СУД
РІШЕННЯ

10.05.07р.

Справа № 30/186-07

За позовом:  товариства з обмеженою відповідальністю
"Горка", м. Дніпропетровськ

До відповідача:  суб'єкта підприємницької діяльності -
фізичної особи ОСОБА_1, м. Новомосковськ Дніпропетровської області

Про: стягнення 34920,33 грн.

Суддя: Євстигнеєва Н.М.

Секретар
судового засідання: Ворошило О.М.

Представники:

Від позивача:
Самойленко В.І., довіреність від 05.04.2007 року, представник

Від відповідача: ОСОБА_2, довіреність від
25.04.2007 року, представник

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою
відповідальністю "Горка" (м. Дніпропетровськ)  просить стягнути з суб'єкта підприємницької
діяльності - фізичної особи ОСОБА_1 (м. Новомосковськ Дніпропетровської
області) суму попередньої оплати за договором
в розмірі 32640 грн., 1824,26 грн.
штрафних санкцій, 456,07 грн. процентів
за користування грошовими коштами, витрати по сплаті державного мита в
розмірі 349,20 грн. та 118 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення
судового процесу.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що
на виконання умов договору на виготовлення конструкцій НОМЕР_1 позивач
здійснив  попередню оплату  вартості робіт в сумі 32640 грн. У зв'язку з
невиконанням відповідачем умов договору
в частині виготовлення восьми світлових наземних конструкцій, позивач
18.01.2007 року відмовився від  договору
та звернувся до відповідача з вимогою про повернення сплачених за
договором  коштів.

У зв'язку з невиконанням робіт  позивач нарахував відповідачу штраф в розмірі
1824,26 грн. та проценти за користування безпідставно отриманими коштами в сумі
456,07 грн.

Відповідач проти задоволення позову
заперечує. Відповідач зазначає, що у зв'язку з тим, що суб'єкт підприємницької
діяльності - фізична особа ОСОБА_1 не має виробничих потужностей  для виготовлення  передбачених договором конструкцій, вона
уклала з товариством з обмеженою відповідальністю “Неон” договір  на виготовлення цих конструкцій  і перерахувала йому  отримані від позивача кошти для виконання цих
робіт. Однак до цього часу товариство з обмеженою відповідальністю “Неон” не
виконало роботи по договору НОМЕР_1.

Також відповідач вважає
безпідставними посилання позивача на ст.ст. 1212, 1048, 549 Цивільного кодексу
України.

Представником відповідача заявлено
усне (в судому засіданні 26.04.2007 року) та письмове (08.05.2007 року)
клопотання про залучення до участі у справі у якості третьої особи товариства з
обмеженою відповідальністю «Неон», з яким відповідач уклав договір та просив
витребувати у позивача Статут для визначення статутної діяльності останнього.

Клопотання про фіксування судового
процесу з допомогою звукозаписувального технічного засобу представниками сторін
не заявлялось.

У судовому засіданні оголошувалась
перерва з 26.04.2007 року на 10.05.2007 року.

У судовому засіданні оголошені
вступна та резолютивна частина рішення суду (ст. 85 Господарського
процесуального кодексу України).

Вислухавши представників сторін та
дослідивши матеріали справи, господарський суд, -

В С Т А Н О В
И В:

25 червня 2006 року між
відповідачем, приватним підприємцем ОСОБА_1 (виконавець) та позивачем,
товариством з обмеженою відповідальністю "Горка" (замовник) укладений
договір НОМЕР_1 на виготовлення конструкцій, відповідно до п.1.1 якого
замовник  передає, а виконавець приймає
на себе  умови підряду на виробничі
роботи світових наземних конструкцій розмірами: 1200х1800 мм, в кількості 8-ми
штук.

Тип конструкцій -алюмінієвий
корпус, чорнометалевий каркас, електрика Philips, пластикові панелі, колір
-сірий, вид конструкції -відповідно ескізних креслень (Додаток №2) на кожний
вид рекламної конструкції, який є невід'ємною частиною  до цього договору (п.1.2).

Відповідно до п.1.3 договору ціна
однієї конструкції складає 4080 грн., в т.ч. ПДВ 20% - 680 грн.

Загальна вартість виконаних
виконавцем робіт  по договору складає
32640 грн., в т.ч. ПДВ 20% - 5440 грн. (п.4.1 договору).

У вартість  входять:
матеріали, комплектуючі, роботи по виготовленню виробів (п.4.2
договору).

За згодою сторін, цим договором був
встановлений наступний порядок  оплати: в
порядку авансового платежу (передоплати) протягом 2-х банківських днів з
моменту підписання цього договору, замовник оплачує рахунок, пред'явлений  виконавцем на суму 10200 грн., в т.ч. ПДВ 20%
- 1700 грн. (п.4.3.1), останні 22440 грн. за 12 днів до відвантаження виробів,
які залишились (п.4.3.2).

На підставі пред'явленого приватним
підприємцем ОСОБА_1 рахунку НОМЕР_2 на суму 10200 грн. (а.с.15), товариство з
обмеженою відповідальністю "Горка" платіжним дорученням НОМЕР_3
перерахувало  передоплату по договору в
сумі 10200 грн. (а.с.13).

На підставі рахунку НОМЕР_4 на суму
22440 грн. (а.с. 16), товариство з обмеженою відповідальністю "Горка"
платіжним дорученням НОМЕР_5 перерахувало приватному підприємцю ОСОБА_1
22440грн. (а.с.14).

Відповідно до умов договору НОМЕР_1
на виготовлення конструкцій від 25.06.2006 року
виконавець зобов'язується
виконати роботи в суворій відповідності
до умов цього договору (п.2.2.1), виготовити вироби не пізніше
20.11.2006 року, з моменту надходження авансового платежу (передоплати) на
розрахунковий рахунок виконавця (п.2.2.2),
самостійно забезпечити виконання робіт відповідними матеріалами та обладнанням
(п.2.2.3).

Оскільки відповідач не виконав
умови договору НОМЕР_1 в частині виготовлення конструкцій, позивач відмовився
від договору та просить стягнути з відповідача перераховану за договором суму,
що і є причиною виникнення спору.

Згідно частини 1 статті 837
Цивільного кодексу України за договором підряду одна сторона (підрядчик)
зобов'язується на свій страх і ризик виконати роботу за завданням іншої сторони
(замовника), а замовник -прийняти та оплатити виконану роботу.

Суб'єкти господарювання повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином, відповідно до закону, інших правових актів, договору
(п.1 ст.193 Господарського кодексу України).

Згідно статті 526 Цивільного
кодексу України Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до
умов  договору  та
вимог  цього  Кодексу,
інших актів цивільного законодавства,
а за відсутності таких умов та вимог -
відповідно до   звичаїв   ділового
обороту  або  інших
вимог,  що  звичайно ставляться.

Боржник зобов'язаний виконати свій
обов'язок, а кредитор - прийняти
виконання  особисто,  якщо інше не встановлено договором або
законом,  не випливає із суті
зобов'язання чи звичаїв ділового обороту (ч.1 статті 527 Цивільного кодексу
України).

Якщо у зобов'язанні встановлений
строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін),
ст.530  Цивільного кодексу України.

Договором встановлені строки
виконання робіт: не пізніше 20.11.2006 року (п.2.2.2 договору).

В зазначені строки роботи
обумовлені договором на виготовлення конструкцій НОМЕР_1 відповідачем виконані
не були.

Порушенням зобов'язання, відповідно
до ст.610 Цивільного кодексу України, є його невиконання або виконання з
порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Правові наслідки порушення
зобов'язання передбачені статтею 611 Цивільного кодексу України, зокрема: 1) припинення
зобов'язання  внаслідок односторонньої
відмови від зобов'язання,  якщо це
встановлено договором або законом,  або
розірвання договору; 2) зміна умов зобов'язання; 3) сплата неустойки; 4)
відшкодування збитків та моральної шкоди.

Відповідно до частини другої статті
849 Цивільного кодексу України, якщо підрядник своєчасно не розпочав роботу або
виконує її настільки повільно, що закінчення її у строк стає явно неможливим,
замовник має право відмовитися від договору підряду та вимагати відшкодування
збитків.

У зв'язку з невиконанням приватним
підприємцем ОСОБА_1 умов договору НОМЕР_1, товариство з обмеженою
відповідальністю "Горка" листом НОМЕР_6 направило відповідачу відмову
від договору НОМЕР_1  та претензію на
суму 32640 грн. з вимогою повернути зазначену суму до 01.02.2007 року (а.с. 17,
18).

Відповідач отримав відмову від
договору та претензію НОМЕР_6 19.01.2007 року, що підтверджується повідомленням
про вручення поштового відправлення НОМЕР_7 (а.с. 19).

У зв'язку з відмовою від договору
НОМЕР_1 Товариство з обмеженою відповідальністю "Горка" просить
стягнути з відповідача перераховані за договором кошти в сумі 32640 грн. як
безпідставно отримані.

Відповідно до частини першої статті
1212 Цивільного кодексу України особа,
яка набула майно  або  зберегла
його  у  себе
за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави
(безпідставно набуте майно),  зобов'язана
повернути потерпілому це майно.

Особа зобов'язана повернути майно і
тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Оскільки позивач (замовник)
здійснив попередню оплату за договором, а згодом відмовився від договору,
підстава, за якою відповідачу були перераховані грошові кошти, відпала, тому
вимога Товариства з обмеженою відповідальністю «Горка»правомірно ґрунтується на
нормах, передбачених ч.1, п.3 ч.3 ст. 1212 Цивільного кодексу України.

За користування грошовими коштами
позивач просить стягнути з відповідача проценти в сумі 456,07 грн.  за період з 19.01.2007 року по 20.03.2007
року.

Відповідно до частини 2 статті 1214
Цивільного кодексу України у разі безпідставного одержання чи збереження грошей
нараховуються проценти за користування ними (ст.536 Цивільного кодексу України).

Частиною 2 ст. 536 Цивільного
кодексу України передбачено, що розмір процентів за користування чужими
грошовими  коштами встановлюється  договором,
законом  або  іншим
актом  цивільного законодавства.

Цивільним кодексом України,
законами та іншими актами цивільного законодавства розмір процентів за
користування чужими грошовими коштами не передбачено.

Відповідно до ч.1 ст.8 Цивільного
кодексу України якщо цивільні відносини не врегульовані цим кодексом, іншими
актами цивільного законодавства або договором, вони регулюються тими правовими
нормами цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, що регулюють
подібні за змістом цивільні відносини (аналогія закону).

В даному випадку такими
нормами  є ст.ст.1048,1054,1057
Цивільного кодексу України, відповідно до яких розмір процентів за користування
чужими коштами у випадку не встановлення їх договором визначається на рівні
облікової ставки Національного банку України (Аналогічна позиція викладена в
постанові Верховного Суду України від 24.01.2006 року №14/130, постанові Вищого
господарського суду України від 30.11.2006 року у справі №35/115).

Посилання  у ч.2 ст. 1214 Цивільного кодексу України на
ст. 536 Цивільного кодексу України означає, що в силу ч.2 ст. 1057, ч. 2 ст.
1054 Цивільного кодексу України розмір
процентів  при цьому має
визначатись відповідно до ч. 1 ст. 1048 Цивільного кодексу України, тобто
розмір процентів визначається  на рівні
ставки Національного банку України на день, за який нараховуються проценти.

За викладеного позовні вимоги в
частині стягнення 456,07 грн. процентів за користування грошовими коштами
підлягають задоволенню.

Відповідно до частини 1 статті 548
Цивільного кодексу України виконання зобов'язання (основного зобов'язання)
забезпечується, якщо це встановлено договором або законом.

Виконання зобов'язання може
забезпечуватись в тому числі й неустойкою (ч.1 ст. 546 Цивільного кодексу
України). Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які
боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання
(ч.1 ст.549 Цивільного кодексу України).

Штрафом є неустойка,  що обчислюється у відсотках від суми
невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (ч.2 ст. 549 Цивільного
кодексу України).

Пенею  є
неустойка,  що обчислюється у
відсотках від суми несвоєчасно
виконаного  грошового  зобов'язання
за  кожен   день прострочення виконання (ч.3 ст. 549
Цивільного кодексу України).

Відповідно до п.5.3 договору у
випадку несвоєчасного виконання робіт, виконавець  виплачує замовнику  штраф в розмірі 0,1% від вартості робіт за
кожний день прострочки, але не більше подвійної облікової ставки Національного
банку України від вартості  незданих
робіт, за кожний день прострочки.

За невиконання умов договору
позивач просить стягнути штрафні санкції
в сумі 1824,26 грн. за період з 20.11.2006 року по 20.03.2007 року.

Згідно з ч.1 ст.230 Господарського
кодексу України штрафними санкціями у цьому кодексі визнаються господарські
санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських
відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення
господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського
зобов'язання.

У разі, якщо розмір штрафних
санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому
договором (ч.4 ст.231 Господарського кодексу України).

Господарський кодекс називає
неустойку, штраф і пеню різновидами штрафних санкцій, але не визначає ні один
із цих різновидів. Те, що сторони в договорі назвали штрафом неустойку, що не
відповідає ч.2 статті 549 Цивільного кодексу України, на яку посилається у
своїх запереченнях відповідач, не є підставою для висновку, що відповідна умова
договору є недійсною.

У зв'язку з тим, що позивач
відмовився від договору, штрафні санкції підлягають стягненню за період з
21.11.2006 року (день з якого починається прострочення зобов'язання) до
19.01.2007 року (день отримання відповідачем відмови від договору) в сумі
912,13грн.: (32640х8,5%х2/365х60дн).

За викладеного позовні вимоги
підлягають задоволення в сумі 34008,2 грн. (32640 грн. + 912,13 грн. + 456,07
грн.).

Відповідно до статті 33
Господарського процесуального кодексу України
кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на
підставу своїх вимог і заперечень.

Доказів укладення посередницького
договору між сторонами, виконання умов договору НОМЕР_1 або повернення
перерахованих позивачем коштів, відповідач до суду не надав.

Клопотання відповідача про
залучення до участі у справі у якості третьої особи товариства з обмеженою
відповідальністю «Неон», з яким відповідач уклав договір задоволенню не
підлягає з огляду на приписи частини першої статті 27 Господарського
процесуального кодексу України.

Усне клопотання відповідача про
витребування у позивача Статуту для визначення статутної діяльності останнього
відхиляється судом, оскільки матеріали справи є достатніми для вирішення справи
по суті, а відповідач не вказав
обставини справи, які  можуть (або
повинні) бути підтверджені саме таким доказом, як статут.

Відповідно до ст. 49 Господарського
процесуального кодексу України судові витрати покладаються на відповідача
пропорційну розміру задоволених вимог.

Керуючись ст.ст.1,33,34,49,82-85
Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

В И Р І Ш И
В:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з суб'єкта підприємницької
діяльності - фізичної особи ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1) на користь товариства з
обмеженою відповідальністю "Горка" (49100, м. Дніпропетровськ, вул.
Космічна, 20, , рахунок 0 в ДФ ЗАТ “ЄБРФ” м.
Дніпропетровськ, МФО 307037) суму попередньої оплати за договором  в розмірі 32640 грн., 912,13 грн. штрафних
санкцій, 456,07 грн. процентів  за
користування грошовими коштами, витрати по сплаті державного мита в розмірі
340,08грн. та 114,91грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового
процесу, про що видати наказ.

В решті позовних вимог відмовити.

Рішення набирає законної сили після
закінчення десятиденного строку з дня його підписання.

Суддя                                                                                              Н.М.Євстигнеєва

(Дата підписання рішення,
оформленого відповідно до вимог

статті 84 Господарського
процесуального кодексу України, - 11.05.2007 року)