ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

19.03.07                                                                                           Справа  № 8/217/Б

Львівський апеляційний господарський суд в складі колегії

головуючого –судді  -  О.Л. Мирутенко

суддів                           -  Г.М. Гнатюк

-  Н.М. Кравчук

Розглядаючи апеляційну скаргу спільного українсько-австрійсько-німецького підприємства «Укрінтерцукор»

на ухвалу господарського  суду Чернівецької  області від 24.01.2007 року.

у справі № 8/217/Б

за заявою: Сокирянської ОДПІ

до: ВАТ «Романківецьке хлібоприймальне підприємство»

про: банкрутство

З участю представників :

від апелянта – Лисенко С.І. –представник (довіреність №2510р від 23.01.2007р.)

від заявника - не з’явився.

від відповідача  –не з’явився.

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду Чернівецької області від 24.01.2007 р., суддя Ковальчук Т.І., було визнано вимоги спільного українсько-австрійсько-німецького підприємства «Укрінтерцукор»до ВАТ «Романківецьке хлібоприймальне підприємство»в сумі 1149 грн. Решту вимог було відхилено. Зобов’язано розпорядника майна включити в реєстр вимог кредиторів вимоги спільного українсько-австрійсько-німецького підприємства «Укрінтерцукор».

З даною ухвалою не погодився кредитор - спільне українсько-австрійсько-німецьке підприємство «Укрінтерцукор»і скаржив її в апеляційному порядку з тих підстав, що висновки суду не відповідають дійсним обставинам справи, а ухвала винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Розглянувши матеріали справи, оцінивши докази, заслухавши пояснення представника апелянта, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а ухвалу Господарського суду Чернівецької області від 24.01.2007р. у справі №8/217/Б - без змін, враховуючи наступне.

Як встановлено судом, на виконання укладеного між сторонами договору фінансового лізингу  рухомого майна № 3 від 29.03.2000 р.  кредитор передав боржнику 2 одиниці сільськогосподарської техніки, а боржник зобов’язався своєчасно і повністю вносити періодичні лізингові платежі відповідно до Протоколу № 1.

Рішенням господарського суду  Чернівецької області від 21.05.2002 р. по справі № 2/110 частково задоволено позов кредитора до боржника, вилучено у ВАТ “Романківецьке ХПП” на користь ТОВ “СП“Укрінтерцукор” 2 одиниці сільськогосподарської техніки у зв’язку з невиконанням  боржником зобов’язання щодо сплати лізингових платежів згідно з договором № 3 від 29.03.2000 р. та стягнуто на користь кредитора судові витрати в сумі 1149 грн..

Рішенням господарського суду Чернівецької області від 21.05.2002 р. по справі № 2/110 кредитору відмовлено також у задоволенні вимог про стягнення з боржника лізингових платежів по договору № 3 від 29.03.2000 р.

Так як, цим же рішенням у боржника вилучено на користь кредитора дві одиниці сільськогосподарської техніки, то у зв’язку з цією обставиною дія договору фінансового лізингу № 3 від 29.03.2000 р. фактично припинилася.

Зазначений договір не містив умови, що в разі примусового вилучення предмету лізингу лізингові платежі сплачуються Лізингоодержувачем (боржником) Лізингодавцю (кредитору) по день фактичного повернення предмету лізингу.

Пунктами 10.4 договору фінансового лізингу № 3 від 29.03.2000 р. передбачено право Лізингодавця вимагати відшкодування збитків, завданих йому Лізингоодержувачем.

В зв’язку з несвоєчасним виконанням зазначеного судового рішення про повернення техніки лізингодавець - ТОВ “СП“Укрінтерцукор” звернувся до господарського суду із заявою про визнання його кредитором боржника –лізингоодержувача в сумі 31.811,21 грн. з збитків, заподіяних йому несплатою чергових лізингових платежів.

Розгляд вимог кредиторів у процедурах банкрутства здійснюється не в позовному провадженні, а в межах і порядку, визначених Законом України “Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом”.

Згідно з ч. 1 ст. 5 Закону України “Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом” провадження у справі регулюється цим Законом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законодавчими актами України.

У відповідності до ч. 2 ст. 4-1 Господарського процесуального кодексу України господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку провадження, передбаченому цим Кодексом, з урахуванням особливостей, встановлених Законом України “Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом”.

Відповідно до ст.. 1 Закону України “Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом” безспірні вимоги кредиторів –вимоги кредиторів, визнані боржником, інші вимоги кредиторів, підтверджені виконавчими документами чи розрахунковими документами, за якими відповідно до законодавства здійснюється списання коштів з рахунків боржника.

Отже, оцінка обгрунтованості вимог кредиторів у справі про банкрутство здійснюється судом на підставі документів, що підтверджують заборгованість боржника –рішення суду, виконавче провадження, акти звірок, первинні бухгалтерські документи, що засвідчують наявність грошового зобов’язання боржника перед кредитором тощо.

За таких обставин суд першої інстанції зробив правильний висновок про те, що заявлена кредиторська вимога до боржника в розмірі 31811,21 грн. не підтверджена кредитором документально, відповідно до вказаних вимог Закону, а тому визнанню не підлягає.

Апеляційний суд визнає безпідставним твердження апелянта про незастосування судом до спірних правовідносин норми ст.. 623 ЦК України, оскільки як зазначалось вище провадження у справах про банкрутство регулюється виключно нормами спеціального законодавчого акту - Закону України “Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом”.

З огляду на викладене, колегія Львівського апеляційного господарського суду вважає, що ухвала господарського суду Чернівецької області від 24.01.2007р. по справі №8/217/Б винесена з дотриманням вказаних норм матеріального та процесуального права, з повним з’ясуванням всіх обставин справи, а тому відсутні підстави для її скасування.

Керуючись ст.ст. 101,103,105,106 ГПК України Львівський апеляційний господарський суд

Постановив:

Ухвалу Господарського суду Чернівецької області від 24.01.2007 року у справі №8/217/Б залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Постанову може бути оскаржено в касаційному порядку.

Матеріали справи скеровуються в господарський суд Чернівецької області.

Головуючий-суддя                                                                                   О.Л. Мирутенко

Судді:                                                                                                   Г.М. Гнатюк

Н.М. Кравчук