ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 квітня 2007 р.
№ 9/230

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Головуючий -                                              Ткаченко  Н.Г.

Судді -                                                          Катеринчук Л.Й.

Хандуріна М.І.

За участю  представників :  ТОВ “Програма А”   - Кукурудзи Р.О.; ДП НАЕК “Енергоатом” в особі ВП “Запорізька атомна електрична  станція” –Хижниченка А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві касаційної скарги   Державного підприємства Національна атомна енергогенеруюча компанія “Енергоатом” в особі відокремленого підрозділу “Запорізька атомна електрична  станція”

на ухвалу  господарського суду  Запорізької області від 07.11.2006 р.  за скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю “Програма А”   на дії Державної виконавчої служби у м. Енергодар по справі № 9/230  за позовом  Товариства з обмеженою відповідальністю “Програма А”   до Державного підприємства Національна атомна енергогенеруюча компанія “Енергоатом” в особі відокремленого підрозділу “Запорізька атомна електрична  станція”  про  стягнення 108533,75 грн., -

В С Т А Н О В И В:

В червні 2005 р. позивач –ТОВ  "Програма А"   звернувся із позовом до господарського суду про стягнення із ДП   НАЕК "Енергоатом" в особі  відокремленого підрозділу "Запорізька АЕС" 108533,75 грн. заборгованості, що складається з  93634,35  грн. –борг за поставлену продукцію,  1654,63 грн. - 3% річних та 8427,09 грн. – інфляційних витрат та 4817,68 грн. –штрафних санкцій.

Рішенням господарського суду  Запорізької області від 15.08.2005 р.  по справі № 9/230, яке залишено без змін постановою Вищого господарського суду України від 21.12.2005 р.,  позовні вимоги  задоволено частково, стягнуто з відповідача на користь  позивача 93634,34 грн. –основного боргу, 10281,05 грн. –інфляційних витрат,  2385,75 грн. –3% річних, 1063,38 грн. державного мита та 110,61 грн. –витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.  В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Рішення господарського суду першої інстанції мотивовано тим, що   11.06.2004 р. між  позивачем та відповідачем було укладено договір № 127/06 про поставку продукції, загальною вартістю 93634,34 грн., відповідно до вимог якого, позивач (постачальник) зобов’язаний був виготовити  та поставити відповідачу ( покупцю) продукцію, а останній прийняти та сплатити її вартість. Позивач виконав умови даного договору в повному обсязі, що підтверджується відповідними накладними, посвідченими копіями, які є в матеріалах справи. Відповідач, в порушення ст.526 ЦК України та ст.193 ГК України, у встановлений законом строк не розрахувався із позивачем, у зв’язку з чим виник основний борг  в сумі 93634,34 грн., що підтверджується матеріалами справи.

На виконання даного рішення суду 26.08.2005 р. господарським судом  Запорізької області видано відповідний наказ.

08.12.2005 р. ТОВ  “Програма А”    звернувся до ДВС у  м. Енергодар із заявою про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання рішення суду від 15.08.2006 р. по справі № 9/230.

Постановою ДВС у  м. Енергодар 13.12.2005 р. відкрив виконавче провадження з виконання наказу господарського суду Запорізької області   від 15.08.2006 р. по справі № 9/230.

13.12.2005 р., у зв’язку із порушенням 02.12.2003 р. господарським судом м. Києва справи № 47/167 про банкрутство ДП Національна атомна енергогенеруюча компанія “Енергоатом”,  постановою ДВС у  м. Енергодар зупинено виконавче провадження  з примусового виконання наказу господарського суду Запорізької області   від 15.08.2006 р. по справі № 9/230, на підставі п.8 ст.34 Закону України «Про виконавче провадження» до розгляду питання по суті.

08.09.2006 р. позивач - ТОВ  “Програма А” звернувся до господарського суду зі скаргою на дії ДВС у  м. Енергодар Запорізької області при виконанні рішення господарського суду Запорізької області   від 15.08.2005 р. по справі № 9/230.

Ухвалою господарського  суду Запорізької області   від 07 листопада  2006  р. по справі № 9/230  /суддя Зубкова Т.П./ скаргу позивача задоволено, скасовано постанову ДВС у  м. Енергодар Запорізької області від           13.12.2005 р. про зупинення виконавчого провадження з примусового виконання рішення господарського суду Запорізької області   від             15.08.2005 р. по справі № 9/230.

В касаційній скарзі  відповідач –Державне  підприємство Національної  атомної  енергогенеруючої  компанії “Енергоатом” в особі відокремленого підрозділу “Запорізька атомна електрична  станція”  просить   скасувати ухвалу господарського  суду Запорізької області від 07.11.2006 р.,    посилаючись на те, що вона  постановлена з порушенням норм  матеріального та процесуального права, та прийняти нове рішення по справі, яким відмовити ТОВ  “Програма А” в задоволенні скарги  на дії ДВС у                  м. Енергодар Запорізької області.

Заслухавши доповідь судді Ткаченко Н.Г.,  пояснення представників сторін,  перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи касаційної скарги, колегія суддів прийшла до висновку,  що касаційна скарга не підлягає   задоволенню з наступних підстав.

Суд першої інстанції  прийшов до обґрунтованого висновку, що скарга  ТОВ  “Програма А”  на дії ДВС у  м. Енергодар Запорізької області підлягає задоволенню, поскільки ухвалою господарського суду Запорізької області  від 02.12.2003 р. порушено справу про банкрутство ДП Національна атомна енергогенеруюча компанія “Енергоатом”, та введено мораторій на задоволення вимог кредиторів, але позивач –ТОВ "Програма А" звернувся до суду про стягнення заборгованості, яка виникла за договором поставки  від  11.06.2004 р., після порушення провадження по справі про банкрутство відповідача,  така заборгованість є поточною і  відповідно до ст.1 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом"  дія мораторію на задоволення вимог кредиторів поширюється тільки на зобов’язання, термін виконання  яких настав до прийняття рішення про введення мораторію.

Згідно зі ст.41 ГПК України господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку провадження, передбаченому цим Кодексом, з урахуванням особливостей, встановлених Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Відповідно до ст. 1 Закону України “Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом” грошові зобов’язання, які виникають після порушення справи про банкрутство, є поточними вимогами.

Згідно з абз. 24 ст. 1 Закону України “Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом” мораторій на задоволення вимог кредиторів - це зупинення виконання боржником грошових зобов'язань і зобов'язань щодо сплати податків і зборів (обов'язкових платежів), термін виконання яких настав до дня введення мораторію. Тобто, мораторій поширює свою дію на конкурсну заборгованість та не поширює на поточну. Поточні вимоги кредиторів боржника знаходяться у вільному правовому режимі до визнання боржника банкрутом.

Статтею 12 Закону України “Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом”  встановлено наслідки дії мораторію на задоволення вимог кредиторів. Так, протягом дії мораторію на задоволення вимог кредиторів забороняється стягнення на підставі виконавчих документів та інших документів, за якими здійснюється стягнення відповідно до законодавства, а також не нараховуються неустойка (штраф, пеня), не застосовуються інші санкції за невиконання чи неналежне виконання грошових зобов'язань і зобов'язань щодо сплати податків і зборів (обов'язкових платежів) (ч. 4 ст. 12 Закону).

Відповідно до положень ст. 1 Закону України “Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом”  вказані вимоги  Закону підлягають  застосовуванню до конкурсної заборгованості. У випадку, якщо поширити дію мораторію і на поточну заборгованість, то тоді така заборгованість не буде підлягати оплаті в процедурах розпорядження майном та санації.

Отже, відповідно до вимог чинного законодавства,  поточні зобов’язання боржника звільнені від будь-яких правових обмежень та наслідків, які настають під час дії мораторію на задоволення вимог кредиторів. Це стосується як виконавчого провадження, так і санкцій за невиконання грошових зобов’язань.

Таким чином, господарський суд першої інстанції, перевіривши матеріали справи, давши належну оцінку зібраним у справі доказам, прийшов до вірного висновку про  те,  що поскільки ТОВ  “Програма А”  є поточним кредитором ДП Національна атомна енергогенеруюча компанія “Енергоатом”, то на його вимоги не поширюється дія мораторію, то скарга позивача на дії ДВС у м. Енергодар про  зупинення виконавчого провадження по примусовому виконанню наказу господарського суду Запорізької області   від 15.08.2005 р. підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, колегія суддів приходить до висновку, що ухвала господарського суду Запорізької області від  07.11.2006 р.

по справі № 9/230 відповідає фактичним обставинам справи та  вимогам закону  і підстав для її  скасування не вбачається.

Доводи касаційної скарги не спростовують висновків суду, які викладені в оскаржуваній ухвалі суду першої інстанції.

На підставі викладеного та керуючись  ст. ст.1115, 1117 – 11113,    Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України, -

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу Державного підприємства Національна атомна енергогенеруюча компанія “Енергоатом” в особі відокремленого підрозділу “Запорізька атомна електрична  станція”  залишити  без задоволення.

Ухвалу господарського суду   Запорізької області від 07.11.2006 р.    по справі № 9/230  залишити без змін.

Головуючий -                                                                      Ткаченко  Н.Г.

Судді -                                                                                  Катеринчук Л.Й.

Хандурін М.І.