РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" травня 2007 р.
Справа № 10/87-1687

Господарський суд Тернопільської області у складі

судді  Півторака М.Є.

Розглянув справу

за позовом  Тернопільської об`єднаної державної податкової інспекції, м. Тернопіль, вул. Білецька, 1

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю “Тернопільський речовий ринок“, м. Тернопіль, вул. Живова , 9

За участю представників:

позивача: Лисого Я.І. –старшого державного податкового інспектора юридичного відділу Тернопільської ОДПІ , довіреність № 27999/7/10-015 від 18.04.2007 року;

відповідача: Федорчук К.І. –директора ТзОВ “Тернопільський речовий ринок“, наказ № 31-А від 20.05.2003 року; Ткач В.І. –представника відповідача, довіреність  б/н від 12.01.2007 року.

У відповідності до статті 22 Господарського процесуального кодексу України сторонам по справі роз’яснено їх процесуальні права та обов’язки.

За відсутності відповідного клопотання технічна фіксація судового процесу не здійснюється.

Суть справи:

Тернопільська об’єднана державна податкова інспекція, м. Тернопіль звернулася в господарський суд Тернопільської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю “Тернопільський речовий ринок», м. Тернопіль про стягнення 845 010,6 грн. заборгованості перед бюджетом за рахунок активів платника податків.

Позовні вимоги  Тернопільська ОДПІ обґрунтовує тим, що в порушення норм податкового законодавства, зокрема Закону України „Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами” товариство не в повному обсязі сплатило узгоджені суми податкового зобов'язання, що призвело до виникнення заборгованості по узгодженій сумі податку на прибуток.

В судовому засіданні та у представленому суду клопотанні, відповідач позовні вимоги визнає частково, і зазначає, що на виконання ухвали Вищого адміністративного суду України та постанови Львівського апеляційного господарського суду від 22.02.2006р. про стягнення заборгованості в сумі 1 073 785,50 грн., товариство добровільно перерахувало на рахунок Тернопільської ОДПІ 522 753,84 грн. та вважає, що станом на 07.05.2007р. сума заборгованості перед бюджетом та державними цільовими фондами по податку на прибуток становить 649 446,16 грн., а в силу своєї фінансової можливості, добровільно щомісяця перераховує кошти Тернопільській ОДПІ.

Крім того, відповідач просить винести рішення про розстрочку виконання сплати заборгованості перед бюджетом, оскільки, одноразове стягнення з ТзОВ «Тернопільський речовий ринок»боргу в сумі 649 446,16 грн. суттєво вплине на виконання товариством обов’язкових платежів до бюджету та виплату заробітної плати працівникам.

В судовому засіданні оголошувалася перерва до 16 годин 14 травня 2007 року в порядку статті 77 Господарського процесуального кодексу України.

В судовому засіданні 14 травня 2007 року представник позивача заявлені вимоги підтримав частково та не заперечив щодо задоволення клопотання відповідача.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача та заперечення представника відповідача, суд встановив наступне:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Тернопільський речовий ринок» зареєстроване виконавчим комітетом Тернопільської міської ради 08.05.1996 року, про що видано Свідоцтво про державну реєстрацію юридичної особи, ідентифікаційний код 21151424 та діє на підставі статуту, а тому наділене правом на звернення до суду з позовом за захистом своїх прав і охоронюваних інтересів.

Згідно п. 1 ст. 11 Закону України «Про державну податкову службу в Україні»органам державної податкової служби надано право здійснювати документальні невиїзні перевірки (на підставі поданих податкових декларацій. Звітів та інших документів, пов’язаних з нарахуванням і сплатою податків та зборів (обов’язкових платежів) незалежно від способу їх подачі), а також планові та позапланові виїзні перевірки своєчасності, достовірності, повноти нарахування і сплати податків та зборів (обов’язкових платежів).

Як встановлено в судовому засіданні, Тернопільською об’єднаною державною податковою інспекцією за період з 14.03.2006р. по 29.01.2007р. проведена невиїзна документальна перевірка з питань своєчасності внесення до бюджету сум, за результатами якої складено Акт «Про результати невиїзної документальної перевірки своєчасності сплати узгодженої суми податкового зобов’язання по податку на прибуток ТзОВ «Тернопільський речовий ринок»№1457/15-01/21151424 від 20.02.2007р., яким встановлено порушення граничних строків сплати узгодженого податкового зобов’язання з податку прибуток, чим порушено п.п. 5.3.1., п. 5.3. ст. 5 Закону України від 21.12.2000р. №2181 «Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетом та державними цільовими фондами»щодо термінів сплати податкового зобов’язання.

На підставі даного Акту перевірки Тернопільською об’єднаною державною податковою інспекцією направлено податкове повідомлення-рішення № /0 від 01.03.2007р., згідно якого  визначена сума штрафу, на підставі п.п. 17.1.7 п.17.1 ст. 17 Закону України «Про порядок погашення зобов’язань перед бюджетом та державними цільовими фондами»в розмірі 50% узгодженої суми податкового зобов’язання, сплаченої з затримкою, склала –7038, 04 грн., яка в повному обсязі на даний час несплачена.

Крім того, Тернопільською ОДПІ за період з 01.10.2003р. по 31.03.2005р. проведено перевірку ТзОВ «Тернопільський речовий ринок»за результатами якої складено Акт «Про результати комплексної позапланової документальної перевірки дотримання вимог податкового та валютного законодавства Товариства з обмеженою відповідальністю «Тернопільський речовий ринок»№14/3530-03/21151424 від 28.07.2005р..

На підставі даного акту перевірки Тернопільською ОДПІ винесено податкове повідомлення-рішення №/3 від 01.08.2005р. на загальну суму податкового зобов’язання – 1 073 785,50 грн., в т.ч. за штрафними (фінансовими) санкціями –335 790,50 грн., яка теж в повному обсязі несплачена відповідачем.

Отже, позовні вимоги Тернопільською ОДПІ ґрунтуються на висновках, які зроблені на основі Акту перевірки №14/3530-0/21151424 від 28.07.2005р. «Про результати комплексної позапланової документальної перевірки дотримання вимог податкового та валютного законодавства ТзОВ «Тернопільський речовий ринок»», за період з 01.10.2003р. по 31.03.2005р., яким встановлено порушення п. 3.1., ст.3, п.п. 4.1.1., п.п.4.1.6., п. 4.1., ст. 4, п.п. 11.3.1., п. 11.3., ст. 11 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств»№283/97-ВР від 22.05.1997р. (із змінами та доповненнями), в результаті чого ТзОВ «Тернопільський речовий ринок»занижено податок на прибуток на 737 995, 00 р. та податок на додану вартість на 4 720,00 грн., оскільки, ТзОВ «Тернопільський речовий ринок»впродовж перевіреного періоду на підставі укладених договорів із приватними підприємцями здавало в оренду торгові місця, за що одержувало плату, суми якої включались до валового доходу платника; крім того, як в безготівковому порядку на основний та спеціально відкритий рахунок ТзОВ «Тернопільський речовий ринок», так і готівкою в касу товариства поступали кошти від приватних підприємців орендарів, а при оплаті таких коштів на розрахункові рахунки ТзОВ «Тернопільський речовий ринок»в банківських виписках вказував призначення платежу «плата за патент», а в корінцях прибуткових касових ордерів «плата за торгове місце».

Про прийняті податковим органом повідомленнь-рішень платник податків був повідомлений у встановленому чинним законодавством порядку.

Відповідно до п. 1.32 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств»(надалі Закон) господарська діяльність –будь-яка діяльність особи, направлена на отримання доходу в грошовій, матеріальній або нематеріальній формах, у разі коли безпосередня участь такої особи в організації такої діяльності є регулярною, постійною та суттєвою.

Відповідно до п.п. 4.1.1. п. 4.1. Закону валовий доход включає загальні доходи від продажу товарів (робіт, послуг), у тому числі допоміжних та обслуговуючих виробництв. Що не мають статусу юридичної особи, а також доходи від продажу цінних паперів, деривативів, іпотечних сертифікатів участі, іпотечних сертифікатів з фіксованою доходністю, сертифікатів фондів операцій з нерухомістю (за винятком операцій з їх первинного випуску (розміщення), операцій з їх кінцевого погашення (ліквідації) та операцій з консолідованим іпотечним боргом відповідно до закону).

Датою збільшення валового доходу, згідно п.п. 11.3.1., п. 11.3. ст. 11 Закону вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше: або дата зарахування коштів від покупця (замовника) на банківський рахунок платника податку в оплату товарів (робіт, послуг), що підлягають продажу, у разі продажу товарів (робіт, послуг) за готівку –дата її оприбуткування в касі платника податку, а за відсутності такої –дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку; або дата відвантаження товарів, а для робіт (послуг) –дата фактичного надання результатів робіт (послуг) платником податків.

Згідно з п. 1.3 ст. 1 Закону України „Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами” податковий борг (недоїмка) - податкове  зобов'язання  (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), самостійно узгоджене платником податків або узгоджене в адміністративному чи судовому порядку, але не сплачене у встановлений строк, а також пеня,  нарахована на суму такого податкового зобов'язання.

Тернопільська ОДПІ подала до господарського суду Тернопільської області заяву №33546/7/10-015 від 14.05.2007р. про уточнення позовних вимог, оскільки, станом на 10.05.2007р. податковий борг зменшився в результаті добровільної сплати ТзОВ «Тернопільський речовий ринок»та становить 743 213,92 грн., в т.ч. пені –41 812, 93 грн. Даний податковий борг підтверджується уточненим розрахунком суми позовних вимог та актом звірки розрахунків станом на 10.05.2007р., який здійснено відповідно до клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю «Тернопільський речовий ринок»про проведення зустрічної перевірки по добровільній сплаті податкового боргу.

Таким чином, позивач по справі підтвердив, що  податковий борг в розмірі 101 796,14 грн. ТОВ погасило і між сторонами в цій частині відсутній предмет спору.

У відповідності до статті 80 п. 1-1 ГПК України господарський суд припиняє провадження у справі, якщо між сторонами відсутній предмет спору.

При даних обставинах справи суд встановив, що провадження у справі в частині стягнення  заборгованості в сумі 101 796,14 грн. слід припинити в порядку ст.80 п.1-1 ГПК України.

Оцінивши зібрані у справі докази, суд прийшов до висновку що позовні вимоги в частині стягнення 743 213,92 грн. податкового боргу обґрунтовані та належним чином доведені з огляду на наступне:

Статтею 67 Конституції України кожну особу зобов'язано сплачувати податки  і  збори  в порядку і розмірах, встановлених законом.

Статтею 10 Закону України “Про державну податкову службу в Україні” №509-ХІІ від 04.12.1990р., із наступними змінами та доповненнями, передбачено, що органи державної податкової служби здійснюють   контроль  за  своєчасністю,  достовірністю, повнотою  нарахування  та  сплати податків та зборів ( обов'язкових платежів).

Порядок погашення зобов’язань юридичних або фізичних осіб перед бюджетами та державними цільовими фондами з податків і зборів (обов’язкових платежів) регулюється нормами спеціального закону з питань оподаткування, яким є Закон України “Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами” від 21.12.2000р. №2181-ІІІ (далі –Закон №2181).

Згідно з п. 1.3 ст. 1 Закону №2181 податковий борг (недоїмка) – це податкове зобов’язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), самостійно узгоджене платником податків або узгоджене в адміністративному чи судовому порядку, але не сплачене у встановлений строк, а також пеня, нарахована на суму такого податкового зобов’язання.

Згідно з п. 5.1 ст. 5 Закону №2181 податкове зобов’язання, самостійно визначене платником податків у податковій декларації, розрахунку, вважається узгодженим з дня подання такої податкової декларації, розрахунку.

Згідно з п. 5.2.1 п. 5.2 ст. 5 даного закону податкове зобов’язання платника податків, нараховане контролюючим органом, вважається узгодженим у день отримання платником податків податкового повідомлення.

Згідно з п.п. 3.1.1. ст. 3 Закону України  „Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами” активи платника податків можуть бути примусово стягнені в рахунок погашення його податкового боргу виключно за рішенням суду.

У відповідності з пунктом 4 частини третьої статті 129 Конституції України та статті 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Враховуючи те, що позовні вимоги Тернопільської ОДПІ про стягнення заборгованості по податку на прибуток в сумі 743 213,92 грн. ґрунтуються на вимогах чинного законодавства, належним чином доведені, а тому підлягають до задоволення.

Разом з тим, приймаючи до уваги клопотання ТзОВ «Тернопільський речовий ринок»про надання розстрочки виконання рішення, суд зазначає, що стягнення одноразово 743 213,92 грн. суттєво вплине на виконання товариством інших обов’язкових платежів до бюджету та виплату заробітної плати працівникам; на погодження на розстрочку сплати заборгованості за даними податковими повідомленнями-рішеннями позивача та вимоги ст. 83 Господарського процесуального кодексу України, яка надає право суду у виняткових випадках розстрочити виконання рішення (п. 6 ст. 83 ГПК України), а тому, суд вважає за доцільне задовольнити клопотання відповідача та розстрочити виконання рішення суду до 14.05.2009р., рівними частинами по 30 967,25 грн. щомісячно починаючи з травня 2007 року.

В силу приписів  ст. ст. 44, 49 ГПК України судові витрати по справі покладаються на відповідача.

На підставі наведеного, керуючись статтями 67,129 Конституції України,  ст.ст. 33, 43, 44, 49,80 п.1-1, 82-85 ГПК України, статтями 1,3,5 Закону України „Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами” від 21.12.2000р. №2181-ІІІ (із наступними змінами та доповненнями), статтею 10 Закону України “Про державну податкову службу в Україні” №509-ХІІ від 04.12.1990р.( із наступними змінами та доповненнями),  господарський суд:

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Тернопільський речовий ринок», м. Тернопіль, вул. Живова, 9, ідентифікаційний код 21151424 за рахунок його активів - на р/р 0002, код платежу 11021000 державного бюджету ВДК у м. Тернополі, код одержувача 23588119, банк УДК в Тернопільській області, МФО 838012 –743 213,92 грн. по податку на прибуток з розстрочкою стягнення боргу до 14.05.2009р. рівними частинами щомісячно починаючи з травня 2007 року:

- в травні 2007 року –30 967,25 грн.;

- в червні 2007 року –30 967,25 грн.;

- в липні 2007 року –30 967,25 грн.;

- в серпні 2007 року –30 967,25 грн.;

- в вересні 2007 року –30 967,25 грн.;

- в жовтні 2007 року –30 967,25 грн.;

- в листопаді 2007 року –30 967,25 грн.;

- в грудні 2007 року –30 967,25 грн.;

- в січні 2008 року –30 967,25 грн.;

- в лютому 2008 року –30 967,25 грн.;

- в березні 2008 року –30 967,25 грн.;

- в квітні 2008 року –30 967,25 грн.;

- в травні 2008 року –30 967,25 грн.;

- в липні 2008 року –30 967,25 грн.;

- в серпні 2008 року –30 967,25 грн.;

- в вересні 2008 року –30 967,25 грн.;

- в жовтні 2008 року –30 967,25 грн.;

- в листопаді 2008 року –30 967,25 грн.;

- в грудні 2008 року –30967,25 грн.;

- в січні 2009 року –30 967,25 грн.;

- в лютому 2009року –30 967,25 грн.;

- в березні 2009 року -  30 967,25 грн.;

- в квітні 2009 року –30 967,25 грн.;

- в травні 2009 року –30 967,25 грн.

3. В частині стягнення заборгованості в сумі 101 796,14 грн. по податку на прибуток –провадження припинити.

4. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Тернопільський речовий ринок», м. Тернопіль, вул. Живова, 9 ідентифікаційний код 21151424 –7 432,14 грн. державного мита та 118 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в доход Державного бюджету України.

Видати накази.

5. Рішення набуває законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання.

На рішення господарського суду, яке не набрало законної сили, сторони мають право подати апеляційну скаргу, а прокурор апеляційне подання протягом десяти днів з дня прийняття (підписання) через місцевий господарський суд.

6. Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

7. Рішення підписане 16 травня 2007 року.

Суддя                                                                                          М.Є. Півторак