ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" березня 2007 р.

10 год. 45 хвил.              Справа № А-27/43-07

вх. № 1606/1-27

Суддя господарського суду Харківської області Мамалуй О.О.

за участю секретаря судового засідання Макаровських А.С.

представників сторін :

позивача – Хижняк О.С. – головний державний податковий інспектор (за дорученням)

першого відповідача – Селюков Ю.А. – директор

другого відповідача  - Селюкова  І.Ю. – директор

по справі за позовом  ДПІ у Червонозаводському районі м. Харкова

до  АТ "Транзит" м. Харків

та до ТОВ "ЕХІМ", м. Харків

про визнання недійсним зобов'язання

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ДПІ у Червоно заводському районі м. Харкова звернувся до господарського суду Харківської області з позовною заявою, в якій просить визнати недійсним зобов’язання з постачання ячменю фуражного українського походження на загальну суму 172600,00 грн., яке було укладене між АТ „Транзит” та ТОВ „ЕХІМ” у формі договору № 1/06 від 16.06.2005 р., як такого, що вчинено з метою, яка за відомо суперечить інтересам держави і суспільства.

В якості правового обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на положення ст.ст. 207,208 Господарського кодексу України.

Перший відповідач у відзиві на позовну заяву та представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечує, прохає в задоволенні позовних вимог відмовити.

Другий відповідач в судове засідання з”явився, надав відзив на позов, в якому просить відмовити в задоволенні позовних вимог.

Дана справа розглядалася на підставі процесуальних норм Кодексу адміністративного судочинства України.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, суд встановив, що 16.06.2005 р. між відповідачами був укладений договір купівлі-продажу №1/06, відповідно до якого ТОВ „ЕХІМ” зобов”язано поставити та надати у власність покупця – АТ „Транзит” товар – ячмінь фуражний українського походження на загальну суму 200000,00 грн., а продавець зобов”язаний прийняти та сплатити його вартість. 22.06.2005 р. була винесена додаткова угода № 1 до цього договору, в якій зазначалось, що товар повине бути повністю поставлений покупцю протягом строку, встановленого сторонами до 31.12.2005 р. загальною вартістю за договором 172600,00 грн., в т.ч. ПДВ – 28766,67 грн. На виконання умов даного договору АТ „Транзит” здійснило переплату на суму 176000,00 грн. Позивач вказує на те, що цей факт підтверджується платіжними дорученнями та виписками з банку. На суму здійсненої переплати за ячмінь фуражний отримано відповідні податкові накладні. Позивач у своїй позовній заяві та в судовому засіданні вказує на те, що АТ „Транзит” використала даний договір як підставу для відшкодування ПДВ, чим порушила інтереси держави в сфері оподаткування, зазначаючи, що згідно п. 1.8. ст. 1 Закону України „Про податок на додану вартість” бюджетне відшкодування – сума, яка підлягає поверненню платнику податку з бюджету у зв”язку з надмірною сплатою податку у випадках, визначених Законом. Сума податку, яка підлягає сплаті до бюджету або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов”язання звітного податкового періоду та сумою податкового кредиту такого звітного періоду. А п.п. 7.4.1. п. 7.4. ст. 7 Закону України „Про податок на додану вартість” передбачає, що податковий кредит звітного періоду складається із сум податків, сплачених платником податку у звітному періоді у зв”язку з придбанням товарів, вартість яких відноситься до складу валових витрат виробництва та основних фондів чи нематеріальних активів, що підлягають амортизації.

У відповідності до вимог ст.207 Господарського кодексу України, зобов'язання, що не відповідає вимогам закону, або вчинене з метою, яка завідомо суперечною інтересам держави і суспільства, або укладене учасниками господарських відносин з порушенням хоча б одним з них господарської компетенції, може бути на вимогу однієї із сторін, або відповідного органу державної влади визнано судом недійсним повністю або в частині. Статтею 208 ГК передбачено, що, якщо зобов'язання визнано недійсним як таке, що вчинене з метою, яка завідомо суперечною інтересам держави і суспільства, то при наявності наміру у обох сторін - в разі виконання угоди обома сторонами - в доход держави за рішенням суду стягується все одержане ними по зобов'язанню.

Матеріалами справи підтверджено, що відповідачі є платниками податку на додану вартість та мають свідоцтва платника ПДВ. Перший відповідач зазначає, що у червні 2005 р. ним було здійснено попередню оплату вартості товару та отримано належним чином оформлені податкові накладні, податковий кредит був нарахований на підставі п.п. 7.4.1. п. 7.4. ст. 7 Закону України „Про податок на додану вартість”, який визначає, що податковий кредит звітного періоду складається з сум податків, нарахованих платником податку за ставкою, встановленою п. 6.1. ст. 6 та ст. 8-1 цього Закону, протягом такого звітного періоду у зв’язку з придбанням товарів та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку. Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку потягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного періоду. Податкові накладні АТ „Транзит” вніс до книги обліку придбання товарів в червні 2005 р. Сума податкового кредиту була задекларована в поданій до ДПІ у Червонозаводському районі м. Харкова податковій декларації за червень 2005 р. Оскільки АТ „Транзит” не мало податкового боргу по ПДВ, від’ємне значення звітного періоду за червень 2005 р. було зараховано до складу податкового кредиту наступного податкового періоду – липень 2005 р. Матеріалами справи підтверджено, що АТ „Транзит” правомірно задекларувало у липні 2005 р.  бюджетне відшкодування ПДВ в частині сплаченого в червні 2005 р. податок на рахунок ТОВ „ЕХІМ”. АТ „Транзит” до ДПІ у Червоно заводському районі м. Харкова подав податкову декларацію за липень 2005 р., розрахунок суми бюджетного відшкодування та заяву про повернення суми 29419,00 грн. бюджетного відшкодування та подав до ВДК Червонозаводського району м. Харкова копію декларації з відміткою податкового органу про її прийняття.

ДПІ у Червонозаводському районі м. Харкова 28.10.2005 р. проводив документальну невиїзну перевірку та позапланову документальну виїзну перевірку заявлених даних у податкових деклараціях за червень та квітень 2005 р., за результатами якої було складно довідку № 59/232/06956739 від 28.10.2005 р., якою підтверджено правильність визначення бюджетного відшкодування.

Податковий кредит по ПДВ, включений до податкової декларації АТ „Транзит” є податковим зобов”язанням ТОВ „ЕХІМ”. Згідно ст. 1 Закону України „Про порядок погашення зобов”язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами” податкові зобов”язання – це зобов”язання платника податків сплатити до бюджетів або державних цільових фондів відповідну суму коштів в порядку та у строки, визначені Законом. У довідці вказано, що ТОВ „ЕХІМ” надало до ДПІ у Червоно заводському районі м. Харкова документи, підтверджуючі взаємовідносини з АТ „Транзит” та задекларувало в податковій декларації за червень 2005 р. податкове зобов”язання по ПДВ в сумі 29333,00 грн. нараховане за отриманої від АТ „Транзит” передплатою. Таким чином, довідкою підтверджується, що ТОВ „ЕХІМ” не порушив вимог Законів,  укладаючи спірну угоду.

Другий відповідач згідно п.п. 4.1.1. п. 4.1. ст. 4 Закону України „Про оподаткування прибутку підприємств” включило до валових доходів підприємства суму отриманої від АТ „Транзит” передплати за платіжними дорученнями № 27, 28, 31, 32 та 33, всього в червні 2005 р. від АТ „Транзит” отримано 176000,00 грн. попередньої оплати, з якої 146666,67 грн. було віднесено на валові доходи і нараховано податкове зобов’язання по ПДВ в сумі 29333,33 грн. ТОВ „ЕХІМ” на виконання приписів п.п. 7.2.1. п. 7.2. ст. 7 Закону України „Про податок на додану вартість” надав покупцю АТ „Транзит” податкові накладні на суми отриманої за умовами договору попередньої оплати. Податкові накладні були внесені до книги обліку продажу товарів ТОВ „ЕХІМ” за червень 2005 р. і задекларовані в податковій декларації по ПДВ за червень 2005 р. в складі податкових зобов’язань, а податкова декларація було подана до ДПІ у Червоно заводському районі м. Харкова своєчасно. Також на запит ДПІ в Червонозаводському районі м. Харкова ТОВ „ЕХІМ” надав оригінали та належним чином завірені копії всіх первинних документів, які підтверджують правомірність нарахованих податкових зобов”язань по ПДВ за взаємовідносинам з АТ „Транзит”. Податкові зобов”язання, нараховані ТОВ „ЕХІМ” в червні 2005 р. було зменшено на підставі повернених на банківський рахунок АТ „Транзит” сум в розмірі:

- п/д № 267 від 22.07.2005 р. – 2400,00 грн., в т.ч. ПДВ – 400,00 грн.;

- п/д № 269 від 19.08.2005 р. – 1000,00 грн., в т.ч. ПДВ – 166,67 грн. та було оформлено розрахунками коригування до податкових накладних № 6 від 22.07.2005 р. та № 7 від 19.08.2005 р. Розрахунки з коригування вартісних та кількісних показників до податкових накладних внесено до реєстрів податкових накладних. Здійснене коригування задекларовано в податкових деклараціях по ПДВ в липні та серпні 2005 р.

Крім того, ТОВ „ЕХІМ” планував закупити ячмінь для поставки АТ „Транзит” за кошти, які мали надійти на банківський рахунок в липні – серпні 2005 р. ТОВ „ЕХІМ” повинно було отримати бюджетне відшкодування ПДВ в сумі 71707,00 грн. за березень 2005 р. 01.07.2005 р.,  а в сумі 314792,00 грн. за квітень 2005 р. 01.08.2005 р. Кошти, які були отримані від АТ „Транзит” були використані в червні 2005 р. на розрахунки з постачальниками за договорами, укладеними в попередніх звітних періодах. Але ДПІ у Червоно заводському районі м. Харкова не відшкодувало своєчасно ПДВ, тому ТОВ „ЕХІМ” не мало можливості виконати свої обов’язки, отже продовжило термін дії договору і відстрочку поставки. ТОВ ”ЕХІМ” виконало вимоги податкового законодавства, врахувало в складі валових доходів підприємства суму отриманої від АТ „Транзит” попередньої оплати і врахувало в складі податкових зобов’язань по ПДВ податок, отриманий від АТ „Транзит”, а також задекларувало це в декларації податку на прибуток підприємства за півріччя 2005 р. та в декларації з податку на додану вартість за червень 2005 р. Задеклароване до сплати до бюджету податкове зобов’язання по ПДВ за червень 2005 р. в сумі 28772,00 грн. зменшило суму бюджетної заборгованості по ПДВ перед ТОВ „ЕХІМ” за попередні звітні періоди на таку ж саму суму.

Також суд вважає необхідним відзначити, що АТ „Транзит” згідно Закону України „Про податок на додану вартість” сплатив податок на додану вартість та задекларував бюджетне відшкодування, а ТОВ „ЕХІМ” задекларував податкові зобов”язання за цією ж господарською операцією, у підприємств не було порушення інтересів держави в сфері оподаткування, тому твердження позивача стосовно того, що дане господарське зобов”язання вчинено з метою, яка за відомо суперечить інтересам держави та суспільства є неправомірним.

За таких обставин, позовні вимоги задоволенню не підлягають.

На підставі вищевикладеного,

Керуючись ст. 8 Конституції України, ст.ст. 4, 8, 17, 50, 94, 161- 163 , 164-167 Кодексу адміністративного судочинства України , суд

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні позовних вимог відмовити.

Сторони та інші особи, якіберуть участь у справі, а також особи,  які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права,  свободи, інтереси чи обов'язки, мають право оскаржити в  апеляційному  порядку  постанови суду першої інстанції повністю або частково.

На постанову через суд першої інстанції може бути подана заява про апеляційне оскарження протягом десяти днів з дня складання постанови у повному обсязі.

Апеляційна скарга може бути  подана через суд першої інстанції протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження. Копія апеляційної скарги одночасно направляється до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подається у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Постанова набирає законної сили після закінчення строків для подачі заяви про апеляційне оскарження.

Постанову по даній справі в повному обсязі виготовлено 16.03.2007р. о 10-00 год.

Суддя                                                                                            Мамалуй О.О.