СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
____________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23
квітня 2007 р.                                                                                Справа
№ 15/477-06

Суддя господарського суду Курко
О.П.

при секретарі судового засідання
Білоконна О.В. , розглянувши матеріали справи

за позовом:
Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1, АДРЕСА_1

до:
Вінницького обласного сектору з питань банкрутства, м. Вінниця, вул.Хмельницьке
шосе, 7

до: Державного департаменту з
питань банкрутства, 03150, м. Київ, вул. П. Любченка, 15

про визнання наказу неправомірним

Представники :

позивача     :
ОСОБА_1

відповідача :   Їжаковський О.Л., за дорученням

ВСТАНОВИВ :

Фізична особа- підприємець  ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до
Державного департаменту з питань банкрутства про визнання неправомірними дій
працівників Вінницького обласного сектору з питань банкрутства: голови комісії
Їжаковського О.Л., членів комісії: Якименко І.Я. та Шамраєнка А.В. щодо
направлення Акту про відмову ліцензіата від проведення перевірки від
27.07.2006р. та визнання неправомірним Наказу державного департаменту з питань
банкрутства НОМЕР_1 від 09.08.2006р. "Про анулювання ліцензії на право
провадження господарської діяльності арбітражних керуючих".

В процесі розгляду справи позивач
відповідною заявою від 06.12.2006р.
остаточно визначився з позовними вимогами  та просив суд визнати неправомірними дії
Вінницького обласного сектору з питань банкрутства щодо направлення Акту про
відмову ліцензіата від проведення перевірки від 27.07.2006р. та направлення
даного Акту до державного департаменту з питань банкрутства, м. Київ, а також
визнати неправомірним Наказ державного департаменту з питань банкрутства
НОМЕР_1 від 09.08.2006р. "Про анулювання ліцензії на право провадження
господарської діяльності арбітражних керуючих".

Відповідач заявлені позовні вимоги
не визнав з мотивів, викладених в наданих письмових запереченнях,  акцентуючи основну увагу на тому, що дії
працівників Вінницького обласного сектору з питань банкрутств проводились в
межах наданих повноважень. Підставою складання Акту про відмову ліцензіата від
проведення перевірки від 27.07.2006р. слугувало невиконання ОСОБА_1 законних
вимог щодо надання документів. Відповідач вважає Наказ державного департаменту
з питань банкрутства від 09.08.2006р. НОМЕР_1 про анулювання ліцензії
арбітражного керуючого ОСОБА_1 законним, а тому в задоволенні позову просить
відмовити.

Заслухавши пояснення сторін,
вивчивши матеріали справи та оцінивши подані докази в своїй сукупності
приходить до наступних висновків.

ОСОБА_1 відповідно до ліцензії
серії ІНФОРМАЦІЯ_1 виданої Міністерством економіки України від 07.11.2005р.
здійснює діяльність арбітражних  керуючих
(розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів).

09.08.2006р. Державний  департамент з питань банкрутства своїм
наказом НОМЕР_1 анулював згадану вище ліцензію на право провадження
господарської діяльності арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих
санацією, ліквідаторів) видану ОСОБА_1.
Підставою прийняття такого рішення послугував акт перевірки від
27.07.2006р. Вінницького обласного сектору з питань банкрутства про відмову
ліцензіата від проведення перевірки.

На виконання доручення першого
заступника Вінницької обласної державної адміністрації Коровія В.В. від
10.07.2006р.  щодо розгляду звернення
акціонерів ВАТ "Тульчинська взуттєва фабрика" Вінницький обласний
сектор з питань банкрутства листом НОМЕР_2 від 20.07.2006р. повідомив позивача
про проведення в останнього з 24.07.2006р. позапланової перевірки додержання
ліцензійних умов провадження господарської діяльності арбітражних керуючих.
Даним листом Вінницький обласний сектор
з питань банкрутства зобов'язав ОСОБА_1 до 24.07.2006р. надати комісії
завірені копії таких документів:

- ліцензії на право здійснення
господарської діяльності арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих
санацією, ліквідаторів);

- свідоцтва про державну реєстрацію
СПД;

- паспорта громадянина України.

Відповідно до п. 5 Порядку контролю
за додержанням ліцензійних умов провадження господарської діяльності
арбітражних керуючих 24.07.2006р. головою комісії Іжаковським О.Л.  позивачу було пред'явлено посвідчення НОМЕР_3
від 20.07.2006р. на проведення перевірки з терміном проведення з 24.07.2006р.
по 28.07.2006р.

В період, визначеним для проведення
перевірки, в.о. завідувача Вінницьким обласним сектором з питань банкрутства
Їжаковським О.Л.  арбітражному керуючу
ОСОБА_1. направлено лист НОМЕР_4 від 25.07.2006р. з вимогою негайного надання
комісії витребуваних документів, необхідних для проведення перевірки.

Як слідує з висновків акта про
відмову ліцензіата від проведення перевірки від 27.07.2006р. станом на
26.07.2006р. арбітражним керуючим ОСОБА_1 не надані документи та не створені
належні умови для проведення відповідної перевірки, що на думку перевіряючих
засвідчує факт відмови ліцензіата від проведення перевірки.

Згідно ч. 8-11 ст. 20 Закону України
"Про ліцензування певних видів господарської діяльності" контроль за
додержанням ліцензіатами ліцензійних умов здійснюють органи ліцензування та
спеціально уповноважений орган з питань ліцензування в межах своїх повноважень
шляхом проведення планових і позапланових перевірок.

Позапланові перевірки здійснюють
органи ліцензування або спеціально уповноважений орган з питань ліцензування
лише на підставі надходження до них у письмовій формі заяви (повідомлення) про
порушення ліцензіатом ліцензійних умов або з метою перевірки виконання
розпоряджень про усунення порушень ліцензійних умов.

Ліцензіат під час перевірки
дотримання ним ліцензійних умов надає всі необхідні для проведення перевірки
документи та забезпечує умови для її проведення.

Безпосередня перевірка ліцензійних
умов арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією,
ліквідаторів) проводиться згідно з Порядком контролю за додержанням ліцензійних
умов провадження господарської діяльності арбітражних керуючих

(розпорядників майна, керуючих
санацією, ліквідаторів), затвердженим наказом Державного комітету України з
питань регуляторної політики і Міністерства економіки та з питань європейської
інтеграції України від 13.02.2002р. № 22/35
(далі Порядок).

Відповідно до п. 1.1. Порядку
контроль за додержанням арбітражними керуючими (розпорядниками майна, керуючими
санацією, ліквідаторами) (далі - арбітражний керуючий) ліцензійних умов провадження
господарської діяльності арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих
санацією, ліквідаторів) (далі - Ліцензійні умови) здійснюють Державний
департамент з питань банкрутства (його територіальні органи з питань
банкрутства) як орган ліцензування та Державний комітет України з питань
регуляторної політики та підприємництва (і його представництва) як спеціально
уповноважений орган з питань ліцензування (органи контролю) у межах своїх
повноважень шляхом проведення планових і позапланових перевірок.

Пунктом 5 даного порядку
передбачено,  що арбітражний керуючий під
час перевірки дотримання ним Ліцензійних умов надає всі необхідні для
проведення перевірки документи та забезпечує умови для її проведення.

Матеріали справи свідчать що позивачем,
на виконання вимоги Вінницького обласного сектору з питань банкрутства НОМЕР_4
від 25.07.2006р. щодо негайного надання документів, необхідних для проведення
перевірки, 26.07.2006р. поштовим зв'язком направлено всі витребувані документа,
зокрема: копія ліцензії НОМЕР_5 від 07.11.2005р., копія свідоцтва про державну
реєстрацію СПД НОМЕР_6 від 27.09.2005р. та копія паспорта громадянина України.,
що підтверджується  описом вкладення у
цінний лист та квитанцією відділення поштового зв'язку від 26.07.2006р.

В згаданій вимозі комісією не
встановлено строків для невідкладного подання документів для перевірки, не
здійснено посилання на жоден нормативно-правовий документ, який надає
визначення терміну "невідкладності" та не вказано порядок  їх надання.

Витребувані документи надані арбітражним
керуючим ОСОБА_1 наступного дня після отримання відповідної вимоги НОМЕР_4 від
25.07.2006р. в межах строків проведення перевірки,  що не може ставити під сумнів  своєчасність їх надання.

Підставами анулювання ліцензії згідно
п. 6.5. Порядку є:

- заява арбітражного керуючого про
анулювання ліцензії;

- акт про повторне порушення
арбітражним керуючим Ліцензійних умов;

- рішення про скасування державної
реєстрації суб'єкта підприємницької діяльності;

- нотаріально засвідчена копія
свідоцтва про смерть фізичної особи - арбітражного керуючого;

- акт про виявлення недостовірних
відомостей у документах, поданих арбітражним керуючим для одержання ліцензії;

- акт про встановлення факту
передачі ліцензії або її копії іншій особі для провадження діяльності
арбітражних керуючих;

- акт про встановлення факту
неподання в установлений строк повідомлення про зміну даних, зазначених у
документах, що додавалися до заяви про видачу ліцензії;

- акт про невиконання розпорядження
про усунення порушень Ліцензійних умов;

- неможливість арбітражного
керуючого забезпечити виконання Ліцензійних умов, установлених для діяльності
арбітражних керуючих.

З аналізу зазначеної норми слідує, що
акт про відмову ліцензіата від проведення перевірки не є підставою для
анулювання ліцензією в розрізі Порядку контролю за додержанням ліцензійних умов
провадження господарської діяльності арбітражних керуючих

(розпорядників майна, керуючих
санацією, ліквідаторів).

Наказ про анулювання ліцензії НОМЕР_1
від 09.08.2006р. винесений відповідно до
абз. 11 ч. 1 ст. 21 Закону України "Про ліцензування певних видів
господарської діяльності" . Підставою такого анулювання згідно зазначеної
норми є акт про відмову ліцензіата в проведенні перевірки центральним органом
виконавчої влади у сфері інтелектуальної власності або спеціально уповноваженим
органом з питань ліцензування.

Висновки комісії, викладені в акті
про відмову ліцензіата від проведення перевірки від 27.07.2006р. щодо не
надання документів та не створення належних умов для перевірки, на думку суду
не є об'єктивними, оскільки вимоги Вінницького обласного сектору з питань
банкрутства позивачем виконані в повній мірі. Жодних додаткових документів
вимогою НОМЕР_4 від 25.07.2006р. крім тих, що надані, в позивача не вимагались,
факту недопуску для проведення перевірки з боку останнього не виявлено. Тобто
оспорюваний Наказ Державного департаменту з питань банкрутства від 09.08.2006р.
НОМЕР_1, винесений на основі Акту від 27.07.2006р., є протиправним.

Додатковим підтвердженням цього
слугує Протокол НОМЕР_8 засідання Експертно-апеляційної ради при Державному
комітеті України з питань регуляторної політики та підприємництва, яка своїм
рішенням НОМЕР_7 від 12.12.2006р. визнала таким, що був прийнятий з порушенням
вимог законодавства у сфері ліцензування наказ Державного департаменту з питань
банкрутства від 09.08.2006р. НОМЕР_1 в частині анулювання ліцензії серії
ІНФОРМАЦІЯ_1 від 07.11.2005р. на право провадження господарської діяльності
арбітражних керуючих, видану ОСОБА_1.

Суд не приймає до уваги покази свідків
ОСОБА_2 та Якименко І.Я., так як вважає, що ці покази носять суб'єктивний
характер і спрямовані на позитивне висвітлення подій для кожної із сторін.

В той же час, вимоги позивача щодо
визнання неправомірними дій Вінницького обласного сектору з питань банкрутства
щодо направлення Акту про відмову ліцензіата від проведення перевірки від
27.07.2006р. та направлення даного Акту до державного департаменту з питань
банкрутства, м. Київ, на думку суду є безпідставними, оскільки виходячи з
аналізу положень Порядку контролю за додержанням ліцензійних умов провадження
господарської діяльності арбітражних керуючих та Закону України "Про
ліцензування певних видів господарської діяльності"  Вінницький обласний сектор з питань
банкрутств, як орган контролю у сфері ліцензування, вправі проводити планові та
позапланові перевірки дотримання арбітражними керуючими Ліцензійних умов та при
встановлені фактів, які загалом свідчать про ухилення від проведення перевірки
і є фактичною відмовою ліцензіата  в
проведені перевірки, складати акт про відмову ліцензіата в проведені перевірки,
який є підставою для анулювання ліцензії, та направляти його до органу, в
юрисдикцію якого входить вирішення даного питання.

Доказів неправомірності дій щодо
права Вінницького обласного сектору з питань банкрутств складати та
направляти  відповідний Акт про відмову
ліцензіата від проведення перевірки позивачем не надано, в зв'язку з чим позов
в цій частині задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 70, 71, 79, 86, 94,
158, 162, 163, 167, 255, 257  КАС
України, -

ПОСТАНОВИВ :

Позов
задоволити частково.

Визнати протиправним та скасувати
наказ Державного департаменту з питань банкрутства НОМЕР_1 від 09.08.2006р. про
анулювання ліцензії серії ІНФОРМАЦІЯ_1 на право провадження господарської
діяльності арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією,
ліквідаторів), видану ОСОБА_1 07.11.2005р. Міністерством економіки України.

В решті позовних вимог відмовити.

Стягнути
з державного бюджету України  на користь
ОСОБА_1 понесені судові витрати по сплаті судового збору в сумі 3,40 грн.

Відповідно до ст. 186 КАС України постанова може бути оскаржена
протягом 10 днів з дня її проголошення, а в разі складення постанови у
повному обсязі відповідно до ст. 160 цього Кодексу - з дня складення в повному
обсязі шляхом подачі заяви про апеляційне оскарження. Апеляційна скарга на
постанову суду першої інстанції подається протягом двадцяти днів після подання
заяви про апеляційне оскарження. При цьому апеляційна скарга може бути подана
без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження , якщо скарга
подається у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.
Заява про апеляційне оскарження та апеляційна скарга подаються до суду
апеляційної інстанції через суд , який ухвалив оскаржуване судове рішення.
Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду
апеляційної інстанції.

Відповідно до ст. 254 КАС України постанова набирає законної
сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження. Якщо
було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була
подана у строк, встановлений цим Кодексом, постанова або ухвала суду першої
інстанції набирає сили після закінчення цього строку.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не
скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Постанова
суду складена в повному обсязі 26.04.2007р.

Суддя
Курко О.П.