ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД
м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

№
20/73

14.03.07

За позовом     PSJ holding a.s.

До                    Підприємства з 100% іноземними
інвестиціями «БІЛЛА-Україна»

Про                     стягнення 134 930,22 Євро

Суддя  Палій В.В.

Секретар Молочна Н.С.

Представники:

Від позивача                     Лясковський В.В.- предст.
(дов. від 20.11.2006р.

Від відповідача          Вергелес Д.М.- предст. (дов. від
23.02.2007р.),

Фелів О.О.-
предст. (дов. від 23.02.2007р.)

Обставини  справи:

Позивач звернувся до суду з позовом
до Підприємства з 100% іноземними інвестиціями «БІЛЛА-Україна»про стягнення з
відповідача 134 930,22 Євро (124 332,96 Євро-основний борг, 10597,26
Євро-пені). Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач в установлений
додатковим договором про виконання будівельних робіт від 29.08.2001р. до
договору про виконання будівельних робіт від 09.11.1999р. строк, а саме, після
закінчення гарантійного терміну, не повернув позивачу гарантійну суму, яка була
перерахована позивачем на рахунок відповідача для забезпечення претензій з боку
відповідача.

Відповідач у відзиві проти позовних
вимог заперечив, зокрема, посилаючись на сплив строку позовної давності для
звернення з позовом до суду.

28.02.2007р. у судовому засіданні
оголошено перерву.

У судовому засіданні 14.03.2007р.
позивач подав суду заяву, у якій просить суд визнати причини пропуску строку
позовної давності поважними та захистити порушене право.

У судовому засіданні 14.03.2007р.
за згодою представників сторін судом оголошено вступну та резолютивну частини
рішення.

Дослідивши матеріали справи,
заслухавши пояснення представників сторін, суд, -

ВСТАНОВИВ:

09.11.1999р. між позивачем
(виконавець) та відповідачем (замовник) укладено договір про виконання
будівельних робіт.

Предметом договору є будівництво
позивачем супермаркету БІЛЛА, включаючи склад та  прилеглих до них площадок для паркування
автомобілів в обсязі проектної документації, письмово затвердженої замовником.

15.06.2000р. сторонами договору
підписано акт здачі-прийомки споруди.

Відповідно до  п. 1, 2, 3 ст. ХІ договору гарантійний строк
складає 36 місяців від дня підписання акту здачі-прийомки обома сторонами
договору. На дах надається гарантія 5 років, яка починається в день здачі
будівлі замовникові. Винятком є покриття та технічні установки, для яких діють
гарантійні строки відповідних виробників.

Під час дії гарантії виконавець
відповідає за те, щоб споруда протягом всього гарантійного строку відповідала
вимогам і мала властивості, визначені положеннями закону, технічними нормами та
проектною документацією.

Замовник зобов'язується негайно
сповіщати про можливі рекламації/претензії щодо недоліків чи дефектів відразу ж
після їх встановлення уповноваженому представникові виконавця. У письмовій
рекламації вказується термін обговорення, в процесі якого з'ясовується
обґрунтованість претензій і термін та спосіб для їх усунення.

Додатковою угодою до договору від
09.11.1999р.  викладена нова редакція п.
4 ст. ХІ, а саме, виконавець протягом 5 днів з дати набуття чинності цього
додаткового договору має переказати суму в розмірі 124 332,96 Євро на рахунок
замовника, як гарантійну суму для забезпечення претензій з боку замовника
протягом гарантійного періоду тривалістю 36 місяців, що починається з дати
підписання протоколу про прийняття/здачу робіт, тобто з 15.06.2000р. Гарантія,
відповідно до цього Договору, може бути спрямована замовником на фінансування
задоволення рекламацій щодо недоліків будівництва, передбачених гарантійними
умовами відповідно до цього договору, які не будуть усунуті виконавцем протягом
визначеного терміну за власний рахунок та власними коштами. Замовник
зобов'язується повідомляти виконавця про намір висунути претензії на отримання
гарантійної суми за 5 днів до власне висування таких претензій із зазначенням
підстав для претензій відповідно до положень цього договору. Замовник
зобов'язується після закінчення гарантійного терміну відповідно до цього
Договору переказати гарантійну суму, на яку не було висунуто претензій на
рахунок виконавця протягом 10 днів, починаючи з останнього дня гарантійного
періоду. Додатковий договір набрав чинності з дати його підписання останнім
учасником договору, а саме, з 29.08.2001р.

Платіжним дорученням від
07.09.2001р. позивач перерахував на відповідний рахунок відповідача гарантійну
суму у розмірі 124 332,96 Євро.

Позивач зазначає, що усі рекламації
щодо недоліків, які висував відповідач з 15.06.2000р. по 07.08.2001р. були
усунуті з боку позивача за власний рахунок. Після 07.08.2001р. жодних
рекламацій щодо недоліків від відповідача не надходило.

08.07.2003р. позивач звернувся до
відповідача з проханням повернути гарантійну суму, проте, листом від
09.09.2003р. відповідач відмовив позивачу у поверненні гарантійної суми,
мотивуючи наведене необхідністю усунути певний перелік недоліків, який був
встановлений протягом гарантійного строку.

Оскільки відповідач після
07.08.2001р. не заявляв рекламацій щодо виявлених недоліків, а заявлені
недоліки до 07.08.2001р. були усунуті позивачем за власний рахунок, відповідно
позивач вважає, що відповідач зберігає у себе кошти позивача без достатнього
правової підстави. У зв'язку з наведеним, позивач просить суд стягнути з
відповідача 124 332,96 Євро основного боргу, а саме, перераховану позивачем
гарантійну суму та 10 597,26 Євро пені за користування чужими грошовими
коштами.

В обґрунтування причин пропуску
строку позовної давності  для звернення з
позовом до суду, позивач посилається на те, що
у позивача змінився склад акціонерів та прийняття рішення щодо подання
позову до відповідача приймалось першим складом акціонерів, проте, не було
реалізоване у зв'язку з проведенням юридичного та фінансового аудиту позивача.
Крім  того, позивач є нерезидентом
України, відповідно позивачу знадобився великий проміжок часу для пошуку
юридичної фірми, яка б представляла інтереси позивача на території України,
узгодження всіх інших питань, що було також ускладнено необхідністю періодично
відвідувати Україну. У зв'язку з наведеним, позивач просить суд визнати причини
пропуску строку позовної давності для звернення з позовом до суду поважними та
захистити порушене право.

Відповідач у відзиві зазначає про
пропуск позивачем строку позовної давності, у зв'язку з чим просить суд
відмовити у задоволенні позовних вимог. Крім того, відповідач заперечив проти
позовних вимог посилаючись на те, що кошти, які були гарантійною сумою повністю
вичерпані на  усунення недоліків
будівництва та стягнення суми неустойки.

Проаналізувавши матеріали справи та
пояснення представників сторін, суд приходить до висновку про те, що позовні
вимоги є необгрунтованими та не підлягають задоволенню з таких підстав.

Згідно ст. 261 Цивільного кодексу
України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася
про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Як вбачається з п. 4 ст. ХІ
додаткового договору (із внесеними змінами) Замовник зобов'язався після
закінчення гарантійного терміну відповідно до цього Договору переказати
гарантійну суму, на яку не було висунуто претензій на рахунок виконавця
протягом 10 днів, починаючи з останнього дня гарантійного періоду.

Відповідно до умов договору,
гарантійний строк складає 36 місяців від дня підписання акту здачі-прийомки
обома сторонами договору.

Акт здачі-прийомки складений
сторонами 15.06.2000р. Відповідно гарантійний термін закінчився з 15.06.2003р.

З урахування п. 4 ст. ХІ
Додаткового  договору (із внесеними
змінами) замовник повинен був повернути гарантійну суму на рахунок виконавця до
25.06.2003р.

Відповідно до ст. 256 Цивільного
кодексу України позовна давність - це строк, у межах якого особа може
звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Загальна позовна давність
встановлюється тривалістю у три роки (ст. 257 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 261 ЦК
України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася
або могла довідатись про порушення свого права або про особу, яка його
порушила.

Таким чином з 25.06.2003р. позивач
довідався про порушення свого права і саме із зазначеної дати починається
перебіг строку позовної давності.

Станом на час звернення позивача до
суду, а саме, 12.02.2007р., з вимогою про захист порушеного права, трирічний
строк позовної давності минув.

Визнання строку позовної давності
пропущеним з поважних причин передбачає відсутність у особи відомостей про
порушення її прав або відсутність можливості отримати таку інформацію. Крім
того, поважними є такі причини за яких заявник проявляв належну дбайливість про
захист свого порушеного права, але не міг своєчасно заявити позов з причин, які
від нього не залежали та не знаходились під його контролем.

В даному випадку позивач
покликається на обставини, які були йому відомі, позивач не навів причин
пропуску строку позовної давності, які від нього не залежали та не знаходились
під його контролем. Щодо посилань позивача на здійснення юридичного та
фінансового аудиту позивача, то у матеріалах справи відсутні докази наведеного
та не вказано (із наданням доказів) період, у якій проводився зазначений аудит.

Відповідно до ч.3, 4 ст. 267
Цивільного кодексу України  позовна
давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленої до
винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено
стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Відповідач у відзиві
просить суд відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог, зокрема з
формальної підстави-пропуск строку позовної давності. Таким чином, відповідач
до винесення рішення у справі, заявив про сплив позовної давності.

З огляду на те, що позивачем
пропущено строк позовної давності для звернення з позовом до суду та не
зазначено поважних причин пропуску строку позовної давності, суд відмовляє
позивачу у задоволенні позовних вимог.

На підставі вищенаведеного,
керуючись ст. ст. 49, 82-85 ГПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позовних вимог
відмовити повністю.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку протягом 10 днів з дня підписання.

Суддя                                                                                                                                        В.В.Палій

Дата підписання рішення-15.03.2007р.