СУД
СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.04.07                                                                                 Справа № 6/140ад

Суддя Василенко Т.А.,  розглянувши матеріали справи за позовом

Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Красний Луч Луганської області

до Підприємства Краснолуцької виправної колонії №19 Управління Державного департаменту України з питань виконання покарань у Луганській області, м. Красний Луч Луганської області

про стягнення  47 987 грн. 45 коп.

в присутності представників сторін:

від позивача –Купарь Л.О., дов. № 06-17 від 09.01.07.;

від відповідача – Новокрещенова М.О., дов. № 27/1676 від 03.04.07.ю;

в с т а н о в и в:

Суть спору: позивачем заявлено вимогу про стягнення з відповідача 47 987 грн. 45 коп., в тому числі: недоїмка –30 420 грн. 95 коп., пеня –17 566 грн. 50 коп.

Відповідач надав до суду відзив на позовну заяву від 02.04.07., за яким позовні вимог

визнав повністю та повідомив про неможливість сплати  суми заборгованості у зв’язку із  тяжким фінансовим станом,  оскільки відсутні державні замовлення та недостаньо надходжень із  державного бюджету.

Сторонами подана заява про перехід до судового розгляду справи, яка судом задоволена.

Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного.

У відповідності зі ст. 45 Закону України від 23.09.1999 № 1105-ХІУ “Про загальнообов’язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності” роботодавці як страховики зобов’язані  своєчасно та в повному обсязі сплачувати страхові внески до Фонду.

Згідно з п.4.1 Інструкції “Про порядок перерахування, обліку та витрачання страхових коштів Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України”, затвердженої постановою правління Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України від 20.04.2001 № 12 (далі –Інструкція) сума страхового внеску розраховується відповідно до страхового тарифу, встановленого Законом України, виходячи з класу професійного ризику галузі (підгалузі) національної економіки, до якого віднесено страхувальника.

При встановленні страхувальнику знижки або надбавки до страхового тарифу сума страхового внеску, яка підлягає сплаті, визначається з урахуванням вказаної знижки (надбавки).

Розміри страхових внесків  страхувальників обчислюються для роботодавців у відсотках до сум фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, що  включають витрати на виплату основної та  додаткової заробітної плати, інших заохочувальних та компенсаційних

виплат, у тому числі в натуральній формі, що визначаються відповідно до Закону України “Про оплату праці”, які підлягають обкладанню прибутковим податком з громадян.

Страхові внески нараховуються в межах граничної суми заробітної плати (доходу), що встановлюється Кабінетом Міністрів України та є розрахунковою величиною при обчисленні страхових виплат (п.4.10 Інструкції) та сплачуються юридичними особами щомісячно, в день одержання коштів на оплату праці  в установах банків, а при проведенні оплати праці з готівкової виручки чи натуроплатою –платники зобов’язані не пізніше наступного дня після здійснення виплат подати до установи банку платіжне доручення на перерахування страхових внесків до Фонду (п.4.12 Інструкції).

З матеріалів справи вбачається, що відповідач зареєстроване як платник страхових внесків до Фонду згідно заяви від 24.04.2001.

Відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, які виникають у державі. Згідно з ст. 2 Закону України “Про судоустрій” суд здійснює правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує захист гарантованих Конституцією України та законами прав і законних інтересів юридичних осіб.

Частиною  3 ст. 3 Закону України “Про судоустрій” встановлено, що судова система забезпечує доступність правосуддя для кожної особи в порядку, встановленому Конституцією та законами.

Відповідно до ч. 1 ст. 6 цього ж Закону ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у суді.

Право юридичної особи на звернення до суду за вирішенням спору не може бути обмежене законом, іншими нормативно-правовими актами.

У зв’язку з неналежним виконанням вимог діючого законодавства за відповідачем утворилась заборгованість по страховим  внескам за період з квітня 2006 р. по грудень 2006 р. (включно (станом на 01.01.2007.)   у сумі  30 420  грн. 95  коп. та пені у сумі  17 566 грн. 50 коп.

Вказані суми недоїмки та пені  підтверджені матеріалами справи, в тому числі актом перевірки правильності нарахування, своєчасності і повноти перерахування страхових внесків та витрачання коштів Фонду  соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України № 182 від 12.12.06., відповідними розрахунковими відомостями, розрахунком заборгованості, актом звірення розрахунків між сторонами та іншими.

В той же час, відповідач позовні вимоги визнав.

Відповідно до ч. 2 та 4 ст. 51 КАС України відповідач має право визнати адміністративний позов. Суд не приймає визнання адміністративного позову відповідачем, якщо ці дії суперечать закону або порушують чиї –небудь права, свободи чи інтереси.

Під час судового розгляду справи, суд встановив, що дії відповідача по визнанню позову не суперечать закону та не порушують права та свободи інших осіб.

Приймаючи до уваги викладене, а також те, що позовні вимоги є обґрунтованими та підтверджені матеріалами справи, позов слід задовольнити повністю

Відповідно до ст. 94 КАС України судові витрати з відповідача не стягуються у встановленому порядку.

Згідно ст. 160 Кодексу адміністративного судочинства України у судовому засіданні, в  якому закінчився розгляд справи, оголошено вступну та резолютивну частини постанови та повідомлено представників сторін про те, що постанову у повному обсязі буде виготовлено протягом п’ятиденного строку.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 17, 87, 94, 98, 112, 158 - 163 Кодексу адміністративного судочинства України,   суд

п о с т а н о в и в:

1.          Позов задовольнити.

2.          Стягнути з Підприємства Краснолуцької виправної колонії №19 Управління

Державного департаменту України з питань виконання покарань у Луганській області, м. Красний Луч Луганської області,  м. Вахрушево –2, вул. Мира, 20, р/р 085 в АК ПІБ м. Красний Луч, МФО 304085,  код 08680342, на користь:

- Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України  в м. Красний Луч Луганської області, м. Красний Луч Луганської області, вул. Студентська, 4, р/р 1254 в УДК  Луганської області, м. Луганськ, МФО 804013, код 25926879, недоїмку у сумі  30 420 грн. 95 коп., пеню у сумі 17 566 грн. 50 коп.

Постанова  набирає законної сили після  закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження,  встановленого Кодексом адміністративного судочинства України, якщо таку заяву не було подано.

Про апеляційне оскарження рішення  суду  першої  інстанції спочатку  подається  заява.  Обґрунтування  мотивів  оскарження  і вимоги до суду апеляційної інстанції  викладаються  в  апеляційній скарзі.

Заява  про  апеляційне  оскарження  та  апеляційна  скарга подаються до адміністративного суду  апеляційної  інстанції  через суд  першої  інстанції,  який  ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно  надсилається  особою,  яка  її подає, до суду апеляційної інстанції.

Заява  про  апеляційне  оскарження  постанови  суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення,  а в разі   складення   постанови  у  повному  обсязі  відповідно  до статті 160 цього Кодексу -  з  дня  складення  в  повному  обсязі. Апеляційна  скарга  на  постанову  суду першої інстанції подається протягом  двадцяти  днів  після  подання  заяви   про   апеляційне оскарження.

Апеляційна   скарга  може  бути  подана  без  попереднього подання заяви про апеляційне оскарження,  якщо скарга подається  у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Постанову складено у повному обсязі та підписано 10.04.2007. у відповідності до вимог ст. 167 КАС України.

Суддя                                                                                          Т.А.Василенко