, а відтак позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Керуючись ст. 11, 21 Закону України “Про оренду державного і комунального майна”, ст. 230 Господарського кодексу України, ст. 653 Цивільного кодексу України, ст. 33, 49, 69, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

в и р і ш и в:

У задоволенні позову відмовити.

Суддя                                                                                                                            І.А. Харченко

Рішення оформлено та підписано

в порядку ст. 84 ГПК України

16.03.2007