СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

16 квітня 2007 р.

Справа № 21/24

Господарський суд Івано-Франківської області у складі:

Cудді
Скапровської Ірини Михайлівни,

При секретарі судового засідання Титик І.В.

За позовом  :  Суб”єкта
підприємницької діяльності-фізичної особи ОСОБА_1, АДРЕСА_1

до відповідача: суб”єкта
підприємницької діяльності-фізичної особи ОСОБА_2, АДРЕСА_2

За участю представників сторін:

Від позивача: ОСОБА_3,-представник, довіреність
№НОМЕР_1., ОСОБА_4, адвокат свідоцтво про право на зайняття адвокатською
діяльністю №НОМЕР_2,

Від відповідача:   ОСОБА_2, паспорт СС ІНФОРМАЦІЯ_1

Представникам сторін роз”яснено права та
обов”язки передбачені ст.ст. 20, 22 ГПК України.

Згідно
поданих клопотань технічна фіксація судового процесу не здійснюється.

Відводу
складу суду не заявлено.

Суть спору:
заявлено позов про витребування у відповідача
ПП ОСОБА_2 частину нежитлового приміщення та стягнення боргу в сумі 22
725 грн., пені в розмірі 36 360грн. та неустойки в розмірі 10 100грн.

Позивачем подано заяву про зміну
позовних вимог, а саме про стягнення заборгованості в сумі 22 725грн.,16 000грн
пені;30 300грн. неустойки та витребування у відповідача приватного підприємця
ОСОБА_2 частину нежитлового приміщення загальною площею 264,3 м.кв., що
знаходиться в АДРЕСА_2.

Представник позивача заявлений
позов підтримав.

Позовні  вимоги обгрунтовує не виконанням  відповідачем взятих на себе зобов”язань
відповідно до умов Договору
піднайму  від 01.07.2006р.

Відповідач проти заявлених вимог не
заперечує..

Дослідивши матеріали справи,
вислухавши представників сторін, оцінивши докази, що мають значення для  розгляду справи  суд , встановив , що 01. 07.2006р. приватний
підприємець ОСОБА_1 та приватний підприємець ОСОБА_2  уклали договір піднайму  частини нежитлових приміщень.(надалі Договір)

Відповідно до умов договору позивач
передав у тимчасове платне володіння та користування частину нежитлового приміщення
площею 264,3 м.кв., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2.

Відповідач в свою чергу прийняв
вищезгадане приміщення. Даний факт
підтверджується актом
здачі-приймання .

Відповідно до умов  договору піднаймач ОСОБА_2  зобов”язується  своєчасно
і в повному  обсязі  сплачувати плату  за користування  майном, розмір якої становить   1000у.о.
в  гривневому  еквіваленті згідно з офіційним курсом валют
НБУ станом на день видачі відповідного рахунку.

У разі  припинення дії договору, повернути майно, наймачеві  в строк, який
визначається сторонами

22.12.2006р.  позивачем
надіслано відповідачу вимогу   про
повернення  орендованого приміщення  та сплату
заборгованості   по платі за
користування майном. Однак  дана вимога  залишена відповідачем без задоволення.

Суд вважає позов таким , що
підлягає задоволенню з наступних підстав:

Відповідно до ч.3 ст. 774 ЦК
України до договору піднайму застосовується положення про договір найму, а
саме:

- за користування майном з наймача справляється плата,
розмір якої встановлено договором найму (ч.1 ст.762 ЦК України)Плата  за користування приміщенням встановлена  п.3.1. Договору. Станом  на 01.03.2006р. розмір заборгованості по
платі за користування   майном становить
22 725 грн., що підтверджується розрахунком суми заборгованості.

- договір найму укладається на строк, встановлений
договором (ч.1 ст.763 ЦК України) В даному випадку  п.10.2. встановлено, що строк дії договору
закінчується  31.12.2006р.П.4.1.6.передбачено
у разі  припинення  дії
Договору, піднаймач зобов”язується
повернути майно  наймачеві.

Відповідно до приписів ст.785 ЦК
України якщо наймач не виконує
обов”язку  щодо повернення речі,
наймодавець має право вимагати від наймача
сплати неустойки  у розмірі  подвійної плати  за користування річчю  за час прострочення. Строк дії договору
закінчився 31.12.2006р.,отже заявлена
сума неустойки  в розмірі  30 300грн.
є  обгрунтованою.

Згідно п.4.1.2 договору у випадку
прострочення піднаймачем строків перерахування орендної плати наймач має право
стягнути пеню в розмірі 3% від несвоєчасно сплаченої суми за кожний день
прострочення. Сума пені становить 16 000грн.

З врахуванням того, що відповідачем
доказів про виконання обов”язків передбачених договором  не подано, розмір заборгованості в сумі 69
025грн.  не заперечує, тому відповідно до
ст.33 ГПК України суд вважає позовні вимоги такими що підлягають задоволенню.

Відповідно до ст.49  ГПК України судові витрати підлягають
відшкодуванню позивачу за рахунок стягнення
з відповідача.

Керуючись  ст. 124 Конституції України, ст.ст.
762,763,774,785 ЦК України  ст.ст.33, 49,
82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

позов задоволити.

Зобов”язати  приватного підприємця ОСОБА_2 повернути  частину нежитлових приміщень загальною площею
-264,3 м..кв., яке знаходиться в АДРЕСА_2
наймачу -ОСОБА_1.

Стягнути з  Суб"єкта підприємницької
діяльності-фізичної особи  ОСОБА_2, (
іден.код НОМЕР_3) на користь
Суб"єкта підприємницької діяльності-фізичної особи ОСОБА_1,
АДРЕСА_1  (іден.код НОМЕР_4) -22 725грн.
заборгованості, 16 000  грн.- пені,  30 300 грн. неустойки, 118 грн. витрат на
інформаційно-технічне  забезпечення
судового процесу  та  775 грн. державного мита.

Наказ видати після набрання рішенням
законної сили.

Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його прийняття, у
разі, якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну
частину рішення, воно набирає законної сили після закінчення десятиденного
строку з дня підписання повного рішення, оформленого відповідно до статті 84
Господарського процесуального кодексу України.

Суддя
Скапровська Ірина Михайлівна

рішення
підписане 20.04.07

Виготовлено
в АС "Діловодство суду"

Барчук
Т.Г.