ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

"06" лютого 2007 р.
Справа № 26/428-06-9496

Одеський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого Журавльова О.О.,

суддів Тофана В.М., Михайлова М.В.

при секретарі судового засідання   Друзенко К.В.

за участю представників сторін:

від позивача  Постригач М.Й. за довіреністю від 07.08.2006р.

Гур’янов О.Г. за довіреністю від 05.09.2006р. №83

від відповідача Омельян М.Г. –директор

розглянувши  у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Відкритого акціонерного товариства „Київ-Дніпровське міжгалузеве підприємство промислового залізничного транспорту” в особі Одеської філії

на ухвалу господарського суду Одеської області від 13 листопада 2006  року

у справі №26/428-06-9496

за позовом Одеської філії Відкритого акціонерного товариства „Київ-Дніпровське міжгалузеве підприємство промислового залізничного транспорту”

до Колективної фірми „Будма”

про стягнення 3294,96 грн., -

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою господарського суду Одеської області від 13 листопада 2006 року у справі №26/428-06-9496 (суддя Никифорчук М.І.) на підставі п.1 ч.1 ст.80 ГПК України припинено провадження у справі за позовом Одеської філії Відкритого акціонерного товариства „Київ-Дніпровське міжгалузеве підприємство промислового залізничного транспорту” до Колективної фірми „Будма” про стягнення 3294,96 грн.

Припиняючи провадження у справі суд першої інстанції виходив з того, що спір не підлягає вирішенню в господарських судах України. Такого висновку суд першої інстанції дійшов з огляду на те, що позов заявлений саме Одеською філією ВАТ „Київ-Дніпровське міжгалузеве підприємство промислового залізничного транспорту”, яка не є юридичною особою, а доказів тому, що філія діє від імені юридичної особи не надано.

Позивач з ухвалою суду першої інстанції не згодний, і в апеляційній скарзі просить її скасувати та прийняти нове рішення.

При цьому позивач посилається на те, що в ухвалі не вирішено питання про розподіл між сторонами господарських витрат, про повернення державного мита з бюджету, що є порушенням вимог ст.80 ГПК України. Також позивач посилається на те, що відповідно до вимог п.3 ст.79 ГПК України внаслідок реорганізації підприємства господарський суд має право зупинити провадження у справі і поновити після усунення обставин, що зумовили його зупинення. Окрім того, позивач посилається на те, що у п.12 додатків до позовної заяви вказана довіреність на ім’я директора Одеської філії  ВАТ „Київ-Дніпровське міжгалузеве підприємство промислового залізничного транспорту” від 10.06.2006р. №41, а тому недостовірним є висновок суду першої інстанції про відсутність доказів, що філія діє від імені юридичної особи.

Відповідач у судовому засіданні просив залишити апеляційну скаргу позивача без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції без змін, з підстав, викладених у відзиві на апеляційну скаргу від 17.01.2007р. №15/01-27.

Відповідно до ст.85 ГПК України, у судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частину постанови.

Перевіривши матеріали справи, правильність застосування місцевим господарським судом норм процесуального та матеріального права, заслухавши представників сторін, апеляційний господарський суд дійшов висновку про часткове задоволення апеляційної скарги позивача, з огляду на таке:

Як встановлено апеляційним господарським судом, 20.09.2006р. господарський суд Одеської області порушив провадження у справі за позовом Одеської філії Відкритого акціонерного товариства „Київ-Дніпровське міжгалузеве підприємство промислового залізничного транспорту” до КФ „Будма” про стягнення 3294,96 грн.

При цьому, цей позов, за яким господарський суд порушив провадження у справі,  поданий до суду і підписаний директором Одеської філії Відкритого акціонерного товариства „Київ-Дніпровське міжгалузеве підприємство промислового залізничного транспорту” Підчевірним О.В.

Вимогами ч.4 ст.64 ГК України встановлено, що підприємство має створювати філії, представництва, відділення та інші відокремлені підрозділи, погоджуючи питання про розміщення таких підрозділів підприємства з відповідними органами місцевого самоврядування в установленому законодавством порядку. Такі відокремлені підрозділи не мають статусу юридичної особи і діють на основі положення про них, затверджених підприємством. Підприємства можуть відкривати рахунки в установах банків через свої відокремлені підрозділи відповідно до закону.

Аналогічні положення щодо філій визначені і у ст.95 ЦК України, згідно з якою, філії та представництва не є юридичними особами. Вони наділяються майном юридичної особи, що їх створила, і діють на підставі затвердженого нею положення. Керівники філій та представництв призначаються юридичною особою і діють на підставі виданої нею довіреності (ч.ч.3,4 ЦК України).

Разом з тим, відповідно до вимог ч.4 ст.28 ГПК України, повноваження сторони або третьої особи від імені юридичної особи може здійснювати її відособлений підрозділ, якщо таке право надано установчими або іншими документами.

Отже, виходячи із наведених законодавчих норм, апеляційний господарський суд вважає, що коло повноважень відособленого підрозділу (філії)  юридичної особи стосовно здійснення у господарському суді  повноваження сторони у справі від імені цієї особи визначається установчими документами останньої, положенням  про відособлений структурний підрозділ (філію), яке затверджено юридичною особою, або довіреністю, виданою нею ж у встановленому порядку керівникові цього підрозділу (філії). При цьому слід мати на увазі, що стороною у справі є юридична особа, від імені якої діє відособлений структурний підрозділ (філія), і стягнення здійснюється господарським судом з юридичної особи або на її користь.

Як вище встановлено апеляційним  господарським судом,  господарський суд Одеської області  припинив провадження у справі за позовом Одеської філії Відкритого акціонерного товариства „Київ-Дніпровське міжгалузеве підприємство промислового залізничного транспорту” з огляду на те, що позов заявлений саме Одеською філією ВАТ „Київ-Дніпровське міжгалузеве підприємство промислового залізничного транспорту”, яка не є юридичною особою, а доказів тому, що філія діє від імені юридичної особи не надано.

Між тим, такий висновок суду першої інстанції не відповідає обставинам справи.

Так,  у матеріалах справи наявна належним чином засвідчена копія довіреності від 10.07.2006р. №41, яка видана Відкритим  акціонерним  товариством  „Київ-Дніпровське міжгалузеве підприємство промислового залізничного транспорту” виконуючому обов’язки керівника Одеської філії Підчевірному О.В.  Згідно з пунктом 9 цієї довіреності, Одеська філія має право від імені Товариства підписувати та подавати претензії та позови, апеляційні та касаційні скарги, інші процесуальні документи, представляти інтереси Товариства в усіх судах загальної юрисдикції та спеціалізованих судах, передбачених Законом України „Про судоустрій України”, з усіма правами, наданими позивачу відповідними процесуальними законами, в тому числі: повної або часткової відмови від позовних вимог, визнання позову, зміни предмета позову, укладання мирової угоди, передачі повноважень іншій особі (передоручення), оскарження ухвал, рішень, постанов суду в апеляційній та касаційній інстанції (а.с.35-37).

З огляду на вищевикладене та враховуючи встановлені обставини справи про наявність  у Одеської філії повноважень юридичної особи стосовно здійснення у господарському суді повноваження сторони у справі від імені цієї юридичної особи (ВАТ „Київ-Дніпровське міжгалузеве підприємство промислового залізничного транспорту”), апеляційний господарський суд вважає, що фактично стороною у справі є юридична особа -  ВАТ „Київ-Дніпровське міжгалузеве підприємство промислового залізничного транспорту”, від імені якої діє Одеська філія.

Таким чином, позивачем і відповідачем у даній господарській справі є юридичні особи, що відповідає вимогам ст.ст.1, 21 ГПК України, а тому винесена місцевим господарським судом ухвала про припинення провадження у справі суперечить вимогам п.1 ч.1 ст.80 ГПК України.

Звідси апеляційний господарський суд дійшов висновку про скасування ухвали суду першої інстанції у зв’язку з невідповідністю висновків, викладених в ухвалі, обставинам справи та порушенням судом першої інстанції норм процесуального права, а отже і відповідно до вимог ч.4 ст.106 ГПК України часткового задоволення апеляційної скарги позивача.

Доводи відповідача, викладені у відзиві на апеляційну скаргу не приймаються до уваги апеляційним господарським судом, оскільки стосуються розгляду справи по суті.

На підставі п.6 ст. 8 Декрету КМУ „Про державне мито” від 21.01.93р. №7-93 державне мито в сумі 75 грн., що сплачене позивачем по платіжному  дорученню  №1113 від 29.11.2006р. підлягає поверненню, оскільки відповідно до вимог ст.2 означеного Декрету, оскаржувана позивачем ухвала суду першої інстанції про припинення провадження у справі не являється об’єктом справляння державного мита.

Керуючись ст.ст.99,101-106 Господарського процесуального кодексу України, апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В:

1.Апеляційну скаргу Відкритого акціонерного товариства „Київ-Дніпровське міжгалузеве підприємство промислового залізничного транспорту” в особі Одеської філії   задовольнити частково.

2.Ухвалу господарського суду Одеської області від 13 листопада 2006 року у справі №26/428-06-9496   про припинення провадження у справі  скасувати.

3.Справу №26/428-06-9496 передати на розгляд господарського суду Одеської області.

4.Видати Одеській філії Відкритого акціонерного товариства „Київ-Дніпровське міжгалузеве підприємство промислового залізничного транспорту” довідку на повернення з державного бюджету України державного мита в сумі 75 грн.,  що сплачене за платіжним дорученням від 29.11.2006р. №1113.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку.

Головуючий суддя

О.О. Журавльов

Судді

В.М. Тофан

М.В. Михайлов