ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  РІВНЕНСЬКОЇ  ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

"27" квітня 2007 р.                                                                  Справа №  2/115

Господарський суд Рівненської області у складі судді  Савченка Г. І. при секретарі судового засідання  Маслову К.Г.   розглянув справу

за позовом       Товариство з обмеженою відповідальністю "Евен" багатогалузеве"

до відповідача  Управління Пенсійного фонду України в Рівненському районі

про                       визнання нечинним рішення

Представники сторін:

від позивача :       заст. директора Кузьмич А.М., представник Голуб В.А.

від відповідача  :  юрист Савич Т.О.

Статті 27, 29, 49, 51, 127  КАС України роз’яснені.

В С Т А Н О В И В:  Позивач –Товариство з обмеженою відповідальністю "Евен" багатогалузеве"  просить визнати нечинним рішення Управління Пенсійного фонду України в Рівненському районі № 116 від 22.02.2007 р. про застосування фінансових санкцій в сумі 8665,97 грн. за донарахування органом Пенсійного фонду України або страхувальником сум своєчасно не обчислених та не сплачених страхових внесків.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що на його адресу відповідач надіслав вимогу №Ю-172/9 від 29 червня 2006 р., якою визначено заборгованість по сплаті страхових внесків станом на 20 червня 2006 р. в сумі 17976.06 грн., та рішення №381 від 31 липня 2006 р., яким до позивача застосовано фінансові санкції в розмірі 15864,32 грн.

Господарський суд Рівненської області постановою від 30 серпня 2006 р. по справі №7/159 визнав нечинним рішення управління Пенсійного фонду України в Рівненському районі №381 від 31 липня 2006р. про застосування до Товариства з обмеженою відповідальністю «Евен»багатогалузеве»фінансових санкцій та відмовив у позові в частині визнання нечинною вимоги управління Пенсійного фонду України в Рівненському районі №Ю-172/9 від 29 червня 2006 р.

Після цього отримав рішення управління Пенсійного фонду України в Рівненському районі №4 16 від 22 лютого 2007 р. про застосування фінансових санкцій за донарахування органом Пенсійного фонду України або страхувальником сум своєчасно не обчислених та не сплачених страхових внесків, яким до позивача застосовано фінансові санкції в розмірі 8665,97 грн.

Вважає, що нове рішення №116 від 22 лютого 2007 р. про застосування фінансових санкцій прийняте відповідачем за результатами тієї ж документальної перевірки позивача (акт №95 від 29.06.2006 р.).

Порядок обчислення і сплати страхових внесків та інших платежів до бюджету Пенсійного фонду України підприємствами, установами, організаціями незалежно від форм власності, виду діяльності і господарювання та фізичними особами, нарахування і сплати фінансових санкцій та пені регулюється Інструкцією про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду, затвердженою постановою правління Пенсійного фонду України від 19 грудня 2003 р. №21-1 та зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 16 січня 2004 р. за № 64/8663.

Прийняття повторного рішення про накладення на страхувальника штрафу у розмірі 5 відсотків від донарахованих органом Пенсійного фонду або страхувальником сум своєчасно не обчислених та не сплачених страхових внесків зазначеною Інструкцією не передбачено.

Відповідач Управління Пенсійного фонду України в Рівненському районі позов заперечує.

Свої заперечення відповідач обґрунтовує слідуючими доводами.

ТОВ "Евен" багатогалузеве" зареєстроване в Управлінні Пенсійного фонду в Рівненському районі, як платник страхових внесків 13.01.1991 року, реєстраційний номер 412 (про що свідчить витяг з книги реєстрації).

Управлінням Пенсійного фонду України в Рівненському районі була проведена позапланова перевірка своєчасності, достовірності, повноти нарахування і перерахування страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування на ТОВ "Евен" багатогалузеве", за наслідками якої складений акт від 29.06.2006 р. № 95, де зафіксовано порушення ст. 15 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" (далі - Закон № 1058), позивачем з квітня по грудень 2005 р. - не нараховувались страхові внески у розмірі 32,3 %, 4 % від суми фактичних витрат на оплату праці працівників, що призвело до заниження сум нарахованого збору на 32806,26 грн.

Згідно п. п. 8.2 Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 16.01.2004 р. за № 64/8663 та акту документальної перевірки управлінням виставлено вимогу про сплату недоїмки № Ю 172У від 29.06.2006 р. в сумі 17976,06 грн. Дана вимога постановою Господарського суду Рівненської області від 30 серпня 2006 року була визнана правомірною і в повному обсязі була задоволена.

На підставі п. 4.9 ст.106 Закону № 1058 управлінням Пенсійного фонду України в Рівненському районі 31.07.2006 р. було прийняте рішення № 381 про застосування фінансових санкцій за донарахування органом Пенсійного фонду України своєчасно не обчислених та не сплачених страхових внесків у розмірі 5 відсотків зазначених сум за кожний повний або неповний місяць, за який донараховано ці суми, у розмірі 15864,32 грн. Застосування санкції з врахуванням вищенаведеного є підставним, однак санкція обрахована всупереч п. 9.3.4 Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України затвердженої постановою № 21-1 від 19.12.2003 р., - оскільки штраф був обрахований від суми нарахованого внеску, без врахування сплаченого позивачем у складі єдиного податку, а вищезазначена норма передбачає накладення штрафу - 5% від донарахованої суми внесків - дане рішення було визнане нечинним.

Щодо спірного рішення № 381 від 31.07.2006 р. про застосування штрафних санкцій в сумі 15864,32 грн. було встановлено, що сума штрафних санкцій підлягає зменшенню до 8665,97 грн.

Відповідачем зроблено уточнений розрахунок суми штрафних санкцій, згідно якого обґрунтовано застосований розмір штрафних санкцій, за період допущених підприємством порушень. Як наслідок, відповідач вважає, що  прийняття управлінням Пенсійного фонду рішення № 116 від 22 лютого 2007 року про застосування фінансових санкцій до товариства "Евен" багатогалузеве" в сумі 8665,97грн., згідно уточненого розрахунку, є правомірним.

Давши оцінку поясненням сторін, доказам у справі, господарський суд прийшов до висновку, що оскаржуване рішення Управління Пенсійного Фонду України в Рівненському районі  №116 від 22 лютого 2007 року підлягає визнанню нечинним із слідуючих підстав.

Як вбачається з розрахунку штрафних санкцій, акту перевірки, до позивача застосовані штрафні санкції за несвоєчасну сплату страхових внесків. Сума штрафних санкцій становить 8665,95 грн. Період в якому вчинено правопорушення квітень 2005 року –березень 2006 року. Виявлено правопорушення 29 червня 2006 року (акт перевірки). Застосована відповідальність оскаржуваним рішенням № 116 від 22 лютого 2007 року, більше, як через рік після виявлення правопорушення.

Закон України “Про загальнообов’язкове державне пенсійне страхування”, Інструкція про порядок обчислення і сплати страхувальником та застрахованими особами внесків на загальнообов’язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, інші нормативні акти з пенсійного законодавства не визначають строків застосування пенсійним фондом штрафних (фінансових) санкцій за несвоєчасну сплату страхових внесків.

Застосуванням вважається прийняття органом владних повноважень в межах своєї компетенції рішення про нарахування штрафних санкції.

В зв’язку з цим господарський суд при вирішенні даної адміністративної справи вважає за необхідне керуватись принципом законності, встановленим Конституцією України та ст. 9 КАС України.

Зокрема суд застосовує аналогію закону відповідно до ч.7 ст. 9 КАС України. У разі відсутності закону, що регулює відповідні правовідносини, суд застосовує закон, що регулює подібні правовідносини.

В даному випадку Пенсійне законодавство не регулює правовідносини, щодо строків застосування  штрафних (фінансових) санкцій. Вказані штрафні санкції не є адміністративно-     господарськими санкціями в розумінні статей 3, 239, 241, 242 Господарського Кодексу України  за своїми ознаками.

Однак, правовідносини по застосуванню адміністративно-господарських санкцій встановлені ст.205 ГК України є подібними до правовідносин по застосуванню штрафних (фінансових) санкцій за несвоєчасну сплату страхових внесків.

Таким чином, по аналогії із ст. 250 ГК України оскаржуване рішення є нечинним, оскільки прийняте більше як через один рік з дня вчинення правопорушення, та більше шести місяців з дня виявлення.

Разом з тим, господарський суд не приймає до уваги докази позивача, викладені в позовній заяві. Скасування судом попереднього рішення № 381 від 31.07.2006 року у справі № 7/159 та прийняття рішення відповідачем № 116 від 22.02.2007 року суд не вважає подвійним застосуванням юридичної відповідальності.

Постановою господарського суду від 30 серпня 2006 року по справі № 7/159 встановлено, що у попередньому рішенні № 381 розрахована сума штрафних санкцій   невірно, тому воно скасоване повністю, після чого прийнято нове рішення № 116.

В судовому засіданні у справі № 2/115 у сторін та суду не виникло сумніву правильності арифметичного розрахунку суми штрафних санкцій у оскаржуваному рішенні. Однак, з огляду на строки застосування штрафних (фінансових) санкцій, недостатньо правильно розраховані суми штрафних санкцій.

Керуючись ст.94, 158, 160, 153 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1.          Позов задоволити.  Визнати нечинними рішення Управління Пенсійного Фонду України в Рівненському районі № 116 від 22.02.2007 року.

2.  Присудити позивачеві Товариству з обмеженою відповідальністю "Евен" багатогалузеве" (33024, м.Рівне, вул.Князів Острожських,4/6  з державного бюджету України 3 (три) грн. 40 коп. витрат по державному миту (судовому збору).

3.          Видати виконавчий лист за заявою стягувача, після набрання постановою законної сили.

Сторона, яка не погоджується з постановою має право на апеляційне оскарження. Заява про апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції подається протягом 10-ти днів з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі, відповідно до ст.160 цього Кодексу, - з дня складення в повному обсязі. Апеляційна  скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом 20-ти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя                                                           Савченко Г. І.

Постанова складена в повному обсязі і  підписана суддею  "11" травня 2007 р.