ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" травня 2007 р.  15:00              Справа № АС-11/467-06

вх. № 15153/4-11

Суддя господарського суду Харківської області

за участю секретаря судового засідання

представників сторін

позивача - Шевчик Л.А.

відповідача - не з"явився

третіх осіб - Гришков А.О., Мазоренко В.Д., Кравцов А.А.

по справі за позовом  Харківської обласної організації Всеукраїнської спілки автомобілістівм. Харків

до  Кулиничівської селищної ради, смт. Кулиничі

про визнання протиправними дій  та скасування акту

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до господарського суду Харківської області із адміністративним позовом, в якому просить визнати протиправними дії Кулинічівської селищної ради Харківського району  Харківської області по видачі Споживчому товариству по спільній експлуатації гаражів, місць зберігання автотранспортних засобів громадян „Авто-7” державного акту на право користування землею площею 1,81 га для гаражного будівництва та стоянки, зареєстрованому у Книзі записів державних актів на право користування землею за № 412 у 1993 році, та просить скасувати вищевказаний державний акт.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що державний акт № 412 було видано відповідачем з порушенням вимог діючого на той час Земельного кодексу України від 13 березня 1992 року та Закону України „Про плату за землю” від 03.07.1992 року. Позивач посилається на те, що державний акт був виданий Кулинічівською селищною радою Харківського району Харківської області Споживчому товариству по спільній експлуатації гаражів, місць зберігання автотранспортних засобів громадян „Авто-7” без відповідного рішення селищної ради, що є порушенням вимог статті 19 Земельного кодексу України 1992 року.

Позивач також стверджує, що з 1978 року по цей час використовує земельну ділянку під автостоянку за адресою: місто Харків, вулиця Тимурівців, 82, а в якості правової підстави для користування земельною ділянкою посилається на Державний акт на право постійного користування земельною ділянкою № 117 від 06 листопада 2000 року.

16 квітня 2007 року (вх. № 7763) позивач подав до суду заяву про уточнення та доповнення до позовної заяви. Враховуючи, що відповідно до статті 137 Кодексу адміністративного судочинства України позивач може змінити позовні вимоги протягом всього часу судового розгляду, суд приймає подану заяву про уточнення та доповнення до позовної заяви та продовжує розгляд справи з урахуванням вказаної заяви.

В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги в повному обсязі.

Відповідач письмових заперечень проти позову не надав, явку представника в призначені судові засідання не забезпечив, про час і місце судових засідань був повідомлений належним чином.

Третя особа - Споживче товариство по спільній експлуатації гаражів, місць зберігання автотранспортних засобів громадян „Авто-7” - надала до суду заперечення на позовну заяву, в яких просить суд відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі. Свою правову позицію третя особа обґрунтовує тим, що державний акт на право постійного користування землею № 412 за 1993 рік зареєстрований в книзі записів державних актів на право користування землею, відповідає чинному на сьогодні законодавству України та чинному на момент його видання законодавства України, відповідає встановленому зразку, є дійсним та таким, що підтверджує право користування земельною ділянкою та не потребує переоформлення.

У судовому засіданні представник третьої особи - Споживчого товариства по спільній експлуатації гаражів, місць зберігання автотранспортних засобів громадян „Авто-7” - вважає позовні вимоги необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Третя особа – Харківська районна державна адміністрація - письмових пояснень суду не надала, представник третьої особи в судовому засіданні вважає позовні вимоги необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Частиною 2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб’єкта владних повноважень обов’язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

В зв’язку з чим, суд вважає за можливе вирішити спір без участі представника відповідача на підставі наявних у справі доказів.

Суд, вислухавши пояснення представника позивача, третіх осіб, дослідивши матеріали справи та надані сторонами документи в обґрунтування своїх вимог і заперечень, встановив наступне.

У 1993 році Кулинічівською селищною радою видано державний акт (Б№046224) Споживчому товариству по спільній експлуатації гаражів, місць зберігання автотранспортних засобів громадян „Авто-7” на право користування земельною ділянкою площею 1,81 гектарів у місті Харкові по вулиці Тимурівців, 74 для гаражного будівництва та стоянки. Згідно листа № 242 від 22.02.2007 року Харківського обласного головного управління земельних ресурсів Харківського районного відділу земельних ресурсів вказаний державний акт Б№ року на право постійного користування землею зареєстрований в Книзі записів державних актів на право користування землею за № 412.

06 листопада 2000 року Кулинічівською селищною радою народних депутатів Харківського району Харківської області надано у постійне користування Харківській обласній організації Всеукраїнської спілки автомобілістів (позивачу по справі) Державний акт № 117 на право постійного користування земельною ділянкою площею 1,4058 гектарів на території Кулиничівської селищної ради Харківської області згідно з планом землекористування у місті Харкові по вулиці Тимурівців. Землю надано у постійне користування для організованого зберігання, технічного обслуговування і ремонту автотранспортних засобів громадян-членів ВСА відповідно до рішення Кулиничівської селищної ради народних депутатів від 08 серпня 2000 року за № 290.

Постановою Харківського апеляційного господарського суду від 01 березня 2007 року по справі № АС-44/322-06 за позовом Споживчого товариства по спільній експлуатації гаражів, місць зберігання автотранспортних засобів громадян „Авто-7”, м. Харків до Кулиничівської селищної ради, смт. Кулиничі, третя особа - Харківська обласна організація Всеукраїнської спілки автомобілістів визнано недійсним рішення Кулиничівської селищної ради № 290 від 08.08.2000 року та визнано недійсним державний акт на право постійного користування землею за № 117. Вказана постанова набрала законної сили.

Відповідно до статті 125 Земельного кодексу України право власності та право постійного користування на земельну ділянку виникає після одержання її власником або користувачем документа, що посвідчує право власності чи право постійного користування земельної ділянкою, та його державної реєстрації. Статтею 126 Земельного кодексу України встановлено, що право власності на земельну ділянку і право постійного користування земельною ділянкою посвідчується державними актами, форма яких затверджується Кабінетом Міністрів України.

Як вбачається з вищевикладеного, позивач - Харківська обласна організація Всеукраїнської спілки автомобілістів – не має права постійного користування зазначеною земельною ділянкою, оскільки на даний час визнано недійсним рішення Кулиничівської селищної ради № 290 від 08.08.2000 року та визнано недійсним державний акт на право постійного користування землею за № 117 на підставі яких позивач використовував вказану земельну ділянку. Тобто позивач втратив право постійного користування земельною ділянкою після набрання чинності вищевказаною постановою Харківського апеляційного господарського суду від 01 березня 2007 року по справі № АС-44/322-06

Статтею 15 Цивільного кодексу України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а стаття 16 встановлює способи захисту цивільних прав та інтересів судом, та встановлює, що особа має право звернутися до суду за захистом свого права та інтересу.

Оскільки позивач не є землекористувачем земельної ділянки по вулиці Тимурівців у місті Харкові в розумінні Земельного кодексу України. Отже права позивача, який не є землекористувачем вказаної земельної ділянки не порушені та законні правові підстави для звернення до суду з позовом про скасування державного акту на право користування землею площею 1,81 га для гаражного будівництва та стоянки, зареєстрованому у Книзі записів державних актів на право користування землею за № 412 у 1993 році, виданого  Споживчому товариству по спільній експлуатації гаражів, місць зберігання автотранспортних засобів громадян „Авто-7” у позивача відсутні.

За таких обставин суд вважає позов необґрунтованим і таким, що не підлягає задоволенню та приходить до висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову.

На підставі викладеного та керуючись статтями 160, 162-163 Кодексу адміністративного судочинства України,

Керуючись  163  Кодексу адміністративного судочинства України , суд

ПОСТАНОВИВ:

Прийняти до розгляду заяву позивача про уточнення та доповнення до позовної заяви.

В задоволенні позову відмовити.

Суддя