ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
АВТОНОМНОЇ РЕСПУБЛІКИ КРИМ
ПОСТАНОВА

Іменем України

25.01.2007
Справа №2-23/10291-2006А

Господарський суд Автономної Республіки Крим у складі

судді Іщенко Г.М.,

секретаря судового засідання Ємєнджієвої А.М., розглянувши за участю представників

від позивача –  Аптієва Н.І.- представник, дов. від  05.12.2006року б/н.,

від відповідача –  Луханіна М.В.- головний спеціаліст  фінансово-адміністративного відділу регіонального  управління Департаменту в АРК, дов. від 21.06.2006року №3981/21-0917,

у відкритому судовому засіданні справу

за адміністративним позовом  Товариства з обмеженою відповідальністю “Торгова компанія  “Альянс” (97420, АРК, м.Євпаторія,  пр-т Перемоги, 71, кв.4 а/с 50),

до відповідача Департаменту з питань адміністрування акцизного збору і контролю за виробництвом та обігом підакцизних товарів Державної податкової адміністрації України (01001, м. Київ, вул. Б.Грінченка,1),

про визнання  нечинним рішення,

в с т а н о в и в :

Товариство з обмеженою відповідальністю “Торгова компанія “Альянс” звернулося до господарського суду Автономної Республіки Крим з адміністративним позовом до Департаменту з питань адміністрування акцизного збору і контролю за виробництвом та обігом підакцизних товарів Державної податкової адміністрації України про визнання нечинним рішення №000090 від 28.04.2005року  про застосування  фінансових санкцій в сумі  2279,17грн.  за  порушення частини 22 статті 15 Закону України “Про державне регулювання  виробництва  і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів”, згідно якої зберігання алкогольних напоїв та тютюнових виробів здійснюється в місцях зберігання алкогольних напоїв та тютюнових виробів, внесених  до Єдиного реєстру, незалежно від того, кому належить таке місце зберігання.

Позивач вважає, що опис товару, який знаходився у продажу, не підтверджує факт зберігання алкогольних напоїв в приміщенні площею 83,3кв.м., тому що в опису не  зазначено в якому саме приміщенні знаходився товар, оскільки позивач орендує два приміщення за однією юридичною адресою: м. Євпаторія, вул.Дм.Ульянова,68. Перше приміщення  площею 294 кв.м. за договором оренди №17 від 01.01.2005року та приміщення №2 – за договором оренди №40 від 01.01.2005року площею 83кв.м. На момент здійснення перевірки алкогольні  напої знаходилися в приміщенні, орендованому за договором  №17 від 01.01.2005року площею 294 кв.м., і є довідка №001277 про внесення місця зберігання в Єдиний державний реєстр на площу  141,6кв.м.

Відповідач  з позовними вимогами не згоден за мотивами, викладеними у відзиві на позов, вважає, що поняття та підстави проведення планових і позапланових виїзних перевірок, умови допуску  посадових осіб органів державної податкової служби до проведення таких перевірок, визначені Законом України “Про державну податкову службу в Україні”, не поширюються на перевірки, які проводяться відповідно до Закону України “Про державне регулювання  виробництва  і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів”. Також актом перевірки правомірно зафіксоване порушення, а саме: відсутність довідки  про внесення  місця зберігання алкогольних  напоїв за адресою: АРК, м. Євпаторія, вул.Дм.Ульянова,68 площею 83,3кв.м.

Згідно пункту 6 Закону України „Про внесення змін до Кодексу адміністративного судочинства України” №2953-1У від  06.10.2005р., що набрав чинність 01.11.2005р., до початку діяльності окружних та апеляційних адміністративних судів адміністративні справи, підвідомчі господарським судам відповідно до Господарського процесуального кодексу України 1991року, вирішують у першій та апеляційній інстанціях відповідні місцеві та апеляційні господарські суди за правилами Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України судочинство здійснюється відповідно до  Конституції України, цього Кодексу та міжнародних договорів, згода на  обов’язковість яких надана Верховною Радою України.

Провадження по адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, що діє на час здійснення окремої процесуальної  дії, розгляду справи.

Розглянувши матеріали справи, заслухав представників сторін, дослідивши надані сторонами докази, суд вважає що, позов не  підлягає задоволенню з наступних підстав.

Предметом спору у даній справі є правомірність застосування до позивача фінансових санкцій за зберігання спирту, або алкогольних напоїв, або тютюнових виробів у місцях зберігання не внесених до Єдиного реєстру.

Судом встановлено, що 30.03.2005р. співробітниками Регіонального Управління Департаменту з питань адміністрування акцизного збору і контролю за виробництвом та обігом підакцизних товарів в Автономній Республіці Крим проведено планову  перевірку.

Перевіркою встановлено порушення позивачем частини 22 статті 15 Закону України “Про державне регулювання  виробництва  і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів”.

За результатами якої був складений акт №013933 від 30.03.2005р., який покладений в основу спірного рішення №000090 від 28.04.2005р. про  застосування  фінансових санкцій в сумі  2279,17грн.

Згідно з частиною 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб’єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють чи прийняти (вчинені) ці рішення на підставі, у межах та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); пропорційно, зокрема дотримання необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення  яких спрямоване це рішення.

Частиною 2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України у справах про протиправність рішень суб’єктів владних повноважень  обов’язок доказування правомірності таких рішень покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Оцінивши надані сторонами докази у їх сукупності в порядку статті 86 Кодексу адміністративного судочинства України, суд дійшов висновку про порушення позивачем частини 22 статті 15 Закону України  “Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів” через доведеність відповідачем цього порушення і  достатніх  доказів, підтверджуючих факт вчинення зазначеного порушення.

Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування (стаття 70 Кодексу адміністративного судочинства України).

На підставі наявних у справі доказів відповідно до вимог статей 86,69,70 Кодексу адміністративного судочинства України судом приймається акт перевірки №013933 від 30.03.2005р. як доказ встановлення факту порушення позивачем Закону України   частини 22 статті 15 Закону України  “Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів” .

Відповідачем надані суду документальні докази, які підтверджують факт  відсутності  довідки про внесення місця зберігання алкогольних напоїв за адресою: АРК, м. Євпаторія, вул. Д.Ульянова, 68 площею 83,3 кв. м.

При цьому суд виходить з того, що акт перевірки є основним джерелом фіксації та закріплення доказів правопорушення і він містить всі вичерпні елементи складу правопорушення.

Перевіркою встановлено, що за адресою: Автономна Республіка Крим, м. Євпаторія, вул. Д.Ульянова, 68 розташовано два склади-магазини, які належать позивачу та знаходяться  в одному будинку, входи відокремлені. Під час перевірки надані: договір оренди приміщення від 01.01.2005р. №17 на площу 294 кв. м. (довідка про внесення місця зберігання площею 141,6 кв. м. до Єдиного державного реєстру від 08.07.2003р. №5, договір оренди приміщення від 01.01.2005р. №40 на площу 83,3 кв. м. ( довідка про внесення місця зберігання площею 83,3 кв. м. до Єдиного державного реєстру відсутня).

Вартість алкогольних напоїв, які знаходилися у місці зберігання складі-магазині позивача площею 83,3 кв. м., не внесеного до Єдиного державного реєстру, склала 2279,17грн.

Відповідно до частини 22 статті 15  Закону України “Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів”  зберігання алкогольних напоїв та тютюнових виробів повинно здійснюватися  в місцях зберігання алкогольних напоїв та тютюнових виробів, внесених до Єдиного державного реєстру, незалежно від того, кому належить таке місце зберігання, або того, за заявою якого суб’єкта підприємницької діяльності таке місце зберігання було внесено до Єдиного державного реєстру.

Як свідчать матеріали справи, рішенням господарського суду Автономної Республіки Крим від 08-11.08.2005р. по справі №2-25/11402-2005 за позовом Департаменту з питань адміністрування акцизного збору і контролю за виробництвом та обігом підакцизних товарів Державної податкової адміністрації України    до Товариства з обмеженою відповідальністю “Торгова компанія “Альянс”, яке набрало законної сили 02.09.2005р.,  стягнуто  з Товариства з обмеженою відповідальністю “Торгова компанія “Альянс”, 2279,17грн. штрафу, застосованого по спірному рішенню №00090 від 28.04.2005р.

Судом встановлено, що  перевірка  Товариства з обмеженою відповідальністю “Торгова компанія “Альянс”  проведена на складі-магазині площею 83,3 кв. м., де була відсутня довідка  про внесення місця зберігання алкогольних напоїв за адресою: АРК, м. Євпаторія, вул. Дм.Ульянова, 68 площею 83,3кв.м.

Абзац  9 частини 2 статті 17 Закону України  “Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів” передбачає застосування фінансових санкцій у вигляді  штрафу до суб’єктів підприємницької діяльності за зберігання спирту, або алкогольних напоїв, або тютюнових виробів у місцях зберігання, не внесених до Єдиного державного реєстру, - 100 відсотків вартості товару, який знаходиться в такому місці зберігання, але не менше 1700,00грн.

Таким чином, застосовуючи фінансові санкції до позивача за порушення  частини 22 статті 15 Закону України  “Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів”  відповідач діяв у межах наданих йому повноважень та в порядку застосування фінансових санкцій, встановлених   абзацом 9 частини 2 статті 17 вказаного Закону.

Позивач  не надав докази, що спростовують факти, викладені у акті перевірки. За таких умов факт вказаного у спірному рішенні порушення, а саме: відсутність довідки про внесення місця зберігання алкогольних напоїв  за адресою : м. Євпаторія, вул. Д.Ульянова, 68 площею 83,3 кв. м., слід вважати належно встановленим.

Суд вважає правомірним застосування до позивача фінансових санкцій в сумі  2279,17грн. згідно спірному рішенню  №000090 від 28.04.2005р. за порушення частини 22 статті 15 “Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів” .

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов’язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Враховуючи наведені конституційні положення, органи державної податкової служби можуть застосовувати фінансові санкції тільки у межах їх компетенції та у спосіб, передбачений законом.

Згідно частини 4 статті 7 Закону України  “Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів” визначено, що рішення про стягнення штрафів, передбачених частиною другою цієї статті,  приймаються органом, який видав ліцензію  на право виробництва  і торгівлі спиртом  етиловим, коньячним і плодовим, алкогольними  напоями  і  тютюновими виробами,  та   іншими  органами  виконавчої  влади  у  межах  їх компетенції визначеної законами України.

Порядок застосування фінансових санкцій, передбачених статтею 17 Закону України “Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів”, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 02.06.03р. №790.

Відповідно до пункту 6 зазначеного Порядку рішення про застосування фінансових санкцій за роздрібну торгівлю алкогольними напоями без відповідної ліцензії приймає керівник, а у разі його відсутності – заступник керівника органу, що видав ліцензію на право виробництва і торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, спиртом-сирцем виноградним, спиртом-сирцем плодовим, алкогольними напоями і тютюновими виробами (Департамент з питань адміністрування акцизного збору і контролю за виробництвом та обігом підакцизних товарів Державної податкової адміністрації, його регіональні управління та їх територіальні підрозділи, Мінекономіки), чи  керівником (його заступником) органів МВС, МОЗ, Державної податкової адміністрації, Держкомстату, Держспоживстандарту у межах їх компетенції, визначеної законодавством. Порядок і строки розгляду матеріалів, які є підставою для застосування фінансових санкцій, та прийняття рішення щодо їх застосування встановлюються зазначеними органами відповідно до їх компетенції.

Статтею 1 Закону України “Про державну податкову службу в Україні” визначено, що до системи органів державної податкової служби належать: Державна податкова адміністрація України, державні податкові адміністрації в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, державні податкові інспекції в районах, містах, районах у містах. Державна податкова адміністрація України залежно від кількості платників податків та інших місцевих умов може утворювати міжрайонні (на два і більше районів), об’єднані (на місто і район) державні податкові інспекції.

Згідно з абзацом 6 пункту 1 статті 8 Закону України „Про державну податкову службу в Україні”, Державна податкова адміністрація України виконує безпосередньо, а також організовує роботу державних податкових адміністрацій та державних податкових інспекцій, пов’язану, зокрема, із застосуванням у випадках, передбачених законодавством, фінансових санкцій до суб’єктів підприємницької діяльності за порушення законодавства про виробництво і обіг спирту етилового, коньячного, плодового, алкогольних напоїв і тютюнових виробів.

Статтею 16 Закону України “Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів” встановлено, що контроль за дотриманням норм цього Закону здійснюють органи, які видають ліцензії, а також інші органи в межах компетенції, визначеної законами України.

Указом Президента України від 11.07.2001р. №510/2001 “Про посилання державного контролю за виробництвом та обігом спирту, алкогольних напоїв і тютюнових виробів” на Державну податкову адміністрацію України покладено функції із забезпечення реалізації державної політики у сфері контролю за виробництвом та обігом спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, здійснення міжгалузевій координації у цій сфері.

На виконання зазначеного Указу Кабінетом Міністрів України прийнята постанова від 07.08.2001р. №940 “Про заходи щодо посилання державного контролю за виробництвом та обігом сприту, алкогольних напоїв і тютюнових виробів та справлянням акцизного збору”, відповідно до якого утворено у складі Державної податкової адміністрації України  Департамент з питань адміністрування акцизного збору і контролю за виробництвом та  обігом підакцизних товарів (далі – Департамент) як самостійний функціональний підрозділ з правами юридичної особи, у складі Державних податкових адміністрацій в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі - регіональні управління Департаменту з правами юридичної особи та їх територіальні підрозділи.

Відповідно до пункту 27 постанови Кабінету Міністрів України від 14.11.2000р. “Про затвердження  переліку органів ліцензування” Департамент визначено органом, що здійснює ліцензування, зокрема, виробництва тютюнових виробів, оптова, роздрібна торгівля тютюновими виробами.

Наказом Державної податкової адміністрації України від 21.08.2001року №331 затверджено Положення про Департамент з питань адміністрування акцизного збору і контролю за виробництвом та обігом підакцизних товарів Державної податкової адміністрації України, яким на Департамент та його регіональні управління покладено виконання функцій ліцензування та контролю за виробництвом та обігом спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, а також застосування у випадках, передбачених законодавством, фінансових санкцій до суб’єктів підприємницької діяльності за порушення вимог законодавства, яке регулює відносини у сфері виробництва і обігу спирту етилового, коньячного, плодового, алкогольних напоїв і тютюнових виробів.

Таким чином, з аналізу зазначених норм законодавства слідує, що правом на прийняття рішень про застосування фінансових санкцій за порушення законодавства про виробництво і обіг спирту етилового, коньячного, плодового, алкогольних напоїв і тютюнових виробів наділені Департамент та його регіональні відділення (як органи ліцензування), Державна податкова адміністрація України (абзац 5 пункт 1 статті 8 Закону України “Про державну податкову службу в Україні”) та державні податкові адміністрації в Автономній Республіці Крим, областях містах Києві та Севастополі і державні податкові інспекції в містах з районним поділом (крім міст Києва та Севастополя) (стаття 9, абзац 5 пункт 1 статті 8 Закону України “Про державну податкову службу в Україні”), як інші органи виконавчої влади в розумінні частини 4 статті 17 Закону України “Про державне регулювання виробництва і обігу сприту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів”.

Таким чином, застосовуючи до позивача фінансові санкції за порушення частини 22 статті 15 Закону України “Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів” Департамент з питань адміністрування акцизного збору і контролю за виробництвом та обігом підакцизних товарів Державної податкової адміністрації України діяв у межах наданих їй повноважень та в порядку застосування фінансових санкцій.

Вступну та резолютивну частину постанови оголошено в судовому засіданні 25 січня 2007року.

У повному обсязі постанову складено 30 січня 2007 року.

На підставі викладеного, керуючись статтями 7,8,9,11,12,70,79, 86, 94, 98, 122, 158–163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

П О С Т А Н О В И В :

В задоволенні позову відмовити.

Постанова може бути оскаржена до Севастопольського апеляційного господарського суду через господарський суд Автономної Республіки Крим шляхом подачі заяви про апеляційне оскарження постанови в десятиденний строк з дня складення постанови у повному обсязі, з подальшим поданням апеляційної скарги на постанову протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження та в порядку, передбаченому частиною 5 статті 186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, у разі неподання відповідної заяви (стаття 254 Кодексу адміністративного судочинства України).

Суддя Господарського суду

Автономної Республіки Крим                                        Іщенко Г.М.