ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

"05" березня 2007 р.                                                              Справа №  11/69

За позовом           Державного підприємства Обласний виробничо-технічний центр стандарти-

зації, метрології та якості продукції «Облагростандарт»м.Рівне

до відповідачів:    1. Регіонального відділення Фонду державного майна України

по Рівненській області м.Рівне

2. Товариство з обмеженою відповідальністю «Ізотоп» м.Рівне

про визнання нечинною угоди купівлі-продажу

Суддя Грязнов В.В.

Представники сторін:

від позивача-                           Сидоренко М.П., адвокат (довір.№ 34/77 від 14.12.2006р.);

Демченко В.І., в.о.директора (наказ МАПУ№ 271-п від 08.11.2006р.);

від відповідачів-           1. Боліщук І.Ю., представник (довір.№2 від 22.01.2007р.);

2. Чумак В.О., юрисконсульт (довір.№21 від 21.02.2007р.);

Мосійчук А.Г., директор;

від прокурора-                           Сінькевич О.П.

В судовому засіданні оголошувалась перерва з 21 лютого по 05 березня 2007р.

Представники cторін не заявили клопотаннь про технічну фіксацію судового процесу. Суддею роз’яснено сторонам статті 20, 22, 91, 107 ГПК України. Відводу судді не заявлено.

Суть спору: Позивач-ДП Обласний виробничо-технічний центр стандартизації, метрології та якості продукції “Облагростандарт” звернувся до суду з заявою про визнання нечинною угоди купівлі-продажу державного майна №53, яку укладено відповідачами –Регіональним відділенням ФДМУ по Рівненській області та ТзОВ “Ізотоп” 23 червня 1994р.

Як на підставу своїх вимог, позивач зокрема послався на те, що згідно рішення Ровенської міської ради від 14.01.1987р. йому виділено земельну ділянку для будівництва власної бази по вул.Курчатова, 18-а. Згідно договору підряду на капітальне будівництво від 30.01.1989р. позивач виступив генеральним замовником, а другий відповідач –підрядником. Вартість вкладених державних коштів у будівництво Спеціалізованої майстерні підтверджується реєст-ром платіжних доручень, довідками про індексацію вартості незавершеного будівництва, аудиторським висновком, які, на його думку –підтверджують його право власності на незавершене будівництво будівлі “Спеціалізованої майстерні по ремонту електрообладнання на 20 тисяч умовних ремонтів в рік” за адресою: м. Рівне, вул. Курчатова, 18-ж. Зазначив, що на час укладення оспорюваного Договору ДКМП “Ізотоп” мало юридичну адресу: м.Рівне, вул.С.Круше-льницької, 77 кв.8, але до майна, розташованого за адресою: м.Рівне, вул.Курчатова, 18-а –другий відповідач жодного відношення не мав, оскільки Контракт про дольове будівництво №32 був укладений позивачем лише 12.06.1995р., тобто після укладення оспорюваного Договору.

В судовому засіданні 05.03.2007р. представник позивача усно заявив, що заява та обгрунтування про поновлен-ня строку на зверенння до суду з позовом внесена до позовної заяви помилково і не підтримав її, що відображено у протоколі судового засідання.(арк.справи 166).

Відповідач-Регіональне відділення ФДМУ по Рівненській області позову не визнав з підстав, вказаних у від-зиві від 21.02.2007р., зокрема зазначивши, що твердження позивача про належність саме йому об’єкта незавершеного будівництва приміщення майстерні за адресою: м.Рівне, вул.Курчатова,18-а –не стверджено жодним належним дока-зом. Майно цілісного майнового комплексу державного-кооперативного виробничого малого підприємства “Ізотоп”, яке знаходилось у м.Рівне, вул.Курчатова,18-а, згідно розділу 9 оспорюваного Договору –на момент його укладення 23.06.1994р. не було проданим, заставленим, під арештом не знаходилось, судові справ щодо нього відсутні.  Крім того, наказом Регіонального відділення ФДМУ по Рівненській області №20 від 23.01.2007р. підтверджено право власності на об’єкт нерухомого майна, який передано у власність покупцю –ДКМВП “Ізотоп”, правонаступником якого є відпові-дач-2. Під час укладення оспорюваного Договору –Регіональне відділення діяло в межах вимог законодавства  і підстав

для визнання недійсним Договору не вбачає. Звернув увагу, що при зверненні до суду позивачем порушено строки по-зовної давності.  Просив в позові відмовити.(арк.справи 140, 151, 152).

Відповідач-ТзОВ «Ізотоп»позовні вимоги заперечив повністю з підстав, зазначених у відзиві від 13.02. 2007р., зокрема вважаючи, що вимога Позивача про визнання недійсним Договору купівлі-продажу майна №53 від 23.06.1994р. безпідставні. Позивач не має жодних прав на незавершене будівництво “Спеціалізованої майстер-ні по ремонту енергообладнання на 20 тисяч умовних ремонтів в рік” за адресою: м. Рівне, вул. Курчатова, 18-ж. В той же час, Позивач не покликається на Контракт №32 від 10.02.1992р. з додатками про дольову участь в будів-ництві з 1992 року, проте підтвердив це в листі № 34/47 від 28.09.1998р. На думку відповідача, Акт №2 розме-жування відповідальності за виконані роботи по будівництву “Спеціалізованої майстерні по ремонту енергооб-ладнання на 20 тисяч умовних ремонтів в рік” за адресою: м.Рівне, вул. Курчатова, 18-а між підрядниками і опла-

та вартості виконаних робіт” не вартий уваги, оскільки не містить відбитків печаток сторін і підписів уповнова-жених осіб. Крім того, відповідач зазначив, що позивачем порушено строки позовної давності. Просив в позові відмовити.(арк.справи 33-35).

Заступник прокурора Рівненської області 21 лютого 2007р. подав через канцелярію господарського суду заяву про вступ у справу в порядку ст.29 ГПК України. Суд заяву задоволив.(арк.справи 139, 155). В судовому засіданні 05 березня 2007р. представник органу прокуратури усно заявив про підтримку заявленого позову в повному обсязі.

В результаті розгляду матеріалів справи господарський суд

ВСТАНОВИВ:

Рішенням виконавчого комітету Ровенської міської ради народних депутатів від 14.01.1987р. №26  – Обласній лабораторії стандартизації і метрології дозволено будівництво виробничого корпусу лабораторії на території Ремонтно-транспортного підприємства Ровенського РАПО по вул.Курчатова,18-а за згодою землекорис-тувача.(арк.справи 9).

Згідно наказу Агропромислового комітету Ровенської області від 28.02.1989р. №29 Обласну лабораторію стан-дартизації і метрології Облагропрома з 01.01.1989р.  реорганізовано у Обласний виробничо-технічний центр стандарти-зації, метрології та якості продукції “Облагростандарт”, якому надано статус юридичної особи.(арк.справи 158).

Ровенський обласний виробничо-технічний центр стандартизації, метрології та якості продукції “Облагростан-дарт”-замовник та Державно-кооперативне мале підприємство “Ізотоп”-підрядник 10 лютого 1992р. уклали Договір підряда на капітальне будівництво №32, згідно пп.1, 2 якого підрядник прийняв на себе будівництво нової будівлі “Спе-ціалізованої майстерні з ремонту електрообладнання на 20 тис.ремонтів на рік” згідно затвердженого замовником про-екту. Відповідно до графіка підрядник зобов’язувався здійснити будівництво об’єкта протягом березня–грудня 1992 року, зокрема за умови передачі замовником документації, обладнання, матеріалів та забезпечення безперервного фінансування. Вартість робіт складала 8 947 780 крб, в тому рахунку будівельні роботи 659 040 крб. Договір підписано керівниками ВТЦ “Облагростандарт” та ДКМП “Ізотоп”, скріплено відбитками печаток сторін. При цьому, в розділі “6” адреси сторін: ВТЦ “Облагростандарт” –м.Рівне, вул.Будівельників,3-б, а ДКМП “Ізотоп” –м.Рівне, вул.Курчатова,18-а. (арк.справи 36).

Протягом 1992-1994рр. ДКМП “Ізотоп” сплачував на розрахунковий рахунок ВТЦ “Облагростандарт” податок за землю (плату за користування землею) за адресою: м.Рівне, вул.Курчатова,18-а.(арк.справи 53, 55, 57).

Протягом листопада 1992р.–квітня 1993р. на об’єкті “Спеціалізована майстерня з ремонту електрообладнання на 20 тис.ремонтів на рік” ДКМП “Ізотоп” здійснив будівельно-монтажні роботи на загальну суму 3 440 002 крб, що під-тверджується довідками (форми №3) та Актами прийняття виконаних робіт(форми №2) за вказаний період, які підпи-сано керівниками ВТЦ “Облагростандарт” та ДКМП “Ізотоп”, скріплено відбитками печаток сторін.(арк.справи 44-49, 51). У вересні та листопаді 1994р. підрядник-ДКМП “Ізотоп” здав, а замовник-ВТЦ “Облагростандарт” прийняв по об’єкту “Майстерня по ремонту електрообладнання” будівельно-монтажні роботи на загальну суму 246 036,6 тис.крб. Акти підписано керівниками ВТЦ “Облагростандарт” та ДКМП “Ізотоп”, скріплено відбитками печаток сторін.(арк. справи 50, 52). Крім того, протягом 1992-1995рр. ДКМП “Ізотоп” виконав будівельно-монтажні роботи, здійснював оп-лату матеріалів, послуг, будівельно-монтажних робіт, пуско-налагоджувальних робіт, сплачував внески на дольове будівництво шляхом перерахунку коштів як на рахунок позивача, так і інших осіб, що стверджується матеріалами справи.(арк.справи 78-138).

За договором купівлі-продажу державного майна №53 від 23 червня 1994р., укладеного Регіональним відділен-ням ФДМ України-продавець та Державно-кооперативним малим підприємством «Ізотоп»-покупець (надалі в тексті –Договір), перший продав, а покупець купив майно цілісного майнового комплексу, яке знаходится за адресою м. Рівне, вул.Курчатова,18-а на земельній ділянці площею 0,17 га, наданій в постійне користування. Майно підприємства вклю-чає всі його активи і пасиви, інвентар, обладнання, устаткування та інше майно згідно з актом інвентаризації, який додається до цього Договору. Згідно розділу 9 Договору майно не є проданим, заставленим, під арештом не знаходить-ся, судових справ щодо нього немає. Договір підписано керівниками Регіонального відділення ФДМ України та ДКМП “Ізотоп”, скріплено відбитками печаток сторін. Договір посвідчено нотаріально.(арк.справи 39-43, 144-150).

Перехід права власності на викуплене згідно Договору державне майно стверджено двостороннім Актом пе-редачі державного майна Державно-кооперативного виробничого малого підприємства “Ізотоп” і надалі підтверджено наказом Регіонального відділення ФДМУ по Рівненській області №20 від 23.01.2007р.(арк.справи 150-152).

Місцезнаходження Державного підприємства Обласний виробничо-технічний центр стандартизації, метроло-гії та якості продукції зазначено у Статуті підприємства, затвердженому розпорядженням голови Рівненської міської управи №568-р від 12.05.1994р. Пункт 1.2 Статуту містить адресу Державного підприємства ВТЦ “Облагростан-дарт”: м.Рівне, вул.Будівельників, 3-б.(арк. справи 18).

Директор ВТЦ «Облагростандарт»28 вересня 1998р. направив Голові Рівненської міської ради заяву, де заз-начив, що в зв’язку із введенням в експлуатацію першої черги “Майстерні по ремонту електрообладнання” по вул.Кур-чатова, 18-а у м.Рівне, що є власністю ТзОВ «Ізотоп»відповідно до Договору купівлі-продажу №53 від 23.06.1994р, - ВТЦ «Облагростандарт»дає згоду на приватизацію земельної ділянки площею 0,32га, відповідно до контракту №32 від 10.02.1992р. і додатку до контракту, де ТзОВ “Ізотоп” приймає дольову участь в будівництві з 1992 року.(арк.справи 61).

На даний час, адреса земельної ділянки площею 0,35га на якій розташоване незавершене будівництво об’єкту “Спеціалізована майстерня по ремонту електрообладнання на 20 тисяч умовних ремонтів на рік” (надалі в тексті –“Спеціалізована майстерня”) –м.Рівне, вул.Курчатова, 18-ж.

Розглянувши подані матеріали, заслухавши пояснення представників сторін і давши їм оцінку, господарський суд вважає, що позов не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Цивільні права і обов’язки виникають з підстав, передбачених законодавством...Угодами, згідно ст.41 Цивіль-ного кодексу УРСР – визнаються дії громадян і організацій, спрямовані на встановлення, зміну або припинення цивіль-них прав або обов’язків. Статею 11 Цивільного кодексу України встановлено, що цивільні права і обов’язки зокрема виникають з договорів та інших правочинів та безпосередньо з актів цивільного законодавства.

Недійсною, згідно ст.48 Цивільного кодексу УРСР, - є та угода, що не відповідає вимогам закону... Аналогічно регулює це питання ст.215 ЦК України, - підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення право-чину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п’ятою та шостою ст.203 цього Кодек-су. Зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.(чч. 1, 5 ст. 203 ЦК України).

При приватизації майна державного підприємства як цілісного майнового комплексу шляхом його вику-пу, продажу на аукціоні, за конкурсом між продавцем і покупцем укладається відповідний договір купівлі-прода-жу.(ст.27 Закону України “Про приватизацію державного майна”).

Позовну вимогу про визнання нечинним оспорюваного Договору позивач грунтує на виникненні у нього 14.01. 1987р. права на земельну ділянку по вул.Курчатова,18-а у м.Рівне, а пізніше укладення договорів на капітальне будів-ництво майстерні, при цьому –позивач покликається на статті 215, 216 Цивільного кодексу України, якими врегу-льовано визнання та наслідки визнання правочинів недійсними.

Відповідно до ч.5 ст.35 ГПК України, - факти, які відповідно до закону вважаються встановленими, не дово-дяться при розгляді справи.

З матеріалів справи вбачається, що з моменту отримання у 1987 році дозволу на будівництво Виробничого корпусу лабораторії на земельній ділянці землекористувача-“Ремонтно-транспортне підприємство Ровенскього РАПО”, яке знаходиться за адресою: м.Рівне, вул.Курчатова,18-а і до вересня 1998р. позивач-Державне підприємство Обласний виробничо-технічний центр стандартизації, метрології та якості продукції «Облагростандарт»не реалізував своє право на користування земельною ділянкою, повноважень землекористувача не здійснював –плати за землю у встановленому порядку не сплачував, а 28.09.1998р. надав Рівненській міській раді письмову згоду на приватизацію Товариством з об-меженою відповідальністю «Ізотоп»всієї земельної ділянки (арк.справи 61), внаслідок чого останній 26.07.1999р. отри-мав Державний акт на право постійного користування земельною ділянкою площею 0,35га за адресою: м.Рівне, вул.-Курчатова,18-а.

При цьому, позивач заявив, що є власником об’єкта незавершеного будівництва “Спеціалізована майстерня”, оскільки у 1989-2004рр. він здійснював будівництво, а згідно листа першого відповідача від 15.11.2005р. №3490 –майстерня на балансі не рахувалась і не була приватизована ТзОВ “Ізотоп”.(арк.справи 27).

Однак, з таким твердженням неможливо погодитись з наступних мотивів.

Позивач підмінює право повного господарського віддання державним майном –правом власності на майно. Проте, державне підприємство не може бути суб’єктом права власності оскільки, згідно ст.37 Закону України “Про власність” –майно, що є державною власністю і закріплене за державним підприємством, належить йому на праві пов-ного господарського відання...

Проте, жодного доказу, яким стверджено право державної власності на матеріали, обладнання тощо, які були використані в процесі будівництва “Спеціалізованої майстерні” позивач не надав, свідомо приховуючи факт повного відшкодування йому відповідачем-2 понесених витрат на будівництво.

Аудиторський висновок від 18.05.2004р. та Додаток до нього від 02.06.2004р. (арк.справи 25,26) надані Ау-диторською фірмою “Аргумент” за результатами перевірки бухгалтерського обліку ВТЦ “Облагростандарт” на неза-вершене будівництво “Майстерні по ремонту енергообладання” не може бути прийнятий до уваги, оскільки в його основу покладено лише показники бухгалтерського обліку, реєстр платіжних доручень та довідки про індексацію вар-тості незавершеного будівництва без дослідження первинних документів бухгалтерського обліку, які мають відношен-ня до фінансування і здійснення будівництва “Спеціалізованої майстерні...”, у висновку відсутні покликання на платіж-ні документи ДКМП «Ізотоп», якими, зокрема сплачувались внески на дольове будівництво та документи первинного обліку: Акти прийняття-передачі робіт форми КБ-2В, КБ-3, накладні на товари та послуги, доручення на матеріали тощо.

Проте, надані позивачем Аудиторський висновок та “Реєстр платіжних доручень, що оплачені ВТЦ «Облагро-стандарт»...”(арк.справи 24) – суперечать одне одному в частині сум сплачених коштів та грошових одиниць. Так, в Аудиторському висновку, стор.2 –вартість будівельних робіт та матеріалів складає 7,6+0,5= 8,1 тисяч грн., проте, в Додатку до Аудиторського висновку стор.3 внаслідок “проведеної індексації” –ця сума збільшилась до 256 435 грн. При цьому, в “Реєстрі платіжних доручень, що оплачені ВТЦ «Облагростандарт»...” відсутній підсумок, але якщо скласти сплачені суми вийде - 7 097 750 крб., що при переведенні у гривні відповідно до Постанови Кабінету міністрів України № 1002 від 26.08.1996 року, –дасть суму 70 грн. 97 коп. Суми коштів не підтверджені первинними документа-ми і суперечать одна одній.

Крім того, матеріали та конструкції, які відображені в аудиторському висновку Аудиторської фірми “Аргу-мент” (вікна, залізобетонні конструкції та інше...), виконані будівельно-монтажні роботи по об’єкту “Спеціалізована майстерня” за період з 1987 по 1995рр. –фактично оплачені коштами ДКМП «Ізотоп», в повному обсязі, що стверджу-ється матеріалами справи.(арк.справи 36-58, 78-138).

З огляду на зазначене вище, Аудиторський висновок Аудиторської фірми “Аргумент” від 18.05.2004р. та Дода-ток до нього від 02.06.2004р. не приймаються господарським судом до уваги.

Разом з тим, аудиторська фірма «Холдінг-аудит»станом на 30.08.2004р. та 14.12.2005р. провела перевірки бух-галтерського обліку з питань формування вартості незавершеного будівництва (договори підряду за 1992-1995рр., 2002р., головні книги за 1992-2004рр., первинні документи по будівництву, накази Регіонального відділення ФДМУ, платіжний документ по оплаті держмайна, протоколи, акти, що знайшло відображення в Аудиторських висновках про достовірність вартості незавершеного будівництва “Спеціалізованої  майстерні”, що обліковується у складі незаверше-ного будівництва на балансі ТзОВ “Ізотоп”.

Аудиторським висновком аудиторської фірми «Холдінг-аудит»підтверджено, зокрема, що станом на 30.08. 2004р. на будівництво та утримання незавершеного будівництва “Спеціалізована майстерня по ремонту енергооблад-нання на 20 тисяч умовних ремонтів на рік” за адресою: м.Рівне, вул.Курчатова,18-ж –ТзОВ «Ізотоп»витратило коштів на загальну суму 493 798 грн. 14 коп., без урахування ПДВ та індексації.

Оскільки вказані Аудиторські висновки аудиторської фірми «Холдінг-аудит»від 30.08.2004р. та 14.12.2005р. грунтуються на досліджених судом докумнтах первинного обліку ТзОВ «Ізотоп, копії більшості з яких долучено до матеріалів справи –суд прийняв їх до уваги при вирішенні спору.(арк.справи 36-58, 66-74, 78-138).

Позивач також звернув увагу суду на “Перелік майнових комплексів державних підприємств, організацій, їх структурних підрозділів основного виробництва, приватизація яких не допускається”, затверджений Декретом Кабінету міністрів України від 31.12.1992 року № 26-92 (і на підставі Закону №847-ХІХ від 07.07.1999 року втратив чинність), пунктом 9 якого передбачено: “Об’єкти державних систем стандартизації, метрології та сертифікації”. Однак, у 1994 році позивач знаходився в іншому місці –м.Рівне, вул.Будівельників, 3-б, а на момент укладення оспорюваного Дого-вору, об’єкту державних систем стандартизації, метрології та сертифікації, який би перебував у повному господарсько-му віданні позивача –за адресою: м.Рівне, вул.Курчатова,18-а не було. Натомість, за кошти відповідача-2 здійснюва-лось будівництво об’єкта “Спеціалізована майстерня”, який і на даний час не здано в експлуатацію. Відповідно п.3 ст.331 ЦК України ТзОВ “Ізотоп” був і є власником матеріалів, обладнання, виконаних робіт, оплачених коштів, які були придбані і використані в процесі даного будівництва та включені до цілісного майнового комплексу ДКМП “Ізо-топ” під час приватизації. Вказані обставини стверджуються листами Регіонального відділення ФДМУ по Рівненській області №472 від 28.02.2003р. та №3214 від 27.09.2006р., іншими матеріалами справи.(арк.справи 62, 63).

Не варте уваги також твердження позивача про безпідставне зазначення у п.1 оспорюваного Договору місце-находження майна цілісного майнового комплексу ДКМП “Ізотоп” –м.Рівне, вул. Курчатова, 18-а на земельній ділянці площею 0,17 га, оскільки спростовується наступними доказами:  Договором підряду на капітальне будівництво №32 від 10.02.1992р., Контрактом №32 від 22.06.1998р.(арк.справи 17, 36); Актами виконаних ДКМП «Ізотоп»робіт по будівництву “Спеціалізованої майстерні”, які завірені ВТЦ “Облагростандарт”, де зазначено адресу першого: м. Рівне, вул.Курчатова, 18-а.; платіжними дорученнями про сплату податку на землю та орендної плати в період 1992-1995рр. (арк.справи 53, 57); Договором оренди земельної ділянки від 27.06.1994 року, яким узгоджено початок його дії з 01.06. 1994р.(арк.справи 59); листом Рівненського відділення ФДМУ по Рівненській області від 27.09.2006 року № 3214 та Наказом від 23.01.2007 року №20.(арк.справи 63, 151-152). У всіх зазначених документах фактичним місцезнаходжен-ням ДКМП “Ізотоп” є: м.Рівне, вул.Курчатова,18-а.

Крім того, відповідно до ст.8 Закону України “Про підприємництво”,–державна реєстрація суб’єктів підпри-ємницької діяльності проводиться ... за місцезнаходженням або місцем проживання суб’єкта. Місцезнаходженням суб’-єкта підприємницької діяльності (юридичної особи) на дату державної реєстрації може бути місцезнаходження (місце проживання одного із засновників) або місцезнаходження за іншою адресою, що підтверджується договором оренди, або іншим відповідним договором.

Таким чином, позивач не обгрунтував і не довів заперечень перебування державного майна ДКМП “Ізотоп” за адресою: м.Рівне, вул.Курчатова, 18-а, разом з тим, протягом 1989-1998рр. місцезнаходження ДП “Обласний виробни-чо-технічний центр стандартизації, метрології та якості продукції “Облагростандарт”–м.Рівне, вул.Будівельників, 3-б, що стверджено Договором підряду на капітальне будівництво №32 від 10.02.1992р., Контрактом №32 від 22.06.1998р. та п.1.2 Статуту позивача.(арк. справи 17, 18, 36).

Вищезазначені обставини також підтверджуються висновком господарського суду по справі №11/315, яке набрало законної сили відповідно до постанови Львівського апеляційного господарського суду від 20.02.2007р. про те, що позивач у вересні 1998р. відмовився від належної йому частини земельної ділянки розміром 0,16га, яка в данний момент знаходиться у м.Рівне, вул.Курчатова,18-ж, погодив її передачу та приватизацію на користь ТзОВ «Ізотоп», при цьому, повноважень землекористувача в частині сплати земельного податку не здійснював. Крім того, незавершене будівництво об’єкту “Спеціалізована майстерня” належить ТзОВ «Ізотоп»на праві власності, оскільки позивач не приймав участі у фінансуванні будівництва через відсутність коштів, а понесені ним витрати на будівельно-монтажні роботи в сумі 1 467 грн. –ТзОВ «Ізотоп»повністю відшкодував.

З огляду на зазначене вище, твердження позивача про невідповідність Договору вимогам законодавства –спростовуються зібраними по справі доказами. Матеріали справи дають суду підстави вважати, що спірний Договір за формою і змістом відповідає вимогам стст. 4, 41, 161, 224, 225 Цивільного кодексу УРСР, стст. 203, 207, 320, 331, 655 Цивільного кодексу України, стст. 6-8, 27, 28 Закону України “Про приватизацію державного майна”.

Крім того, згідно ст.71 Цивільного кодексу УРСР загальний строк для захисту права за позовом особи, право якої порушено(позовна давність), встановлюється в три роки. Стаття 76 ЦК УРСР встановлює, що перебіг строку позов-ної давності починається з дня виникнення права на позов. Право на позов виникає з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення свого права.

Закінчення строку позовної давності до пред’явлення позову є підставою для відмови в позові.(ст.80 ЦК УРСР).

Разом з тим, відповідач заявив про необхідність застосування строків позовної давності при вирішенні даного спору.

Відповідно до стст. 256, 257 ЦК України, позовна давність –це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Частина перша ст.261 ЦК України встановлює, що перебіг позовної давності починається від дня, коли осо-ба довідалася або могла довідатися про порушення свого права. Сплив позовної давності, про застосування якої заяв-лено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту.(чч. 4,5 ст.267 ЦК України).

Покликаючись на п.4, ч.1, ст.268 ЦК України, позивач вважає, що позовна давність не поширюється на вимогу власника або іншої особи про визнання незаконним правового акту органу державної влади, яким порушено його право власності або інше речове право, крім того вказує, що про “своє порушене право” дізнався лише 15.11.2005р.

Проте, порушення будь-якого права: на майно або на земельну ділянку позивач не довів, при цьому він оспо-рює не правовий акт органу державної влади, а господарський договір і на відносини відповідачів розповсюджуються загальні правила про позовну давність. З 1992 року відповідач-1 перебуває на земельній ділянці за адресою: м.Рівне, вул.Курчатова,18-а. Оспорюваний Договір укладено відповідачами  у червні 1994р., у вересні 1998р. позивач письмово підтвердив його правомірність, погоджуючись на приватизацію ТзОВ «Ізотоп»земельної ділянки розміром 0,35га –тому твердження про те, що про укладення оспорюваного Договору позивачу не було відомо до листопада 2005р. вба-чаються надуманими і безпідставними.

Позивач звернувся з даним позовом до господарського суду 02.02.2007р.–тобто через десять років з моменту спливу трьохрічного строку позовної давності. При цьому, заяви про поновлення пропущеного строку позивач не по-дав. Тому в задоволенні позову необхідно відмовити в зв’язку із спливом позовної давності.

Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказу-вання, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.(ст.34 ГПК України).

Враховуючи викладене, - господарський суд не приймає до уваги, як такі, що не мають відношення до предмету спору – Акт №2 розмежування відповідальності за виконані роботи від 24.12.2003р. (який ні за фор-мою, ні за змістом не є правочином, на ньому відсутні підписи уповноважених осіб та відбитки печаток сторін); Аудиторський висновок Аудиторської фірми “Аргумент” від 18.05.2004р. та Додаток до нього від 02.06.2004р. не приймаються до уваги з підстав зазначених вище.(арк.справи 15-16, 25-26).

Під час вирішення даного спору, господарський суд виходив з таких обставин: правопопередник позива-ча у 1987р. отримав дозвіл на будівництво Виробничого корпусу лабораторії на земельній ділянці РТП Ровенсь-кого РАПО по вул.Курчатова,18-а, однак будівництва не проводив через відсутність державного фінансування; в 1992р. позивач уклав договори підряду з відповідачем-2, які передбачали будівництво по вул.Курчатова,18-а на дольових засадах Спеціалізованої майстерні по ремонту електрообладнання, при цьому, ремонт електрооблад-нання, інша виробнича діяльність не узгоджується із статутними завданнями позивача (розділи 2.2, 2.3 Статуту позивача) і, навпаки –відповідають профілю діяльності відповідача-2, який розмістив на земельній ділянці 0,17га по вул.Курчатова,18-а свою виробничо-технічну базу, а у червні 1994р. уклав з відповідачем-1 Договір купівлі-продажу державного майна ДКМП “Ізотоп”, який було виконано в повному обсязі; через відсутність коштів дер-жавного фінансування будівництва і необхідність зведення об’єкту – позивач і відповідач-2 узгодили фінансуван-ня останнім всього будівництва, при цьому відповідач-2 профінансувавши будівництво об’єкту відшкодував позивачу всі витрати, понесені ним на початковій стадії будівництва; на момент вирішення спору –єдиним влас-ником обладнання, будівельних матеріалів і конструкцій незавершеного будівництва об’єкту “Спеціалізова-на майстерня” є ТзОВ «Ізотоп».

При цьому, господарський суд позбавлений необхідності досліджувати обставини, які є встановленими фактами відповідно до закону, оскільки обставини відмови позивача від користування земельною ділянкою за адресою: м.Рівне, вул.Курчатова, 18-ж вже встановлено господарським судом в рішенні від 25.12.2006р. по справі №11/315.(арк.справи 142-143).

Таким чином, заявлена позивачем вимога про визнання нечинним Договору купівлі-продажу державного майна №53 від 23 червня 1994р. є надуманою і безпідставною, позивачем необгрунтована і не доведена, чим порушено порядок доказування і подання доказів; вимогу подано за межами строку позовної давності. Відтак, на підставі ст.33 ГПК України - позов задоволенню не підлягає.

Керуючись стст. 12, 33-36, 43, 46-49, 75, 82-84 Господарського процесуального кодексу України, суд –

В И Р І Ш И В:

В позові відмовити.

Суддя                                                                                   В.В.Грязнов

Рішення  підписане суддею  "22" березня 2007 р..