ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"25" квітня 2007 р.
Справа  № 9/108-07-2586

За позовом:  Малого підприємства „Створювач” у вигляді товариства з обмеженою відповідальністю

До відповідача: Комунального підприємства „Одеське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації об’єктів нерухомості”

Про  визнання права власності та зобов’язання його зареєструвати

Суддя  Бакланова Н.В.

Представники:

Від позивача: Лисевич С.В. дов.б/н від 11.12.2006 р.

Від відповідача:  не з’явився

СУТЬ СПОРУ:  Позивач - Мале підприємство „Створювач” у вигляді товариства з обмеженою відповідальністю звернулося до відповідача Комунального підприємства „Одеське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації об’єктів нерухомості” з позовом про визнання права власності за позивачем на нерухоме майно –двоповерхову споруду, загальною площею 255,8 кв.м, що розташована за адресою: м. Одеса вул. Бєлінського, 11, та про зобов’язання зареєструвати за позивачем право власності на вищевказаний об’єкт нерухомості.

Відповідач  Комунальне підприємство „Одеське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації об’єктів нерухомості”  був належним чином повідомлений про час та місце судового засідання, але його представник у судове засідання не з’явився, про поважність причин відсутності суд не повідомив, витребуваний судом відзив не надав. Справа розглядається в порядку ст. 75 ГПК України.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, суд, -

ВСТАНОВИВ:

30.05.1997р. МП „Створювач” отримано патент №2 на право оренди будівлі, а саме: складу-боксу обласного протитуберкульозного диспансеру по вул. Бєлінського, 11 в м. Одесі.

01.06.1997р. між Одеським обласним протитуберкульозним диспансером та малим підприємством „Створювач”  укладено договір оренди, згідно якого МП „Створювач”  приймає у строкове платне володіння користування будівлю складу-боксу, загальною площею 78,6 кв.м, за адресою: м. Одеса вул. Бєлінського, 11 з метою розміщення офісу та складських приміщень.

Після узгодження з орендодавцем, МП „Створювач” проведено поліпшення (реконструкцію) об’єкта оренди.

В результаті поліпшення об’єкта оренди позивачем  було збудовано двоповерхову споруду, що примикає до об’єкту оренди, загальною площею 255,8 кв.м.

Станом на сьогоднішній день реконструкцію завершене. Фактично збудовано виробничі і невиробничі будівлі та споруди, що позначені на плані: двоповерхову споруду, що примикає до об’єкту оренди, загальною площею 255,8 кв.м.

На підтвердження того, що будівництво об’єкту здійснювалось за власні кошти та за погодженням відповідних органів, позивачем надано: копію робочого проекту будівництва госппобутових приміщень, копія кошторису, копію актів прийому-передачі виконаних робіт, копії договорів підряду на будівництво, листи обласного протитуберкульозного диспансеру, платіжні доручення щодо виплат за виконані будівельні роботи.

У зв’язку з тим, що будівництво здійснювалася без відповідного дозволу на будівництво та без належно затвердженого проекту, оформити право власності на збудоване нерухоме майно у встановленому законодавством порядку позивач не може, що й зумовило звернення позивача з  позовом.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача,  суд вважає, що вимоги позивача обґрунтовані та підлягають задоволенню з наступних підстав.

Позов про визнання права власності –це позадоговірна вимога власника майна про констатацію перед третіми особами факту приналежності позивачу права власності на майно.

Підставою позову є обставини, що підтверджують наявність у позивача права власності. Необхідною умовою захисту права власності шляхом його визнання служить підтвердження позивачем своїх прав на майно.

Ст.392 ЦК України передбачено, що власник майна може пред’явити позов про визнання права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою.

Ст. 49 Закону України “Про власність” встановлено принцип презумпції добросовісного (правомірного) володіння майном –володіння майном вважається правомірним, якщо інше не буде встановлено судом.

Згідно ст. 376 Цивільного кодексу України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно, вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети або без належного дозволу чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил.

Відповідно до ч. 3 ст. 376 Цивільного кодексу України право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, за умови надання земельної ділянки у встановленому порядку особі під уже збудоване нерухоме майно.

Згідно ст. 331 Цивільного кодексу України право власності на нову річ, яка виготовлена (створена) особою, набувається нею, якщо інше не встановлено договором або законом. Особа, яка виготовила (створила) річ зі своїх матеріалів на підставі договору, є власником цієї речі.

Право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна).

Позивач набув у встановленому законом порядку права власності на нерухоме майно - двоповерхову споруду, загальною площею 255,8 кв.м, що розташована за адресою: м. Одеса вул. Бєлінського, 11, і згідно чинного законодавства за ним повинно бути визнано право власності на це майно.

У відповідності зі ст. 182 Цивільного кодексу  України: право власності на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід та припинення підлягають державній реєстрації.

Питання державної реєстрації права власності на нерухоме майно регулюється Тимчасовим положенням про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затверджене наказом  Міністерства юстиції України від 28.01.2003р. №6/5 .

Відповідно до п.1.3.Тимчасового положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 28.01.2003р. № 6/5 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції 28.01.2003р. за реєстраційним №66/7387, з послідуючими змінами та доповненнями /далі по тексту Положення/, реєстрацію прав власності на нерухоме майно здійснюють комунальні підприємства бюро технічної інвентаризації.

У відповідності з додатком 1 до цього Положення, яким визначені правовстановлюючі документи на нерухоме майно на підставі яких здійснюється реєстрація прав власності за суб’єктами, до останніх відносяться у тому числі рішення судів, третейських судів про визнання права власності на об’єкти нерухомого майна, про встановлення факту права власності на об’єкти нерухомого майна за конкретним суб’єктом /п.10 додатку/.

У відповідності до п.1.4 Положення, поняття державної реєстрації прав власності на нерухоме майно передбачає собою внесення запису до Реєстру прав власності на нерухоме майно у зв’язку із виникненням, існуванням або припиненням права власності на нерухоме майно, що здійснюється БТІ за місцезнаходженням об’єктів нерухомого майна на підставі правовстановлюючих документів, коштом особи, що звернулася до БТІ.

Закон України „Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень” від 1 липня 2004 р. № 1952-1У регулює відносини, пов’язані з державною реєстрацією речових прав на нерухоме майно всіх форм власності, їх обмежень та правочинів щодо нерухомості.

Відповідно до вимог ст. 19 цього Закону, якою встановлений перелік документів для державної реєстрації прав на нерухоме майно, рішення суду стосовно речових прав на нерухоме майно, обмежень цих прав, що набрали законної сили також визначено як підстава для державної реєстрації прав, що посвідчують виникнення, перехід, припинення речових прав на нерухоме майно, обмежень цих прав.

Цим Законом встановлено обов’язок місцевого органу державної реєстрації прав провести реєстрацію у встановленому порядку.

У зв’язку зі змінами, що сталися в чинному законодавстві, Вищий господарський суд України вніс зміни до Інформаційного листа ВГСУ від 31.01.2001 № 01-8/98 “Про деякі приписи законодавства, яке регулює питання, пов’язані із здійсненням права власності та його захистом”, в яких зазначено, що оскільки відповідно до п.5 розділу У “Прикінцеві положення”  Закону України  „Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень” до створення єдиної системи органів реєстрації прав, а також формування Державного реєстру прав у складі державного земельного кадастру реєстрація об’єктів нерухомості проводиться комунальними підприємствами бюро технічної інвентаризації, останні можуть бути відповідачами за позовами про визнання власності на об’єкт нерухомого майна, пред’явленими згідно зі ст.392 Цивільного кодексу України.

На підставі ст. ст. 44, 49 ГПК України витрати по сплаті держмита та інформаційно-технічного забезпечення судового процесу віднести за рахунок відповідача,

Керуючись ст.ст. 44, 49, 82-85 ГПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

1.          Позов задовольнити.

2.          Визнати право власності Малого підприємства „Створювач” у вигляді товариства з обмеженою відповідальністю (65012 м. Одеса вул. Бєлінського, 11, код 13907115) на двоповерхову споруду, загальною площею 255,8 кв.м, що розташована за адресою: м. Одеса вул. Бєлінського, 11.

3.          Зобов’язати Комунальне підприємство „Одеське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації об’єктів нерухомості” зареєструвати право власності Малого підприємства „Створювач” у вигляді товариства з обмеженою відповідальністю (65012 м. Одеса вул. Бєлінського, 11, код 13907115) на двоповерхову споруду, загальною площею 255,8 кв.м, що розташована за адресою: м. Одеса вул. Бєлінського, 11.

4.          Стягнути з Одеського міського бюро технічної інвентаризації та реєстрації об’єктів нерухомого майна (65011м. Одеса вул. Троїцька, 25, код 03350290 р/р 759 в Облдирекції Укрсоцбанку України МФО 328016) на користь Малого підприємства „Створювач” у вигляді товариства з обмеженою відповідальністю (65012 м. Одеса вул. Бєлінського, 11, код 13907115) витрати на держмито в сумі 85 /вісімдесят п’ять/ грн. 00 коп., витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в сумі 118 /сто вісімнадцять/ грн. 00 коп.

Рішення суду набирає чинності згідно ст.85 ГПК України.

Накази видати після набрання рішенням законної сили.

Суддя