ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД _________________________________________________________________________________________
УХВАЛА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" травня 2007 р.

Справа № 6/586/06

Одеський апеляційний господарський
суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Л.В. Поліщук

суддів: Л.І. Бандури, В.Б. Туренко,

при секретарі судового засідання
О.О. Соломахіній,

без участі представників сторін,
які були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду апеляційної
скарги,

розглянувши
у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу

ДПІ
у Заводському районі м. Миколаєва

на
постанову господарського суду Миколаївської області

від
22.02.2007р.

у справі № 6/586/06

за
позовом СПД -фізичної особи ОСОБА_1

до
ДПІ у Заводському районі м. Миколаєва

про
скасування другої податкової вимоги,

встановив:

СПД -фізична особа ОСОБА_1
звернувся до господарського суду із позовом та уточненням до нього про
скасування другої податкової вимоги Центральної МДПІ у м. Миколаєві НОМЕР_1 про
сплату податкового боргу за узгодженими податковими зобов'язаннями з податку на
додану вартість у сумі 112459,00грн. та штрафних санкцій по цьому податку у
сумі 56085,79грн. і податку з доходів фізичних осіб у сумі 162052,63грн. Позов
мотивовано тим, що постановою Одеського апеляційного господарського суду від
13.12.2005р. у справі № 7/212 за позовом СПД -фізичної особи ОСОБА_1 до
Центральної МДПІ у м. Миколаєві, яка набрала законної сили, визнано недійсною
першу податкову вимогу НОМЕР_2. Незважаючи на цей факт податкова інспекція
вимагає сплатити податковий борг по другій податковій вимозі НОМЕР_3.

Постановою господарського суду
Миколаївської області від 22.02.2007р. (суддя О.В. Ткаченко) позов задоволено з
посиланням на те, що постановою апеляційної інстанції у справі № 7/212 першу
податкову вимогу визнано недійсною, а тому відповідач, направивши другу
податкову вимогу
НОМЕР_3, діяв необґрунтовано, чим порушив п. п. 5.2.3.                  п. 5.2. ст. 5 Закону України
„Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та
державними цільовими фондами” із подальшими змінами від 21.12.2000р. № 2181-III
(далі -Закон № 2181).

ДПІ у Заводському районі м.
Миколаєва, не погоджуючись із постановою суду, звернулася із апеляційною
скаргою, в якій просить постанову місцевого господарського суду скасувати, в
позові відмовити. Апеляційна скарга мотивована тим, що оскільки позивачем
станом на 15.09.2004р. не була погашена сума податкового боргу, податкова
інспекція для забезпечення виконання
покладених на неї функцій і завдань та на виконання норм Закону № 2181
направила позивачу другу податкову вимогу з дотриманням установленого
законодавством порядку.

СПД -фізична особа ОСОБА_1 у
запереченнях на апеляційну скаргу просить апеляційну скаргу залишити без
задоволення, а постанову господарського суду без змін.

Дослідивши матеріали справи і
перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального
та процесуального права, судова колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає
задоволенню, виходячи із наступного.

Відповідно до пунктів 6.2.1, 6.2.3
пункту 6.2 ст. 6 Закону № 2181 у разі коли платник податків не сплачує
узгоджену суму податкового зобов'язання в установлені строки, податковий орган
надсилає такому платнику податків податкові вимоги. Податкові вимоги
надсилаються:

а) перша податкова вимога - не
раніше першого робочого дня після закінчення граничного строку сплати
узгодженої суми податкового зобов'язання. Перша податкова вимога містить
повідомлення про факт узгодження податкового зобов'язання та виникнення права
податкової застави на активи  платника
податків, обов'язок погасити  суму
податкового боргу та можливі наслідки непогашення його у строк;

б) друга податкова вимога - не
раніше тридцятого календарного дня від дня направлення (вручення) першої
податкової вимоги, у разі непогашення платником податків суми податкового боргу
у встановлені строки. Друга податкова вимога додатково до відомостей,
викладених у першій податковій вимозі, може містити повідомлення про дату та
час проведення опису активів платника податків, що перебувають у податковій
заставі, а також про дату та час проведення публічних торгів з їх продажу.

Отже законодавець чітко визначив,
що друга податкова вимога формується на підставі першої податкової вимоги і
надсилається у визначений строк після надсилання першої податкової вимоги.

Рішенням господарського суду
Миколаївської області від 23.08.2005р. у справі № 7/212 за позовом СПД
-фізичної особи ОСОБА_1 до Центральної МДПІ у м. Миколаєві, правонаступником
якої є ДПІ у Заводському районі м. Миколаєва, скасована перша податкова вимога
НОМЕР_2 з посиланням на те, що відповідачем при направленні даної податкової
вимоги було порушено приписи п.п. 5.2.3 п. 5.2. ст. 5 Закону № 2181, відповідно
до яких протягом строку адміністративного оскарження податкові вимоги з
податку, що оскаржується не надсилаються, а сума податкового зобов'язання
вважається неузгодженою.

Одеський апеляційний господарський
суд в постанові від 13.12.2005р. погодився із таким висновком суду першої
інстанції, оскільки наявні у справі рішення про результати розгляду скарг
позивача свідчать про те, що податкові зобов'язання, на які є посилання у
першій податковій вимозі НОМЕР_2 на час направлення такої вимоги не були
узгодженими у зв'язку із адміністративним оскарженням позивачем податкових
повідомлень-рішень ДПІ у Заводському районі м. Миколаєва НОМЕР_4 та  НОМЕР_5.

Відповідно до частини 1 ст. 72 КАС
України обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній
або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді
інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої
встановлено ці обставини.

Таким чином, факт неправомірності
надсилання позивачу першої податкової вимоги, яка була надіслана на неузгоджені
податкові зобов'язання, є підставою для скасування другої податкової вимоги,
сформованої на підставі першої податкової вимоги. З урахуванням викладеного
постанову місцевого господарського суду слід залишити без змін, а апеляційну скаргу
без задоволення.

Керуючись ст.ст. 160, 198,
200,  205, 206,  212,
254 Кодексу адміністративного судочинства України суд -

ухвалив:

Постанову господарського суду
Миколаївської області від 22.02.2007р. у справі № 6/586/06 залишити без змін, а
апеляційну скаргу без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з
моменту її проголошення та може бути оскаржена протягом місяця в касаційному
порядку до Вищого адміністративного суду України з дня складення ухвали в
повному обсязі.

Головуючий суддя                                                               Л.В.
Поліщук

Суддя
Л.І. Бандура

Суддя
В.Б. Туренко