ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

"26" квітня 2007 р.
Справа № 16/479-06-13003

Одеський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

Головуючого:                      Мацюри П.Ф.

Суддів:                              Андрєєвої Е.І.,

Ліпчанської Н.В.

При секретарі                    Юзьковій  І.В.

за участю представників :

від позивача                      Орешкова Н.В.

Дуднік Л.І.

від відповідача                  не з'явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Православного приходу Свято-Миколаївської (Приморської) Церкви (Храму) Одеської Єпархії Української Православної Церкви

на рішення    господарського суду Одеської  області від 05.03. 2007 року

по справі № 16/479-06-13003

за позовом ДП "Одеський морський православний торгівельний порт"

до Православного приходу Свято-Миколаївської (Приморської) Церкви (Храму) Одеської Єпархії Української Православної Церкви

про стягнення  306 634,14 грн.

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою від 08.12.2006р. Господарським судом Одеської області порушено провадження по справі № 16/479-06-13003  за позовом ДП "Одеський морський православний торгівельний порт" до Православного приходу Свято-Миколаївської (Приморської) Церкви (Храму) Одеської Єпархії Української Православної Церкви про стягнення 306 634,14 грн. загальної заборгованості за договором компенсації №КД-8763 від 20.03.2006р., у тому числі : 273 118,21 грн. основного боргу; 12 942,79 грн. збитків від інфляції; 3 055,46 грн. 3% річних; 17 517,68 грн. - пені.

20.12.2006р. представником  позивача  були  надані до   суду  розрахунок позовних вимог та уточнення до позовної заяви стосовно реквізитів відповідача.

05.02.2007р. в судовому засідані представником відповідача було надано клопотання про зупинення провадження у даній справі до розгляду справи №17/357-06-12269 за позовом Чорноморского транспортного прокурора в інтересах держави до регіонального відділення Фонду державного майна України по Одеській області, приходу Свято-Миколаївської (Приморської) Церкви про визнання недійсним та припинення п.1 договору від 14.07.2006р. про внесення змін до договору оренди нерухомого майна, що належить до державної власності від 15.09.2004р. із змінами.

Представник позивача у судовому засіданні 05.02.2007р.  проти зазначеного клопотання відповідача заперечував, посилаючись на те, що предметом розгляду у справі № 17/357 –06 –12269 є визнання недійсним договору про внесення змін до договору оренди від 15.09.2004р. нерухомого майна, що належить до державної власності  із змінами, в частині п. 1 щодо мети використання об’єкта оренди за зазначеним договором, що ніяким чином не стосується предмету спору  по даній справі.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про   відсутність  правових підстав для зупинення провадження у справі 16 / 479 –06 –13003.

Рішенням  від 05.03.2007р. Господарський суд Одеської   області (суддя Желєзна С.П.) позов ДП "Одеський морський православний торгівельний порт" задоволено.

Стягнуто з Православного приходу Свято-Миколаївської (Приморської) церкви (Храму) Одеської Єпархії Української Православної церкви  на користь Державного підприємства „Одеський морський торговельний порт”  273118 грн.21 коп.  - основного боргу; 17517 грн.68 коп.  - нарахованої пені; 12942 грн.79 коп.  - збитків від інфляції; 3055 грн.46 коп.  - 3% річних; 3066 грн. 34 коп.  - держмита; 118 грн. - витрати на  ІТЗ судового процесу.

Не погоджуючись з  вказаним рішенням суду першої інстанції, представник відповідача звернувся  з апеляційною скаргою  від 27.03.2007р. до Одеського апеляційного господарського суду в якому  просить скасувати рішення господарського суду Одеської області від 05.03.2007 р. по справі №16/479-06-13003, зазначаючи що дане рішення не можна визнати законним, оскільки прийнято судом за неповним з’ясуванням обставин, що мають значення для справи, неправильним застосуванням норм матеріального і процесуального права, та за відсутності представника відповідача.

ДП "Одеський морський православний торгівельний порт" проти апеляційної скарги заперечує з підстав викладених у відзиві від 23.04.2007р.  на апеляційну скаргу, відповідно якого вказує, що господарським судом одеської області виконано всі вимоги процесуального законодавства, всебічно перевірено усі обставини даної справи, розглянуто у відповідності до норм матеріального права, надано правильну юридичну оцінку наявним у справі доказам.

Представник відповідача у судове засідання не з'явився, про час і місце судового засідання повідомлений належним чиним про що свідчить повідомлення про вручення Ухвали від 04.04.2007р.

Заслухавши пояснення представника позивача , ознайомившись з доводами апеляційної скарги та відзиву ,   дослідивши матеріали справи та обставини на які посилається скаржник, а також перевіривши додержання та правомірність застосування судом першої інстанції норм матеріального  права, апеляційний господарський суд дійшов висновку про відмову у задоволенні апеляційної скарги, виходячи з наступного.

Відповідно до рішення Одеської міської ради № 165-ХХІІІ від 29.06.1999р. „Про передачу громадянам та юридичним особам земельних ділянок у власність та надання у користування”, 23.12.1999р. між Одеською міською радою та ДП „Одеський морський торговельний порт” було укладено договір на право тимчасового користування землею, відповідно до умов п. 1.1. якого позивачем було отримано у користування земельну ділянку, загальною площею 14572 кв.м., що розташована по вул. Дача Ковалевського, 16 в м. Одесі.               Відповідно  до п.1.2 зазначеного договору, земельна ділянка, площею 12941 кв.м. надається позивачу  у тимчасове користування строком на 25 років, а земельна ділянка, площею 1631 кв.м. надається у короткострокове користування строком до 3-х років, але не пізніше початку розвитку реконструкції  транспортних магістралей по вул. Дача Ковалевського та по вул. Долгая в м. Одесі.

На підставі договору оренди нерухомого майна, що належить до державної власності № ДФ –6 від 15.09.2004р., укладеного між Регіональним відділенням Фонду державного майна України  по Одеській області (Орендодавець) та Православним приходом Свято-Миколаївської (Приморської) церкви (Орендар), та балансоутримувачем - ДП „Одеський морський торгівельний порт”  із змінами внесеними 25.06.2005р. та 14.07.2006р., відповідачем було отримано на умовах строкового (до 28.04.2007р.), платного користування  державне нерухоме  майно,  а саме будівлі та споруди дитячого оздоровчого табору „Юний моряк”, загальною площею 2692,0 кв.м., згідно додатку № 1 до цього договору, що перебуваються на балансі ДП „Одеський морський торговельний порт”, розташованих за адресою: м. Одеса, вул. Дача Ковалевського, 16. Згідно із п. 5.8 зазначеного договору Орендар за цим договором зобов’язався укласти з балансоутримувачем договір про відшкодування витрат щодо комунальних послуг та користування земельною  ділянкою.

Крім того, у відповідності до ч. 5 ст. 12 Закону України „Про плату за землю” від 3.07. 1992 р. N 2535-XII, якщо підприємства, установи та організації, що користуються пільгами щодо земельного податку, мають у підпорядкуванні госпрозрахункові підприємства або здають у тимчасове користування (оренду) земельні ділянки, окремі будівлі або їх частини, податок за земельні ділянки, зайняті цими госпрозрахунковими підприємствами або будівлями (їх частинами), переданими в тимчасове користування, сплачується у встановлених розмірах на загальних підставах.

На виконанням зазначених  умов договору оренди нерухомого майна, що належить до державної власності № ДФ –6 від 15.09.2004р., 20.03.2006р. між ДП „Одеський морський торговельний порт”  та Православним приходом Свято-Миколаївської (Приморської) церкви  було укладено договір компенсації № КД -8763, відповідно до умов якого Замовник зобов'язався компенсувати  витрати Порту по сплаті земельного податку за користування земельною ділянкою під будівлями, переданими в оренду, на підставі виставлених Портом рахунків відповідно до договору оренди №ДФ-6 від 15.09.2004г. Згідно з п. 5.1. договору компенсації № КД-8763 від 20.03.2006р.  набув чинності з моменту підписання і діє до повного   виконання сторонами своїх зобов'язань за договором № ДФ –6 від 15.09.2004р.

Відповідно до п. 2.2. договору компенсації № КД -8763 від 20.03.2006р. Замовник зобов'язався забезпечити своєчасне погашення витрат Порту по сплаті земельного податку за користування земельною ділянкою під будівлями, переданими в оренду, відповідно до умов, визначених в договорі.

При цьому відповідно до п. 3.1, 3.2 зазначеного договору сума компенсації витрат Порту по сплаті податку на землю за 2006 рік підлягає оплаті щомісячно рівними частками до кінця року протягом 10-ти банківських днів після виставлення рахунків.  На виконання наведених умов договору компенсації № КД -8763 від 20.03.2006р.  ДП „Одеський морський торговельний порт” було виставлено відповідачу рахунки № 250314 від 19.04.2006р., № 250315 від 27.04.2006р., № 250548 від 07.06.2006р., № 250669 від 07.07.2006р., № 250717 від 07.08.2006р., № 250927 від 11.09.2006р., № 250975 від 09.10.2006р., № 251188 від 09.11.2006р. на загальну суму відшкодування сплаченої позивачем плати за землю 287088,21 грн. з урахуванням ПДВ.

В порушення умов п.п. 2.2 договору компенсації № КД -8763 від 20.03.2006р., вимог ст.ст. 525, 526 ЦК України Православним приходом Свято-Миколаївської (Приморської) церкви за період з січня 2006р. і до жовтня 2006р.  сума компенсації з плати за землю, була відшкодована частково у сумі 13970,00 грн., внаслідок чого за відповідачем утворилась заборгованість перед ДП „Одеський морський торговельний порт” по вказаному договору на загальну суму у розмірі 273118,21  грн., яку відповідачем  не погашено. Претензію позивача за вих.№ 020/1-507 від 17.08.2006р. відповідачем було залишено без розгляду та задоволення.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов’язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов’язання (неналежне виконання).

Згідно ч. 2 ст. 615 ЦК України одностороння відмова від зобов’язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов’язання.

Ч. 1 ст. 549, п. 3 ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов’язання настають наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки –грошової суми, яку боржник повинен сплатити кредиторові у рази порушення ним зобов’язання. Так, згідно ч. 3 ст. 549 ЦК України, пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов’язання за кожний день прострочення виконання. При цьому, відповідно до ст.ст. 1, 3 Закону України “Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов’язань” від 22.11.1996р. №543/96-ВР платники  грошових  коштів  сплачують  на  користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню  в  розмірі,  що встановлюється за згодою сторін. Розмір  пені,  передбачений  ст. 1 вказаного Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати  подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

У відповідності до п. 4.1. договору компенсації № КД-8763 від 20.03.2006р. за невиконання або неналежне виконання зобов'язань за даною угодою Порт і Замовник несуть відповідальність, передбачену чинним законодавством України. Згідно з п. 4.2 зазначеного договору за невчасне внесення платежів Порту, Замовник виплачує пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діє в період, за який сплачуються пеня, за кожен день прострочення від суми заборгованості.

У відповідності зі ст. 33 ГПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Обставини зазначені відповідачем  у апеляційній скарзі спростовуються матеріалами справи та нормами  діючого законодавства.

Як зазначається в апеляційній скарзі рішення по даніій справі було прийнято за  відсутності представника відповідача, що не відповідає дійсності оскільки представник відповідача був присутній у судовому засіданні 16.02.2007р. що зафіксовано в протоколі у якому суд оголосиф перерву до 05.03.2007р. для підготовки повного тексту рішення.

Посилання на ненадання позивачем доказів відправи (отримання відповідачем) рахунків Одеського порту  № 250314 від 19.04.2006р., № 250315 від 27.04.2006р., № 250548 від 07.06.2006р., № 250669 від 07.07.2006р., № 250717 від 07.08.2006р., № 250927 від 11.09.2006р., № 250975 від 09.10.2006р., № 251188 від 09.11.2006р. також спростовується, оскільки позивач також надсивав відповідачу претензію від 17.08.2006р. на суму 200961,75 грн. яка була отримана відповідачем про що свідчить повідомлення про вручення від 04.09.06р.

Щодо непогодження відповідачем з рішенням в частині стягнення збитків від інфляції та 3% - річних слід зазначити, що п.2 ст. 625 ЦК україни передбачено, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу  з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми.

З огляду на зазначене, господарським судом прийнято рішення від 05.03.2007р. з урахуванням всіх обставин і матеріалів справи, та чинного законодавства, у зв’язку з чим апеляційна скарга Православного приходу Свято-Миколаївської (Приморської) Церкви (Храму) Одеської Єпархії Української Православної Церкви

задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 101, 103-105 Господарського процесуального кодексу України, апеляційний господарський суд, -

П о с т а н о в и в:

Рішення  господарського суду Одеської   області від 05.03.2007 р. залишити без змін, а апеляційну скаргу  Православного приходу Свято-Миколаївської (Приморської) Церкви (Храму) Одеської Єпархії Української Православної Церкви  без задоволення.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Вищого господарського суду України у  касаційному порядку.

Головуючий                                                                      П.Ф.Мацюра

Судді:                                                                             Е.І. Андрєєва

Н.В.Ліпчанська

.