донецький апеляційний господарський суд
УХВАЛА

Іменем України

06.02.2007 р.                                                                               справа №28/167

Донецькій апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого:

суддів

при секретареві судового засідання

за участю представників сторін:

від позивача:
Старіков А.В. - за дов. від 25.12.2006р. №09-18/1129,

від відповідачів:

прокурор:
1)Підопригора В.В. - за дов. від 09.01.2007р. №б/н,
Мєдвєдєв О.В.-за дов. від 09.01.2007р. №б/н,
2)Морокко Г.С. - за дов. від 03.01.2007р. №15/3с,
Гармашова І.В.- св-во

розглянувши у відкритому судовому засіданні (зал№8)
апеляційну скаргу

Відкритого акціонерного товариства "Металургійний комбінат "Азовсталь" (м.Маріуполь)

на ухвалу
господарського суду

Донецької області

від
08.02.2007 року

по справі
№28/167

за позовом
Відкритого акціонерного товариства "Металургійний комбінат "Азовсталь" (м.Маріуполь)

до

за участю прокурора Донецької області (в порядку ст.60 КАС України)
1)Державної податкової інспекції у м. Маріуполі
2)Головного управління Державного казначейства України у Донецькій області

про
стягнення з Державного бюджету України на користь ВАТ "Металургійний комбінат "Азовсталь" (м. Маріуполь) бюджетної заборгованості з податку на додану вартість по податковій декларації з ПДВ за грудень 2005 року в сумі 20096373,53 грн. (в редакції заяви про зменшення позовних вимог від 27.06.2006р. №09-5/42)

В С Т А Н О В И В:

Позивач, Відкрите акціонерне товариство “Металургійний комбінат “Азовсталь” (м.Маріуполь) (далі за текстом –ВАТ “МК “Азовсталь” (м.Маріуполь), звернувся до господарського суду Донецької області з позовною заявою до Державної податкової інспекції у м.Маріуполі (далі за текстом –ДПІ у м.Маріуполі), Головного управління Державного казначейства України в Донецькій області про стягнення з Державного бюджету України на користь ВАТ “МК “Азовсталь” (м.Маріуполь) бюджетної заборгованості з податку на додану вартість в сумі 20096373 грн. 53 коп. (в редакції заяви від 27.06.2006р. №09-5/42 про зменшення позовних вимог, див. 42 арк. 1т. справи).

В порядку ст..60 КАС України до участі у справі вступив прокурор (див. повідомлення від 21.11.2006р. №05/1-04-28/167, див. 48 арк. 4т. справи).

Ухвалою від 27.11.2006р. у справі №28/167 господарський суд Донецької області (суддя: Кониченко О.М.) провадження по справі закрив на підставі п.1 ч.1 ст.157 Кодексу адміністративного судочинства України.

Ухвала місцевого господарського суду мотивована положеннями ч.1 ст.17 Кодексу адміністративного судочинства України, п.4 ст.22, п.5 ст.22 Закону України “Про судоустрій України” від 05.06.1981р. №2022-Х (в редакції, чинній на момент спірних правовідносин); тим, що предметом розгляду в даній справі є спір юридичної особи про стягнення з Державного бюджету України певних сум, який до переліку спорів, наведених у ст.17 Кодексу адміністративного судочинства, не внесений; тим, що ст.17 Кодексу адміністративного судочинства України містить виключний перелік спорів та не визначає, що до компетенції адміністративних судів відносяться також спори, у тому числі спори за позовами суб’єктів підприємницької діяльності, що носять майновий характер.

Позивач, ВАТ “МК “Азовсталь” (м.Маріуполь), з прийнятою ухвалою місцевого господарського суду не погодився та подав апеляційну скаргу, посилаючись в обгрунтування вимог про скасування на те, що ч.1 ст.17 Кодексу адміністративного судочинства України не містить вичерпного переліку спорів, які належать до компетенції адміністративних судів; на те, що ч.2 ст.17 Кодексу адміністративного судочинства України до публічно-правових спорів , на які не розповсюджується компетенція адміністративних судів,  не належать спори за позовом суб’єктів підприємницької діяльності до органів державної податкової служби про стягнення з Державного бюджету України надмірно сплачених податків і зборів; на те, що згідно п.1 ст.3 Кодексу адміністративного судочинства України справа адміністративної юрисдикції - переданий на вирішення адміністративного суду  публічно-правовий  спір,  у  якому хоча б однією зі сторін є орган  виконавчої  влади,  орган  місцевого  самоврядування,  їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі  законодавства,  в  тому  числі  на виконання делегованих повноважень; на те, що органи державної податкової служби та органи Державного казначейства України є суб’єктами владних повноважень відповідно до Закону України “Про державну податкову службу в Україні” від 04.12.1990р. №509-ХІІ (в редакції, чинній на момент спірних правовідносин) та Бюджетного кодексу України, в зв’язку з чим дана справа належить до адміністративної юрисдикції.

Перший відповідач, ДПІ у м.Маріуполі, у відзиві на апеляційну скаргу заперечення заявника відхилив з підстав, викладених в ухвалі місцевого господарського суду.

Податковий орган вважає оскаржену ухвалу законною, обґрунтованою та такою, що відповідає положенням ст..3, ст..17 КАС України, ст..12 ГПК України. ДПІ у м. Маріуполі даний спір носить господарський характер, що місцевим господарським судом додержані вимоги ч.3 ст.22 Закону України “Про судоустрій України”, згідно якої місцеві господарські суди розглядають спори, що виникають з господарських правовідносин, а також інші спори, що віднесені процесуальним законом до їх підсудності.

Другий відповідач, Головне  управління Державного казначейства України в Донецькій області, у відзиві на апеляційну скаргу зазначив, що згідно п.4 Порядку відшкодування ПДВ, затвердженого наказом ДПА України та Державного Казначейства України від 21.05.2001р. №200/86, зареєстрованого в Мінюсті України 08.06.2001р. за №489/5680 (зі змінами та доповненнями), органи Державного Казначейства здійснюють відшкодування ПДВ на підставі висновків податкових органів; на те, що органи Державного казначейства не проводять документальних перевірок правильності заявленої до відшкодування суми податку на додану вартість та процентів за несвоєчасне відшкодування податку на додану вартість.

В судовому засіданні апеляційної інстанції представник другого відповідача підтримав позицію податкового органу та зазначив, що прийнята місцевим господарським судом ухвала відповідає нормам чинного законодавства.

Розпорядженням першого заступника голови Донецького апеляційного господарського суду від 25.12.2006р. в порядку ст.29 Закону України “Про судоустрій України” призначено колегію суддів (головуючий суддя: Алєєва І.В., судді: Величко Н.Л., М’ясищев А.М.) для розгляду апеляційної скарги ВАТ “МК “Азовсталь” (м.Маріуполь) на ухвалу господарського суду Донецької області від 27.11.2006р. у справі №28/167.

Судове засідання апеляційної інстанції фіксувалось за допомогою технічних засобів фіксації відповідно до положень ст.41, ст.126 Кодексу адміністративного судочинства України.

Вивчивши матеріали справи, наявні докази, заслухавши пояснення, доводи та заперечення  учасників процесу, судова колегія Донецького апеляційного господарського суду встановила:

Згідно ч.2 ст.4 Кодексу адміністративного судочинства України юрисдикція адміністративних судів поширюється на всі публічно-правові спори, крім спорів, для яких законом встановлений інший порядок судового вирішення.

В ст.104 Кодексу адміністративного судочинства України зазначено, що до адміністративного суду має право звернутися з адміністративним позовом особа, яка вважає, що порушено її права, свободи чи інтереси у сфері публічно-правових відносин. Суб’єкт владних повноважень має право звернутись до адміністративного суду у випадках, встановлених законом.

Відповідно до ст.17 Кодексу адміністративного судочинства України компетенція адміністративних судів поширюється на спори фізичних осіб чи юридичних осіб із суб’єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Згідно ст.50 Кодексу адміністративного судочинства України позивачем в адміністративних справах можуть бути громадяни України, іноземці чи особи без громадянства, підприємства, установи, організації (юридичні особи), суб’єкти владних повноважень; а відповідачем –суб’єкт владних повноважень, якщо інше не встановлено цим Кодексом.

Громадяни України, іноземці чи особи без громадянства, їх об’єднання, юридичні особи, які не є суб’єктами владних повноважень, можуть бути відповідачами лише за адміністративним позовом суб’єкта владних повноважень:

1)          про тимчасову заборону (зупинення) окремих видів або всієї діяльності об’єднання громадян;

2)          про примусовий розпуск (ліквідацію) об’єднання громадян;

3)       про примусове видворення іноземця чи особи без громадянства з України;

4)       про обмеження щодо реалізації права на мирні зібрання (збори, мітинги, походи,

демонстрації тощо);

5)     в інших випадках, встановлених законом.

Господарський суд першої інстанції вірно визначився, що по даній справі ні позивач, ні відповідачі не є суб’єктами владних повноважень.

Відповідно до ст.12 ГПК України (в редакції чинній на момент винесення оскарженої ухвали) господарським судам підвідомчі:

1) справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні господарських договорів та з інших підстав, а також у спорах про визнання недійсними актів з підстав, зазначених в законодавстві, крім:

-          крім спорів, що виникають при погодженні стандартів та технічних умов;

-          спорів про встановлення цін на продукцію (товари), а також тарифів на послуги (виконання робіт), якщо ці ціни і тарифи відповідно до законодавства не можуть бути встановлені за угодою сторін;

-           інших спорів, вирішення яких відповідно до законів України, міждержавних       договорів та угод віднесено до відання інших органів;

2)  справи про банкрутство;

3) спори за заявами органів Антимонопольного комітету України, Розрахункової палати з питань, віднесених законодавчими актами до їх компетенції.

Господарський суд першої інстанції обгрунтовано дійшов висновку, що предметом розгляді в даній справі є спір юридичної особи про стягнення з Державного бюджету України певних сум, який до переліку спорів, наведених у ст.17 Кодексу адміністративного судочинства, не внесений, в зв’язку з чим правомірно відповідно до положень п.1 ч.1 ст.157 Кодексу адміністративного судочинства України закрив провадження по справі.

За результатами апеляційного провадження по справі судова колегія дійшла висновку, що вимоги апеляційної скарги не підлягають задоволенню, оскільки ухвала місцевого господарського суду відповідає фактичним обставинам, наданим доказам, нормам чинного законодавства і з заявлених підстав не підлягає скасуванню.

Результати апеляційного провадження по справі ухвалені колегією суддів в нарадчій кімнаті відповідно до положень ст.196 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до положень ст.101, ст.103, ст.158, ст.159, ст.160, ст.167, ст.196, ст.199, ст.200, ст.205  Кодексу адміністративного судочинства України в судовому засіданні оголошені вступна та резолютивна частини ухвали Донецького апеляційного господарського суду про залишення без зміни ухвали господарського суду Донецької області від 27.11.2006р. у справі №28/167.

В порядку п.4 ст.167 Кодексу адміністративного судочинства України сторонам повідомлено про виготовлення повного тексту ухвали в п’ятиденний термін з моменту проголошення в судовому засіданні вступної та резолютивної частини ухвали.

Беручи до уваги викладене, керуючись  п.6, п.7 розділу VІІ Прикінцевих та перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України, ст.101, ст.103, ст.154, ст.158, ст.159, ст.160, ст.167, ст.185, ст.186, ст.195, ст.196, ст.199, ст.200, п.1 ст.205, ст.206, ст.254 Кодексу адміністративного судочинства України, судова колегія Донецького апеляційного господарського суду

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Відкритого акціонерного товариства “Металургійний комбінат “Азовсталь” (м.Маріуполь) на ухвалу господарського суду Донецької області від 27.11.2006р. у справі №28/167 –залишити без задоволення.

Ухвалу господарського суду Донецької області від 27.11.2006р. у справі №28/167  –залишити без зміни.

Ухвала Донецького апеляційного господарського суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги до Вищого адміністративного суду України протягом одного місяця після складання повного тексту ухвали.

Ухвала складена в повному обсязі 08.02.2007р.

Головуючий:

Судді:

Надруковано 8 прим.:

1- позивачу

2/3- відповідачам

4/5-прокурору

6-ДАГС

7/8- до справи