ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" березня 2007 р.  о 12:00              Справа № АС-54/66-07

вх. № 1717/1-54

Суддя господарського суду Харківської області Хачатрян В.С.

за участю секретаря судового засідання Кириленко М.Ю.

представників сторін :

Представник позивача - не з*явився

Представник відповідача -Агічеєва О.А., довіреність №47/07/28 від 02.01.2007 р.

по справі за позовом  Харківське державне авіаційне виробниче підприємство в інт. ВП Заводу"Тора", м. Х-в

до  УПФУ в Комінтернівському районі, м. Харків

про визнання протиправною бездіяльність

ВСТАНОВИВ:

Позивач, Харківське державне авіаційне виробниче підприємство в інт. ВП Заводу "Тора" ХДАВП звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати протиправною бездіяльність відповідача - УПФУ в Комінтернівському районі, м. Харків в частині ненадання відокремленому підрозділу позивача відповідного рішення за результатами розгляду заяви від 19.12.2006р. про узгодження вимоги про сплату боргу від 05.01.2007р. № Ю-5 та зобов*язати відповідача видалити з картки особового рахунку суму недоїмки, визначену вимогою про сплату боргу від 05.01.2007р. № Ю-5

Відповідач проти позову заперечує повністю, свої заперечення виклав у запереченнях на позов (вх. 4070 від 19.02.07р.)

Представник позивача у судове засідання не з*явився, про причину неявки суд не повідомив, про час та місце засідання суду був повідомлен належним чином.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідно з приписами ст. 106 Закону України " Про загальнообов*язкове державне пенсійне страхування" позивач надіслав відповідачу заяву про узгодження вимоги про сплату боргу 05.01.2007р. № Ю-5 та просить скасувати її. Проте, позивач за результатами розгляду заяви про узгодження вимоги сплату боргу не отримав відповідного рішення відповідача протягом встановленого строку, а отримав лише лист від 25.12.2006р. № 14759-07/28, в якому відповідач зазначив, що дана заява не підлягає розгляду за вимогами Порядку № 21-2 від 19.12.2003р.

Розглянувши матеріали справи, вислухавши представників сторін суд вважає позовні вимоги необгрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню, виходячи з наступного:

Згідно з ч. 2 ст. 20 Закону України " Про загальнооов*язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003р. № 1058 обчислиння страхових внесків застрахованих осіб,зазначених у п. 1,2,5-7,9,10,11,12,15 здійснюється страхувальниками на підставі бухгалтерських та інших документів, відповідно до яких проводиться нарахування заробітної плати іна які відповідно до цього Закону нараховуються страхові внески.

Відповідно до ч.6 ст. 20 Закону страхувальники зобов*язані сплачувати страхові внески нараховані за відповідний базовий звітний період, не пізніше ніж через 20 каледарних днів із дня закінчення цього періоду. Страхови внескі нараховуються на суми, зазначені в частинах першій та другій статті 19 Закону, незаленжно від джерел їх фінансування,форми, порядку, місця виплати та використання, а також незалежно від того, чи були зазначені суми фактично виплачені після їх нарахування до сплати.

Відповідно до п. 4 ч.2 ст. 17 Закону страхувальник зобов*язаний подавати звітність теріторіальним органам Пенсійного фонду в порядку та за формою встановленою  Інструкцією " Про порядок очислення і сплати страхувальниками та зарахованими особами внесків на загальнообов*язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України".  У розділі 11 Інструкції зазначено, що платники щомісяця складають у двох примірниках розрахунок суми страхових внесків на загальнообов*язкове державне пенсійне страхування, у якому самостійно зазначають обчислені суми страхових внесків за формою згідно із додатком 23 цієї Інструкції.

В даному випадку позивач самостійно нарахував на суми фактичних витрат на оплату праці та інших виплат, пов*язаних з відносинами трудового найму страхові внески, що підлягають сплаті за листопад місяць 2006р.  в розмірі 83752,08грн.

Станом на 20.12.2006р. від позивача не надійшли кошти в рахунок сплати сум страхових внесків на загальнообов*язкове державне пенсійне страхування за листопад місяць 2006р. в розмірі 83752,08грн.

Згідно з ч.2 ст. 106 Закону суми страхових внесків своєчасно не сплачені страхувальниками у строки визначені ст. 20 цього Закону вважаються простроченою заборгованістю із сплати страхових внесків і стягуються з нарахуванням пені і застосуванням фінансових санкцій.

Відповідно до ч. 3 ст. 106  Закону ПФУ за формою і у строки зазначені правлінням Пенсійного фонду, надсилають страхувальникам, які мають недоїмку, вимогу про її сплату. Вимога є виконавчим документом.

Протягом 10 робочих днів із дня одерження вимоги про сплату недоїмки страхувальник зобов*язаний сплатити суми недоїмки та суми фінансових санкцій, станом на 20.12.2006р. позивач не сплатив сум страхових внесків на загальнообов*язкове державне пенсійне страхування за листопад місяць 2006р. в розмірі 83752,08грн.

На підставі картки особового рахунку підприємства, відповідач направив на адресу позивача вимогу про сплату боргу від 05.01.2007р. № Ю-5, де зазначено суму в розмірі 83752,08 грн., яка задекларована позивачем самостійно.

Відповідно до п.п. 1.2. розділу 1 Порядку розгляду органами ПФУ скарг на рішення про накладення штрафу, нарахування пені та заяв страхувальників при узгодженні ними вимоги про сплату недоїмки із сплати страхових внесків на загальнообов*язкове державне пенсійне страхування, що затверджений постановою правління ПФУ від 19.12.2003р. № 21-2 не може бути оскаржена страхувальником вимога про сплату боргу від 05.01.2007р. № Ю-5 про сплату недоїмки, яка сформована на підставі зобов*язання зі сплати страхових внесків на загальнообов*язкове державне пенсійне страхування,  та яка самостійно визначена позивачем у розрахунку сум страхових внесків за листопад 2006р.

Керуючись  4, 7, 8, 17, 86, 94, 160 - 163  Кодексу адміністративного судочинства України , суд

ПОСТАНОВИВ:

У позові відмовити повністю.

На постанову через суд першої інстанції може бути подана заява про апеляційне оскарження протягом десяти днів з дня складання постанови у повному обсязі.

Апеляційна скарга може бути  подана через суд першої інстанції протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження. Копія апеляційної скарги одночасно направляється до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подається у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Постанова набирає законної сили після закінчення строків для подачі заяви про апеляційне оскарження.

Якщо було подано  заяву  про  апеляційне  оскарження,  але апеляційна  скарга  не  була  подана  у  строк,  встановлений  цим Кодексом,  постанова  суду набирає законної сили після закінчення цього строку.

Повний текст постанови виготовлено 06.03.2007р.

Суддя                                                                                            Хачатрян В.С.