ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"29" січня 2007 р.
Справа  № 27/391-06-12557

За позовом  концерну „Алмі”

ддо відповідача товариства з обмеженою відповідальністю „Грін Плюс”

Про стягнення боргу за договором поставки у розмірі 39576,08 грн.

Суддя Семенюк Г.В.

Представники:

Від позивача
Чернова Г.А., довіреність від 04.01.2007 року;

Від відповідача
не з‘явився;

Суть спору:
Позивач звернувся до господарського суду з позовною заявою про стягнення боргу за договором поставки у розмірі 39576,08 грн.

У судовому засіданні від 29.01.2007 року позивачем надано заяву про зменшення розміру позовних вимог, у якому він просить суд стягнути з відповідача - 29731,62 грн.

Відповідач, повідомлений належним чином про час і місце розгляду справи, своїх  представників  в  судове  засідання  не направив незважаючи на виклик суду, відзив на позов не надав, позовні вимоги по суті не заперечив.

Керуючись ст. 75  ГПК  України  суд вважає за можливе розглянути справу і вирішити спір по суті без участі відповідача   і без відзиву на позов за наявними у справі матеріалами.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні, матеріали, додані до позовної заяви, всебічно і повно з'ясувавши всі  обставини справи та заслухавши представника позивача, суд,

встановив.

06 травня 2004 року між Позивачем та Відповідачем було укладено Договір поставки № 605. Відповідно до умов вищевказаного договору поставки позивач зобов’язався поставляти товари в асортименті, а відповідач зобов’язався приймати та оплачувати товари.

Відповідно до п. 4.1 Договору поставка товару проводиться відповідно до цін, які узгоджуються Сторонами і відображаються в накладних на передачу товару.

У відповідності до умов № 605 від 06.05.2004 року Позивачем була здійснена поставка товарів Відповідачу за накладними №№ Рк-0090158 від 07.06.06 року; Рк-0090403 від 07.06.06 року; Рк-0095136 від 14.06.06 року; Рк-0095264 від 14.06.06 року; Рк-0095273 від 14.06.06 року; Рк-0095304 від 14.06.06 року; Рк-0095803 від 15.06.06 року; Рк-0112400 від 12.07.06 року; Рк-0112610 від 12.07.06 року; Рк-0113275 від 13.07.06 року.

Внаслідок несплати вартості отриманих за накладними №№ Рк-0090158 від 07.06.06 року; Рк-0090403 від 07.06.06 року; Рк-0095136 від 14.06.06 року; Рк-0095264 від 14.06.06 року; Рк-0095273 від 14.06.06 року; Рк-0095304 від 14.06.06 року; Рк-0095803 від 15.06.06 року; Рк-0112400 від 12.07.06 року; Рк-0112610 від 12.07.06 року; Рк-0113275 від 13.07.06 року товарів у Відповідача утворилась заборгованість перед Позивачем у сумі 33685,18 грн.

Всього заборгованість Відповідача перед Позивачем, на дату зверненняз відповідним позовом, складає - 33685,18 грн.

У судовому засіданні від 29.01.2007 року Позивач надав до суду заяву про зменшення розміру позовних вимог у зв’язку із сплатою відповідачем частини боргу, за яким сума основного боргу складає –23583,24 грн.

Згідно зі ст. 509 Цивільного кодексу України, - в силу зобов'язання одна  сторона (боржник)   зобов'язана   вчинити   на   користь   другої  сторони (кредитора) певну дію (передати  майно,  виконати  роботу,  надати послугу,  сплатити  гроші  тощо) або утриматися від певної дії,  а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

У відповідності до ст. 525, 526 Цивільного кодексу України, - зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов  договору  та  інших актів цивільного законодавства,  а за відсутності таких умов та вимог -  відповідно до   звичаїв   ділового  обороту  або  інших  вимог,  що  звичайно ставляться. Одностороння  відмова  від  зобов'язання  або одностороння зміна  його  умов  не  допускається,  якщо  інше  не   встановлено договором або законом.

Таким чином, позовні вимоги в частині стягнення основного боргу в сумі 23583,24 грн. обґрунтовані, підтверджені наявними у справі матеріалами, відповідають чинному законодавству, відповідачем не заперечуються, отже підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до ст. 549 Цивільного кодексу України, - Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є  неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно зі ст. 551 Цивільного кодексу України, - якщо предметом неустойки є  грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Згідно з п. 6.2 Договору відповідач зобов’язаний сплатити пеню в розмірі подвійної обліковою ставки НБУ від суми заборгованості за кожний день прострочки.

Сума нарахованої Позивачем пені складає 2323,16 грн.

Таким чином, позовні вимоги в частині стягнення пені в сумі 2323,16 грн. обґрунтовані, підтверджені наявними у справі матеріалами, відповідають чинному законодавству, відповідачем не заперечуються, отже підлягають задоволенню.

У відповідності до ст. 625 Цивільного кодексу України, - боржник, який прострочив виконання грошового зобов’язання, на вимогу кредитора зобов’язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно з п. 6.3 вказаного Договору за прострочу виконання грошового зобов’язання зі сплати поставленого Товару, відповідач сплачує позивачу 15 процентів річних від простроченої  суму заборгованості відповідно до ст. 625 ЦК України.

Згідно з розрахунком Позивача наведеному в заяві про зменшення позовних вимог:

сума основного боргу з урахуванням індексу інфляції складає –25358,61 грн.;

15 % річних –2049,85 грн.

Таким чином, позовні вимоги в частині стягнення сума основного боргу з урахуванням індексу інфляції та 15 % річних також обґрунтовані, підтверджені наявними у справі матеріалами, відповідають чинному законодавству, відповідачем не заперечуються, отже підлягають задоволенню.

Разом із позовом позивач надав до господарського суду заяву про забезпечення позову.

Відповідно до ст. 66 ГПК України, - господарський суд за заявою сторони, прокурора чи його заступника, який подав позов, або з своєї ініціативи має право вжити заходів до забезпечення позову. Забезпечення позову допускається в будь-якій стадії провадження у справі, якщо невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення господарського суду.

В своїй заяві про забезпечення позову позивач не навів необхідності вжиття заходів до забезпечення позову та не підтвердив вказані в заяві обставини доказами необхідними в розумінні розділу V ГПК України.

Вказані докази та письмове обґрунтування необхідності вжиття заходів до забезпечення позову, позивачем не було надано і під час судового розгляду справи, в зв’язку з чим, заява позивача про забезпечення позову, додана позивачем до позовної заяви - задоволенню не підлягає.

Відповідач, повідомлений належним чином про час і місце розгляду справи, своїм правом на участь у судових засіданнях не скористався, позовні вимоги по суті не заперечив.

У відповідності до ст. 69 ГПК спір має бути вирішено господарським судом у строк не більше двох місяців від дня одержання позовної заяви.

Відповідно до ст. 93 Цивільного Кодексу України, - місцезнаходженням  юридичної  особи є адреса органу або особи, які відповідно до установчих документів юридичної особи чи закону виступають від її імені.

Згідно з Довідкою головного управління статистики в Одеській області № 01-02-114-3466 від 11.12.2006 року товариства з обмеженою відповідальністю „Грін Плюс” значиться в ЄДРПОУ за адресою, що вказана позивачем у позовній заяві.

Ухвали господарського суду надіслані на адресу відповідача, що вказана позивачем у позовній заяві та відповідачем у спірних договорах до суду не повертались, що свідчить про належне повідомлення відповідача про час і місце розгляду справи.

Повідомлення належним чином відповідача про час і місце розгляду справи підтверджується повідомленнями про вручення поштового відправлення № 200471, 208570.

Прийняття участі в розгляді справи це право, а не обов'язок відповідача.

Таку ж правову думку висловив Одеській апеляційний господарський суд у своїй Постанові від 15.11.2005 року зі справи № 27/182-05-5016.

Справа розглядалась судом два місяці, тому відповідач мав достатньо можливостей направити до суду свого представника. Його нез'явлення до суду розцінюється як намір затягнути розгляд справи  з метою затягування  виконання рішення.

Станом на 29.01.2007 року можливість подальшого відкладення розгляду справи відсутня у зв’язку з закінченням всіх строків відведених ст. 69 ГПК України для розгляду справи.

Тому подальше відкладення розгляду справи неможливе та є підставою для винесення Рішення по справі не зважаючи на неявку відповідача у судове засідання.

Враховуючи те, що відповідач сплатив частину основного боргу лише після звернення позивача до господарського суду Одеської області з відповідним позовом на товариство з обмеженою відповідальністю „Грін Плюс” в повному обсязі покладаються витрати по сплаті держмита та на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу, згідно ст. 44,49 ГПК України.

Керуючись ст.ст. 44-49, 82-85 ГПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

1.
Позов задовольнити повністю.

2.
Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю „Грін Плюс” (65481, Одеська обл., м. Южне, вул. Хіміків, 29), , р/р 1, ВАТ „МТБ” м. Іллічівськ, МФО 328168 на користь концерну „Алмі” (65028, м. Одеса, вул. Болгарська, 1), , р/р , АБ „Південний”, МФО 328209 –23583,24 грн. основного боргу, 2323,16 грн. – пені, 2049,85 грн. –15% річних, 1775,37 грн. –індексу інфляції, 395,76 грн. державного мита  та 118 грн. –витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Наказ видати у порядку ст. 116 ГПК України.

Рішення господарського суду набирає законної сили у порядку передбаченому ст. 85 ГПК України.

Суддя                                                                                       Семенюк Г.В.