Харківський апеляційний господарський суд
Постанова

Іменем України

Адміністративна справа                             Головуючий  по 1-й інстанції

№ АC-42/393-06                                       Суддя –Яризько В.О.

Доповідач по 2-й інстанції

Суддя –Бабакова Л.М.

29 січня 2007 року                                                      м. Харків

Колегія суддів Харківського апеляційного господарського суду у складі: головуючого судді Карбань І.С., суддів Бабакової Л.М., Шутенко І.А.

За участю секретаря судового засідання: Міраков Г.А.

За участю представників сторін:

позивача –Тучков Г.І. –дов. № 293/1-07 від 26.01.2007р.

відповідача –Межирицький А.О. –дов. № 294/9/10-035 від 30.01.2006р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційного суду заяву про апеляційне оскарження та апеляційну скаргу (вх. 4605Х/2-4) ДПІ у Московському районі м. Харкова на постанову господарського суду Харківської області від 02.11.2006 року по справі № АС-42/393-06

за позовом ТОВ "Явал Україна", м. Харків

до   ДПІ у Московському районі м. Харкова

про визнання нечинними  повідомлень

Встановила:

Постановою господарського суду Харківської області від 02.11.2006р. (колегія суддів у складі: головуючий  суддя  Яризько В.О., судді Подобайло З.Г., Швед Е.Ю.)  позовні вимоги задоволено частково, скасовано податкові повідомлення-рішення ДПІ у Московському районі м. Харкова № /2 від 21.09.2005р. та № 001572310/2 від 21.09.2005р. В решті позовних вимог відмовлено.

Відповідач, ДПІ у Московському районі м. Харкова з постановою господарського суду не згодна, подала заяву про апеляційне оскарження та апеляційну скаргу, в яких просить апеляційний суд скасувати постанову суду першої інстанції та прияти нове рішення, яким у задоволені позовних вимог ТОВ "Явал Україна" відмовити в повному обсязі, посилаючись на невідповідність висновків суду першої інстанції обставинам справи та на  порушення норм чинного законодавства.

Позивач, ТОВ "Явал Україна", у запереченні на апеляційну скаргу просить залишити постанову суду першої інстанції без змін, а апеляційну скаргу відповідача без задоволення. Вважає, що постанова по справі обґрунтована і прийнята з урахуванням матеріального та процесуального права, а доводи відповідача, викладені в апеляційній скарзі, є необґрунтованими та не підлягаючими задоволенню.

У судовому засіданні 22.01.2007р. було оголошено перерву до 14:30 год. 29.01.2007р.

Перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції обставин справи та правильність їх юридичної оцінки, заслухавши представників позивача та відповідача колегія суддів Харківського апеляційного господарського суду приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Позивач просив суд скасувати податкові повідомлення-рішення ДПІ у Московському районі м. Харкова №/2, №/2, №/2 від 21.09.05р.

Як вбачається з матеріалів справи, посадовими особами відповідача було проведено планову документальну перевірку підприємства позивача з питань дотримання вимог податкового та валютного законодавства за період з 01.01.04р. по 31.12.04р., про що було складено акт №413/23/30988447 від 02.06.2005р.

За результатами перевірки, перевіряючими виявлені порушення податкового законодавства, зокрема, порушення п. 5.9. ЗУ "Про оподаткування прибутку підприємств", у результаті чого занижено податок на прибуток у 2004 році на суму 156 900 гривен (1 квартал 2004 року на суму 33 600 грн., 2 квартал 2004 року - 123 3000 гривень), порушення п.п. 7.2.1. п 7.2. і пп. 7.4.1. п. 7.4. ЗУ "Про податок на додану вартість", у результаті чого занижено податок на додану вартість за 2004 р. на суму 6664 грн. (за липень 2004 року - 2515,00 грн., за серпень 2004 року -2375,00 грн., за листопад 2004 року - 750,00 грн., за грудень 2004 року - 1024 грн.), порушення п.2.3. р.2 Положення „Про порядок ведення касових операцій у національній валюті в Україні", затвердженого Постановою НБУ від 19.02.2001 року - витрачено коштів без наявних підтверджуючих розрахункових документів.

Відповідачем на підставі висновків даного акту перевірки були прийняті податкові   повідомлення - рішення від 07.06.2005 року № /0 (по податку на додану вартість, сума донарахування по цьому податку складає - 9996,0 грн., фінансові санкції 3332,00 грн.), № /0 (фінансові санкції за порушення норм по регулюванню готівки на загальну суму 119,00 грн.), № /0 (по податку на прибуток, фінансові санкції по цьому податку на загальну суму 223020 грн.(основний платіж 156900 грн., фінансові санкції 66120 грн.).

Позивачем вказані податкові повідомлення-рішення були оскаржені в адміністративному порядку, скарга була задоволена відповідачем частково, податкове повідомлення-рішення №/1 скасовано частково на суму 8460,25грн. та винесено спірні рішення через дріб 2.

При перевірці правильності визначення в податковому обліку приросту балансової вартості запасів у складі валового доходу підприємства відповідачем було встановлено, що ТОВ "Явал Україна" в порушення п. 5.9 ст.5 Закону України "Про оподаткування прибутку підприємств" невірно було визначено приріст балансової вартості запасів у складі валового до ходу, що виник внаслідок відображення у податковій звітності вартості запасів на початок 2004р. та на кінець 1 кварталу 2004р. у сумах, які не відповідають даним бухгалтерського обліку.

У відповідності до п. 5.9 ст. 5 Закону України "Про оподаткування прибутку під приємств" платник податку веде податковий облік приросту (убутку) балансової вартості товарів (крім тих, що підлягають амортизації, та цінних паперів), сировини, матеріалів, комплектуючих виробів, напівфабрикатів, малоцінних предметів (далі - запасів) на складах, у незавершеному виробництві та залишках готової продукції, витрати на придбання та поліпшення (перетворення, зберігання) яких включаються до складу валових витрат згідно з цим Законом (за винятком тих, що отримані безкоштовно). Вартість запасів оплачених, але не отриманих (не оприбуткованих) платником податку - покупцем, до приросту запасів не включається. Вартість запасів оплачених, але не відвантажених (не знятих з обліку) платником податку - продавцем, до убутку запасів не включається. У разі коли ба лансова вартість таких запасів на кінець звітного періоду перевищує їх балансову вартість на початок того ж звітного періоду, різниця включається до складу валових доходів плат ника податку у такому звітному періоді. У разі коли балансова вартість таких запасів на кінець звітного періоду є меншою за їх балансову вартість на початок того ж звітного періоду, різниця включається до складу валових витрат платника податку у такому звітному періоді.

Як вбачається з матеріалів справи, виходячи з вартості запасів на початок та кінець звітного періоду в деклараціях про прибуток підприємства ТОВ „Явал Україна" повинно було відобразити:

-в декларації за 1 квартал 2003р. по рядку 01.2 „Приріст балансової вартості товарів" суму 387,4 тис. грн. (2124,8-1737,4),

-в декларації за 1 півріччя 2003р. по рядку 04.2 „Убуток балансової вартості товарів" суму 722,0 тис. грн. (1015,4-1737,4),

-в декларації за 9 місяців 2003р. по рядку 04.2 „Убуток балансової вартості товарів" суму 635,2 тис. грн. (1102,2 -1737,4),

-в декларації за   2003р. по рядку 04.2 „Убуток балансової вартості товарів" суму 671,2тис. грн. (1066,2 - 1737,4).

Позивач за відповідні періоди фактично відобразив:

-в декларації за 1 квартал 2003р. по рядку 01.2 „Приріст балансової вартості товарів" в сумі 216,5 тис. грн.,

-в декларації за 1   півріччя 2003р. по рядку 01.2 „Приріст балансової вартості товарів" в сумі 375,3 тис. грн.,

-в декларації за 9 місяців 2003р. по рядку 01.2 „Приріст балансової вартості товарів" в сумі 474,6 тис. грн.,

-в декларації за 2003р. по рядку 01.2 „Приріст балансової вартості товарів" в сумі 1066,2 тис. грн.

Ця помилка протягом 2004 року бухгалтером підприємства позивача була скоригована шляхом зменшення залишку на кінець звітного періоду в додатку К 1/1 Декларації. Вказані дії були здійснені бухгалтером позивача в порушення діючого податного законодавства України та законодавства, що регламентує порядок ведення бухгалтерського обліку.

Коригування показників повинно було проводитись відповідно до п. 5.1 ст. 5 Закону України "Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами" № 2181-ІІІ від 21.12.00р., яким передбачено порядок виправлення самостійно виявлених помилок, а саме якщо у майбутніх податкових періодах (з урахуванням строків давності, визначених ст. 15 цього Закону) платник податків самостійно виявляє помилки у показниках раніше поданої податкової декларації, такий платник податків має право надати уточнюючий розрахунок. Платник податків має право не подавати такого розрахунку, якщо такі уточнені показники зазначаються ним у складі податкової декларації за будь-який наступний податковий період, протягом якого такі помилки самостійно виявлено.

Тобто, навіть в разі якщо в І півріччі 2003р. мало місце відображення ТОВ "Явал Україна" в деклараціях з податку на прибуток залишків запасів, які не відповідали даним бухгалтерського обліку, то підприємство позивача мало право самостійно виправити зроблені помилки відповідно до вказаної норми в податковій декларації за 2003 рік (термін подання якої настав через 2 тижні після складення акту від 16.02.04 р.) або шляхом подання уточнюючого розрахунку, що позивачем помилково не було зроблено.

В ході перевірки відповідачем також було встановлено, що в порушення п.п. 7.2.1 п. 7.2 ст. 7 Закону України "Про пода ток на додану вартість" до податкового кредиту грудня 2004р. була віднесена сума подат кового кредиту у розмірі 512,26 грн. по податковій накладній ФОП Саєнко Олени Вален тинівни № 68 від 29.11.2004р., сума 512,25 грн. по податковій накладній ФОП Саєнко Олени Валентинівни № 81 від 13.12.2004р. та сума 512,25 грн. по податковим накладним, які були заповнені з порушенням вищезазначеного закону, а саме; у гр. 3 "Номенклатура поставки товарів (робіт, послуг) продавця" містять запис "Передплата за товар". Зазначе ні порушення призвели до завищення сум податкового кредиту по ПДВ у грудні 2004р на 1024,0 грн.

Згідно з п.п.7.4.1 п.7.4 ст.7 Закону України "Про податок на додану вартість" податковий кредит звітного періоду складається із сум податків, сплачених (нарахованих) платником податку у звітному періоді у зв'язку з придбанням товарів (робіт, послуг), вартість яких відноситься до складу валових витрат виробництва (обігу) та основних фондів чи нематеріальних активів, що підлягають амортизації і підтверджені податковими наклад ними чи митними деклараціями, а при імпорті робіт (послуг) - актом прийняття робіт (по слуг) чи банківським документом, який засвідчує перерахування коштів з оплату вартості таких робіт (послуг).

Підпунктом 7.2.1 пунктом 7.2 статтею 7 вищевказаного Закону передбачено, що платник податку зобов'язаний надати покупцю податкову накладну, що має містити зазначені окремими рядками:

а)  порядковий номер податкової накладної;

б)  дату виписування податкової накладної;

в) повну або скорочену назву, зазначену у статутних документах юридичної особи або прізвище, ім'я та по батькові фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість;

г)  податковий номер платника податку (продавця та покупця);

д) місце розташування юридичної особи або місце податкової адреси фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість;

е)  опис (номенклатуру) товарів (робіт, послуг) та їх кількість (обсяг, об'єм);

є)  повну або скорочену назву, зазначену у статутних документах отримувача;

ж)  ціну поставки без врахування податку;

з)  ставку податку та відповідну суму податку у цифровому значенні;

и)  загальну суму коштів, що підлягають сплаті з урахуванням податку.

У разі порушення продавцем порядку виписування податкової накладної покупець має право звернутися до кінця поточного податкового періоду з відповідною за явою до податкового органу. До заяви додаються копії товарних чеків або інших розрахункових  документів, що засвідчують факт сплати податку внаслідок придбання таких товарів (послуг). Своєчасно подана заява є підставою для включення до пода ткового кредиту суми податку на додану вартість, сплаченої у зв'язку з придбанням това рів (робіт, послуг) підпункту 7.2.6 пункту 7.2 статті 7 названого Закону.

Позивачем були порушені вищевказані норми права, з заявою до податкового органу про порушення продавцем порядку виписування податкової накладної позивач не звертався, і тому висновок відповідача про неправомірність віднесення до податкового кредиту сум, які не підтверджені належним чином оформленими податковими накладними, є обґрунтованим.

Крім того, на момент перевірки позивачем не було надано відповідачу належним чином оформлених накладних, вони були надані тільки до суду з вказанням номенклатури товарів, з датою первинно оформлених даних накладних (том 1 арк. справи 155, 156) без пояснення причин їх переоформлення продавцем.

На підставі вищевикладеного, господарський суд Харківської області дійшов помилкового висновку щодо задоволення позову частково. Тому колегія суддів вважає, що постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню частково на підставі п.4 ч. 1 ст. 202 КАС України, а апеляційна скарга відповідача - задоволенню.

Керуючись ст.ст. 167, 195, 196, п. 3 ст. 198, п. 4 ч. 1 ст. 202, п. 2 ст. 205, ст. ст. 207, 209, 211, 212 Кодексу адміністративного судочинства України, судова колегія

постановила:

Апеляційну скаргу відповідача задовольнити.

Постанову господарського суду Харківської області від 02.11.2006 року по справі № АС-42/393-05 скасувати в частині задоволення позову про скасування податкових повідомлень-рішень ДПІ у Московському районі м. Харкова № /2 від 21.09.2005р. та № 001572310/2 від 21.09.2005р.

Прийняти нову постанову.

В позові про скасування податкових повідомлень-рішень ДПІ у Московському районі м. Харкова № /2 від 21.09.2005р. та № 001572310/2 від 21.09.2005р. відмовити.

В іншій частині постанову залишити без змін.

Дана постанова набирає чинності з дня її проголошення.

Роз'яснити сторонам, що вони мають право на дану постанову подати касаційну скаргу до Вищого адміністративного суду України протягом одного місяця після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції.

Справу направити до суду першої інстанції.

Головуючий суддя          Карбань І.С.

Судді                                                            Бабакова Л.М.

Шутенко І.А.